м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26941/14 16.12.14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Акціонерна компанія
«Київводоканал»

До Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «СОМ ФОРТ»

Про стягнення 19 633,24 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Залерцов М.О. - по дов.
№ 297 від 01.10.2014

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Публічного
акціонерного товариства «Акціонерна
компанія «Київводоканал» до Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «СОМ ФОРТ» про стягнення 19 633,24
грн. заборгованості, яка складається з:
13 351,54 грн. основного боргу, 763,54 грн.
пені, 1 335,15 грн. штрафу, 3 289,63 грн.
збитків від зміни індексу інфляції та
893,38 грн. - 3% річних за неналежне
виконання взятих на себе останнім
зобов'язань згідно договору на надання
послуг з водопостачання та приймання
стічних вод через приєднання мереж №
10441/4-01 від 05.04.2012.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.12.2014 порушено провадження у
справі № 910/26941/14 та призначено справу
до розгляду на 16.12.2014.

Позивач в судовому засіданні 16.12.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 16.12.2014 не
з'явився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали суду про порушення
провадження у справі від 04.12.2014 не
виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
оскільки

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвалу
суду від 04.12.2014 було надіслано
відповідачу рекомендованою
кореспонденцією з повідомленням про
вручення на адресу, що зазначена в
позовній заяві, а саме : м. Київ, вул.
Червонопрапорна, 44, яка згідно витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
станом на 02.12.2014 є місцезнаходженням
відповідача.

Відповідач ухвалу суду від 04.12.2014,
надіслану за вказаною вище адресою,
отримав 12.12.2014, що підтверджується
наявним в матеріалах справи
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважного представника
відповідача суд не повідомлений.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило.

Суд приходить до висновку, що наявних в
матеріалах справи документів
достатньо для вирішення справи по суті
без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 16.12.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

05.04.2012 між Публічним акціонерним
товариством «Акціонерна компанія
«Київводоканал» (постачальник) та
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «СОМ ФОРТ»
(абонент) було укладено договір на
надання послуг з водопостачання та
приймання стічних вод через приєднання
мереж № 10441/4-01 (далі - договір).

Відповідно до умов вказаного договору
(пункт 1.1.) постачальник зобов'язується
надавати абоненту послуги з постачання
питної води та приймання від нього
стічних вод у систему каналізації м.
Києва за адресами об'єктів
водоспоживання, зазначеними у
дислокації об'єктів водоспоживання та
водовідведення (яка є невід'ємною
частиною цього договору) та на підставі
пред'явлених абонентом умов (дозволу)
на скид стічних вод у систему
каналізації м. Києва (надалі - умови), а
абонент зобов'язується здійснювати
своєчасну оплату наданих йому
постачальником послуг на умовах цього
договору та дотримуватися порядку
користування питною водою з
комунальних водопроводів і приймання
стічних вод.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач
вважає, що відповідачем в порушення
умов договору не було у повному обсязі
сплачено вартість використаної води, в
зв'язку з чим у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем в
розмірі 13 351,54 грн. та за неналежне
виконання зобов'язань позивачем
нараховані пеня в розмірі 763,54 грн.,
штраф в розмірі 1 335,15 грн., збитки від
зміни індексу інфляції в розмірі 3 289,63
грн. та 3% річних в сумі 893,38 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Приписами частини 1 статті 67
Господарського кодексу України
встановлено, що відносини підприємства
з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного
кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 7.1. договору цей договір
укладено строком на один рік і набуває
чинності з моменту його підсипання
сторонами. Договір вважається
пролонгованим на новий строк, якщо за 20
днів до припинення його дії жодна із
сторін письмово не повідомить іншу
сторону про його припинення.

Сторонами доказів в підтвердження
виявлення небажання продовжувати
договірні правовідносини не подано.

Згідно з п. 1.4. договору постачальник
забезпечує якість питної води
відповідно до ДСанПіН 2.2.4-171-10.

Відповідно до 2.1.1. договору за
показами засобу обліку,
зареєстрованого у постачальника, окрім
випадків, передбачених Правилами
користування. У випадку наявності у
абонента декількох об'єктів
водоспоживання, облік спожитої ним
води здійснюється з урахуванням
показів всіх засобів обліку,
зареєстрованих за абонентом. Обсяг
наданої води для поливу визначається
за показами засобів обліку. В разі
технічної неможливості встановлення
засобу обліку, кількість поставленої
для поливу води може визначатися за
узгодженим з постачальником
розрахунком на підставі наданих
абонентом офіційних документів, якими
визначена площа поливу.

Згідно з п. 2.1.2. договору зняття показів
засобу (-ів) обліку здійснюється, як
правило, щомісячно представником
постачальника у присутності
представника абонента у строки згідно
з графіком обслуговування
постачальника. Для абонента із
стабільним об'ємом водоспоживання (до 30
м. куб. із незначним коливанням) зняття
показів з засобів обліку може
здійснюватися постачальником
поквартально, при цьому останній
направляє абоненту щомісячно
розрахункові документи на оплату
наданих послуг, виходячи із його
середньодобового споживання води.
Покази засобу (-ів) обліку за
відповідний період можуть бути
прийняті до розрахунків
постачальником від Абонента в
письмовому вигляді. В разі, якщо
абонент не забезпечить присутності
свого представника для зняття показів,
дані, що зняті постачальником, є
підставою для виставлення
розрахункових документів на оплату
наданих послуг.

