РІШЕННЯ

"26" листопада 2014 р.Справа №
921/1092/14-г/5Господарський суд
Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З.

розглянув справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальність "ОТП Лізинг", вул.
Жилянська, 43, м. Київ, 01033

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг", с.
Васильківці Густинського району,
Тернопільської області, 48257

за участю представників від:

Позивача: Бабаєвський Д.О. -
представник (довіреність без номеру
від 02.10.14р.);

Відповідача: Дубно І.Ю. - представник
(довіреність № 1/7/515 від 11.11.14р.).

Учасникам судового процесу роз'яснено
їх процесуальні права та обов'язки
згідно ст.ст. 20, 22, 81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

Технічна фіксація (звукозапис)
судового процесу у відповідності до ст.
81-1 ГПК України не здійснювалась за
відсутності відповідного клопотання
сторін.

Суть справи:

Товариство з обмеженою
відповідальність "ОТП Лізинг", м.Київ,
звернулося 01.10.2014р. (згідно відтиску
штампу вхідної кореспонденції
канцелярії суду за вх.№1119) до
господарського суду Тернопільської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мрія-Лізинг", с.Васильківці
Густинського району Тернопільської
області, про: - розвівання договору
фінансового лізингу №473-L, укладеного
02.08.2012року між ТОВ "ОТП Лізинг" та ТОВ
"Мрія-Лізинг"; - зобов'язання Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Мрія-Лізинг" повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Лізинг" предмет лізингу:

- 1 (один) бункер наземний
перевантажувальний БНП-12, виробництва
компанії ТОВ "Завод Кобзаренка",
Україна, 2012 р.в., реєстр. №910014, вартістю
325370,00 грн. (з ПДВ);

- Бочка ВНЦ-20 (за специфікацією
вакуумний напівпричіп-цистерна ВНЦ-20),
виробництва компанії ТОВ "Завод
Кобзаренка", Україна, 2012 р.в., №№ шасі
920003, 920004, вартістю 348800,00 грн. (з ПДВ) -2 шт.

Ухвалою господарського суду від
03.10.2014р. порушено провадження по справі.

Одночасно із позовною заявою ТОВ "ОТП
Лізинг", в порядку ст.ст. 66, 67 ГПК
України, подано заяву б/н, б/д за вх. №17552
від 01.10.2014р. про вжиття заходів до
забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду від
03.10.2014р. заяву ТОВ "ОТП Лізинг" (вх. №17552
від 01.10.2014р.) про вжиття заходів до
забезпечення позову у справі
№921/1092/14-г/5 задоволено частково:
заборонено ТОВ "Мрія-Лізинг" (с.
Васильківці Густинського району
Тернопільської області, ) вчиняти дії щодо розпорядження
предметами лізингу, а саме: демонтувати
предмети лізингу, відчужувати предмети
лізингу, передавати їх в найм, оренду,
користування, сублізинг, змінювати їх
місцезнаходження.

В обґрунтування заявлених вимог та
згідно пояснень уповноваженого
представника у судових засіданнях,
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем умов
укладеного між сторонами договору
фінансового лізингу №473-L від 02.08.2012р. (з
додатками №1 та №2, що є його
невід'ємними частинами) в частині
сплати лізингових платежів за
користування предметом лізингу у
період з квітня по липень 2014 року,
внаслідок чого виникла заборгованість,
станом на 03.09.2014р. в розмірі 89 230 грн. 25
коп., що і стало підставою, згідно п. 7.2
даного договору, для його розірвання та
повернення предмета лізингу в судовому
порядку.

Розгляд справи, призначеної до
розгляду на 22.10.2014 року відкладався в
порядку ст. 77 ГПК України на 12.11.2014р. з
підстав, викладених в ухвалі суду від
22.10.2014 року.

В судовому засіданні 12.11.2014р.позивач
надав суду витребувані документи,
відповідач відзиву на позов суду не
надав, проте звернувся до суду з
клопотанням про зупинення провадження
у справі (лист від 11.11.2014р. вх. №20645 від
12.11.2014р.), яким просить зупинити
провадження у даній справі до набрання
законної сили рішенням господарського
суду м. Києва у справі №910/23666/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" до
Товариства з обмеженою
відповідальність "ОТП Лізинг" про
припинення дії, яка порушує право та
його (відповідача) уповноважений
представник в судовому засіданні,
зважаючи на те, що позивач
безпосередньо в судовому засіданні
надав витребувані судом документи,
просить суд відкласти розгляд справи і
надати йому можливість ознайомитися з
даними документами.

