ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 грудня 2014 р. Справа №
903/1192/14

за позовом малого підприємства
«Октан», м. Луцьк

до відповідача управління охорони
здоров'я Волинської обласної державної
адміністрації, м. Луцьк

про стягнення 4039,31 грн.

Суддя Вороняк
А.С.

при секретарі судового засідання
Чорному С.О.

за участю представників:

від позивача: Климюк В.В., директор,
паспорт серії АС №314354, Климюк В.В.,
провізор, доручення №7 від 17.12.2014р..

від відповідача: Андрущак О.М.,
довіреність №3987/15/2-14 від 09.12.2014р., Чорна
Н.В., довіреність №4045/15.2.14 від 12.12.2014р..

В судовому засіданні взяла участь
представник Головного управління
Державної казначейської служби
України у Волинській області - Соловей
В.С., довіреність №15-04/8-33 від 02.01.2014р.

Відповідно до ст.20 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) роз'яснено право відводу
судді. Відводу судді не заявлено. На
підставі ст.22 ГПК України роз'яснено
процесуальні права та обов'язки сторін.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: мале підприємство «Октан»
звернулося з позовною заявою до
управління охорони здоров'я Волинської
обласної державної адміністрації та
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Волинській області про стягнення 4039,31
грн. не відшкодованої вартості
лікарських засобів для лікування осіб
з гіпертонічною хворобою.

На обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на невиконання
відповідачем умов договору №299 від
02.12.2013р. про часткове відшкодування
вартості лікарських засобів для
лікування осіб з гіпертонічною
хворобою, додаток №1 від 30.11.2013р. до
договору №299 від 02.12.2013р.(реєстр №2 про
відпущення лікарських засобів за
рецептами, що відпускались громадянам
з частковим відшкодуванням вартості
лікарських засобів для лікування осіб
з гіпертонічною хворобою по МП "Октан"
за період з 01.11.2013р. по 30.11.2013р.),
претензії №ОК-21 від 12.01.2014р. та №ОК-21/2
від 28.10.2014р..

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 01.12.2014р. було
порушено провадження у справі, а справу
призначено до розгляду на 17.12.2014р. та
зобов'язано сторони надати суду ряд
документів, необхідних для
об'єктивного розгляду справи по суті.

10.12.2014р. через канцелярію суду від
позивача надійшла заява в якій, просить
прохальну частину читати в наступній
редакції: « 1.Стягнути з управління
охорони здоров'я Волинської обласної
державної адміністрації на користь
малого підприємства "Октан" 4039,31 грн.
заборгованості по частковому
відшкодуванні вартості лікарських
засобів для лікування осіб з
гіпертонічною хворобою. 2.Судові
витрати, пов'язані із розглядом справи,
покласти на відповідача».

12.12.2014р. начальником управління охорони
здоров'я Волинської обласної державної
адміністрації, через канцелярію суду,
були подані письмові пояснення по суті
позовних вимог в яких позовні вимоги
визнав, несплату заборгованості
пояснював скрутним фінансовим
становищем управління, додатково
зазначив, що незважаючи на
неодноразові звернення обласної
державної адміністрації до Кабінету
Міністрів України, Міністерства
охорони здоров'я України щодо
виділення додаткових коштів для
розрахунків з аптечними закладами за
відпущені лікарські засоби у листопаді
2013р. та внесення змін до Постанови КМУ
від 12 лютого 2014 року №42 щодо
відшкодування вартості лікарських
засобів для лікування осіб з
гіпертонічною хворобою за листопад
місяць - дане питання так і залишається
не вирішеним.

12.12.2014р. через канцелярію суду від
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Волинській області надійшли письмові
пояснення по суті позовних вимог.

15.12.2014р. через канцелярію суду від
позивача на виконання вимог ухвали
господарського суду Волинської
області від 01.12.2014р. із супровідним
листом надійшли: витяг з ЄДРПОУ на
відповідача на час звернення із
позовом до суду, копія статуту МП
"Октан", письмове підтвердження того, що
у провадженні господарських судів
України або іншого органу, який в межах
своєї компетенції вирішує спір, немає
справи зі спору між тими ж сторонами,
про той же предмет і з тих же підстав та
немає рішення цих органів з такого
спору.

Суд розглянувши в судовому засіданні
17.12.2014р. заяву позивача про уточнення
прохальної частини позовної заяви, в
порядку ст.22 ГПК України приймає її, а
отже справа вирішується щодо стягнення
з управління охорони здоров'я
Волинської обласної державної
адміністрації на користь малого
підприємства «Октан» 4039,31 грн.
заборгованості.

