ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 листопада 2014 року Справа № 915/298/14

Вищий господарський суд України у
складі

головуючого судді:Бакуліної
С.В.,суддів:Волковицької Н.О., Грейц К.В.,
Добролюбової Т.В., Мачульського Г.М.,

розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "Евері"про
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 18.09.2014у
справі№ 915/298/14за позовом Філії
Публічного акціонерного товариства
"Судноплавна компанія "Укррічфлот"
"Миколаївський річковий
порт"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Евері"простягнення
коштів

ВСТАНОВИВ:

Філія Публічного акціонерного
товариства "Судноплавна компанія
"Укррічфлот" "Миколаївський річковий
порт" звернулась до господарського
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Евері" про
стягнення заборгованості у розмірі 2 223
213,26 грн. за неналежне виконання
зобов'язань за договором про надання
послуг.

Рішенням Господарського суду
Миколаївської області від 20.05.2014 у
справі № 915/298/14, залишеним без змін
постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 08.07.2014, у
задоволені позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.09.2014 у справі № 915/298/14
рішення Господарського суду
Миколаївської області від 20.05.2014 та
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 08.07.2014
скасовано, позов задоволено.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Евері" подано заяву
про перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 18.09.2014 у справі № 915/298/14, в
якій заявник просить скасувати
зазначену постанову, прийняти у справі
нове рішення, яким рішення
Господарського суду Миколаївської
області від 20.05.2014 та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 08.07.2014 залишити без змін.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 13.06.2012
у справі № 10/27, від 07.10.2010 у справі №
7/8-10, від 16.09.2014 у справі № 910/14840/13, від
15.01.2014 у справі № 913/1162/13, від 05.03.2012 у
справі № 5015/4084/11 та на постанову
Верховного Суду України від 04.07.2011 у
справі № 51/250, мотивовано неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції положень статей 225, 226 ГК
України (далі - ГК України), внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, подані у межах
трьохмісячного строку, передбаченого
частиною першою статті 11117
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів дійшла
висновку про наявність підстав для
допуску справи № 915/298/14 до провадження
Верховного Суду України, враховуючи
таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце тоді, коли суд касаційної
інстанції при розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета спору,
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 18.09.2014 у справі № 915/298/14,
яку заявник просить переглянути, Вищий
господарський суд України задовольнив
позов про стягнення з відповідача на
користь позивача заборгованості, яка
виникла у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем взятих на себе
зобов'язань по оплаті наданих
позивачем послуг щодо резервування
техніки, обладнання та інфраструктури
порту. Постанова вмотивована тим, що
спірна сума є відповідальністю у
вигляді збитків у формі упущеної
вигоди, яка визначена сторонами у
договорі. Нормативно постанова
обґрунтована посиланням на статтю 225, 226
ГК України.

Водночас, у постановах від 13.06.2012 у
справі № 10/27, від 07.10.2010 у справі № 7/8 10,
від 16.09.2014 у справі № 910/14840/13, від 15.01.2014
у справі № 913/1162/13, від 05.03.2012 у справі №
5015/4084/11, на які заявник посилається,
Вищий господарський суд України,
переглядаючи справи про стягнення
збитків у формі упущеної вигоди
погодився з висновками судів
попередніх інстанцій про відмову у
задоволенні позовів, виходячи з того,
що позивачем не доведено всіх
елементів складу
цивільного/господарського
правопорушення, які могли б бути
достатньою підставою для покладення на
відповідача відповідальності у
вигляді відшкодування збитків у формі
упущеної вигоди, застосувавши до
спірних правовідносин статті 22, 623 ЦК
України, 225 ГК України.

З огляду на викладене колегія суддів
Вищого господарського суду України
вважає, що зі змісту зазначених судових
рішень вбачається неоднакове
застосування судами касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах, що
є підставою для допуску даної справи до
провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Допустити справу № 915/298/14 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий
суддя:С.БакулінаСудді:Н.Волковицька
К.Грейц Т.Добролюбова Г.Мачульський