Уповноважений представник позивача
заперечує проти заявлених
відповідачем клопотань, посилаючись на
те, що: щодо зупинення провадження у
справі - вважає, що результати
вирішення спору у справі, яка
розглядається господарським судом
м.Києва і до закінченні вирішення якої
відповідач просить зупинити
провадження у даній справі, ніяким
чином не вплинуть на результати
вирішення даної справи, оскільки
відповідач сплату лізингових платежів
зобов"язаний здійснювати згідно
договору лізингу і графіку сплати
лізингових платежів; щодо клопотання
відповідача про відкладення розгляду -
вважає, що подані ним суду документи
підписувались сторонами в 2-х
примірниках і з такими документами
відповідач ознайомлений.

Приймаючи до уваги, що, як позивачем
витребувані судом документи надані в
судовому засіданні так і відповідачем
клопотання про зупинення провадження у
справі з підтверджуючими його
документами також надано в день
розгляду даної справи, тому суд, з метою
надання відповідачу ознайомитися з
наданими позивачем документами, а
позивачу - ознайомитися з документами,
долученими відповідачем до заявленого
клопотання та відповідно надати свої
письмові доводи з даних питань, в т.ч.
відповідачу відзив на позов, в судовому
засіданні в порядку ст. 77 ГПК України
оголошувалася перерва з 12.11.2014 року до 15
год. 30 хв. 26.11.2014 року.

Після перерви в судовому засіданні
уповноважений представник позивача
підтримав позовні вимоги в повному
обсязі.

Відповідач надав суду відзив на позов
(лист б/номера і дати - вх. №21822 від
26.11.2014р.), а також лист - клопотання
№2014/11-26 від 26.11.2014р.) про продовження
строку розгляду спору на 15 днів. В
судовому засіданні 26.11.2014 року його
уповноважений представник підтримує
заявлене ним в попередньому судовому
засіданні клопотання про зупинення
провадження у справі.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання (про
зупинення провадження у даній справі)
відповідач посилається на те, що суд,
при оцінці правомірності позовних
вимог позивача щодо відмови від
договору, повинен встановити
правомірність вимог зазначених
позивачем у відповідних
рахунках-фактурах, направлених
відповідачу, і неоплата яких і стала
підставою для звернення позивача з
даним позовом до суду, а так як ним
(відповідачем) 27 жовтня 2014 року було
подано до господарського суду м. Києва
позовну заяву до ТзОВ «ОТП Лізинг», у
якій порушено провадження у справі
№910/23666/14 і предметом розгляду якої є
зобов'язання ТзОВ «ОТП Лізинг»,
припинити дію, яка порушує право, а саме
припинити коригування лізингових
платежів на підставі окремих положень
Договору 473-L від 02.08.2012р., вважає, що лише
після прийняття господарським судом м.
Києва рішення у зазначеній справі, суд
у даній справі зможе об"єктивно оцінити
правомірність вимог позивача у
відповідних рахунках-фактурах, а тому
на підставі ст..79 ГПК України просить
зупинити провадження у даній справі,
додавши до даного клопотання копію
позовної заяви, поданої до
господарського суду м.Києва. Як слідує
із зазначеної позовної заяви
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" в межах
розгляду справи №910/23666/14 оспорюється
застосування Лізингодавцем умов п. 6.7, в
т.ч. Договору фінансового лізингу №473-L
від 02.08.2012р. щодо коригування
Винагороди при сплаті лізингових
платежів

Розглянувши дане клопотання, проти
якого заперечує уповноважений
представник позивача, оцінивши доводи
заявника в його (клопотання)
підтвердження, суд прийшов до висновку,
що таке задоволенню не підлягає
виходячи з наступного:

- частиною першою статті 79 ГПК
України визначено, що господарський
суд зупиняє провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом;

- пов'язаною з даною справою може
бути інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на оцінку доказів у
даній справі, в тому числі йдеться про
факти, які мають преюдиційне значення;

- під неможливістю розгляду даної
справи розуміється неможливість для
даного господарського суду самостійно
встановлювати обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, у зв'язку з непідвідомчістю або
непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами , або з інших
причин;

- така правова позиція викладена у
п. 3.16 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції";

