ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 рокуСправа № 912/3863/14
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Поліщук Г.Б.
розглянув справу № 912/3863/14 від 30.10.2014
року

за позовом: Управління Пенсійного
фонду України в Полонському районі
Хмельницької області

до відповідача: Виконавчого комітету
Світловодської міської ради

про стягнення 1701,82 грн.

в судовому засіданні представники
сторін участі не брали.

Управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області звернулося з позовною заявою
до господарського сулу
Кіровоградської області про стягнення
з Виконавчого комітету Світловодської
міської ради 1701,82 грн. надміру
виплаченої суми пенсії в порядку ст. 101
Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Ухвалою від 30.10.2014 року господарський
суд прийняв позовну заяву до розгляду і
порушив провадження у справі. Справу
призначив до розгляду в судовому
засіданні на 19.11.2014 року, зобов'язавши
сторони до судового засідання подати
до суду докази, необхідні для розгляду
даної справи.

Ухвалою від 19.11.2014 року розгляд справи
було відкладено до 09.12.2014 року.

На адресу господарського суду 21.11.2014
року надійшла заява Виконавчого
комітету Світловодської міської ради
від 18.11.2014 року вих. № 01-16/345/1 про розгляд
справи без участі представника
відповідача та повідомлено суд про
визнання позову у повному обсязі.

09.12.2014 року до суду надійшло клопотання
позивача про розгляд справи,
призначеної в засіданні на 09.12.2014 року
без участі повноважного представника
та повідомлено про підтримання
позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
господарський суд встановив наступні
обставини.

Пенсійний фонд України відповідно до
Положення про Пенсійний фонд України,
затвердженого Указом Президента
України від 06.04.2011 року N 384/2011, входить
до системи органів виконавчої влади і
забезпечує реалізацію державної
політики з питань пенсійного
забезпечення та ведення
персоніфікованого обліку надходжень
від сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування.

Одним з основних завдань органів
Пенсійного фонду України є
забезпечення надходжень від сплати
збору на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування, ведення обліку
цих надходжень, інших коштів
відповідно до законодавства та
здійснення контролю за їх сплатою,
забезпечення ведення реєстру
застрахованих осіб.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" пенсія - це щомісячна
пенсійна виплата в солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Порядок визначення заробітної плати
(доходу) для обчислення пенсії
визначений ст. 40 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Як вбачається з матеріалів справи гр.
Рєзнік Віра Пилипівна перебуває на
обліку в Управлінні Пенсійного фонду
України в Полонському районі
Хмельницької області та отримує пенсію
за віком.

Для обчислення розміру пенсії за віком
вказаній громадянці Виконавчим
комітетом Світловодської міської ради
04.01.1991 року було видано довідку про
заробіток № 90 за період з 01.01.1990 по
31.12.1990 року (а.с. 24), на підставі якої з
січня 2009 року їй була нарахована та
виплачувалась пенсія.

На підставі ст. 64 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" органами Пенсійного фонду
проведено зустрічну перевірку
достовірності видачі довідки про
заробітну плату за період роботи з
01.01.1990 по 31.12.1990 року, на підставі якої
гр. Рєзнік В.П. призначено пенсію.

В ході вказаної перевірки органами
Пенсійного фонду було складної Акт
зустрічної перевірки обґрунтованості
видачі довідки про заробіток для
обчислення пенсії від 18.12.2013року, за
результатами якої виявлено
розбіжності між сумами заробітної
плати, зазначеними у довідці № 90 та
сумами, зазначеними у відомостях за 1990
рік. Зокрема зазначені у довідці
премії, доплати до заробітної плати та
винагороди у квітні та грудні 1990 року
не знайшли підтвердження за
відсутністю первинних документів (а.с.
11).

У зв'язку з викладеним, Виконавчим
комітетом Світловодської міської ради
видано довідку про заробіток та
обчислення пенсії за № 20 від 11.03.2014 року
гр. Рєзнік В.П., яка працювала
керівником групи об'єднаного
комплексного територіального
планування економічних аналізів,
планово-економічного управління
Світловодського міськвиконкому (а.с. 9).

На підставі Акту зустрічної перевірки
обґрунтованості видачі довідки про
заробіток для обчислення пенсії від
18.12.2013р. та довідки № 20 від 11.03.2014 року
гр. Рєзнік В.П. здійснено обрахунок
пенсії та встановлено переплату в сумі
1701,82 грн. за період 01.01.2009 року по 30.06.2014
року.

Як вбачається з матеріалів справи, з
метою досудового врегулювання спору
позивачем на адресу відповідача 04.09.2014
року направлено лист з вимогою
повернення надміру виплаченої пенсії.
За даними позивача, не спростованими
відповідачем, відповідь на зазначений
лист не надходила, сума коштів не
сплачена (а.с. 13-14).

