номер провадження справи 5/76/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2014
Справа № 17/233-908/3524/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дари природи» (86422,
Донецька область, м. Єнакієве, пр.
Гірняків, 42; поштова адреса: 84613,
Донецька область, м. Горлівка, вул.
Горлівської дивізії, 58, тел. (0624) 58-50-01,
(0624) 58-50-06, (0624) 52-18-85)

До відповідача: Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» (84601, Донецька
область, м. Горлівка, пр. Леніна, 11; тел.:
, (15))

про стягнення 250 007, 65 грн.

За зустрічним позовом: Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Донецькобленерго» (84601, Донецька
область, м. Горлівка, пр. Леніна, 11; тел.:
, (15))

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дари природи» (86422,
Донецька область, м. Єнакієве, пр.
Гірняків, 42; поштова адреса: 84613,
Донецька область, м. Горлівка, вул.
Горлівської дивізії, 58, тел. (0624) 58-50-01,
(0624) 58-50-06, (0624) 52-18-85)

про стягнення 3 068, 16 грн.

За участю:

Третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Лупін Сергій
Дмитрович (84629, Донецька область, м.
Горлівка, вул. Казарцева, 7, кв. 37)

Третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: Іванов Володимир
Романович (83601, Донецька область, м.
Горлівка, вул. Гурова, 8)

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

від позивача: не
з'явився

від відповідача:
не з'явився

від 3-ої особи на стороні позивача:
не з'явився

від 3-ої особи на стороні відповідача:
не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 26.11.2013 по справі
№17/233 частково задоволено позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дари природи" до
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Донецькобленерго" за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Лупіна С.Д. та за
участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Іванова В.Р. про
стягнення 250007,65грн.

Стягнуто з ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго"
на користь ТОВ "Дари природи" 44879, 09 грн. -
шкоди у вигляді реальної вартості
виконання ремонтних робіт, необхідних
для відновлення автомобілю, 10797, 19 грн. -
шкоди у вигляді реальної вартості
втраченого майна (полупричепа), 192901, 43
грн. - шкоди у вигляді реальної вартості
втраченого майна (сосудів, які працюють
під тиском і призначені для схову та
транспортування рідких кріогенних
продуктів КВО 640101000ПС), 993, 94 грн. - шкоди
у вигляді витрат на проведення
автотоварознавчого дослідження.

У задоволені позовних вимог ТОВ "Дари
природи" в залишковій частині
відмовлено.

Відмовлено в задоволенні вимог
зустрічного позову ПАТ "ДТЕК
Донецькобленерго" про стягнення з ТОВ
"Дари природи" матеріальної шкоди в
сумі 3068, 16 грн.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 04.06.2014 № 17/233
рішення господарського суду Донецької
області від 26.11.2014 у справі № 17/233
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.08.2014 №17/233 постанови
Донецького апеляційного
господарського суду від 04.06.2014 та
рішення господарського суду Донецької
області від 26.11.2013 у справі № 17/233,
справу №17/233 передано на новий розгляд.

Відповідно до автоматизованої системи
документообігу суду, у зв'язку із
скасуванням Постановою Вищого
господарського суду України від 18.08.2014
№17/233 постанови Донецького
апеляційного господарського суду від
04.06.2014 та рішення господарського суду
Донецької області від 26.11.2013 у справі №
17/233, справу №17/233 передано на розгляд
судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 22.09.2014 порушено
провадження у справі № 17/233-908/3524/14,
присвоєно справі номер провадження
№5/76/14, судове засідання призначено на
20.10.2014. Ухвалою суду від 20.20.2014 №
17/233-908/3524/14 розгляд справи було
відкладено на 14.11.2014. Ухвалою суду від
14.11.2014 № 17/233-908/3524/14 за клопотанням
представника ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» строк розгляду
справи було продовжено строком на 15
днів - до 08.12.2014, судове засідання
відкладено на 04.12.2014. У судовому
засіданні оголошувалась перерва до
08.12.2014. У судовому засіданні 08.12.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Розгляд справи відбувався без фіксації
судового процесу за допомогою
технічних засобів.