- як вбачається з поданих
документів, предметом позовних вимог у
справі №910/23666/14, що розглядається
господарським судом міста Києва, є
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг"
припинити коригування лізингових
платежів на підставі пункту 6.7 Договору
фінансового лізингу №473-L від 02.08.2012р.,
тобто предметом позову є встановлення
правомірності коригування
Лізингодавцем суми лізингових
платежів на суму винагороди,
передбачену п. 6.7. Договору фінансового
лізингу №473-L від 02.08.2012р.;

- при цьому, підставою позову у
даній справі в частині вимог про
розірвання договору фінансового
лізингу Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг"
визначено несплата ТОВ "Мрія-Лізинг"
лізингових платежів з період з квітня
по липень 2014р. включно, в тому числі, але
не тільки, винагороди Лізингодавця, що
в силу положень п.п. 7.2., 11.2. договору є
підставою для його розірвання;

- таким чином, виходячи із змісту
заявлених у справі №910/23666/14 позовних
вимог, у випадку задоволення
господарським судом м. Києва позову
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг",
відповідні коригування Лізингодавцем
не будуть здійснюватися на майбутнє, що
жодним чином не перешкоджає розгляду
справи та не може вплинути на оцінку
доказів у даній справі, відповідно
позов про припинення коригування
лізингових платежів не є перешкодою у
вирішенні справи №921/1092/14-г/5 по суті,
оскільки не є взаємопов'язаним.

З огляду на викладене дане клопотання
відповідача судом відхиляється.

Відповідач у відзиві на позов та його
уповноважений представник в судовому
засіданні позовні вимоги не визнає та
просить в позові відмовити посилаючись
на те, що з огляду на заявлену ТОВ "ОТП
Лізинг" вимогу про розірвання договору
(в порядку ст. 651 ЦК України), таке
можливе лише за рішенням суду, у зв'язку
з чим безпідставними є посилання
позивача на те, що відповідно до п. 11.2.
Договору та повідомлення про
розірвання договору від 01.08.2014р.,
останній є розірваним.

Крім того, посилаючись на п. 11.1.
Договору вважає необґрунтованою,
передчасно заявленою та такою, що
суперечить ст. 1 ГПК України вимогу про
зобов'язання повернути предмет
лізингу, оскільки право позивача в цій
частині не порушено.

Також, відповідачем надано заперечення
з приводу підставності позову про
розірвання договору, відповідно до
яких вважає виставлені вимоги в
рахунках-фактурах із відкоригованими
сумами лізингових платежів до курсу
іноземної валюти такими, що суперечать
ч. 2 ст. 16 Закону України "Про фінансовий
лізинг", ст.ст. 99, 117 Конституції України,
ч. 2 ст. 198 ГК України, постанові Кабінету
Міністрів України від 18.12.1998р. №1998 "Про
удосконалення порядку формування цін"
з огляду на відсутність імпортної
складової в структурі лізингових
платежів. Також, вважає п. 5.5.2. договору
фінансового лізингу №443-L від 02.08.2012р.
таким, що суперечить ч. 2 ст. 16 Закону
України "Про фінансовий лізинг",
оскільки вводить до складу винагороди
Лізингодавця додатковий платіж, який
підлягає сплаті виключно внаслідок
збільшення курсу долара США, порушує
майнові права та інтереси відповідача
та внаслідок його застосування має
місце одностороння зміна
Лізингодавцем ціни лізингу, що не
відповідає приписам глав 54, 58 ЦК
України.

Позивач в судовому засіданні вважає
заперечення відповідача такими, що не
відповідають фактичним обставинам
справ, вказує, що матеріалами справи
підтверджено наявність підстав для
розірвання договору фінансового
лізингу, адже відповідачем протягом
травня-липня 2014 року не було оплачено
не тільки винагороду Лізингодавця,
передбачену п. 6.7. договору, а й всі суми
лізингових платежів (в тому числі
відшкодування вартості Предмету
лізингу), які підлягали оплаті за цей
період відповідно до укладеного між
сторонами графіку сплати лізингових
платежів (Додаток 2 до Договору).
Зазначає, що вимога про повернення
предмету лізингу у зв'язку з
розірванням договору фінансового
лізингу є похідною від вимоги про
розірвання договору, відповідає ст. 10
Закону України "Про фінансовий лізинг",
умовам укладеного між сторонами
договору, а тому просить позов
задовольнити в повному обсязі.