Відповідно до п. 2.1.3. договору якщо
вести облік води за показами засобу
обліку неможливо з причин, що не
залежать від абонента та зафіксовані в
установленому порядку (зняття засобу
обліку постачальником, пошкодження
скла, корозія циферблата, припинення
нормальної роботи засобу обліку через
несправності, що виникли в його
механізмі, тощо), кількість
використаної води за термін
відсутності засобу обліку (але не
більше 2-х місяців) визначається за
середньодобовою витратою за попередні
два розрахункові місяці. У разі
тривалості роботи засобу обліку менше
2-х місяців кількість води визначається
за середньодобовою витратою за період
роботи засобу обліку не менше 15 діб.
Після закінчення зазначеного терміну,
якщо вести облік води неможливо з вини
виробника, подальше визначення обсягів
водоспоживання здійснюється за
нормами споживання.

Згідно з п. 2.1.4. договору кількість
стічних вод, які надходять у міську
каналізаційну мережу, визначається за
показами засобів обліку стічних вод,
або за кількістю води, що надходить із
комунального водопроводу та інших
джерел водопостачання згідно з
показами засобів обліку води та/або
іншими способами визначення об'ємів
стоків у відповідності до Правил.

Згідно з п. 2.1.5. договору абонент веде
первинний облік водоспоживання та
водовідведення у Журналі обліку
споживання води (пронумерований,
прошитий та скріплений печаткою), який
заповнюється абонентом та
представником постачальника.

Відповідно до п. 2.1.6. договору облікові
дані абонента щодо кількості та
вартості спожитих ним послуг
підлягають обов'язковому звірянню у
постачальника. Абонент щоквартально,
не пізніше 10-го числа наступного за
звітним кварталом місяця, та в інші
строки (за письмовою вимогою
постачальника) направляє до останнього
письмовий звіт по обсягам наданих
послуг (за встановленою постачальником
формою) та проводить з останнім
звіряння обсягів наданих послуг у
відповідному обліковому періоді, а
також звіряння по проведених
розрахунках за надані послуги. Для
проведення звіряння абонент направляє
свого представника до постачальника із
необхідними для цього обліковими та
бухгалтерськими документами. Звіряння
вважається проведеним з моменту
отримання постачальником підписаного
повноважними особами акту звіряння
розрахунків. В разі невиконання
абонентом цього пункту договору,
облікові дані постачальника щодо
кількості та вартості наданих послуг
та проведених абонентом розрахунків у
відповідних періодах вважаються
безумовно погодженими абонентом.

Відповідно до п. 2.2.1. договору
постачальник щомісячно направляє до
банківської установи абонента
розрахункові документи (в електронному
вигляді - дебетові повідомлення або у
паперовому вигляді вимоги-доручення
тощо) для оплати за надані послуги з
постачання питної води та приймання
від нього стічних води у систему
каналізації м. Києва відповідно до
встановлених тарифів. Тарифи на
послуги з водопостачання та
водовідведення встановлюються
уповноваженими органами відповідно із
чинним законодавством та не підлягають
узгодженню сторонами. У разі зміни
тарифів у період дії цього договору
постачальник доводить абоненту нові
тарифи у розрахункових документах без
внесення додаткових змін до цього
договору стосовно строків їх введення
та розмірів.

Згідно з п. 2.2.2 договору у розрахункових
документах зазначаються вартість та
кількість наданих послуг за
відповідний період, а також розмір
діючих тарифів. Оплата вартості послуг
здійснюється абонентом щомісячно у
безготівковій формі у п'ятиденний
строк з дня направлення постачальником
розрахункового документу до
банківської установи абонента. За
згодою постачальника оплата може
здійснюватися іншими способами, що не
суперечать чинному законодавству
України. В разі утворення боргу оплата
за надані послуги, що надходить від
абонента, незалежно від зазначеного в
платіжному документі призначення
платежу, першочергово зараховується
постачальником в погашення боргу.

Відповідно до п. 2.2.3. договору у разі
неотримання від постачальника
поточного щомісячного розрахункового
документа, абонент здійснює оплату
вартості наданих йому послуг не
пізніше 5-го числа наступного місяця
платіжним дорученням, виходячи з
діючого тарифу та фактичної кількості
наданих йому послуг.

Згідно з п. 2.2.4. договору у разі незгоди
щодо кількості або вартості отриманих
послуг, зазначених у розрахунковому
документі, абонент зобов'язаний у
десятиденний строк з дня направлення
постачальником розрахункового
документа до банківської установи
абонента, письмово повідомити про це
постачальника та у цей же строк
направити представника з
обґрунтовуючими документами для
проведення звіряння та підписання
акту. В іншому випадку відмова абонента
оплатити розрахунковий документ
постачальника вважатиметься
безпідставною.