Позивач (відповідач за зустрічним
позовом) у судове засідання 08.12.2014 не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив. Клопотань про розгляд
справи за відсутності належним чином
уповноваженого представника або про
відкладення розгляду справи на адресу
суду не надходило. Своїм правом бути
присутнім у судовому засіданні не
скористався. Про дату, час та місце
проведення судового засідання був
повідомлений своєчасно та належним
чином.

Відповідач (позивач за зустрічним
позовом) у судове засідання 08.12.2014 також
не з'явився. Від ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» на електронну
адресу суду надійшло клопотання про
розгляд справи за відсутності належним
чином уповноваженого представника у
зв'язку з неможливістю прибуття вчасно
до суду та проведенням АТО. Клопотання
судом задоволено.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача та третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача у судове засідання
08.12.2014 не з'явилися, про причини неявки
суд не повідомили. Клопотань про
розгляд справи за їх відсутності (за
відсутності належним чином
уповноважених представників) або про
відкладення розгляду справи не
надходило. Про дату, час та місце
проведення судового засідання вони
були повідомлені своєчасно та належним
чином, шляхом направлення на їх адресу
ухвал суду. Письмові пояснення,
витребувані ухвалами суду по суті
спору суду не надано. Своїм правом бути
присутніми у судовому засіданні не
скористалися.

Наявні в матеріалах справи документи
дозволяють розглянути справу по суті.

Ухвали господарського суду
Запорізької області про порушення
провадження у справі від 22.09.2014 №
17/233-908/3524/14, направлені сторонам:
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Дари природи» на
адреси 86422, Донецька область, м.
Єнакієве, пр. Гірняків, 42; 84613, Донецька
область, м. Горлівка, вул. Горлівської
дивізії, 58; Публічному акціонерному
товариству «ДТЕК Донецькобленерго» на
адресу 84601, Донецька область, м.
Горлівка, пр. Леніна, 11; Лупіну Сергію
Дмитровичу на адресу 84629, Донецька
область, м. Горлівка, вул. Казарцева, 7,
кв. 37; Іванову Володимиру Романовичу на
адресу 83601, Донецька область, м.
Горлівка, вул. Гурова, 8 повернулися на
адресу суду у зв'язку з тим, що
відсутній обмін поштовою
кореспонденцією з Донецькою та
Луганською областями ((VIIІ т., а.с. 40 - 44).

Ухвала суду від 20.10.2014 № 17/233-908/3524/14 про
відкладення розгляду справи,
направлена Товариству з обмеженою
відповідальністю «Дари природи» на
адресу 86422, Донецька область, м.
Єнакієве, пр. Гірняків, 42 також
повернулась на адресу суду у зв'язку з
тим, що відсутній обмін поштовою
кореспонденцією з Донецькою та
Луганською областями (VІII т., а.с. 49).

18.11.2014 ухвали господарського суду
Запорізької області № 17/233-908/3524/14 про
продовження строку розгляду справи та
про відкладення розгляду справи були
розміщені на офіційному веб-сайті
господарського суду Запорізької
області: www.zp.arbitr.gov.ua, що
підтверджується довідкою від 18.11.2014 та
роздруківкою зазначених ухвал з
офіційного веб-сайта суду (VІII т., а.с.
62-66).

Ухвали суду від 14.11.2014 № 17/233-908/3524/14 про
відкладення розгляду справи та про
продовження строку розгляду справи,
направлені сторонам, на адреси, наявні
у матеріалах справи, повернулись на
адресу суду з відміткою пошти
«вручення неможливе», про що складено
акт від 04.12.2014 (VІII т., а.с. 67-73).

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, суд

ВСТАНОВИВ:

13.01.2006 відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля "КрАЗ"-250
"Автокран" державний номер 098-63ЕВ, який
належить ПАТ "Донецькобленерго"
(перейменовано на ПАТ "ДТЕК
Донецькобленерго"), під керуванням
водія Іванова В.Р. та автомобіля МАЗ-544008
державний номер АН5019АС з полупричепом
МАЗ-9397 державний номер АН1362ХХ, який
належить ТОВ "Дари природи" та був під
керуванням водія Лупіна С.Д.