В судовому засіданні 17.12.2014р.
представники позивача позов
підтримали, вимоги просили
задовольнити з врахуванням поданих
10.12.2014р. уточнень позовної заяви.

Представники відповідача в судовому
засіданні 17.12.2014р. позовну вимогу про
стягнення з управління охорони
здоров'я Волинської обласної державної
адміністрації 4039,31 грн. заборгованості
визнали.

В судовому засіданні 17.12.2014р.
представник Головного управління
Державної казначейської служби
України у Волинській області
повідомила, що відповідно до умов
договору №299 від 02.12.2013р., укладеного
між МП «Октан» і управлінням охорони
здоров'я Волинської обласної державної
адміністрації про часткове
відшкодування вартості лікарських
засобів для лікування осіб з
гіпертонічною хворобою, матеріалів
справи та норм чинного законодавства
Головне управління Казначейства не є
учасником господарських відносин та
суб'єктом майново-господарських
зобов'язань по зазначеному у позовній
заяві договорі. Вказала, що згідно ст.43
Бюджетного кодексу України та
Положення про Головне управління
Державної казначейської служби
України у Волинській області,
затвердженого Наказом Державної
казначейської служби України від
21.11.2011р. №108, Головне управління
Казначейства є юридичною особою, яка
здійснює розрахунково-касове
обслуговування розпорядників,
одержувачів бюджетних коштів та інших
клієнтів. Розпорядник бюджетних коштів
після отримання товарів, робіт і послуг
відповідно до умов взятого бюджетного
зобов'язання приймає рішення про їх
оплату та надає доручення на
здійснення платежу органу, що здійснює
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, якщо інше не передбачено
бюджетним законодавством. Додатково
зазначила, що витрати на часткове
відшкодування вартості лікарських
засобів для лікування осіб з
гіпертонічною хворобою підлягають
стягненню з управління охорони
здоров'я Волинської обласної Державної
адміністрації, як суб'єкта
майново-господарських зобов'язань по
договору №299 від 02.12.2013р..

З урахуванням вимог ст.69 ГПК України,
справу розглянуто за наявними
матеріалами відповідно до ст.75 ГПК
України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд, -

встановив:

02.12.2013р. між малим підприємством
«Октан»(далі - Виконавець) та
управлінням охорони здоров'я
Волинської обласної державної
адміністрації(далі - Замовник) було
укладено договір про часткове
відшкодування вартості лікарських
засобів для лікування осіб з
гіпертонічною хворобою №299(далі -
Договір)(а.с.10-11).

Згідно п.1.1 Виконавець відповідно до
постанов Кабінету Міністрів України
№907 від 05.09.2012р. "Про затвердження
Порядку часткового відшкодування
вартості лікарських засобів для
лікування осіб з гіпертонічною
хворобою", №340 від 25.04.2012р. "Про
реалізацію пілотного проекту щодо
запровадження регулювання цін на
лікарські засоби для лікування осіб з
гіпертонічною хворобою" здійснює
відпуск лікарських засобів за
рецептами виписаними закладами
охорони здоров'я на рецептурних
бланках форми №1, а Замовник в свою
чергу здійснює часткове відшкодування
вартості відпущених лікарських
засобів для лікування осіб з
гіпертонічною хворобою в терміни і на
умовах визначених даним Договором.

Згідно п.1.2 Договору, загальна сума
Договору 4039,31 грн..

Згідно п.2.1 Договору, відпуск
лікарських засобів здійснюється на
підставі рецептів, виписаних закладами
охорони здоров'я, незалежно від форми
власності та підпорядкування на
рецептурних бланках форми №1.

Згідно п.2.4 Договору, Виконавець
здійснює відпуск лікарських засобів за
рецептами з оплатою споживачем різниці
між фактичною роздрібною ціною,
встановленою на момент придбання
лікарського засобу, та референтною
ціною, затвердженою МОЗ України, станом
на 01 вересня 2012р..

Згідно п.3.1 Договору, Виконавець
щомісяця складає реєстр, встановленої
форми згідно з додатком, що додається
до Договору, відпущених лікарських
засобів, в якому стосовно кожного
лікарського засобу зазначаються його
міжнародна непатентована та
торгівельна назва, дозування, форма
випуску, кількість одиниць в упаковці,
кількість відпущених упаковок,
референтна ціна, зазначене у рецепті
найменування закладу охорони здоров'я,
сума, що підлягає відшкодуванню за
звітний період.

