ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2014 року
Справа № Б24/2/224/98

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Чередка А.Є.
(доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання:
Сусла Я.Б.

представники учасників провадження у
справі в судове засідання не з'явились,
про час та місце судового засідання
повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Дніпропетровська

на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 18.11.2014р.
у справі № Б24/2/224/98

за заявою Управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ

до боржника Державного
науково-виробничого підприємства
"Текопром", м. Дніпропетровськ

про визнання грошових вимог на суму
489,73 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 18.11.2014
року у справі № Б24/2/224/98 (суддя Камша
Н.М.) відхилені грошові вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
до до Державного науково-виробничого
підприємства "Текопром" на суму 489,73
грн.

Вищенаведена ухвала обґрунтована
посиланням на ст. 23 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
якою передбачено, що з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури у
банкрута не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів)), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

Не погодившись із зазначеною ухвалою,
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
звернулось з апеляційною скаргою до
апеляційного господарського суду, в
якій просить скасувати ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 18.11.2014 року у справі №
Б24/2/224/98 та прийняти нову ухвалу, якою
визнати поточні кредиторські вимоги
скаржника до банкрута за серпень 2014р. у
сумі 489,73 грн.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
при прийнятті оскаржуваної ухвали
судом першої інстанції були порушені
норми прикінцевих положень Закону
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та п. 2
ст. 2 Закону України «Про збір на
обов'язкове державне пенсійне
страхування», оскільки законодавством
про пенсійне страхування припинення
нарахування заборгованості на виплату
та доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах, не пов'язується з
моментом відкриття ліквідаційної
процедури щодо підприємства боржника.
Отже обов'язок боржника по покриттю
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій після відкриття
ліквідаційної процедури не
припиняється, вимоги скаржника є
поточними грошовими вимогами та згідно
з ст.ст. 1, 23 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
підлягають включенню до реєстру
кредиторів.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
09.12.2014 року відновлено строк подання
апеляційної скарги, апеляційну скаргу
прийнято до провадження, розгляд
скарги призначено у судовому засіданні
на 18.12.2014 року.

Учасники провадження у справі наданим
їм правом участі у судовому засіданні
не скористалися та не забезпечили явку
в судове засідання своїх повноважних
представників, хоча про час та місце
судового засідання були повідомлені
належним чином, що підтверджується
відповідними матеріалами справи.

Беручи до уваги вищенаведене, а також
те, що неявка представників учасників
провадження у справі не перешкоджає
розгляду апеляційної скарги, матеріали
справи є достатніми для розгляду
апеляційної скарги, а апеляційний суд
обмежений п'ятнадцятиденним строком
розгляду апеляційної скарги на ухвалу
суду, колегія суддів вважає за можливе
розглянути апеляційну скаргу по суті у
відсутності представників учасників
провадження у справі, за наявними у
справі матеріалами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
та правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті ним ухвали,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія дійшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
провадження у справі про банкрутство
Державного науково - виробничого
підприємства "Текопром" порушено
ухвалою арбітражного суду
Дніпропетровської області 10.09.1998р.

Боржника визнано банкрутом відповідно
до постанови арбітражного суду
Дніпропетровської області від 02.02.2000р.,
призначені ліквідатори.

Постановою арбітражного суду
Дніпропетровської області 28.04.2001р.
застосовані положення Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" у
справі № Б24/2/224/98. Ліквідатором у справі
призначено Рябчого С.В., ліцензія
НОМЕР_2.

Ухвалою від 26.10.99р. арбітражний суд
виніс ухвалу, в якій зобов'язав
ініціюючого кредитора здійснити
публікацію оголошення про порушення
справи про банкрутство боржника.

В газеті "Урядовий кур'єр" від 30.12.99р. №
246 (1681) опубліковано оголошення про
порушення справи про банкрутство.

Ухвалою господарського суду від 04.03.08р.
припинені повноваження арбітражного
керуючого Рябчия Сергія
Владиславовича, як ліквідатора
Державного науково-виробничого
підприємства "Текопром". Ліквідатором
Державного науково-виробничого
підприємства "Текопром" призначено
арбітражного керуючого Гулу Олексія
Миколайовича, ліцензія серії НОМЕР_3.

Ухвалою господарського суду від 04.04.13р.
припинені повноваження арбітражного
керуючого Гули О.М. як ліквідатора
Державного науково-виробничого
підприємства "Текопром". Ліквідатором
Державного науково-виробничого
підприємства "Текопром" призначено
арбітражного керуючого Кучеренка
Дмитра Васильовича, свідоцтво на право
здійснення діяльності арбітражного
керуючого НОМЕР_4, адреса: АДРЕСА_1.,
і.п.н. НОМЕР_1.

Ухвалою господарського суду від 12.11.13р.
припинені повноваження арбітражного
керуючого Кучеренка Д.В. як ліквідатора
Державного науково - виробничого
підприємства "Текопром". Ліквідатором
Державного науково-виробничого
підприємства "Текопром" призначено
арбітражного керуючого Зімницю
Олександра Івановича (свідоцтво на
право здійснення діяльності
арбітражного керуючого НОМЕР_5 від
01.02.13р.), адреса: АДРЕСА_2.

27.10.14р. Управління Пенсійного фонду
України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська подало до
господарського суду Дніпропетровської
області заяву про визнання
кредиторських вимог до банкрута на
суму 489,73 грн.

Ухвалою господарського суду від 28.10.14р.
прийнято заяву Управління Пенсійного
фонду України в Кіровському районі м.
Дніпропетровська до розгляду, судове
засідання призначено на 18.11.14р.,
зобов'язано ліквідатора подати відзив
на заяву кредитора.