Оцінивши клопотання відповідача про
продовження строку розгляду даної
справи на 15 днів, суд, з огляду на вимоги
ст. 69 ГПК України, відхиляє дане
клопотання, оскільки відповідно до ч. 1
ст. 69 ГПК України спір має бути вирішено
господарським судом не більше двох
місяців від дня одержання позовної
заяви, тобто у даній справі до 01.12.2014р., а
відповідно до ч.3ст.69 ГПК України у
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду спору, господарський суд може
продовжити строк розгляду спору, але не
більше як на 15 днів, проте відповідачем
не наведено жодних доводів щодо
наявності виняткових обставин з
урахуванням особливостей розгляду
даного спору, що було б підставою для
продовження строку розгляду спору.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарським судом
встановлено наступне:

02 серпня 2012 року між сторонами у справі
укладено договір фінансового лізингу
№473-L (далі - Договір), за умовами п. 1.1
якого, Лізингодавець (позивач по
справі) на підставі договору
купівлі-продажу (поставки) зобов'язався
набути у власність Лізингодавця і
передати на умовах фінансового лізингу
у тимчасове володіння та користування
майно (надалі - Предмет лізингу),
наведене у специфікації, яка є Додатком
№1 до даного договору, а
Лізингоодержувач (відповідач по
справі) зобов'язався прийняти предмет
лізингу та сплачувати лізингові
платежі та інші платежі згідно з
умовами цього ж договору.

Приймання Лізингоодержувачем Предмета
лізингу в лізинг оформляється шляхом
складання Акту приймання-передачі, що
підтверджує якість, комплектність,
справність, належний стан Предмета
лізингу і відповідність Предмета
лізингу техніко-економічним
показникам, встановленим
Лізингоодержувачем умовам і
специфікаціям, та умовам Договору. Акт
приймання - передачі підписується
повноважними представниками Сторін і
скріплюється печатками Сторін згідно з
вимогами законодавства України.
Передача Предмета лізингу
Лізингоодержувачу у володіння та
користування у будь-якому випадку
відбувається не раніше дати фактичного
отримання Предмета лізингу від
відповідного Продавця Предмета
лізингу (п. 3.1. Договору).

Згідно п. 1.7 Договору загальна вартість
Предмета лізингу на момент укладення
Договору зазначається в Специфікації
(Додаток №1) до Договору.

Строк користування Лізингоодержувачем
Предметом лізингу складається з
періодів (місяців) лізингу згідно з
Графіком сплати лізингових платежів
(Додаток 2 до Договору) та починається з
дати підписання Сторонами акту
приймання-передачі Предмета лізингу за
формою, встановленою Лізингодавцем (п.
1.2 Договору).

Пунктом 6.2. Договору визначено, що
лізингові платежі складаються з
авансового лізингового платежу, який
включає суму, яка відшкодовує
(компенсує) частину вартості Предмета
лізингу, а також чергових лізингових
платежів, кожен з яких включає:

- суму, яка відшкодовує (компенсує)
частину вартості Предмета лізингу (пп.
6.2.1. Договору);

- винагороду Лізингодавця у зв'язку з
передачею у лізинг Предмета лізингу
(пп. 6.2.2. Договору).

Складові лізингових платежів, їх суми
та дати платежів визначені в Графіку
згідно з Додатком 2 до Договору, який є
його невід'ємною частиною (п. 6.3.
Договору).

Згідно з п. 6.8. Договору кожний черговий
лізинговий платіж Лізингоодержувач
зобов'язаний сплатити не пізніше дати
вказаної в Додатку 2. Вказана в цьому
пункті дата є датою нарахування
кожного чергового лізингового платежу
для цілей податкового обліку.

02 серпня 2012р. сторонами підписано
Додаток 1 до Договору фінансового
лізингу №473-L від 02.08.2012р. -
"Специфікація", Додаток 2 до Договору -
"Графік сплати лізингових платежів".

Додатковою угодою №1 від 26.09.2012р. до
Договору фінансового лізингу №473-L від
02.08.2012р. сторонами внесено зміни в
договір фінансового лізингу №473-L від
02.08.2012р. в частині обов'язку
Лізингоодержувача сплачувати на
користь Лізингодавця комісію згідно
погодженого сторонами графіку сплати
комісії.

Згідно додаткових угод №2 від 26.09.2012р.
та №3 від 14.04.2014р. до договору
фінансового лізингу №473-L від 02.08.2012р.
сторонами внесено зміни в додаток №2 до
договору - "Графік сплати лізингових
платежів", шляхом викладення його в
новій редакції.

Відповідно до п. 6.12. Договору
Лізингодавець направляє
Лізингоодержувачу рахунки щодо сплати
лізингових платежів. Неотримання таких
рахунків Лізингоодержувачем не
звільняє його від обов"язку сплачувати
лізингові платежі згідно з Договором.

