ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р.Справа № 922/4766/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання
Гаврильєві О.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мелон Фешн Україна",
м. Київ до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Корсель", м. Харків
3-я особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Приватне підприємство
"Транспортно експедиційна компанія
"Ваша доставка", м. Харків про
стягнення 305185,11 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Вєтошкіна Я.В., дов. від 05.04.2014
року

відповідача - Ляшенко С.М., дов. від
04.08.2014 року

третьої особи - Звігін О.С., директор

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про
стягнення з відповідача 305185,11 грн.
збитків.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримує заявлені позовні
вимоги і просить їх задовольнити у
повному обсязі. В обґрунтування
позовних вимог позивач посилається на
порушення відповідачем покладених на
нього зобов'язань при виконанні
перевезення вантажу згідно Заявки №
3В-000056 від 05 листопада 2012 року з Мадриду
в Київ.

Представник відповідача у судовому
засіданні та у відзиві на позовну заяву
проти заявлених позовних вимог
заперечує з тих підстав, що під час
здійснення рейсу по перевезенню
вантажу, в Іспанії проходили страйки і
напівпричеп Товариства з обмеженою
відповідальністю "Корсель" був
підпалений, що в свою чергу виключає
наявність вини відповідача в знищені
вантажу та, як наслідок, притягнення
його до цивільно-правової
відповідальності, зокрема, у вигляді
відшкодування завданої шкоди.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача у
судовому засіданні та у наданих
письмових поясненнях проти позову
заперечує.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, вислухавши
пояснення повноважних представників
сторін, судом встановлено наступне.

15 листопада 2011 року між Приватним
підприємством "Транспортно
експедиційна компанія "Ваша доставка"
(третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, експедитором) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мелон Фешн Україна"
(позивачем, замовником) було укладено
договір № 15/11-3в31 про надання
експедиційних послуг в сфері
організації перевезень вантажів
автомобільним транспортом.

Згідно умов договору № 15/11-3в31 про
надання експедиційних послуг в сфері
організації перевезень вантажів
автомобільним транспортом організація
перевезень вантажів здійснюється
експедитором на підставі письмових
заявок замовника, які надсилаються
експедитору по пошті чи з
використанням засобів факсимільного
зв*язку.

Відповідно до договору про надання
експедиційних послуг в сфері
організації перевезень вантажів
автомобільним транспортом від 15
листопада 2011 сторонами було укладено
Заявку на перевезення вантажу з
Мадриду в Київ №№В-000056 від 05 листопада
2012 року.

Правила укладання і вимоги до
договорів транспортного
експедирування встановлені главою 65
Цивільного кодексу України, статтями
929-935 Цивільного кодексу України, а
також статтею 316 Господарського
кодексу України та Законом України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність".

Так, згідно статті 929 Цивільного
кодексу України (частини 1 статті 9
Закону України "Про
транспортно-експедиторську
діяльність") за договором
транспортного експедирування одна
сторона (експедитор) зобов'язується за
плату і за рахунок другої сторони
(клієнта) виконати або організувати
виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до статті 934 Цивільного
кодексу України за порушення
обов'язків за договором транспортного
експедирування експедитор відповідає
перед клієнтом відповідно до глави 51
цього Кодексу.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлює, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться, а стаття 610
Цивільного кодексу України вказує на
те, що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Особа, яка порушила зобов'язання,
звільняється від відповідальності за
порушення зобов'язання, якщо вона
доведе, що це порушення сталося
внаслідок випадку або непереборної
сили (стаття 617 Цивільного кодексу
України).

Боржник відповідає за порушення
зобов'язання іншими особами, на яких
було покладено його виконання (стаття
528 Цивільного кодексу України), якщо
договором або законом не встановлена
відповідальність безпосереднього
виконавця (стаття 618 Цивільного кодексу
України).

Боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки (стаття 623 Цивільного кодексу
України).

Матеріали справи свідчать про те, що на
виконання вказаної Заявки,
експедитором - Приватним підприємством
"Транспортно експедиційна компанія
"Ваша доставка" було залучено
перевізника - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Корсель"
(відповідача), на підставі укладеного
між ними договору № 15(1)/11-3вП1 від 15
листопада 2012 року на транспортне -
експедиційне обслуговування при
перевезенні вантажів у міжнародному
автомобільному сполученні.

Згідно пункту 1.1. договору 15(1)/11-3вП1 на
транспортне - експедиційне
обслуговування при перевезенні
вантажів у міжнародному
автомобільному сполученні перевізник
зобов*язується за винагороду, від свого
імені і в інтересах і за рахунок
експедитора (виконавця) організувати
перевезення вантажів експедитора
(виконавця) (за дорученням замовника) у
міжнародному автомобільному
сполученні, а також на території СНД.

