ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" грудня 2014 р. Справа № 916/3090/14

Колегія суддів господарського суду
Одеської області у складі: головуючого
судді Шаратова Ю.А., суддів Оборотової
О.Ю. та Гута С.Ф., розглянувши справу
за позовом: Підприємства
Федерації професійних спілок України
„Проектно-вишукувальний інститут
„Укркурортпроект" (01033, м. Київ, вул. Ш.
Руставелі, 39/41, )

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

(АДРЕСА_1, ідент. НОМЕР_1)

про стягнення заборгованості у розмірі
86 743,13 грн., з яких 50 757,99 грн. - основна
сума заборгованості, 35 985,14 грн. -
неустойка, та про зобов'язання вчинити
певні дії

за зустрічним позовом: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент.
номер НОМЕР_1)

до відповідача: Підприємства Федерації
професійних спілок України „Проектно -
вишукувальний інститут
„Укркурортпроект" (01033, м. Київ, вул. Ш.
Руставелі, 39/41, )

про визнання недійсним Договору оренди
нежитлових приміщень від 02.09.2013 №22

Представники:

Від позивача - ОСОБА_2 (довіреність від
24.12.2013);

Від відповідача - не з'явився.

Суть спору:

Підприємство Федерації професійних
спілок України
„Проектно-вишукувальний інститут
„Укркурортпроект" (далі - Позивач)
звернулось до Господарського суду
Одеської області із позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
(далі - Відповідач) про
стягнення заборгованості за Договором
оренди нежитлових приміщень від 02.09.2013
№22 у розмірі 73 484,44 грн., з яких 50 757,99 грн.
- основна сума заборгованості, 22 726,45
грн. - неустойка, та про виселення з
нежитлових приміщень підвалу будинку
по АДРЕСА_2.

Ухвалою суду від 06.08.2014 порушено
провадження у справі та призначено її
розгляд на 27.08.2014.

27.08.2014 Позивачем подано клопотання про
збільшення позовних вимог
від 26.08.2014 № 26/08-02юр, в якому він
остаточно просить стягнути з
Відповідача заборгованість за
Договором оренди не житлових приміщень
від 02.09.2013 №22 у розмірі 86 743,13 грн., з
яких 50 757,99 грн. - основна сума
заборгованості, 35 985,14 грн. - неустойка,
та про виселення ФОП ОСОБА_1 з
нежитлових приміщень підвалу будинку
по АДРЕСА_2. Судом прийнято до розгляду
вказане клопотання позивача.

Ухвалою суду від 27.08.2014 розгляд справи
було відкладено до 19.09.2014.

У судовому засіданні 19.09.2014 оголошено
перерву до 06.10.2014.

Ухвалою суду від 06.10.2014 справу
призначено до колегіального розгляду.

Ухвалою від 10.10.2014 справу прийнято до
провадження колегією суддів
господарського суду Одеської області у
складі: головуючого суді Шаратова Ю.А.,
суддів Оборотової О.Ю. і Гут
С.Ф., та призначено її розгляд на 28.10.2014.

Ухвалою від 13.10.2014 до спільного
розгляду з первісним позовом прийнято
зустрічну позовну заяву Відповідача до
Позивача про визнання недійсним
Договору оренди від 02.09.2013 № 22,
укладеного між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1
та Підприємством Федерації
професійних спілок України
„Проектно-вишукувальний інститут
„Укркурортпроект".

Ухвалою суду від 28.10.2014 розгляд справи
було відкладено до 18.11.2014.

Ухвалою суду від 18.11.2014 продовжено
строк розгляду спору до 23.12.2014.

У судовому засіданні 18.11.2014 оголошено
перерву до 08.12.2014.