На виконання вищезазначених умов
Договору, 07.08.2012р. та 26.09.2012р. Сторонами
підписано Акти приймання-передачі до
договору фінансового лізингу №473-L від
02.08.2012р., що скріплені печатками Сторін,
за умовами яких, Лізингодавець передав,
а Лізингоодержувач отримав Предмет
лізингу, визначений у Специфікації як
невід'ємному Додатку до Договору 1, а
саме:

- 1 (один) бункер наземний
перевантажувальний БНП-12, виробництва
компанії ТОВ "Завод Кобзаренка",
Україна, 2012 р.в., реєстр. №910014, вартістю
325370,00 грн. (з ПДВ);

- Бочка ВНЦ-20 (за специфікацією
вакуумний напівпричіп-цистерна ВНЦ-20),
виробництва компанії ТОВ "Завод
Кобзаренка", Україна, 2012 р.в., №№ шасі
920003, 920004, вартістю 348800,00 грн. (з ПДВ) -2 шт.

Загальна вартість Предмета лізингу за
Договором фінансового лізингу складає
1 022 970 грн. 00 коп.

Відтак, відповідач у встановленому
Договором фінансового лізингу порядку
підтвердив фактичне приймання
вищезазначеного Предмету лізингу в
стані та комплектності відповідно до
Специфікації, підтвердив право
власності Лізингодавця на Предмет
лізингу, а також факт набуття ним права
володіння та користування Предметом
лізингу.

Як стверджує позивач, відповідач в
порушення умов Договору фінансового
лізингу щодо порядку та строків оплати
лізингових платежів згідно додатку №2 -
"Графік сплати лізингових платежів", за
період з 25 квітня по 25 липня 2014 року не
здійснив жодного платежу, у зв'язку з
чим станом на 03.09.2014р. допустив
заборгованість в сумі 89 230 грн. 25 коп., в
тому числі 33 014 грн. 41 коп. відшкодування
вартості предмету лізингу та 56 215 грн. 84
коп. винагорода Лізингодавця.

Наявність заборгованості за договором
фінансового лізингу №473-L від 02.08.2012р.
підтверджується поданим розрахунком
заборгованості, довідкою Відділення
"Святошинське" в м. Київ Публічного
акціонерного товариства "ОТП БАНК", м.
Київ №031/2-2009 від 28.10.2014 року, рахунками
№25310 від 22.04.2014р., №26560 від 21.05.2014р., №28367
від 23.06.2014р. та не заперечується
відповідачем.

При цьому, судом не можуть бути взяті до
уваги заперечення відповідача з
приводу неправомірності включення до
лізингових платежів додаткової
винагороди згідно п. 6.7. Договору,
оскільки такі не спростовують факту
порушення Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" умов
договору фінансового лізингу №473-L від
02.08.2012р. в частині дотримання строків
сплати лізингових платежів згідно
укладеного сторонами додатку №2 до
договору (в редакції додаткової угоди
№3 від 14.04.2014р.), до складу яких входить,
серед іншого, відшкодування вартості
предмету лізингу та винагорода
Лізингодавця, в тому числі відповідно
до п. 6.7. договору лізингу.

Будь-яких доказів виконання ТОВ
"Мрія-Лізинг" умов додатку №2 до
договору фінансового лізингу №473-L від
02.08.2012р. щодо своєчасності оплати
лізингових платежів (чи здійснення
відповідних оплат під час розгляду
даної справи) або внесення змін до
договору чи визнання в судовому
порядку недійсними певних пунктів
договору фінансового лізингу №473-L від
02.08.2012р. щодо визначення порядку,
строків та структури чергових
лізингових платежів, відповідачем не
подано. Натомість, заперечення ТОВ
"Мрія-Лізинг" щодо підставності
позовних вимог про розірвання договору
(неправомірність грошових вимог,
зазначених у рахунках-фактурах) є
власним тлумаченням ТОВ "Мрія-Лізинг"
певних пунктів договору №473-L від
02.08.2012р., який в будь-якому випадку
згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим
для виконання сторонами на тих умовах,
які в ньому зазначені.

Відповідно до пп. 7.1.1., п. 7.1 Договору у
разі, якщо Лізингоодержувач не сплатив
лізинговий платіж або інші платежі
(частково або в повному обсязі) та
прострочення сплати становить більше 30
(тридцяти) календарних днів з дня
настання строку платежу згідно з
Договором, то така подія вважається
істотним порушенням умов Договору
Лізингоодержувачем (Подія невиконання
зобов'язання) та підставою для
розірвання Лізингодавцем цього ж
договору та повернення Предмета
лізингу (п. 7.2. Договору).