Приймаючи рішення у даній справі
господарський суд виходить з
наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України підставою виникнення
цивільних прав і обов'язків, у тому
числі щодо відшкодування кредиторові
або іншій особі збитків (шкоди), є
зобов'язання, які виникають з договорів
та інших правочинів або внаслідок
завдання шкоди.

Статтею 1166 Цивільного кодексу України
передбачено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 1 ст. 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" довідки про заробітну
плату видаються підприємством,
установою чи організацією, де
працювала особа, яка звертається за
пенсією.

Положеннями ч. 1 ст. 64 вказаного Закону
передбачено, що виконавча дирекція
Пенсійного фонду та її територіальні
органи мають, зокрема, право:
отримувати безоплатно від органів
державної влади, підприємств, установ і
організацій незалежно від форм
власності, виду діяльності та
господарювання і від фізичних осіб -
підприємців відомості, пов'язані з
нарахуванням, обчисленням та сплатою
страхових внесків, а також інші
відомості, необхідні для виконання
ними функцій, передбачених цим Законом
та іншими законами України; проводити
планові та позапланові перевірки у
порядку, передбаченому законом.

Відповідно до статті 101 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Як вбачається з матеріалів справи,
надмірна виплата сум пенсій відбулася
внаслідок видачі відповідачем
недостовірної довідки про нарахування
заробітної плати, в тому числі премій,
доплати до заробітної плати та
винагород в квітні та грудні 1990 року,
для призначення пенсії. Господарський
суд звертає увагу на наявність складу
цивільного правопорушення, а саме:
протиправної поведінки відповідача, що
полягає у складенні та видачі довідки,
що містить недостовірну інформацію;
збитків, що завдані нарахуванням та
виплатою надмірного розміру пенсії;
причинного зв'язку, що полягає у
нарахуванні пенсії на основі
недостовірних даних; вини відповідача,
що полягає у визнанні ним самим
допущеної помилки, що підтверджується
відзивом на позовну заяву.

Матеріалами справи підтверджено, що
переплата пенсії за період з січня 2009
року по червень 2014 року у зв'язку з
видачею відповідачем недостовірної
довідки склала 1701,82грн. (а.с. 30-31).

Таким чином, завдана шкода у вигляді
переплати пенсії в розмірі 1701,82 грн.
відбулася внаслідок неправомірних дій
відповідача за його вини.
Відшкодування вказаної шкоди
покладається на відповідача за нормами
статті 101 Закону України "Про пенсійне
забезпечення".

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. В
силу вказаної норми предметом
доказування є обставини, які свідчать
про дійсні права та обов'язки сторін у
справі та складаються з фактів, якими
позивач обґрунтовує підстави позову,
та фактів, якими відповідач
обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено,
що господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, а згідно
ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають
для суду заздалегідь встановленої
сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Викладені обставини підтверджують
факти, викладені в позовній заяві та є
підставою для задоволення вимог
позивача.

За викладених обставин, застосовуючи
основні конституційні засади
судочинства, принцип верховенства
права, виходячи з фактичних обставин
справи, з'ясування природи дійсних
правовідносин між сторонами у даному
спорі та чинного законодавства
України, яке повинно застосовуватися
до них при вирішенні спору,
господарський суд дійшов до висновку
про задоволення позовних вимог.

Судовий збір відповідно до приписів ст.
49 Господарського процесуального
кодексу України покладається на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 87, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш
И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Виконавчого комітету
Світловодської міської ради (27500,
Кіровоградська область, м.
Світловодськ, вул. Леніна, 14,
ідентифікаційний код 04055280) на користь
Управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області (30500, Хмельницька область,
м.Полонне, вул. Лесі Українки, 97,
ідентифікаційний код 02725115, р/р 86 в
філії ХОУ АТ "Державний Ощадбанк", МФО
315784) 1701,82 грн. матеріальної шкоди,
заподіяної внаслідок подання
недостовірних відомостей.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

3. Стягнути з Виконавчого комітету
Світловодської міської ради (27500,
Кіровоградська область, м.
Світловодськ, вул. Леніна, 14,
ідентифікаційний код 04055280) на користь
Державного бюджету України (р/р 3002
в Головному Управлінні Державної
казначейської служби України у
Кіровоградській області, МФО 823016, код
38037409, отримувач коштів УК у м.
Кіровограді (м. Кіровоград) 22030001) - 1827,00
грн. судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5. Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

6. Копії рішення направити позивачу та
відповідачу.

Повне рішення складено 15.12.2014р.

Суддя
Г.Б. Поліщук