ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 р.
Справа № 923/1600/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Нікітенка С.В., при
секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль", м. Херсон

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Херсон

про стягнення 10527,91 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - юрисконсульт Юхно Я.О.,
довіреність №01-4/03 від 08.01.2014р.;

від відповідача - ФОП ОСОБА_1

Суть спору: публічне акціонерне
товариство "Херсонська
теплоелектроцентраль" звернулось до
суду з позовом, в якому просить
стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 10527,91
грн., з якої: 8754,66 грн. - сума основного
боргу, 179,95 грн. - сума 3% річних та 1593,30
грн. - сума пені. Судові витрати по
справі позивач просить суд покласти на
відповідача.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує посиланнями на умови
договору №414 від 15.10.2010р., положення
ст.ст. 15, 16, 526, 527, 530, 549, 610-611, 625, 629 ЦК
України та ст.ст. 193, 216, 217, 230 ГК України.

Ухвалою суду від 30.10.2014р. за цим
позовом порушено провадження у справі
і її розгляд призначено на 02.12.2014р.

26 листопада 2014 року відповідач у
справі ФОП ОСОБА_1 подала через
канцелярію суду заяву про відвід судді
Нікітенка С.В.

В обґрунтування поданої заяви ФОП
ОСОБА_1 посилалась на ті обставини, що у
2014 році суддею Нікітенком С.В.
розглядалася справа № 923/1055/13 за
позовом ПАТ "Херсонська
теплоелектроцентраль" до ФОП ОСОБА_1
про стягнення боргу за спожиту теплову
енергію, за результатами розгляду якої
20.05.2014 року постановлено судове рішення
на користь ПАТ "Херсонська
теплоелектроцентраль".

Відповідач вважає, що Нікітенко
С.В. не може брати участь у розгляді
даної справи і підлягає відводу,
оскільки у нього вже склалася
упереджена думка щодо призначеної
справи.

Ухвалою від 02.12.2014р. у справі
№923/1600/14 суд, заяву про відвід судді
Нікітенка С.В. залишив без задоволення.

15.12.2014р. відповідачем через
канцелярію суду подано відзив на
позовну заяву з додатком, в якому
просить відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог, у зв'язку з
необґрунтованістю.

У відзиві відповідач посилається
на ті обставини, що договір про надання
послуг з централізованого опалення та
постачання гарячої води №414 від 15.10.2010р.
є неукладеним, оскільки в ньому
відсутній підпис відповідача.
Відповідач також зазначає, що
сторонами у договорі не досягнуто усіх
істотних умов, а тому він є неукладеним,
про що свідчать платіжні квитанції за
грудень 2011 року, лютий та березень 2012
року, які не містять посилань на
вищезгаданий договір. Також, за
розрахунком відповідача, розмір пені
складає 1542,52 грн., що на 50,78 грн. менше
ніж у розрахунках наданих позивачем.
Даний відзив з додатками суд прийняв до
розгляду та долучив до матеріалів
справи.

У судовому засіданні 18.12.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні 18.12.2014р.
відповідач позовні вимоги не визнав та
у задоволенні позову просив відмовити,
надавши аналогічні пояснення, які
містяться у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 15
жовтня 2010 року між публічним
акціонерним товариством "Херсонська
теплоелектроцентраль" (надалі - позивач
або виконавець) і фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі -
відповідач або споживач) був укладений
договір №414 про надання послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води (надалі -
договір).

Відповідно до умов п.1. договору,
виконавець зобов'язується надавати
споживачеві з початку по кінець
опалювального періоду, встановленого
рішенням виконкому Херсонської
міської ради, відповідної якості
послуги з централізованого опалення та
постачання гарячої води, а споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах,
передбачених договором.

На підставі п.2 договору, суб'єктом
користування послугами є власник
приміщення за адресою: АДРЕСА_1.

На виконання умов договору
позивач, у період з жовтня 2013р. по
березень 2014р. включно, надав
відповідачу послуги з
централізованого опалення, що
підтверджується довідками про
наявність опалення у абонентів
Херсонської ТЕЦ, в тому числі у
приміщенні відповідача, за жовтень,
листопад, грудень 2013 року, січень,
лютий, березень 2014 року.

Згідно п.8 договору, розрахунковим
періодом є календарний місяць. У разі
застосування щомісячної системи
оплати послуг платежі вносяться не
пізніше 20 числа місяця, що настає за
розрахунковим.

На підставі п.15 договору, споживач
зобов'язаний оплачувати послуги в
установлені договором строки.

Постановою №141 від 30.09.2011р.
Національної комісії регулювання
ринку комунальних послуг України
затверджена вартість послуг з
теплопостачання за період
жовтень-грудень 2013р., а Постановою №502
від 31.12.2013р. - за період січень-квітень
2014р.

Позивач для оплати вартості
спожитої теплової енергії виставляв
відповідачу рахунки №№896а за жовтень
2013р. на суму 1451,86 грн., за листопад 2013р.
на суму 899,90 грн., за грудень 2013 р. на суму
1775,82 грн., за січень 2014 р. на суму 1584,46
грн., за лютий 2014 р. на суму 1595,94 грн. та
за березень 2014 р. на суму 1446,68 грн., що
підтверджується реєстрами рахунків
окремо по кожному місяцю (а.с. 42-54).