В той же час п. 1.3 Договору визначено, що
у разі дострокового розірвання
(припинення) Договору у зв'язку з
порушенням зобов'язань
Лізингоодержувачем за Договором,
Лізингоодержувач зобов'язаний
повернути Предмет лізингу
Лізингодавцю, а Лізингодавець
зобов'язаний прийняти Предмет лізингу
у Лізингоодержувача на умовах,
передбачених Договором.

У випадку одностороннього розірвання
(дострокового припинення) цього
Договору з причин, зазначених у цьому
Договорі та/або законодавстві України,
раніше сплачені Лізингоодержувачем
лізингові платежі поверненню не
підлягають. Документом, що підтверджує
розірвання Договору, є рекомендований
або цінний лист Лізингодавця. Договір
вважається розірваним з дати
зазначеної у такому листі (п. 11.4.
Договору), а згідно п. 8.14. Договору
сторони домовились, що необхідним та
достатнім доказом надіслання
письмового повідомлення сторонами
одна одній є повідомлення про
відправлення з відміткою сторони, якій
надсилалося повідомлення про
отримання, або відміткою поштової
служби про відмову від прийняття
рекомендованого чи цінного листа або
закінчення термін зберігання.
Рекомендовані (цінні) листи
надсилаються на адресу, зазначену в
цьому договорі, або надану стороною у
випадку зміни її місцезнаходження.

Пунктом 11.1. Договору передбачено, що
цей договір може бути розірваний за
письмовою згодою сторін та в
односторонньому порядку.

05 серпня 2014р. позивачем в порядку,
передбаченому умовами договору
фінансового лізингу №473-L від 02.08.2012р.
(пп. 11.4, 8.14.), на адресу відповідача
надіслано письмове повідомлення за
№2402/08 від 01.08.2014р. про розірвання
договору фінансового лізингу №473-L з
10.08.2014р. та вимогою на протязі 10 (десяти)
робочих днів з дня припинення
(розірвання) цього Договору повернути
Предмет лізингу Лізингодавцю за
адресою: 08130, Київська область, с.
Петропавлівська Борщагівка, вул.
Леніна, 2-В, а також долученими до нього
рахунками №25310 від 22.04.2014р., №26560 від
21.05.2014р., №28367 від 23.06.2014р. щодо сплати
прострочених лізингових платежів,
відповідь на яке ТОВ "Мрія - Лізинг" не
надало, заборгованість не погасило,
предмет лізингу не повернуло.
Відповідач на день розгляду справи
будь-яких доказів, які б свідчили про
протилежне не надав. Натомість,
уповноважений представник ТОВ "Мрія -
Лізинг" в судовому засіданні стверджує
про неотримання Товариством вказаного
повідомлення та про відсутність
належних доказів на підтвердження
факту такого надіслання.

Статтею 2 Закону України "Про
фінансовий лізинг" (далі - Закон)
визначено, що відносини, які виникають
у зв'язку з договором фінансового
лізингу, регулюються положеннями
Цивільного кодексу України про лізинг,
найм (оренду), купівлю-продаж, поставку
з урахуванням особливостей, що
встановлюються цим Законом.

Згідно із ст. 11 Закону на
лізингоодержувача покладено обов'язок
своєчасно сплачувати лізингові
платежі.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 16 Закону сплата
лізингових платежів здійснюється в
порядку, встановленому договором.

Як встановлено судом вище, відповідач
порушив свої зобв"язання щодо строків
сплати лізингових платежів,
передбачених умовами договору
фінансового лізингу №473-L від 02.08.2012р. та
Графіком сплати лізингових платежів,
як Додатку №2 до даного Договору.

У відповідності до пп. 7.1.1, п. 7.1 Договору
не сплата Лізингоодержувачем
лізингових платежів або інших платежів
(частково або в повному обсязі) за умови
їх прострочення сплати більше 30
(тридцяти) календарних днів з дня
настання строку платежу вважається
істотним порушенням умов Договору та
надає можливість Лізингодавцю в силу п.
7.2. Договору розірвати договір та
вимагати повернення Предмета лізингу.

Аналогічні приписи містяться в ст. 7
Закону України "Про фінансовий лізинг",
відповідно до ч. 2 якої Лізингодавець
має право відмовитися від договору
лізингу та вимагати повернення
предмета лізингу від
лізингоодержувача у безспірному
порядку на підставі виконавчого напису
нотаріуса, якщо лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж частково або
у повному обсязі та прострочення
сплати становить більше 30 днів.