Відповідно до пункту 2.1. договору на
транспортне - експедиційне
обслуговування при перевезенні
вантажів у міжнародному
автомобільному сполученні від 15
листопада 2011 року взаємовідносини,
третьої особи та відповідача
ґрунтуються на положеннях Конвенції
про договір міжнародного дорожнього
перевезення вантажів (КДПВ) і Протоколу
до Конвенції КДПВ від 05 липня 2008 року,
Митної Конвенції про міжнародне
перевезення вантажів із застосуванням
книжки МДП (Конвенція МДП).

Згідно пункту 2.2. договору 15(1)/11-3вП1 на
транспортне - експедиційне
обслуговування при перевезенні
вантажів у міжнародному
автомобільному сполученні на кожне
окреме перевезення оформляється
заявка, яка містить опис умов і
особливостей конкретного перевезення
і є невід*ємною частиною цього
договору.

Відповідно до пункту 3.2. договору на
транспортне - експедиційне
обслуговування при перевезенні
вантажів у міжнародному
автомобільному сполученні від 15
листопада 2011 року перевізник передає
експедитору (виконавцю) факсом
письмове підтвердження прийняття
заявки до виконання із зазначенням
реєстраційних номерів фрахтує мого
транспорту.

Експедитор (Приватне підприємство
"Транспортно експедиційна компанія
"Ваша доставка") здійснює оплату
перевезення з коштів, що находять
безпосередньо від позивача, за
винятком суми своєї винагороди (пункт
5.1 договору 15(1)/11-3вП1 на транспортне -
експедиційне обслуговування при
перевезенні вантажів у міжнародному
автомобільному сполученні).

05 листопада 2012 року між позивачем та
відповідачем було погоджено заявку на
перевезення вантажу № 3В-000056 від 05
листопада 2012 року до договору 15/11-Зв31
від 15 листопада 2011 року, якою сторони
погодили істотні умови перевезення, а
саме : маршрут - Мадрид - Київ; дата
завантаження - 06 листопада .2012 року;
найменування вантажу - декоративне
оформлення вітрин, паперові пакети;
розмір палет - 21 палета; адреса
завантаження - Paseo del Deleіte S/N 28300 Aranіuez (
Маdrіd); митний перехід - Ягодин; номер
автомобіля та напівпричепа -
7608-FNL/R-8252-ВСК автомобілю RENAULT BPREMіUM ах 7719
ВХ/АХ 5194 ХТ; вартість послуг - 4380 евро по
курсу НБУ.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, вантаж було
прийнято до перевезення 12 листопада 2012
року, що підтверджується міжнародною
товарно - транспортною накладною (CMR) №
103930 від 12 листопада 2012 року

Загальна вартість вантажу становить
18603,97 Євро, що підтверджується
Інвойсами № 4022996 та № 4022995.

Між тим, при виконанні спірної Заявки
на перевезення вантажу з Мадриду в Київ
сталося загоряння напівпричепу
автомобіля перевізника й вантаж був
повністю знищений, у зв'язку з чим, на
думку позивача, йому було завдано
збитків на суму товару в розмірі 305185,11
грн. (18603,97 Євро), що згорів.

Згідно пункту 5.3.2. договору № 15/11-3в31 про
надання експедиційних послуг в сфері
організації перевезень вантажів
автомобільним транспортом експедитор
не несе відповідальності за збереження
вантажу при його перевезенні. Повну
матеріальну відповідальність за
збереження вантажу при перевезенні
несе перевізник з моменту закінчення
завантаження і до прибуття в кінцевий
пункт (до початку вивантаження).

Як вбачається з матеріалів справи,
вищезазначений товар постачався
позивачу на підставі Угоди про
постачання від 09 липня 2010 року,
укладеної з Eurofiel Confeccion, S.A.U.

Відповідно до умов вказаної Угоди,
позивач зобов'язався оплатити
замовлений на постачання товар не
пізніше 120 днів з дати виставлення
рахунку, тобто з дати Інвойсу.

Оплата була здійснена замовником за
вказаним замовленням від 25 червня 2013
року, що підтверджується платіжним
дорученням в іноземній валюті № 88 від 25
червня 2013 року.

Матеріали справи свідчать про те, що
запізнення з оплатою замовника за
вказаними інвойсами сталося з того, що
проводилися усні переговори з
представниками Товариства з обмеженою
відповідальністю "Корсель", щодо
можливого врегулювання питання з
втратою вантажу та можливої
компенсації його вартості та
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мелон Фешн Україна"
на той момент знаходилося в складному
економічному становищі, та намагалося
назбирати гроші на оплату в розмірі 18
603,97 Євро за товар, що не був фактично
отриманий замовником.