14.11.14р. до господарського суду
Дніпропетровської області від
ліквідатора надійшло повідомлення про
відхилення грошових вимог.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 18.11.2014
року у справі № Б24/2/224/98 грошові вимоги
Управління Пенсійного фонду України в
Кіровському районі м. Дніпропетровська
до Державного науково-виробничого
підприємства "Текопром" на суму 489,73
грн. - відхилені.

Зазначена ухвала і є предметом
апеляційного оскарження.

Розглядаючи питання про законність та
обґрунтованість ухвали господарського
суду від 10.09.2014 року, колегія суддів
апеляційного господарського суду
враховує наступне.

Відповідно до статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України,
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Згідно п.1-1 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції Закону від 22.12.11р. №4212-VI,
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Провадження у даній справі порушено
10.09.1998р., а постанова про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури прийнята
02.02.2000р., тобто до набрання чинності
зазначеним Законом.

Таким чином, під час розгляду даної
справи про банкрутство та апеляційної
скарги мають застосовуватися
положення Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 01.07.1992р. №2344-ХІІ (в редакції від
30.06.1999р. №784-XIV із змінами та
доповненнями).

Статтею 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(надалі - Закон) визначено поняття
кредитора - це юридична або фізична
особа, яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).
Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство. До конкурсних кредиторів
відносяться також кредитори, вимоги
яких до боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство,
у процедурах банкрутства боржника.

Із дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури згідно з частиною 1 статті 23
Закону закінчується технологічний
цикл із виготовлення продукції, і
підприємницька діяльність банкрута
завершується. Строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів)
вважається таким, що настав.
Припиняється нарахування неустойки
(штрафу, пені), процентів та інших
економічних санкцій за всіма видами
заборгованості банкрута. Вимоги за
зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

У межах повноважень, визначених
частиною 1 статті 25 Закону, ліквідатор
заявляє в установленому порядку
заперечення по заявлених до боржника
вимогах поточних кредиторів за
зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, є
неоплаченими і заявлені кредитором у
межах строку ліквідаційної процедури,
передбаченого частиною 2 статті 22
Закону.

Вимоги на суму 489,73 грн., які заявлені
кредитором, становлять заборгованість
по відшкодуванню сплати наукових
пенсій, виплачених кредитором за
серпень 2014р.

Отже, з огляду на приписи ст.ст. 1, 23
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", право
пред'являти вимоги за зобов'язаннями
боржника, визнаного банкрутом, в межах
ліквідаційної процедури стосується
лише вимог, що виникли до визнання
боржника банкрутом, тобто зобов'язань,
що виникли під час проведення інших
процедур банкрутства, до введення
процедури ліквідації. Відповідно
заявлені скаржником спірні грошові
вимоги не є поточними в розумінні
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", заявлені
після введення ліквідаційної
процедури, під час якої не виникає
будь-яких нових зобов'язань, тому не
можуть бути включені до реєстру вимог
кредиторів банкрута.

Також, відповідно до п. 29
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
28.03.2013р. № 01-06/606/2013 "Про Закон України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(із змінами, внесеними інформаційним
листами Вищого господарського суду
України від 07.08.13р. та 26.12.13р.), з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом у банкрута не виникають
додаткові зобов'язання, у т.ч. зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, які
безпосередньо пов'язані із здійсненням
ліквідаційної процедури, строк
виконання всіх грошових вимог
зобов'язань банкрута вважається таким,
що настав.

У зв'язку з цим здійснюється
капіталізація платежів за заподіяння
шкоди життю та здоров'ю громадян
відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України від 06.05.2000р. № 765 "Про
реалізацію статей 45 і 92 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Що ж до витрат на виплату і доставку
відповідних пенсій, то їх
капіталізація чинним законодавством
не передбачена. У ліквідаційній
процедурі у встановлений Законом строк
можуть бути заявлені лише ті вимоги
щодо витрат на виплату і доставку
відповідних пенсій, які виникли в
процедурах розпорядження майном та
санації, оскільки після визнання
боржника банкрутом відповідні
зобов'язання не виникають.

Враховуючи те, що УПФУ в Кіровському
районі м. Дніпропетровська заявлені
вимоги по відшкодуванню виплачених
пільгових пенсій за серпень 2014р. (тобто
виплачених в період здійснення
ліквідаційної процедури відносно
боржника), господарський суд дійшов до
вірного висновку про відсутність
правових підстав для визнання
заявлених скаржником грошових вимог.

Колегія суддів, також враховує, що
Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" є спеціальним
Законом, що регулює провадження у
справах про банкрутство, в т.ч. і щодо
визначення грошових зобов'язань
боржника, підстав їх виникнення,
строків виконання і погашення, а також
порядку пред'явлення грошових вимог до
боржника.

З врахуванням усього вищевикладеного,
апеляційний суд вважає доводи
апеляційної скарги необґрунтованими, а
оскаржувану ухвалу господарського
суду такою, що відповідає чинному
законодавству. Отже підстави,
передбачені ст. 104 ГПК України, для
задоволення апеляційної скарги та
скасування ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 18.11.2014р.
у справі № Б24/2/224/98 - відсутні.

З підстав наведеного та керуючись
ст.ст. 99, 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Кіровському
районі м. Дніпропетровська на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 18.11.2014р. у справі № Б24/2/224/98 -
залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 18.11.2014р.
у справі № Б24/2/224/98 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
А.Є. Чередко

Суддя
Л.А. Коваль

Суддя
Н.В. Пархоменко