Внаслідок зазначеної
дорожньо-транспортної пригоди,
зафіксованої протоколом огляду місця
ДТП Державтоінспекції в Донецькій
області від 13.01.2006, завдано шкоду майну
ТОВ "Дари природи" - автомобілю МАЗ-544008
державний номер АН5019АС з полупричепом
МАЗ-9397 державний номер АН1362ХХ та
сосудам, які працюють під тиском і
призначені для схову та
транспортування рідких кріогенних
продуктів.

ТОВ "Дари природи" просить суд стягнути
ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго" на користь
позивача за первісним позовом в
рахунок відшкодування шкоди збитків:

- у вигляді реальної вартості виконання
робіт, необхідних для відновлення
автомобілю марки МАЗ-544008 реєстраційний
номер АН5019АС, грошові кошти в сумі 44879, 09
грн.

- у вигляді реальної вартості
втраченого майна: полу причепа марки
МАЗ-9397 державний номер АН1362ХХ - грошові
кошти в сумі 10797, 19 грн.

- у вигляді реальної вартості
втраченого майна: сосудів, які працюють
під тиском і призначені для схову та
транспортування рідких кріогенних
продуктів КВО 6401 01 000ПС, заводський
№8906207; №9006210 - грошові кошти в сумі 192901,
43 грн.

- у вигляді витрат на проведення
товарознавчого-металознавчого
дослідження у грошові кошти в сумі 436, 00
грн., за проведення автотоварознавчого
дослідження грошові кошти в сумі 993, 94
грн.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 14.03.2008 по справі
№17/233 первісні позовні вимоги
задоволено частково та стягнуто з ПАТ
"ДТЕК Донецькобленерго" на користь ТОВ
"Дари природи" 44879, 09 грн. - шкоди у
вигляді реальної вартості виконання
ремонтних робіт, необхідних для
відновлення автомобілю, 10797, 19 грн. -
шкоди у вигляді реальної вартості
втраченого майна (полупричепа), 192901, 43
грн. - шкоди у вигляді реальної вартості
втраченого майна (сосудів, які працюють
під тиском і призначені для схову та
транспортування рідких кріогенних
продуктів КВО 6401 01 000ПС), 993, 94 грн. - шкоди
у вигляді витрат на проведення
автотоварознавчого дослідження, 3981, 24
грн. - за проведення
судово-бухгалтерської експертизи.
Стягнуто з ПАТ "ДТЕК Донецькобленерго"
на користь Донецького
науково-дослідного інституту судових
експертиз 1096, 80 грн. - за експертизу по
господарській справі №17/233, згідно
рахунку №191 від 16.02.2007. Стягнуто з ТОВ
"Дари природи" на користь Донецького
науково-дослідного інституту судових
експертиз 1, 92 грн. - за експертизу по
господарській справі №17/233, згідно
рахунку №191 від 16.02.2007. У задоволені
вимог ТОВ "Дари природи" в залишковій
частині відмовлено. У задоволенні
вимог зустрічного позову ПАТ "ДТЕК
Донецькобленерго" про стягнення 3068,16
грн. відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 22.04.2008 залишено
без змін рішення господарського суду
Донецької області від 14.03.2008 по справі
№17/233.

Постановою Вищого господарського суду
України від 08.09.2008 рішення
господарського суду Донецької області
від 14.03.200 та постанова Донецького
апеляційного господарського суду від
22.04.2008 по справі № 17/233 скасовані, справа
№17/233 передана на новий розгляд в
іншому складі суду до господарського
суду Донецької області.

Постанова Вищого господарського суду
України від 08.09.2008 мотивована тим, що
судами першої та апеляційної інстанцій
не взято до уваги та не надано належної
правової оцінки постанові
Центрального-міського районного суду
м. Горлівки Донецької області від
09.03.2006, якою припинено справу про
притягнення до адміністративної
відповідальності Іванова В.Р. у зв'язку
з відсутністю складу
адміністративного правопорушення.