Представник Позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті
387, 400, 525, 526, 610, 612, 785 Цивільного кодексу
України, статтю 193 Господарського
кодексу України, обґрунтовані
порушенням Відповідачем строку
виконання грошового зобов'язання за
Договором оренди нежитлових приміщень
від 02.09.2013 №22. Позовна вимога про
виселення Відповідача з нежитлових
приміщень обґрунтована припиненням
дії вказаного договору оренди. А вимога
про стягнення неустойки - невиконанням
Відповідачем обов'язку щодо повернення
майна внаслідок припинення цього
договору.

Відповідач явку свого повноважного
представника у судове засідання не
забезпечив, про причини неявки суд не
повідомив, про місце, дату та час
розгляду справи повідомлений належним
чином /а.с. 129/. Зустрічні позовні вимоги
про визнання недійсним Договору оренди
нежитлових приміщень від 02.09.2013 №22, із
посиланням на частини першу, другу
статті 203, частину першу статті 215,
статті 759, 761 Цивільного кодексу
України, обґрунтовані тим, що на момент
укладення вказаного договору Позивач
не мав належним чином зареєстрованого
права власності на нежитлові
приміщення за адресою: АДРЕСА_2. А
відтак, на думку Відповідача, Договір
оренди нежитлових приміщень від 02.09.2013
№22 укладений неповноважною особою.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши представника Позивача, суд,

в с т а н о в и в :

02.09.2013 між Позивачем та Відповідачем
укладено Договір оренди нежитлових
приміщень № 22 (далі - Договір від 02.09.2013)
/а.с. 11-12/.

Відповідно до пунктів 1.1, 3.2, 3.1, 3.3
Договору від 02.09.2013 наймодавець
(Позивач) передав наймачеві
(Відповідачу) з метою ведення
господарської діяльності у строкове
платне користування нежитлові
приміщення (підвал) площею 174,74 кв.м., що
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2. Розмір
орендної плати за користування
об'єктом, що орендується, складає 5 871,26
грн. на місяць в тому числі ПДВ, із
розрахунку вартості орендної плати за 1
кв.м. підвалу - 33,60 грн. в тому числі ПДВ.
Плата за користування орендованими
приміщеннями вноситься наймачем
незалежно від наслідків господарської
діяльності щомісяця в безготівковому
порядку на рахунок наймодавця.

Орендоване майно передано Відповідачу
за Актом приймання - передачі
від 02.09.2013 /а.с. 13/.

Частиною першою статті 11 Цивільного
кодексу України встановлено, що
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також
із дій осіб, що не передбачені цими
актами, але за аналогією породжують
цивільні права та обов'язки, зокрема, з
договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

За договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк (частина перша
статті 759 Цивільного кодексу України).

Суд дійшов висновку, що зустрічні
позовні вимоги про визнання недійсним
Договору оренди нежитлових приміщень
від 02.09.2013 №22 не підлягають
задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із частиною першою статті 215
Цивільного кодексу України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами першою, другою статті 203
Цивільного кодексу України
передбачено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам. Особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності.

Право передання майна у найм має
власник речі або особа, якій належать
майнові права (частина перша статті 761
Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини третьої статті 35
Господарського процесуального кодексу
України обставини, встановлені
рішенням суду у господарській,
цивільній або адміністративній справі,
що набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 24.01.2008,
залишеною без змін постановою Вищого
господарського суду України від 29.05.2008
у справі №
16/509-05-11699, встановлено, що нежилі
приміщення першого та цокольного
поверхів загальною площею 2 022,0 кв.м.,
розташовані за адресою: АДРЕСА_2,
належать Федерації професійних спілок
України та знаходяться у Підприємства
Федерації професійних спілок України
„Проектно-вишукувальний інститут
„Укркурортпроект" на праві
господарського відання (а.с. 102-105). Отже,
на момент укладення Договору
від 02.09.2013, Позивач мав майнове
(речове право) - право господарського
відання на майно, яке було передано в
оренду Відповідачу. А відтак, відсутні
підстави для визнання недійсним
Договору від 02.09.2013 відповідно до
частин першої, другої статті 203, частини
першої статті 215 Цивільного кодексу
України. При цьому, факт подальшого
переходу до Позивача права власності
на це майно, та його реєстрація 24.02.2014 у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно (а.с. 20), не впливає на
дійсність Договору від 02.09.2013.