Згідно п.3.2 Договору, реєстр
підписується Виконавцем та подається
Замовнику до 5 числа місяця, що настає
за звітним.

Згідно п.3.3 Договору, Замовник
проводить оплату за надані послуги
Виконавцю протягом 15 днів з дня
отримання реєстру.

На виконання умов Договору позивач
протягом листопада 2013р. здійснив
відпуск лікарських засобів за
рецептами виписаними закладами
охорони здоров'я на рецептурних
бланках форми №1(а.с.29-45), що підлягають
частковому відшкодуванню відповідачем
на суму 4039,31 грн..

30.11.2013р. сторонами був підписаний
зведений реєстр №2 про відпущення
лікарських засобів за рецептами, що
відпускались громадянам з частковим
відшкодуванням вартості лікарських
засобів для лікування осіб з
гіпертонічною хворобою по МП "Октан" за
період з 01.11.2013р. по 30.11.2013р.(а.с.12-28).

Всупереч п.3.3 Договору відповідач
добровільно не відшкодував позивачу
часткової вартості лікарських засобів
для лікування осіб з гіпертонічною
хворобою протягом 15 днів з дня
отримання реєстру на суму 4039,31 грн..

Позивач звертався до відповідача із
претензіями №ОК-21 від 12.01.2014р. та №ОК-21/2
від 28.10.2014р. про сплату заборгованості в
розмірі 4039,31 грн.. Дані претензії були
отримані управлінням охорони здоров'я
Волинської обласної державної
адміністрації, про що свідчать
відповідні відмітки на них(а.с.48, 48 на
звороті), проте залишені без відповіді
та виконання.

Отже, заборгованість відповідача перед
позивачем на момент розгляду справи
становить 4039,31 грн..

Доказів, які б спростовували цю
заборгованість, або доказів її оплати
відповідач суду не надав.

Згідно ч.1 ст.901 Цивільного кодексу
України(далі - ЦК України) за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ст.144 Господарського кодексу
України(далі - ГК України) майнові права
та майнові обов'язки суб'єктів
господарювання виникають з угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, що
йому не суперечать.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст.193 ГК України, ст.526, 527, 530 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено законом або договором,
не випливає із суті зобов'язання. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 ЦК України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

В даному випадку, відносини між
сторонами носять договірний характер,
укладені між ними Договір №299 від
02.12.2013р. про часткове відшкодування
вартості лікарських засобів для
лікування осіб з гіпертонічною
хворобою з додатком №1, предметами
судових розглядів не виступав,
недійсним судом не визнавався,
сторонами розірваним не був.

Згідно абзацу 2 п.1, п.п.2, 3, 4 постанови
Кабінету Міністрів України №907 від
05.09.2012р. "Про затвердження Порядку
часткового відшкодування вартості
лікарських засобів для лікування осіб
з гіпертонічною хворобою" часткове
відшкодування вартості лікарського
засобу здійснюється на рівні
затвердженої МОЗ референтної ціни
відшкодування на лікарський засіб з
урахуванням граничних
постачальницько-збутових та
торговельних (роздрібних) надбавок,
установлених пунктом 3 постанови
Кабінету Міністрів України від 25.04.2012р.
№340 "Про реалізацію пілотного проекту
щодо запровадження державного
регулювання цін на лікарські засоби
для лікування осіб з гіпертонічною
хворобою", але не вище фактичного
розміру роздрібної ціни упаковки
лікарського засобу, що відпускається
аптечним закладом.

Відпуск лікарських засобів
здійснюється суб'єктами
господарювання, перелік яких
визначається Міністерством охорони
здоров'я Автономної Республіки Крим,
структурними підрозділами з питань
охорони здоров'я обласних, Київської та
Севастопольської міських
держадміністрацій, на підставі
рецептів на лікарські засоби (за
міжнародною непатентованою назвою),
виписаних закладами охорони здоров'я
незалежно від форми власності та
підпорядкування на рецептурних
бланках форми №1.

Суб'єкти господарювання здійснюють
відпуск лікарських засобів за
рецептами з оплатою споживачем різниці
між фактичною роздрібною ціною,
встановленою на момент придбання
лікарського засобу, та референтною
ціною, затвердженою МОЗ.