Затримка в оплаті за Інвойсами № 4022996
та № 4022995 30 жовтня 2012 року була прийнята
продавцем товару Eurofiel Confeccion,
S.A.U.задовільно, оскільки замовником
було відкрито в банківській установі
резервний актив, згідно пункту 3.1. Угоди
про постачання від 09 липня 2010 року,
тобто продавець мав метод захисту від
ризику неплатежу.

З метою уточнення призначення оплати
по платіжному дорученню в іноземній
валюті № 88 від 25 червня 2013 року було
отримано лист від Eurofiel Confeccion, S.A.U із
зазначенням, що оплата замовником була
здійснена по Інвойсам № 4022996 та № 4022995
від 30 жовтня 2012 року.

Згідно частини 1 пункту 1 частини 2
статті 11 Цивільного кодексу України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно статті 908 Циільного кодексу
України перевезення вантажу,
пасажирів, багажу, пошти здійснюється
за договором перевезення. Загальні
умови перевезення визначаються цим
Кодексом, іншими законами,
транспортними кодексами (статутами),
іншими нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них. Умови перевезення вантажу,
пасажирів і багажу окремими видами
транспорту, а також відповідальність
сторін щодо цих перевезень
встановлюються договором, якщо інше не
встановлено цим Кодексом, іншими
законами, транспортними кодексами
(статутами), іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Положення статті 909 Цивільного кодексу
України встановлюють, що за договором
перевезення вантажу одна сторона
(перевізник) зобов'язується доставити
довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Відповідно до статті 924 Цивільного
кодексу України, перевізник відповідає
за збереження вантажу з моменту
прийняття його до перевезення та до
видачі одержувачеві, якщо не доведе, що
втрата, нестача, псування або
пошкодження вантажу сталися внаслідок
обставин, яким перевізник не міг
запобігти та усунення яких від нього не
залежало.

Перевізник відповідає за втрату,
нестачу, псування або пошкодження
прийнятих до перевезення вантажу,
багажу, пошти у розмірі фактичної
шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з
його вини.

Таким чином, загальною умовою
відповідальності перевізника за
втрату, нестачу, псування або
пошкодження вантажу є вина, яка
припускається, тому перевізник повинен
довести свою невинуватість шляхом
посилання на обставини, по-перше, яким
він не міг запобігти, по-друге, усунення
яких від нього не залежало.

За приписами статті 22 Цивільного
кодексу України, особа, якій завдано
збитків у результаті порушення її
цивільного права, має право на їх
відшкодування, тобто збитки є
наслідком порушення зобов'язання
боржником. Для застосування такої міри
цивільно-правової відповідальності, як
відшкодування збитків, необхідною є
наявність чотирьох умов
відповідальності, а саме: протиправна
поведінка боржника, яка проявляється у
невиконанні або неналежному виконанні
ним зобов'язання; наявність збитків;
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та завданими збитками, що
означає, що збитки мають бути наслідком
саме даного порушення боржником
зобов'язання, а не якихось інших
обставин, зокрема дій самого кредитора
або третіх осіб та вина боржника.

Підставою для відшкодування збитків є
склад правопорушення, який включає
наступні фактори: наявність реальних
збитків; вина заподіювача збитків та
причинний зв'язок між діями або
бездіяльністю винної особи та
збитками.

Так, із правового аналізу
вищезазначеної норми закону випливає,
що обов'язковою підставою для
відшкодування збитків є, зокрема, їх
реальна наявність, тобто "реальна
шкода".

Під реальною шкодою слід розуміти
витрати, які особа зазнала у зв'язку із
знищенням або пошкодженням речі. В
даному випадку мова йдеться про ті
фактичні витрати, які вже зроблені
особою.

На підтвердження понесення
підприємством збитків в розмірі 305185,11
грн. позивачем до матеріалів справи
надано копії Інвойсів за № 4022996 та №
4022995, в яких зазначена вартість
знищеного внаслідок пожежі товару.

Як вбачається з матеріалів справи,
загоряння напівпричепу автомобіля
Перевізника сталося 12 листопада 2012
року, близько 22:30 год., під час
здійснення водієм вантажівки
обов'язкового відпочинку за
тахометром, на спеціально обладнаній
автомобільній стоянці перед
підприємством, де був прийнятий вантаж
до перевезення (Deposito y Logistika ANTIR,
Іспанія).