За приписами статті 193 Господарського
кодексу України та статей 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу
України).

Частиною першою статті 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що заборгованість з
орендної плати за Договором від 02.09.2013
за період визначений Позивачем, з 03.09.2013
до 20.05.2014, становить 50 189,81 грн., яка
розраховується наступним чином: 5 871,26 X 8
+ (5 871,26 / 31 X 17) = 50 189,81. При цьому, слід
зазначити, що Позивачем помилково
розраховано заборгованість за
вказаний період в сумі 50 757,99 грн. Отже,
позовна вимога про стягнення
заборгованості за Договором оренди
нежитлових приміщень від 02.09.2013 №22
підлягає задоволенню частково - в сумі
50 189,81 грн.

Пунктами 7.1, 7.4, 7.5 Договору від 02.09.2013
передбачено, що він укладається
терміном з 02.09.2013 до 31.07.2014, може бути
розірваний до закінчення строку його
дії, зокрема, на вимогу однієї з сторін.
Повідомлення про дострокове
припинення дії договору надсилається
іншій стороні за один місяць до дати
розірвання договору. Договір
вважається розірваним з дати,
зазначеної стороною у повідомленні про
розірвання.

Судом встановлено, що Позивачем було
направлено ФОП ОСОБА_1 за адресою його
місця проживання: АДРЕСА_1,
лист від 16.04.2014 № 16/04-01юр із
повідомленням про розірвання Договору
від 02.09.2013 у зв'язку з виробничою
необхідністю з 20.05.2014, і проханням
звільнити об'єкт оренди та передати
його представнику наймодавця в строк
до 23.05.2014 (а.с.14). Вказане повідомлення
про розірвання договору було надіслано
Відповідачу 17.04.2014, що підтверджується
фіскальним чеком № 3307 та описом
вкладення у цінний лист (а.с. 15). Проте,
як випливає з письмових пояснень
представника Позивача від 08.12.2014,
зазначене поштове відправлення було
повернуто з поміткою пошти на конверті
«за закінченням терміну зберігання»
(а.с. 151). Тобто, Відповідачем не було
отримано вказане повідомлення, а
відтак, Договір від 02.09.2013 був чинним до
закінчення строку його дії, а саме,
до 31.07.2014.

Пунктом 7.2 Договору від 02.09.2013
передбачено, якщо жодна з сторін не
пізніше ніж за 10 днів до закінчення
терміну дії цього договору не заявить
про намір його розірвати, він може бути
пролонгованим на новий термін шляхом
підписання додаткових угод. З огляду на
те, що в матеріалах справи відсутні
докази укладання між сторонами
додаткових угод до Договору від 02.09.2013
про пролонгацію його дії на новий
строк, суд дійшов висновку про його
припинення з 01.08.2014.

Згідно із частиною першою статті 785
Цивільного кодексу України у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Проте, після припинення Договору від
02.09.2013 Відповідач не повернув
Позивачеві орендоване майно.

Відповідно до статей 387, 400 Цивільного
кодексу України власник має право
витребувати своє майно від особи, яка
незаконно, без відповідної правової
підстави заволоділа ним.
Недобросовісний володілець
зобов'язаний негайно повернути майно
особі, яка має на нього право власності
або інше право відповідно до договору
або закону, або яка є добросовісним
володільцем цього майна. У разі
невиконання недобросовісним
володільцем цього обов'язку
заінтересована особа має право
пред'явити позов про витребування
цього майна.

З огляду на наведене, суд дійшов
висновку про задоволення позовної
вимоги про виселення Відповідача з
нежитлових приміщень підвалу будинку
по АДРЕСА_2.