Суб'єкт господарювання щомісяця
складає реєстр відпущених лікарських
засобів, в якому стосовно кожного
лікарського засобу зазначаються його
міжнародна непатентована та
торговельна назва, дозування, форма
випуску, кількість одиниць в упаковці,
кількість відпущених упаковок,
референтна ціна, зазначене у рецепті
найменування закладу охорони здоров'я,
сума, що підлягає відшкодуванню за
звітний період відповідному суб'єктові
господарювання.

Підписаний керівником суб'єкта
господарювання реєстр подається до 5
числа місяця, що настає за звітним
періодом, розпорядникам субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на часткове відшкодування вартості
лікарських засобів для лікування осіб
з гіпертонічною хворобою за місцевими
бюджетами, визначеним рішеннями про
такі бюджети відповідно до
законодавства, для відшкодування
суб'єктові господарювання зазначеної в
реєстрі суми протягом 15 днів з дня його
отримання.

Згідно ч.5 ст.22 ГПК України відповідач
має право визнати позов повністю або
частково.

Згідно ч.1 ст.35 ГПК України, обставини,
які визнаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
можуть не доказуватися перед судом,
якщо в суду не виникає сумніву щодо
достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Згідно ч.5 ст.78 ГПК України у разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Судом прийнято визнання позову
представниками відповідача, згідно
ст.ст.22, 35, 78 ГПК України, як таке, що не
суперечить законодавству та судом не
встановлено порушення прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Посилання відповідача на відсутність
бюджетного фінансування не звільняє
його від виконання зобов'язань щодо
відшкодування вартості лікарських
засобів для лікування осіб з
гіпертонічною хворобою, відпущених за
Договором №299 від 02.12.2013р., з огляду на
таке.

Згідно ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Згідно ст.617 ЦК України особа, яка
порушила зобов'язання, звільняється
від відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема,
недодержання своїх обов'язків
контрагентом боржника, відсутність на
ринку товарів, потрібних для виконання
зобов'язання, відсутність у боржника
необхідних коштів.

Згідно ч.2 ст.218 ГК України учасник
господарських відносин відповідає за
невиконання або неналежне виконання
господарського зобов'язання чи
порушення правил здійснення
господарської діяльності, якщо не
доведе, що ним вжито усіх залежних від
нього заходів для недопущення
господарського правопорушення. У разі
якщо інше не передбачено законом або
договором, суб'єкт господарювання за
порушення господарського зобов'язання
несе господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Не вважаються такими обставинами,
зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника,
відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язання товарів,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Таким чином, відсутність бюджетних
коштів не є підставою для звільнення
відповідача від відповідальності за
порушення договірного зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
15.05.2012р. у справі №11/446, постановах
Вищого господарського суду України від
24.09.2013р. у справі №910/1274/13, від 13.11.2013р. у
справі №914/1760/13.

Враховуючи викладені обставини, беручи
до уваги наявні в матеріалах справи
документи, докази та письмові
пояснення сторін, враховуючи укладення
між сторонами Договору і не проведення
належних розрахунків і платежів по
Договору відповідачем, господарський
суд, оцінюючи подані сторонами докази
за своїм переконанням, що ґрунтується
на всебічному й об'єктивному розгляді в
судовому засіданні всіх обставин
справи в їх сукупності, а також беручи
до уваги визнання відповідачем позову,
дійшов до висновку про підставність та
обґрунтованість пред'явленого
позивачем до відповідача позову,
вважає за необхідне позовні вимоги
задовольнити та стягнути з відповідача
на користь позивача 4039,31 грн..

Оскільки спір до розгляду суду
доведено з вини відповідача, то витрати
по сплаті судового збору в сумі 1827 грн.,
відповідно до ст.49 ГПК України слід
покласти на нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.32, 33, 43, 44, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління охорони
здоров'я Волинської обласної державної
адміністрації (43000, Волинська область,
м. Луцьк, вул. Степана Бандери, 5, ) на користь малого
підприємства «Октан» (43000, Волинська
область, м. Луцьк, вул. Ломоносова, 60, кв.
2, ) 4039,31 (чотири тисячі
тридцять дев'ять гривень тридцять одну
копійку) грн. заборгованості по
частковому відшкодуванні вартості
лікарських засобів для лікування осіб
з гіпертонічною хворобою та 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім гривень)
грн. сплаченого позивачем судового
збору.

Повний текст рішення складено

22.12.2014

Суддя
А. С. Вороняк