Не з'ясовано чи підлягає доказуванню в
межах господарського судочинства
наявність в діях водія Іванова В.Р.
порушення Правил дорожнього руху, який
перебував у трудових відносинах із
відповідачем, виходячи з положень ст. 35
Господарського процесуального кодексу
України та того, що матеріальна
відповідальність юридичної особи, як
власника джерела підвищеної небезпеки,
настає після доведеності, в межах
повноважень та у спосіб визначений
чинним законодавством, вини його
працівника.

В матеріалах справи містяться
матеріали адміністративної справи № 3 -
320/06 відносно громадянина Лупіна С.Д., з
яких вбачається, що постановою
Микитівського районного суду м.
Горлівки від 02.02.2006 провадження у
адміністративній справі відносно
Лупіна С.Д. припинено за ст. 124 КУпАП у
зв'язку з відсутністю складу
адміністративного правопорушення (ІІІ
т., а.с. 15).

Також, в матеріалах справи наявні копії
адміністративних матеріалів №3-841/06
відносно громадянина Іванова В.Р., з
яких вбачається, що постановою
Центрально-Міського районного суду
м.Горлівки від 09.03.2006 справа про
притягнення до адміністративної
відповідальності Іванова В.Р.
припинена у зв'язку з відсутністю
складу адміністративного
правопорушення (VII т., а.с. 68).

Зазначені постанови місцевих судів по
адміністративним справам набрали
законної сили.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 02.10.2006 № 17/233 було
призначено судову автотехнічну
експертизу (І т., а.с. 186-187), на вирішення
експертів були поставлені наступні
питання:

1. Як повинні були діяти водії
автомобілів "КрАЗ-250", реєстраційний
номер 098-63 ЕВ (Іванов В.Р.) та "МАЗ-544008",
реєстраційний номер АН 5019 АС (Лупін С.Д.)
в даній дорожній обстановці, згідно з
вимогами "Правил дорожнього руху"?

2. Чи мали водії автомобілів "КрАЗ-250",
реєстраційний номер 098-63 ЕВ (Іванов В.Р.)
та "МАЗ-544008", реєстраційний номер АН 5019
АС (Лупін С.Д.) технічну можливість
запобігти зіткненню з моменту
виникнення небезпеки для руху або з
моменту виявлення перешкоди для руху?

3. Чи відповідали дії водія автомобіля
"КрАЗ-250", реєстраційний номер 098-63 ЕВ
(Іванова В.Р.) вимогам "Правил
дорожнього руху"?

4. Чи відповідали дії водія автомобіля
"МАЗ-544008", реєстраційний номер АН 5019 АС
(Лупіна С.Д.) вимогам "Правил дорожнього
руху»?

5. Зважаючи на технічні характеристики
автомобілів "КрАЗ-250", реєстраційний
номер 098-63 ЕВ і "МАЗ-544008", реєстраційний
номер АН 5019 АС та - данні схеми порожньо
транспортної пригоди з якою швидкістю
рухалися зазначені автомобілі в момент
ДТП?

6. Якою могла бути максимально
допустима швидкість руху автомобіля
"МАЗ-544008", реєстраційний номер АН 5019 АС
при здійсненні перевезення опарного
вантажу згідно ПДР, Технічних умов
перевезення опарних вантажів та інших
нормативних актів?

7. Чи мав право водій автомобіля
"МАЗ-544008", реєстраційний номер АН 5019 АС
при перевезенні опарного вантажу
здійснювати маневр - обгін на швидкості
60-65 км/ч?

8. Дії якого з водіїв: автомобіля
"КрАЗ-250", реєстраційний номер 098-63 ЕВ
(Іванова В.Р.) чи автомобіля "МАЗ-544008",
реєстраційний номер АН 5019 АС (Лупіна
С.Д.) з технічної точки зору знаходяться
у причинному зв'язку з виникненням ДТП?