В силу частини другої статті 20
Господарського кодексу України, захист
прав і законних інтересів суб'єктів
господарювання здійснюється, зокрема,
шляхом застосування до особи, яка
порушила право, штрафних санкцій, а
також іншими способами, передбаченими
законом.

Частиною другою статті 785 Цивільного
кодексу України передбачено, якщо
наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки
у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Неустойка за прострочення повернення
майна за період з 01.08.2014, дати
припинення Договору від 02.09.2013, до
26.08.2014, дати визначеної Позивачем,
становить 9 848,57 грн., яка
розраховується наступним чином: 5 871,26 X 2
/31 X 26) = 9 848,57.

Не підлягає стягненню неустойка у
розмірі 12 877,88 грн., яка нарахована
Позивачем за період з 24.05.2014 до 31.07.2014,
тобто до моменту припинення Договору
від 02.09.2013, оскільки у Відповідача був
відсутній обов'язок з повернення
орендованого майна.

Отже, позовна вимога про стягнення з
Відповідача неустойки за прострочення
повернення майна внаслідок припинення
Договору від 02.09.2013, підлягає
задоволенню частково - в сумі 9 848,57 грн.

При розподілі господарських витрат суд
виходить з положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, згідно із якими якщо спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Повне рішення складено відповідно до
вимог статті 84 Господарського
процесуального кодексу України та
підписано 15 грудня 2014 р.

Керуючись частиною першою статті 11,
частинами першою, другою статті 203,
частиною першою статті 215, статями 387, 400,
частиною першою статті 509, статтями 525,
526, частиною першою статті 530, статтею 629,
частиною першою статті 759, частиною
першою статті 761, частинами першою,
другою статті 785 Цивільного кодексу
України, частиною другою статті 20,
частиною першою статті 136, статтею 193
Господарського кодексу України,
статтями 33, 34, 35, 49, 82, 84-85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Підприємства Федерації
професійних спілок України
„Проектно-вишукувальний інститут
„Укркурортпроект" до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за Договором оренди не
житлових приміщень від 02.09.2013 №22 у
розмірі 86 743,13 грн., з яких 50 757,99 грн. -
основна сума заборгованості,
35 985,14 грн. - неустойка та про
виселення з нежитлових приміщень
задовольнити частково.

2. Виселити Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. НОМЕР_1) з
нежитлових приміщень підвалу будинку
по АДРЕСА_2.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. НОМЕР_1) на
користь Підприємства Федерації
професійних спілок України
„Проектно-вишукувальний інститут
„Укркурортпроект" (01033, м. Київ, вул. Ш.
Руставелі, 39/41, ) заборгованість у розмірі 50
189,81 грн. (п'ятдесят тисяч сто вісімдесят
дев'ять гривень 81 коп.), та неустойку в
сумі 9 848,57 грн. (дев'ять тисяч вісімсот
сорок вісім гривень 57 коп.).

4. Відмовити в задоволенні позову
Підприємства Федерації професійних
спілок України
„Проектно-вишукувальний інститут
„Укркурортпроект" до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 в частині
стягнення суми основного боргу у
розмірі 568,18 грн. та неустойки у
розмірі 26 136,57 грн.

5. Відмовити в повному обсязі у
задоволенні зустрічного позову
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до
Підприємства Федерації професійних
спілок України „Проектно -
вишукувальний інститут
„Укркурортпроект" про визнання
недійсним Договору оренди нежитлових
приміщень від 02.09.2013 № 22.

6. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. НОМЕР_1) на
користь Підприємства Федерації
професійних спілок України
„Проектно-вишукувальний інститут
„Укркурортпроект" (01033, м. Київ, вул. Ш.
Руставелі, 39/41, ) витрати
на сплату судового збору у розмірі 3 045,00
грн. (три тисячі сорок п'ять гривень 00
коп.).

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Головуючий
Ю.А. Шаратов

Суддя
О.Ю. Оборотова

Суддя
С.Ф. Гут