Відмова від договору лізингу є
вчиненою з моменту, коли інша сторона
довідалася або могла довідатися про
таку відмову (ч. 3 ст. 7 Закону України
"Про фінансовий лізинг").

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

З наведених норм вбачається, що договір
може бути розірваний двома способами:
позасудовим та судовим.

Припинення правовідношення, як один із
способів захисту цивільних прав, може
бути пов'язаний з необхідністю змінити
чи припинити існуюче правовідношення,
наприклад, у зв'язку з порушенням його
однією зі сторін (ст. ст. 651, 652 ЦК
України). Зокрема, ця вимога може
міститись у позовній заяві про
розірвання договору у зв'язку з
невиконанням або неналежним його
виконанням іншою стороною.

Матеріали справи свідчать, що позивач
скористався наданим йому згідно з
умовами договору фінансового лізингу
№473-L від 02.08.2012р. правом на його
дострокове розірвання у позасудовому
порядку шляхом звернення до ТОВ "Мрія -
Лізинг" з письмовим повідомленням за
№2402/08 від 01.08.2014р. про розірвання
даного договору з 10.08.2014р. та вимогою на
протязі 10 (десяти) робочих днів з дня
припинення (розірвання) цього Договору
повернути Предмет лізингу
Лізингодавцю, що підтверджується
квитанцією Укрпошти №0083, описом
вкладення у цінний лист Ф.107 від 05.08.2014р.,
поштовим конвертом з ідентифікатором
внутрішнього поштового відправлення
№510 та повідомленням про вручення
поштового відправлення, які повернуті
відділенням поштового зв'язку без
вручення відповідачу із зазначенням
причини невручення: "По закінченню
термін зберігання" (належним чином
засвідчені копії яких знаходяться в
матеріалах справи; оригінали оглянуто
судом в судовому засіданні), з огляду на
що Лізингодавцем дотримано вимоги пп.
11.4., 8.14. Договору, які регулюють порядок
надіслання Лізингодавцем вимоги про
розірвання Договору.

У разі якщо сторони не досягли згоди
щодо зміни (розірвання) договору або у
разі неодержання відповіді у
встановлений строк з урахуванням часу
поштового обігу, заінтересована
сторона має право передати спір на
вирішення суду (ч. 4 ст. 188 ГК України).

Таким чином, суд зазначає, що відмова
сторони від договору лізингу,
передбачена ст.ст. 7, 10 Закону України
"Про фінансовий лізинг", є правом, а не
обов'язком сторони, яке може бути
реалізоване в позасудовому порядку.
Наявність зазначеного права та його
використання не є перешкодою для
звернення сторони до суду з вимогою про
розірвання договору в судовому
порядку.

Так, відповідно до рішення
Конституційного Суду України від
09.07.2002р. № 15-рп/2002 право особи на
звернення до суду за вирішенням спору
не може бути обмежене законом, іншими
нормативно-правовими актами.
Встановлення законом або договором
досудового врегулювання спору за
волевиявленням суб`єктів
правовідносин не є обмеженням
юрисдикції судів і права на судовий
захист.

З огляду на викладене, у зв'язку із
несплатою лізингових платежів у
встановлені строки, в розмірі та у
спосіб, визначені у договорі
фінансового лізингу №473-L від 02.08.2012р.,
укладеному між ТОВ "ОТП Лізинг" та ТОВ
"Мрія-Лізинг", відповідач істотно
порушив умови Договору, допустивши
подію невиконання зобов'язань, яка дає
право ТОВ "ОТП Лізинг" просити
розірвати такий договір, а тому вимога
позивача про розірвання договору
фінансового лізингу №473-L від 02.08.2012р. є
обґрунтованою, підтверджується
матеріалами справи та підлягає до
задоволення.

Щодо позовних вимог про зобов'язання
повернути предмет лізингу, суд
враховує наступне.

Як зазначалось вище, відповідно до п.1.3.
договору фінансового лізингу №473-L від
02 серпня 2012 року в разі дострокового
розірвання (припинення) договору у
зв'язку з порушенням зобов'язань
Лізингоодержувачем за договором,
останній зобов'язаний повернути
предмет лізингу Лізингодавцю, а
Лізингодавець, в свою чергу,
зобов'язаний прийняти предмет лізингу
у Лізингоодержувача на умовах,
передбачених договором.

