ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

16 грудня 2014 р. Справа № 902/1700/14

Господарський суд Вінницької області у
складі судді Матвійчука Василя
Васильовича, розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТЕРРА ФУД»

(23600, Вінницька область, м.
Тульчин, вул. Полковника Ганжі, 16)

до: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тульчинм'ясо»

(23600, Вінницька область, м.
Тульчин, вул. Желюка, буд. 22)

про стягнення 517367,51 грн.

при секретарі судового засідання
Солоненко Т.В.

за участю представників сторін :

позивача : Л. Третякова за
довіреністю № 1102/14-14 від 11.02.2014 року;

відповідача : О. Коротій за довіреністю
№ 415 від 01.10.2014 року.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТЕРРА ФУД»
звернулось до господарського суду
Вінницької області з позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тульчинм'ясо»
заборгованості в загальному розмірі 517
367,51 грн..

Позовні вимоги мотивовано тим, що на
виконання укладеного 01.09.2010 року
договору купівлі-продажу № 271 Мл-ІФ/ІН,
позивач в період з квітня по вересень
2014 року передав у власність
відповідача товар на загальну суму 517
367,51 грн., за який останній зобов'язався
провести розрахунки у строки,
визначені п. 2.3. договору. В порушення
взятих на себе зобов'язань відповідач
не провів розрахунків в результаті
чого за останнім рахується
заборгованість в розмірі 517 367,51 грн..

Ухвалою суду від 03.12.2014 року за вказаним
позовом порушено провадження у справі
№ 902/1700/14 та зобов'язано сторін надати
докази необхідні для вирішення даного
спору.

Відповідач у відзиві № 598 від 12.12.2014
року позовні вимоги визнає в повному
обсязі. Одночасно зазначає, що
заборгованість виникла у зв'язку зі
складною економічною ситуацією в
державі, яка в свою чергу негативно
сплинула на господарську діяльність
підприємства.

Враховуючи визнання відповідачем
позову, суд зважає на наступне.

Частиною четвертою статті 78 ГПК
України передбачено, що у разі визнання
відповідачем позову господарський суд
приймає рішення про задоволення позову
за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

Представнику відповідача роз'яснено
правові наслідки визнання позову,
передбачені статтею 78 ГПК України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

01 вересня 2010 року між товариством з
обмеженою відповідальністю «ІНТЕР
ФУД» (яке згідно протоколу загальних
зборів учасників № 5 від 30.01.2014 року
було перейменовано у товариство з
обмеженою відповідальністю «ТЕРРА
ФУД») (позивач, за договором Продавець)
та товариством з обмеженою
відповідальністю «Тульчинм'ясо»
(відповідач, за договором Покупець)
укладено договір купівлі-продажу № 271
Мл-ІФ/ІН (надалі Договір).

Згідно з предметом даного Договору,
Продавець зобов'язується передати у
власність Покупця, а Покупець в порядку
та на умовах, визначених цим Договором,
зобов'язується прийняти й оплатити
молочну продукцію, змж, жири рослинні
(надалі Товар).

Загальна вартість Товару, що
передається по даному Договору,
становить суду всіх накладних до нього
(п. 2.1. Договору).

Оплата Товару здійснюється шляхом
безготівкового переводу на
розрахунковий рахунок Продавця, що
вказаний в платіжних реквізитах Сторін
(п. 2.2. Договору).

Оплата Товару здійснюється на протязі
14 (чотирнадцяти) календарних днів з
моменту поставки Товару на склад
Покупця (п. 2.3. Договору).

Зобов'язання Покупця по оплаті товару
вважається виконаним з моменту
списання коштів з його банківського
рахунку (п. 2.5. Договору).

Кожна партія Товару оформляється
видатковою накладною, де вказується
перелік Товару, його кількість, ціна,
ПДВ та загальна вартість Товару (п. 3.2.
Договору).

Цей Договір вважається укладеним і
набирає чинності з моменту його
підписання Сторонами та його
скріплення печатками Сторін. Строк
цього Договору починає свій перебіг у
момент, визначений п. 10.1. цього
Договору, та закінчується 31 грудня 2012
року. Якщо жодна Сторона до закінчення
строку дії цього Договору не заявить
про намір його розірвати, дія Договору
продовжується на один рік. (п.п. 10.1., 10.2,
10.5. Договору).

На виконання взятих на себе за
Договором зобов'язань позивач на
підставі видаткових накладних (а.с. 14-38)
поставив відповідачеві Товар на
загальну суму 517 367,51 грн..

Як свідчать матеріали справи та
пояснення представників сторін,
відповідачем не було проведено
розрахунків за поставлений Товар, в
результаті чого утворилась
заборгованість в розмірі 517 367,51 грн..
Вказана сума заборгованості
визнається відповідачем також і в акті
звірки взаємних розрахунків станом на
01.12.2014 року.

З врахуванням встановлених обставин
суд дійшов наступних висновків.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Дії позивача по передачі товару та дії
відповідача по прийняттю вказаного
товару, за визначеною ціною свідчать
про те, що у боржника (відповідача)
виникло зобов'язання по оплаті
сировини.

В силу ст.655 Цивільного кодексу України,
за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ст.692 Цивільного кодексу
України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до частини першої статті 222
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин, що
порушили майнові права або законні
інтереси інших суб'єктів, зобов'язані
поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу
України, ст.193 Господарського кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом .

Відповідно до ст.527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Кожна зі сторін у зобов'язанні має
право вимагати доказів того, що
обов'язок виконується належним
боржником або виконання приймається
належним кредитором чи уповноваженою
на це особою, і несе ризик наслідків
непред'явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Виходячи з встановлених обставин
справи та наведених вище законодавчих
приписів, суд вважає вимогу позивача
про стягнення боргу в розмірі 517 367,51
грн. правомірною та обґрунтованою з
огляду на що задовольняє її в повному
обсязі.

Як визначає ст.32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення для господарського суду не
є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Всупереч наведеним вище нормам
відповідач не подав до суду доказів в
спростування позовних вимог.

Зважаючи на наведене вище, суд дійшов
висновку про задоволення позову з
розподілом судових витрат за правилами
ст. 49 ПК України.

Керуючись ст.ст.43, 33, 43, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю
«Тульчинм'ясо» (23600, Вінницька область,
м. Тульчин, вул. Желюка, 22, ) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «ТЕРРА ФУД» (23600,
Вінницька область, м. Тульчин, вул.
Полковника Ганжі, 16, ) 517
367 (п'ятсот сімнадцять тисяч триста
шістдесят сім) грн. 51 коп. - боргу; 10 347
(десять тисяч триста сорок сім) грн. 35
коп. - витрат зі сплати судового збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне
рішення складено 18 грудня 2014 р.

Суддя
Матвійчук В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи