ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

15.12.2014
Справа № 907/954/14

Розглянувши матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Агро Комплекс", м.
Ужгород

До відповідача 1 Товариства з обмеженою
відповідальністю „Кредитне
брокерське агенство", м. Київ

До відповідача 2 Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Торгово-промисловий центр", м. Ужгород

За участі третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору на
стороні позивача ПАТ „Терра Банк" в
особі Відділення № 39 в м. Ужгород (88000, м.
Ужгород, вул. Швабська, 11)

Про стягнення 28 999,45 грн.,

Головуючий суддя Якимчук Л.М.

За участю представників сторін:

від позивача - Радь І.І., довіреність №
б/н від 10.09.2014;

від відповідача 1 - Юркін І.М.,
довіреність № б/н від 23.10.2014;

від відповідача 2 - не з'явився;

від третьої особи - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ :

Позивач, Товариство з обмеженою
відповідальністю „Агро Комплекс", м.
Ужгород, звернулося до суду з позовом
до відповідача 1, Товариства з
обмеженою відповідальністю „Кредитне
брокерське агентство", м. Київ, та
відповідача 2, Товариства з обмеженою
відповідальністю
„Торгово-промисловий центр", м.
Ужгород, про стягнення солідарно 28 999,45
грн. збитків завданих йому у зв'язку з
ненаданням послуг з проведення
незалежної оцінки майна згідно
договору від 19.02.2014 № 190214-2 за які він
здійснив передоплату у сумі 20 000 грн., а
також 1920 грн. втрат від інфляції, 279,45
грн. - 3% річних, 6 800 грн. - неустойки, за
участі третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору на
стороні позивача ПАТ „Терра Банк" в
особі Відділення № 39 в м. Ужгород (88000, м.
Ужгород, вул. Швабська, 11).

Представник позивача підтримав
позовні вимоги у повному обсязі з
підстав, зазначених у позовній заяві.

Вказує на те, що вимоги підтверджені
поданими суду доказами, зокрема,
належним чином завіреними копіями
договору про проведення незалежної
оцінки майна №190214-2 від 19.02.2014, договору
поруки від 01.03.2014, рахунку про оплату
від 19.02.2014 №КБ-00000287, платіжного
доручення №18 від 11.03.2014, претензії від
05.09.2014 № б/н та доказами направлення
претензії відповідачам, тому просить
суд стягнути з відповідачів солідарно
28 999,45 заборгованості, яка виникла
внаслідок порушення відповідачем 1
договірного зобов'язання та понесеними
у зв'язку з цим позивачем збитками.

У додаткових поясненнях від 28.10.2014 та
запереченні на відзив від 12.11.2014
позивач стверджує, що сума, яку він
просить стягнути з відповідачів є
збитками, які він поніс у зв'язку з
оплатою по договору грошових коштів за
відсутності результату договору, про
який домовились сторони у справі.
Нормативно обґрунтовуючи таку вимогу,
посилається на ст. ст.906, 22 Цивільного
кодексу України.

Відповідач 1 проти позову заперечив з
підстав наведених у відзиві на позовну
заяву від 28.10.2014. Стверджує, що позивач
відмовився від отримання Звіту про
оцінку майна та відмовився підписувати
акт прийому-передачі виконаних робіт.
Крім того, вважає, що роботу за вказаним
договором проведено належним чином та
в повному обсязі, а також без порушення
будь-яких термінів.

Зазначає, що відповідач 1 систематично
порушував умови договору, а саме:

1) п.2.1. договору про оплату вартості
робіт у трьох денний строк з моменту
підписання договору (19.02.2014). Рахунок
від 19.02.2014 оплачений 11.03.2014.

2) п.3.2., п.3.4 та 4.3 - порушення строків
виконання робіт відповідачем 1 в
зв'язку з несплатою рахунку позивачем у
належний термін, а також не надання ним
же необхідних документів, що мають
суттєве значення для виконання
розрахунків та проведення оцінки
майна. Строк виконання робіт за
договором продовжується на кожен день
затримки надання документації для
проведення незалежної оцінки.

Роботи за договором були виконані
відповідачем 1 належним чином,
відповідно до умов договору, після
надання позивачем 28.03.2014 документації
для проведення робіт. 09.04.2014
представник замовника Дорош Юрій
Михайлович був проінформований про
закінчення проведення робіт за
договором та необхідності передачі
йому звіту про оцінку майна та
підписання акту прийому - передачі.
Робота прийнята позивачем не була, у
зв'язку з наданням попередньої
інформації щодо розміру оціночної
вартості майна, яка не задовольнила
позивача, хоча Звіт про оцінку майна
був оформлений належним чином з
дотриманням всіх вимог законодавства
України.

Таким чином, відповідач відмовився від
отримання звіту про оцінку майна та
відмовився підписувати акт
прийому-передачі проведених робіт.
Вважає роботу за договором проведену
належним чином та в повному обсязі, а
також без порушення будь-яких термінів.

Звертає увагу суду на те, що згідно п. 2.1.
договору передоплата поверненню не
підлягає.

У ході судового розгляду Товариство з
обмеженою відповідальністю
„Торгово-промисловий центр"
(відповідач 2) надіслав суду відзив від
11.12.2014, в якому зазначив, що солідарне
стягнення боргу є неможливим, оскільки
відповідач 2 не може відповідати перед
позивачем за невиконання зобов'язань
відповідачем 1 у зв'язку з припиненням
договору поруки (пункт 3.5. договору
поруки).

Заслухавши представника позивача та
вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем 1 -
19.02.2014 укладено договір №190214-2 на
проведення незалежної оцінки майна.

Мета проведення оцінки - визначення
ринкової вартості об'єкту оцінку
(будівля елеватору) для укладення
договору застави в ПАТ „Терра банк"
(п.1.2.).

У пункті 1.4. договору вказано, що за
результатом виконання робіт з даного
договору є висновок про вартість
об'єкта оцінки у формі звіту про
незалежну оцінку в кількості одного
екземпляру. Звіт про незалежну оцінку
передається оцінювачем замовнику на
підставі акта приймання-передачі.
Замовник зобов'язується протягом трьох
банківських днів з дня підписання
даного договору сплатити на користь
оцінювача передоплату у розмірі 20 000
грн., в тому числі ПДВ - 3333,33 грн.
Передоплата поверненню не підлягає.

Розрахунки за договором здійснюються в
українській національній валюті
гривні, у безготівковому порядку,
шляхом перерахування грошових коштів
на розрахунковий рахунок оцінювача
(п.2.2 договору).

Відповідно до п.3.1 оцінка об'єкта
проводиться станом на „20" лютого 2014
року.

Пунктами 3.2 та 3.3 встановлено, що
початком виконання робіт по цьому
договору вважається дата підписання
цього договору, а також виконання п.2.2.
договору і надання документів та
інформації згідно п.4.3.

Роботи по даному договору виконуються
на протязі 10 робочих днів з моменту
виконання п.3.2.

Згідно п.3.4. строк виконання робіт
продовжується на кожен день затримки
надання документації для проведення
незалежної оцінки.

Відповідач 1 надіслав позивачу рахунок
на здійснення позивачем передоплати,
як передбачено п.2.1. договору №КБ-00000287
від 19.02.2014, який позивач оплатив 11.03.2014 (з
порушенням умов договору).

Відповідач 1 стверджує, що він виконав
роботу своєчасно, з врахування
положень договору, що строк виконання
робіт продовжується на кожен день
затримки надання документації для
проведення незалежної оцінки та
здійснення передоплати. Документи, які
необхідні були для роботи позивач
направляв йому з 18 лютого по 28 березня
2014 року, а належним чином завірені
документи не надані йому до цього часу.
Звіт був готовий 09.04.2014 про що він
проінформував представника позивача.

У підтвердження зазначеного
відповідач 1 надав суду Звіт про
незалежну оцінку майна комплексу
будівель, споруд та обладнання
елеватору ТОВ „Агро комплекс",
розташованих за адресою :
Тернопільська обл., Теребовлянський
район, смт. Дружба, вул. Лесі Українки,
7ф, який міститься в матеріалах справи.

Позивач, звертаючись до суду з даним
позовом визначив, що кошти які він хоче
стягнути з відповідачів є збитками.

Згідно з приписами частини першої
статті 623 Цивільного кодексу України
боржник, який порушив зобов'язання, має
відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки.

Відповідно до частини 2 статті 22 цього
кодексу збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку
зі знищенням чи пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода);

Статтею 225 Господарського кодексу
України передбачено, що до складу
збитків, що підлягають відшкодуванню
особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховуватися у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Проте позивачем не доведено, що ним
зроблені або мають бути зроблені
витрати, які пов'язуються з
відновленням порушеного права (реальні
збитки), та, що заявлена до стягнення
сума є упущеною вигодою чи вартістю
додаткових робіт, додатково
витрачених матеріалів.

Отже авансове перерахування коштів не
є такими втратами позивача, які мають
компенсуватися шляхом відшкодування
збитків.

Правовідносини, які склалися між
позивачем та відповідачем 1регулюються
положеннями глави 63 Цивільного кодексу
України, оскільки правова природа
договору, укладеного між сторонами -
договір про надання послуг.

Грошові кошти отримані відповідачем 1
як передоплата є авансом.

Отже, позивач обрав неправильний
спосіб захисту своїх прав, тому у
позові належить відмовити повністю.

Крім того, що стосується договору
поруки, укладеного 01.03.2014 між позивачем
і відповідачем 2, то така припинена
10.04.2014 (п.3.5. договору ).

Судові витрати, на підставі ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, належить покласти на позивача.

З огляду на викладене керуючись ст. ст.
33, 34, 43, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України і може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.12.2014 року.

Суддя
Л. М. Якимчук