Позивач обгрунтовує свої вимоги актами
про зняття показань з приладів обліку,
погодженими та підписаними
відповідачем, підтверджують факт
падання послуг та їх об'єми;
дебетово-інформаційними
повідомленнями та/або їх реєстрами, що
підтверджують виставлення рахунків до
банківської установи відповідача.

Як вбачається і зазначених документів
позивачем було надано відповідачу
послуги з постачання питної води та
приймання стічних вод через приєднані
мережі за період з 01.06.2012 по 30.06.2014 на
суму 56 852,04 грн., з яких відповідачем
сплачено 43 500,50 грн., внаслідок чого
утворилася заборгованість розміром 13
351,54 грн.

При цьому, відповідач про незгоду щодо
кількості або вартості отриманих за
період 01.06.2012 по 30.06.2014 послуг не
повідомляв, свого представника з
необхідними обліковими документами
для проведення звіряння та підписання
акту не направляв. Тому, в силу положень
договору, кількість та вартість
наданих позивачем з 01.06.2012 по 30.06.2014
послуг з водопостачання та приймання
стічних вод через приєднані мережі
вважаються безумовно погодженими
відповідачем.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України
визначає що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 5.3.5. договору абонент
зобов'язався оплачувати вартість
наданих йому постачальником послуг на
умовах цього договору.

Наявними у справі доказами доведено
порушення відповідачем зобов'язання
щодо внесення вищезазначених платежів
в повному обсязі, в результаті чого
виникла заборгованість, яка за
неоспореними відповідачем
розрахунками позивача становить 13 351,54
грн.

Згідно із ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов, в
силу ст. 525 Цивільного кодексу України,
не допускається.

Згідно з ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку про обґрунтованість позовних
вимог про стягнення з відповідача
заборгованості за постачання води та
приймання стічних вод в розмірі 13 351,54

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу
України визначає що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Матеріалами справи підтверджується те,
що відповідач, в порушення умов
договору, у визначені строки оплату за
надані послуги не провів, а отже є
таким, що прострочив виконання
зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено що, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями
у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до п. 4.2. договору у разі
порушення строків виконання
зобов'язання по оплаті за наданні
послуги, абонент сплачує постачальнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми простроченого
платежу за кожен день прострочення
платежу. Нарахування пені припиняється
через рік від дня, коли зобов'язання
мало бути виконано.

Згідно з п. 4.6. договору за безпідставну
відмову оплатити направлений рахунок
або вимогу щодо оплати абонент сплачує
постачальнику штраф у розмірі 10% від
суми, яку відмовився сплатити.

Згідно з ч. 2 ст. 343 Господарського
кодексу України платник грошових
коштів сплачує на користь одержувача
цих коштів за прострочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, але не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
встановлює, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

При укладанні договору сторони
визначили відповідальність за
порушення зобов'язання щодо оплати
платежів за договором.

В зв'язку з тим, що взяті на себе
зобов'язання по сплаті наданих послуг
відповідач не виконав, він повинен
сплатити позивачу, крім суми основного
боргу, пеню відповідно до п. 4.2.
договору, розмір якої, за
обґрунтованими розрахунками позивача
становить 763,54 грн.

Вимоги позивача в частині стягнення
пені в сумі 763,54 грн. обґрунтовані і
підлягають задоволенню.

Оскільки, матеріали справи свідчать, що
відповідач безпідставно на сплачує
плату за надані послуги, суд приходить
до висновку про задоволення вимог про
стягнення з відповідача суми штрафу в
розмірі 1 335,15 грн. (за обґрунтованим
розрахунком).

Відповідно до частини 1 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3 % річних, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, не є санкціями, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника.

Суд приходить до висновку про
обґрунтованість нарахування 3 289,63 грн.
збитків від зміни індексу інфляції та
893,38 грн. 3% річних, тому позовні вимоги в
цій частині підлягають задоволенню
повністю.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

З огляду на вищевикладене, позові
вимоги Публічного акціонерного
товариства «Акціонерна компанія
«Київводоканал» обґрунтовані та
підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку «СОМ ФОРТ»
(м. Київ, вул. Червонопрапорна, 44, ) на користь Публічного
акціонерного товариства «Акціонерна
компанія «Київводоканал» (м. Київ, вул.
Лейпцизька, 1-А, ) 13 351
(тринадцять тисяч триста п'ятдесят
одну) грн. 54 коп. основного боргу, 763
(сімсот шістдесят три) грн. 54 коп. пені, 1
335 (одна тисяча триста тридцять п'ять)
грн. 15 коп. штрафу, 3 289 (три тисячі
двісті вісімдесят дев'ять) грн. 63 коп.
збитків від зміни індексу інфляції, 893
(вісімсот дев'яносто три) грн. 38 коп. - 3%
річних, 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

Повне рішення складено 23.12.2014.

СуддяВ.В.Сівакова