9. Зважаючи на технічні характеристики
автомобіля "КрАЗ-250", реєстраційний
номер 098-63 ЕВ та - данні схеми порожньо
транспортної пригоди, у якому місті
проїжджої частині об'єктивно міг
знаходитись а/м "КрАЗ-250", реєстраційний
номер 098-63 ЕВ в момент початку
здійснення маневру - повороту наліво?

Згідно висновку № 5398/18 від 22.01.2007
судової автотехнічної експертизи
Донецького науково-дослідного
інституту судових експертиз, в умовах
дорожньо-транспортної пригоди від
13.01.2006 дії водія автомобіля "КрАЗ"-250
"Автокран" державний номер 098-63ЕВ
Іванова В.Р. - не відповідають вимогам
п.10.1 Правил дорожнього руху, водій
автомобіля "КрАЗ"-250 "Автокран"
державний номер 098-63ЕВ Іванов В.Р. мав
технічну можливість попередити
дорожньо-транспортну пригоду від
13.01.2006р., водій автопоїзду Лупін С.Д.
такої можливості не мав (IV т., а.с. 3-14).

Як вже зазначалось вище, постановою
Вищого господарського суду України від
08.09.2008 у справі № 17/233 були скасовані
рішення попередніх судових інстанцій,
оскільки задовольняючи позовні вимоги,
суди виходили з доведеності
спричинення шкоди позивачу внаслідок
ДТП, що виникла з вини Іванова В.Р.,
водія автомобіля "КрАЗ"-250 "Автокран" і
належав ВАТ "Донецькобленерго". При
цьому, судами не взято до уваги та не
надано належної правової оцінки
постанові Центрального - міського
районного суду м. Горлівки Донецької
області від 09.03.2006, якою припинено
справу про притягнення до
адміністративної відповідальності
Іванова В.Р., у зв'язку з відсутністю
складу адміністративного
правопорушення. Не з'ясовано чи
підлягає доказуванню в межах
господарського судочинства наявність
в діях водія Іванова В.Р. порушення
Правил дорожнього руху, який перебував
у трудових відносинах із відповідачем,
виходячи з положень ст. 35 ГПК України,
на що посилався заявник у касаційній
скарзі, та того, що матеріальна
відповідальність юридичної особи, як
власника джерела підвищеної небезпеки,
настає після доведеності, в межах
повноважень та у спосіб визначений
чинним законодавством, вини його
працівника.

Постановою Вищого господарського суду
України від 18.08.2014 у справі № 17/233
рішення судів попередніх інстанцій
були скасовані вдруге, оскільки при
ухваленні останніх, у порушення вимог
ст.ст. 111-12 ГПК України, не враховано
вказівки, що містилися у постанові
касаційної інстанції від 08.09.2008, які є
обов'язковими для суду першої
інстанції під час нового розгляду
справи.

Матеріальна відповідальність
юридичної особи, як власника джерела
підвищеної небезпеки, настає після
доведеності, в межах повноважень та у
спосіб визначений чинним
законодавством, вини його працівника.
Наявність чи відсутність вини фізичної
особи у вчиненні адміністративного
правопорушення віднесено до
компетенції судів загальною
юрисдикції. Постановою Центрального
міського районного суду м. Горлівки
Донецької області від 09.03.2006 припинено
справу про притягнення до
адміністративної відповідальності
Іванова В.Р., у зв'язку з відсутністю
складу адміністративного
правопорушення за недоведеності його
вини у виникненні ДТП.

Проте, при розгляді справи зазначені
обставини залишені поза увагою судів,
не враховані при призначенні судової
автотехнічної експертизи з визначених
колом питань, не установивши при цьому
чи підлягає доказуванню в межах
господарського судочинства наявність
в діях водія Іванова В.Р. порушення
Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Обов'язок відшкодувати завдану шкоду
виникає у її завдавача за умови, що дії
останнього були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи. Потерпілий подає докази, що
підтверджують факт завдання шкоди за
участю відповідача, розмір завданої
шкоди, а також докази того, що
відповідач є завдавачем шкоди або
особою, яка відповідно до закону
зобов'язана відшкодувати шкоду.

Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода,
завдана внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; за
наявності вини лише особи, якій завдано
шкоди, вона їй не відшкодовується; за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Згідно положень ст. 22 ЦК України
збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку із знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права. Притягнення
особи до відповідної відповідальності
пов'язано з наявністю усіх елементів
складу правопорушення, а саме
протиправної поведінки, розміру
збитків, причинного зв'язку між
протиправною поведінкою боржника і
збитками та вини боржника.

З матеріалів справи вбачається, що під
час виникнення правопорушення,
розгляду його судами та на момент
прийняття рішень по суті спору ГПК
України не містив положень, які б
надавали постанові у справі про
адміністративне правопорушення
преюдиційного значення.

Законом України від 17.04.2014 «Про
внесення змін до статті 35
Господарського процесуального кодексу
України щодо підстав звільнення від
доказування» статтю 35 ГПК України
викладено у новій редакції, зокрема ч.ч.
3, 4: «Обставини, встановлені рішенням
суду у господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Вирок суду в кримінальному провадженні
або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення, які
набрали законної сили, є обов'язковими
для господарського суду, що розглядає
справу про правові наслідки дій чи
бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою».

Винне діяння є активним (чи пасивним),
усвідомленим, вольовим, винним (у формі
наміру і необережності) заподіянням
шкоди, що спричиняє юридичну
відповідальність.

Правопорушенням визнається лише винне
діяння, тобто дія, яка виражає
негативне внутрішнє відношення
правопорушника до інтересів людей,
спричиняє своїми діями (або
бездіяльністю) збитки суспільству та
державі, включає в себе вину.

Господарський процесуальний закон діє
в часі за сталими підходами теорії
права, а саме: діє в часі той
господарський процесуальний закон, на
момент та час дії якого вчиняється
процесуальна дія, або іншими словами -
при вчиненні процесуальної дії
необхідно застосовувати закон, котрий
діє саме в цей момент.

З постанови Центрально-Міського
районного суду м.Горлівки від 09.03.2006 у
справі №3-841/06 та постанови
Микитівського районного суду м.
Горлівки від 02.02.2006 у справі №3 - 320/06
вбачається, що провадження у справах
про адміністративне правопорушення
було припинено у зв'язку з відсутністю
складу адміністративного
правопорушення, а саме вини водіїв
Лупіна С.Д. та Іванова В.Р.

Аналізуючи питання поставлені
господарським судом Донецької області
на вирішення експертів під час
проведення судової автотехнічної
експертизи, враховуючи положення
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
№ 4 «Про деякі питання практики
призначення судової експертизи»,
постанови пленуму Верховного Суду
України від 30.05.1997 № 8 «Про судову
експертизу в кримінальних і цивільних
справах», Інструкції про призначення
та проведення судових експертиз та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 08.10.1998 № 53/3 на вирішення експертів
можуть ставитись лише питання,
вирішення яких не віднесено законом до
компетенції суду і які не мають бути
правовими.

Зокрема головним завданням
автотехнічної експертизи є
встановлення несправностей
транспортного засобу, які загрожували
безпеці руху, причин їх утворення та
часу виникнення (до ДТП чи внаслідок
неї або після неї), можливості
виявлення несправності звичайно
застосованими методами контролю за
технічним станом ТЗ; визначення
ступеня та механізму впливу
несправності на виникнення та розвиток
пригоди;

Встановлення механізму пригоди та його
елементів: швидкість руху, гальмового
та зупинного шляхів, траєкторії руху,
віддалі, пройденої ТЗ за певні проміжки
часу, та інших просторово динамічних
характеристик пригоди;

Встановлення того, як повинен був діяти
водій ТЗ в даній дорожній ситуації
відповідно до технічних вимог ПДР та чи
мав він з моменту виникнення небезпеки
можливість запобігти пригоді.

В той же час, в зазначеній ухвалі
господарського суду Донецької області
на вирішення експертів поставлені
правові питання, а саме:

Чи відповідали дії водія автомобіля
"КрАЗ-250", реєстраційний номер 098-63 ЕВ
(Іванова В.Р.) вимогам "Правил
дорожнього руху"?