Отже, у період з жовтня 2013 року по
березень 2014 року позивачем були
виставлені відповідачу рахунки на
оплату спожитої теплової енергії на
загальну суму 8754,66 грн. Зазначена сума
також підтверджується довідкою щодо
руху заборгованості по ПП ОСОБА_1, яка
підписана бухгалтером ПАТ "Херсонська
теплоелектроцентраль" та скріплена
його печаткою.

Супровідним листом від 20.05.2014 р. №
06-1/1170 позивач направив відповідачу акт
звірки взаєморозрахунків, який
відповідач не підписав та не повернув.

Матеріали справи також свідчать,
що позивач направляв відповідачу
вимогу про сплату заборгованості від
14.10.2014 р. № 06-1/2136. Дана вимога залишена
відповідачем без відповіді та
реагування.

З викладеного слідує, що
відповідач за надані позивачем
відповідно до умов договору №414 від
15.10.2010р. послуги з централізованого
опалення у період з жовтня 2013р. по
березень 2014р. включно не розрахувався,
у зв'язку з чим за ним утворилась
заборгованість у розмірі 8754,66 грн.

Проаналізувавши заявлені позовні
вимоги з положеннями чинного
законодавства суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, з огляду на наступне.

Суд не приймає до уваги доводи
відповідача, що договір №414 від 15.10.2010р.
є неукладеним, з огляду на наступне.

На підставу того, що договір №414
від 15.10.2010р. є неукладеним, відповідач
посилається на ті обставин, що в ньому
відсутній підпис відповідача.

Проте, в договорі міститься
печатка відповідача, тому суд враховує,
що відповідно п.3.4.1 "Інструкції про
порядок видачі міністерствам та іншим
центральним органам виконавчої влади,
підприємствам, установам,
організаціям, господарським
об'єднанням та громадянам дозволів на
право відкриття та функціонування
штемпельно-граверних майстерень,
виготовлення печаток і штампів, а також
порядок видачі дозволів на оформлення
замовлення на виготовлення печаток і
штампів" затв. Наказом МВС України від
11.01.1999 р. №17, відповідальність і
контроль за дотриманням порядку
зберігання печаток і штампів, а також
законністю користування ними
покладається на керівників
підприємств, установ і організацій,
господарських об'єднань, суб'єктів
господарської діяльності.

Отже, зазначене обумовлює
презумпцію, в силу якої печатка на
будь-якому документі вважається
поставленою з відома її керівника.

За таких обставин, підстав
вважати, що печатка ФОП ОСОБА_1, якою
скріплений договір №414 від 15.10.2010р. була
проставлена без її відома, у суду
відсутні.

Крім того, питання правомірності
правочину - договору №414 від 15.10.2010 року,
який укладений між ПАТ "Херсонська ТЕЦ"
та ФОП ОСОБА_1 було предметом
дослідження при розгляді справи
№923/1055/13, за позовною заявою ПАТ
"Херсонська ТЕЦ" до ФОП ОСОБА_1 про
стягнення 8519,73 грн., в тому числі 8123,19
грн. заборгованості за період з
листопада 2012 року по квітень 2013 року, за
договором № 414 від 15.10.2010 року.

Рішенням місцевого
господарського суду від 20.05.2014р. по
справі №923/1055/13 позов ПАТ "Херсонська
ТЕЦ" про стягнення боргу, 3% річних та
пені задоволено в повному розмірі.
Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 09.07.2014 року
рішення господарського суду
Херсонської області від 20.05.2014р.
залишено без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Таким чином, факти встановлені
рішенням господарського суду
Херсонської області від 19.07.2011 року у
справі №923/1055/13, відповідно до ст. 35 ГПК
України, повторному доказуванню не
підлягають.

Отже, з викладеного слідує, що
своїми діями ФОП ОСОБА_1 підтвердила
про обізнаність існування договору №414
від 15.10.2010р. та факт виконання умов
договору, адже прийняла послуги
позивача по теплопостачанню, що
підтверджується вищезгаданими
довідками про наявність опалення у
абонентів Херсонської ТЕЦ.

Відповідно до положень ст. 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Нормами ст. 509 ЦК України
визначено поняття зобов'язання та
підстави його виникнення.
Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 ЦК України.

Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до положень ч.1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Доказів погашення заявленої до
стягнення суми основного боргу у
розмірі 8754,66 грн. відповідачем суду не
надано.

З огляду на викладене, позовні
вимоги в частині стягнення суми
основного боргу у розмірі 8754,66 грн. є
доведеними і обґрунтованими.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення пені та 3% річних, ст. 625 ЦК
України допускає, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

В разі, якщо сторони в договорі не
передбачили сплату процентів річних та
їх розмір, підлягають сплаті три
проценти річних від простроченої суми
за весь час прострочення. Проценти
річних є самостійною формою
цивільно-правової відповідальності за
порушення грошових зобов'язань та
можуть стягуватися поряд із пенею.