Згідно п.11.1. договору фінансового
лізингу №473-L від 02 серпня 2012 року, цей
договір може бути розірваний за
письмовою згодою сторін та в
односторонньому порядку. При цьому,
Лізингоодержувач зобов'язаний
повернути Предмет лізингу протягом 10
(десяти) робочих днів з дня припинення
(розірвання) цього Договору будь-яким
чином та сплатити належні за договором
платежі на дату припинення чи
розірвання Договору та на дату
повернення предмету лізингу.

Згідно п.7 ч.2 ст. 11 Закону України "Про
фінансовий лізинг" Лізингоодержувач
зобов'язаний у разі закінчення строку
лізингу, а також у разі дострокового
розірвання договору лізингу та в інших
випадках дострокового повернення
предмета лізингу - повернути предмет
лізингу у стані, в якому його було
прийнято у володіння, з урахуванням
нормального зносу, або у стані,
обумовленому договором.

У разі зміни або розірвання договору
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту досягнення
домовленості про зміну або розірвання
договору, якщо інше не встановлено
договором чи не обумовлено характером
його зміни. Якщо договір змінюється або
розривається у судовому порядку,
зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили (ч. 3 ст. 653 ЦК
України).

Таким чином, враховуючи, що договір
фінансового лізингу підлягає
розірванню в судовому порядку,
відповідно обов'язком відповідача є
повернути предмет лізингу позивачу.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч.1 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Заперечення відповідача щодо
передчасності звернення до суду з
позовною вимогою про зобов'язання
повернути предмет лізингу з посиланням
на п. 11.1. Договору фінансового лізингу
№473-L від 02.08.2012р. не можуть бути взяті
судом до уваги, оскільки, як вбачається
зі змісту даного пункту договору (п. 11.1.)
десятиденний строк повернення
предмету лізингу Лізингоодержувачем
Лізингодавцю встановлено у випадку
розірвання договору лізингу за
письмовою згодою сторін або в
односторонньому порядку, тоді як
регулювання строку повернення
предмету лізингу внаслідок розірвання
договору в судовому порядку даним
пунктом не передбачено та повинно
відбуватися згідно приписів ст. 653 ЦК
України.

У зв'язку з наведеним, позовні вимоги в
частині зобов'язання Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мрія-Лізинг" повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Лізинг" предмет лізингу, які є
похідними від вимоги про розірвання
договору фінансового лізингу та,
виходячи з приписів ст. 10 Закону
України "Про фінансовий лізинг" та ст.
651, 653 Цивільного кодексу України, якими
передбачено право вимагати повернення
предмета лізингу в разі невиконання
(прострочення виконання) грошових
зобов"язань лізигоодержувачем за
договором лізингу та його розірвання,
визнаються судом правомірними та
такими, що підлягають до задоволення.

Судовий збір, згідно ст. 49 ГПК України,
покладається на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України,
господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір фінансового
лізингу №473-L від 02 серпня 2012р.,
укладений між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг".

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" (с.
Васильківці, Гусятинського району,
Тернопільської області, ідент. код
35855770) повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг" (вул.
Жилянська, 43, м. Київ, ідент. код 35912126)
предмет лізингу, а саме:

- 1 (один) бункер наземний
перевантажувальний БНП-12, виробництва
компанії ТОВ "Завод Кобзаренка",
Україна, 2012 р.в., реєстр. №910014, вартістю
325370,00 грн. (з ПДВ);

- Бочка ВНЦ-20 (за специфікацією
вакуумний напівпричіп-цистерна ВНЦ-20),
виробництва компанії ТОВ "Завод
Кобзаренка", Україна, 2012 р.в., №№ шасі
920003, 920004, вартістю 348800,00 грн. (з ПДВ) -2 шт.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія - Лізинг", с.
Васильківці, Гусятинського району,
Тернопільської області, ідент. код 35855770
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг", вул.
Жилянська, 43, м. Київ, ідент. код 35912126 - 21
677 (двадцять одну тисячу шістсот
сімдесят сім) грн. 40 коп. в повернення
сплаченого судового збору.

5. Наказ видати після набрання рішенням
суду законної сили.

Повне рішення складено "08" грудня 2014р.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони,
прокурор, треті особи та особи, які не
брали участь у справі, якщо
господарський суд вирішив питання про
їх права та обов'язки мають право
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня підписання повного
тексту рішення, через місцевий
господарський суд.

Суддя
Г.З. Андрушків