Чи відповідали дії водія автомобіля
"МАЗ-544008", реєстраційний номер АН 5019 АС
(Лупіна С.Д.) вимогам "Правил дорожнього
руху»?, вирішення яких відноситься до
виключної компетенції суду.

У висновку експертів надано правову
оцінку діям водіїв Лупіна С.Д. та
Іванова В.Р., а саме експертом зроблено
висновок щодо вини водія Іванова В.Р.

Висновком № 5398/18 від 22.01.2007 судової
автотехнічної експертизи Донецького
науково-дослідного інституту судових
експертиз встановлено наступне:

З першого питання:

У даній дорожній обстановці водій
автомобіля КрАЗ-250 Іванов В.Р. перед
поворотом наліво повинен був на
попередній стадії завчасно подати
сигнал покажчиком повороту, а перед
безпосереднім виконанням маневру
впевнитись в безпеці здійснення
маневру, що передбачено вимогами п.п. 9.2.
б); 9.4. та 10.1. ПДР.

Аналіз дорожніх умов та дорожньої
ситуації свідчить про те, що для
здійснення наміченого водієм
автопоїзду Лупіним С.Д. маневру обгону,
з т.ч. зори вимог ПДР, перешкоди були
відсутні.

В процесі виконання маневру обгону з
моменту, коли автомобіль КрАЗ-250 почав
зміщуватись вліво водій автопоїзду
Лупін С.Д. повинен був розцінити
обстановку як небезпечну для руху та
негайно прийняти заходи до зниження
швидкості аж до зупинки, що передбачено
вимогами п. 12.3 ПДР.

З другого питання:

В умовах цієї пригоди водій автомобіля
КрАЗ-250 Іванов В.Р. мав технічну
можливість попередити пригоду.

Водій автопоїзду Лупін С.Д. не мав
технічної можливості попередити
пригоду як за умови руху з допустимою
швидкістю 60км/ч, так і за умови руху зі
швидкістю 65 км/с.

З третього питання:

В умовах цієї пригоди дії водія
автомобіля КрАЗ-250 Іванова В.Р. не
відповідали вимогам п.10.1 ПДР.

З четвертого питання:

В діях водія автопоїзду Лупіна С.Д.
невідповідностей вимогам ПДР не
вбачається.

Слід зазначати, що якщо швидкість руху
автопоїзду за умови обмеження
максимальної швидкості 60 км/г складала
65 км/г, то у експерта відсутні підстави
для оцінки його дій як невідповідних п.
8.1. технічних умов на перевезення
вантажів, оскільки перевищення
швидкості на 5 км/г перебуває у рамках
головної похибки спідометру.

З п'ятого питання:

З урахування технічних характеристик
автопоїзду та даних, які знаходяться на
схемі до протоколу огляду місяця
пригоди швидкість руху автопоїзда у
складі сідельного тягача МАЗ-544008 та
напівпричепу МАЗ-7397, визначаються
рівною не менш ніж 33 км/г.

Слід зазначити, що встановлене
значення швидкості руху автопоїзду є
мінімальним, оскільки формули не
враховують витрат кінетичної енергії
на деформації. Врахувати останнє не
виявляється можливим в зв'язку з
відсутністю прийнятої в експертній
практиці відповідних методик
дослідження.

З урахуванням технічних характеристик
автомобіля КрАЗ-250 та даних, що є на
схемі до протоколу огляду місця
пригоди, його швидкість руху складала
не більш ніж 13 км/г.

Слід зазначити, що встановлене
значення швидкості руху автомобіля
КрАЗ-250 = 13 км/г є максимальним, оскільки
в формулу входить така величина як час
реакції водія. В цьому випадку експерт
виходив з того, що водій автомобіля
КрАЗ-250 загальмував за мінімально
можливий час реакції - 0,3 с. Якщо уявити,
що час реакції перевищував мінімально
можливий, то величина швидкості руху
відповідно буде меншою встановленого
значення - 13 км/г.