Згідно наданих відповідачем письмових
пояснень, причиною займання автомобіля
став підпал, в результаті якого,
напівпричеп згорів частково, а вантаж
було знищено повністю.

На підтвердження зазначених обставин,
відповідачем до матеріалів справи
надано Висновок Головного Управління
Поліції № D16 від 13 листопада .2012 року, в
якому зафіксовані вищевикладені події,
а також Повідомлення про права
потерпілого, згідно з яким водію
вантажівки перевізника надано статус
потерпілого.

Зазначені документи перекладені на
російську мову ТПП м. Харкова та
скріплені відповідною печаткою.

Таким чином, суд зазначає, що
відповідачем в обґрунтування своєї
правової позиції надано документальне
підтвердження того, що загоряння
напівпричепу та, як наслідок, знищення
вантажу сталося не з його вини,
оскільки під час здійснення рейсу в
Іспанії проходили страйки, і
напівпричеп останнього було підпалено,
тому все що було всередині було
знищено, а зазначені обставини не
залежали від його волевиявлення, були
непередбачуваними та знаходилися поза
його контролем, що на думку відповідача
є форс - мажорними обставинами.

Відповідно до пункту 7.1 договору
укладеного між позивачем та третьою
особою 15/11- Зв31 від 15 листопада 2011 року,
сторони звільняються від
відповідальності за невиконання умов
договору в разі настання форс-мажорних
обставин, а саме, дії природної стихії,
бунт, бойових дій, терористичних актів,
блокад, революції, масових безпорядків,
епідемії, а також обставин, які
знаходяться поза контролем сторін в
тому числі прийняття закону або
нормативних актів, які перешкоджають
дії направлені на виконання даного
договору, рішення органів влади, які не
можливо було передбачити при укладенні
договору.

Також суд вважає за необхідне
зазначити, що у березні 2013 року
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мелон Фешн Україна"
вже зверталося до господарського суду
з позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Корсель", в якому
просив відшкодувати завдані збитки в
розмірі 200997,29 грн. які сталися в
результаті пожежі, а також витрати зі
сплати судового збору, з посиланням на
порушення відповідачем покладених на
нього зобов'язань при виконанні
перевезення вантажу згідно заявки №
3В-000056 від 05 листопада 2012 року з Мадриду
в Київ. (справа № 922/692/13) та у вересні 2013
року з позовом про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Корсель" вартості
вантажу в сумі 203255,81 грн. з посиланням
на порушення відповідачем умов
договору № 15(1) 11-Зв П1 від 15 листопада 2011
року на транспортно -експедиційне
обслуговування при перевезенні
вантажів у міжнародному
автомобільному сполученні, в
результаті якого бортовий напівпричеп
7608-FNL/R-8252-ВСК автомобілю RENAULT BPREMіUM ах 7719
ВХ/АХ 5194 ХТ знищений пожежею разом із
вантажем, зазначеними у заявці на
перевезення вантажу № ЗВ-000056 від 05
листопада 2012 року (справа № 922/2566/13)

Рішеннями господарського суду
Харківської області від 19 березня 2014
року по справі № 922/692/13 та від 05 вересня
2013 року по справі № 922/2566/13 у
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю "Мелон
Фешн Україна" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Корсель" було
відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 27 травня 2013
року рішення господарського суду
Харківської області по справі № 922/692/13
було залишено без змін.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 17 червня 2014
року рішення господарського суду
Харківської області по справі № 922/2566/13
було залишено без змін. Постановою
Вищого господарського суду від 12
серпня 2014 року касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мелон Фешн Україна"
було залишено без задоволення,
Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 17 червня 2014
року залишено без змін.

Вищезазначеними рішеннями
встановлено, що загоряння напівпричепу
та, як наслідок, знищення вантажу
сталося не з вини відповідача, а
зазначені обставини не залежали від
його волевиявлення, були
непередбачуваними та знаходилися поза
його контролем.

В силу положень статті 35
Господарського процесуального кодексу
України, факти, встановлені у справах №
922/692/13 та № 922/2566/13 не повинні доводитись
знову при вирішенні даної справи,
оскільки у обох справах приймали
участь ті ж самі сторони та предметом
обох справ є визнання недійсними одних
і тих же договорів (відрізняються лише
підставами доведення).

У відповідності до статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об"єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача
необґрунтованими, не підтвердженими
доданими до матеріалів справи
доказами, та такими, що не підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується статтею 49
Господарського процесуального кодексу
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
державне мито покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката, витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Таким чином, судові
витрати у даній справі покладаються на
позивача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 12.12.2014 р.

Суддя П.В. Хотенець