Умовами п.12 договору встановлено,
що за несвоєчасне внесення плати з
споживача стягується пеня у розмірі 0,1
відсотків від суми боргу за кожний
день прострочки терміну сплати.

За несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань позивачем, на
підставі пункту 12 договору нараховано
відповідачу 1593,30 грн. пені.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Законом України "Про
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги та утримання
прибудинкових територій" встановлена
відповідальність за несвоєчасне
внесення плати за спожиті комунальні
послуги, а саме: "за несвоєчасні
розрахунки за спожиті комунальні
послуги сплачують пеню в розмірі
одного відсотка від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення,
якщо інший розмір пені не встановлено
угодою сторін, але не більше 100
відсотків загальної суми боргу".

За приписом статті 3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" та частини другої статті 343
ГК України розмір пені за прострочку
платежу не може перевищувати подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня. Якщо в укладеному
сторонами договорі зазначено вищий
розмір пені, ніж передбачений у цій
нормі, застосуванню підлягає пеня в
розмірі згаданої подвійної облікової
ставки.

Установлене статтею 3 названого
Закону обмеження розміру пені не
стосується неустойки, встановленої
іншими законодавчими актами.

З огляду на вищевикладене,
нарахування пені має відбуватися
відповідно до положень ЗУ "Про
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги та утримання
прибудинкових територій" та договору.

Суд, перевіривши розрахунок сум
пені та 3 % річних, наведений позивачем,
вважає, що позовні вимоги в частині
стягнення суми 3 % річних підлягають
задоволенню повністю, а в частині
стягнення суми пені підлягають
частковому задоволенню, з огляду на
наступне.

Суд за допомогою калькулятора
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій системи "Ліга" (з врахуванням
Порядку проведення підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій,
затвердженого листом Верховного Суду
України від 03.04.1997 р. № 62-97р.
"Рекомендації відносно порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ") перевірив
розрахунок пені (за періоди з 21.11.2013р. по
20.05.2014р. на суму 1451,86 грн., з 21.12.2013р. по
20.06.2014р. на суму 899,90 грн., з 21.01.2014р. по
20.07.2014р. на суму 1775,82 грн., з 21.02.2013р. по
20.08.2014р. на суму 1584,46 грн., з 21.03.2013р. по
20.09.2014р. на суму 1595,94 грн., з 21.04.2013р. по
15.10.2014р. на суму 1446,68 грн.), яка
нарахована у розмірі 0,1 % від суми боргу
за кожний день прострочки терміну
сплати.

Розрахунок пені має наступний вигляд:

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір пені за кожний день
простроченняСума пені за період
прострочення1451.8621.11.2013 - 20.05.20141810.1 %262.79

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір пені за кожний день
простроченняСума пені за період
прострочення899.9021.12.2013 - 20.06.20141820.1 %163.78

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір пені за кожний день
простроченняСума пені за період
прострочення1775.8221.01.2014 - 20.07.20141810.1 %321.42

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір пені за кожний день
простроченняСума пені за період
прострочення1584.4621.02.2014 - 20.08.20141810.1 %286.79

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір пені за кожний день
простроченняСума пені за період
прострочення1595.9421.03.2014 - 20.09.20141840.1 %293.65

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір пені за кожний день
простроченняСума пені за період
прострочення1446.6821.04.2014 - 15.10.20141780.1 %257.51

За розрахунком суду, загальна
сума пені становить 1585,94 грн.

Таким чином, позовні вимоги щодо
стягнення пені підлягають задоволенню
частково, лише у розмірі 1585,94 грн. Пеня у
розмірі 7,36 грн. заявлена позивачем до
стягнення безпідставно, а тому в цій
частині позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Доказів сплати нарахованої суми
пені у розмірі 1585,94 грн. та суми 3 %
річних у розмірі 179,95 грн., відповідачем
суду не надано, а отже вони підлягають
задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34
ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи відповідача, які викладені
ним у відзиві на позовну заяву в
частині невизнання позовних вимог
підлягають відхиленню, як такі, що не
відповідають чинному законодавству, не
ґрунтуються на належних доказах та
спростовуються вищезазначеним.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
заявлені позивачем вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
відносяться на сторони пропорційно від
розміру задоволених позовних вимог.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення і повідомлено
представників сторін про дату
складення повного рішення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" (73036, м. Херсон,
Бериславське шосе, 1, код ЄДРПОУ - 00131771,
р/р №2029 в ХОУ ВАТ "Державний
ощадний банк України", МФО 352457) суму
основного боргу у розмірі 8754,66 грн.

3. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" (73036, м. Херсон,
Бериславське шосе, 1, код ЄДРПОУ - 00131771,
р/р №6572 в ХОУ ВАТ "Державний
ощадний банк України", МФО 352457) суму
пені у розмірі 1585,94 грн., суму 3% річних у
розмірі 179,95 грн. та суму витрат по
сплаті судового збору у розмірі 1825,72
грн.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Наказ видати стягувачу після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.12.2014р.

Суддя
С.В. Нікітенко