З шостого питання:

Як вбачається з дозволу на перевезення
небезпечного вантажу № 2336, яким
узгоджені всі умови та режим
перевезення небезпечного вантажу, під
час транспортування швидкість руху
автопоїзду не повинна перевищувати 60
км/г.

З сьомого питання:

У тому разі, якщо швидкість руху
автопоїзду у процесі здійснюваного
обгону складала 60 км/г, дії водія Лупіна
С.Д. не суперечили вимогам п. 8.1.
викладеним в дозволі № 2336.

Якщо швидкість руху складала 65 км/г, то
формально таке значення швидкості
перевищували встановлені розділом п.
8.1. технічних умов обмеження. Однак,
враховуючи те, що перевищення
швидкості на 5 км/г знаходиться в межах
головної похибки показників
спідометру, яка відповідно до ІУС № 9-96
до 60 км/г та температурі навколишнього
повітря складає 4 км/г, у експерта
відсутні підстави технічного
характеру оцінювати дії водія Лупіна
С.Д. як такі, що суперечать п. 8.1.
погодженого режиму руху.

З восьмого питання:

З технічної точки зору у причинному
зв'язку з настанням цієї пригоди
знаходились однобічні дії водія
автомобіля КрАЗ-250 Іванова В.Р., які не
відповідали вимогам п. 10.1. ПДР.

В діях водія автопоїзду Лупіна С.Д.
невідповідностей вимогам ПДР, які б
перебували у причинному зв'язку з
наслідками пригоди, не вбачається.

З питання дев'ять:

З урахуванням встановленого місця
пригоди, а також того, що водій
автомобіля КрАЗ-250 під час виконання
маневру лівого повороту рухався,
зміщуючись вліво відносно первинного
становища, слід зробити висновок про
те, що в момент початку маневру
повороту наліво автомобіль КрАЗ-250
розташовувався правіше місця
зіткнення та правіше правого борту
автопоїзду. Встановити експертним
шляхом конкретне початкове положення
автомобіля КрАЗ-250 на проїжджій частині
в момент початку маневру повороту не є
можливим в зв'язку з відсутністю на
проїжджій частині сліди його руху до
зіткнення.

Разом з тим в силу того, що висновок
експертизи не є обов'язковим для суду, а
оцінюється з усіма іншими доказами.

Відповідно до ст. 221 КУпАП судді
районних, районних у місті, міських чи
міськрайонних судів розглядають
справи про адміністративні
правопорушення, передбачені … статтею
124, … цього Кодексу.

Таким чином, встановлення у діях водія
Іванова В.Р. порушення Правил
дорожнього руху до компетенції
господарського суду не відноситься, а є
виключною компетенцією місцевих
загальних судів. Крім того, постанова
Центрально-Міського районного суду м.
Горлівки від 09.03.2006 у справі №3-841/06 та
постанова Микитівського районного
суду м. Горлівки від 02.02.2006 у справі №3 -
320/06 набрали законної сили. В межах
розгляду зазначених справ про
адміністративні правопорушення ані
водіями Лупіним С.Д., Івановим В.Р., ані
судом з власної ініціативи
автотехнічна експертиза не
призначалась.

З огляду на усі обставини справи у їх
сукупності, оскільки вина обох водіїв у
порушенні ПДР не підтверджена
компетентним судом при розгляді справи
про адміністративне правопорушення,
суд приходить до висновку, що в
задоволенні первісних позовних вимог
та позовних вимог за зустрічною
позовною заявою слід відмовити.

Судові витрати покладаються на
позивачів за первісною та зустрічною
позовними заявами.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Дари природи» до
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» про стягнення
250 007, 65 грн. відмовити.

В задоволені зустрічних позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Донецькобленерго» до Товариства
з обмеженою відповідальністю «Дари
природи» про стягнення 3 068, 16 грн.
відмовити.

Суддя
К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає
чинності протягом 10 днів із дня його
підписання.

Рішення оформлено і підписано згідно
із вимогами ст. 84 ГПК України 15.12.2014