м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомБанного Олександра
Михайловичадо1.Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агромир 2005" 2.
Державної реєстраційної служби
Українипровизнання недійсним рішення
загальних зборів та зобов'язання
Судді Васильченко Т.В. (головуючий)
в присутності представників сторін:
від позивача Пономарьов М.М.,
довіреність б/н від 15.08.2014;від
відповідача 1не з'явилися;від
відповідача 2не з'явилися.
Банний Олександр Михайлович звернувся
до господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агромир 2005" та
Державної реєстраційної служби
України про визнання недійсним рішення
загальних зборів та зобов'язання
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивач був учасником Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агромир
2005", проте не був повідомлений про
проведення 07.08.2008 року загальних зборів
учасників товариства, на яких прийнято
рішення про виключення позивача зі
складу учасників товариства. Крім того,
на думку позивача, на загальних зборах
учасників, що відбулись 07.08.2008 був
відсутній кворум.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 31.07.2014 порушено провадження у
справі №910/15706/14 та призначено справу
до розгляду.

13.08.2014 відповідач-1, через відділ
діловодства суду, подав відзив на
позовну заяву, в якому проти позову
заперечив з підстав того, що скликання
та проведення загальних зборів ТОВ
«Агромир 2005» 07.08.2008, на яких прийнято
рішення про зміну складу
учасників/засновників, відбувалося з
дотриманням норм, передбачених чинним
законодавством та статутом товариства,
при цьому учасник був своєчасно
повідомлений про збори, мав можливість
внести пропозиції до порядку денного
та взяти участь у загальних зборах.
Також, відповідач-1, подав заяву про
застосування строків позовної
давності .

13.08.2014 відповідач-2, через відділ
діловодства суду, подав відзив на
позовну заяву, в якому вказав, що
Державна реєстраційна служба України
не уповноважена скасовувати державну
реєстрацію та/або записи про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а тому в даних
спірних відносинах відсутній предмет
спору стосовно Укрдержреєстру.

26.08.2014 відповідач-2, через відділ
діловодства суду, подав клопотання про
припинення провадження у справі в
частині вимог до нього.

08.09.2014 відповідач-1, через відділ
діловодства суду, подав письмові
пояснення в яких вказав, що
недодержання вимог прийняття акта, у
тому числі стосовного його форми,
строків прийняття тощо, може бути
підставою для визнання такого акту
недійсним лише у тому разі, коли
відповідне порушення спричинило
прийняття неправильного акта, а якщо ж
акт в цілому узгоджується з вимогами
чинного законодавства і прийнятий
відповідно до обставин, що склалися, то
окремі порушення встановленої
процедури прийняття акта не можуть
бути підставою для визнання його
недійсним.

Також, 08.09.2014 позивач, через відділ
діловодства суду, подав заперечення на
відзив відповідача-1, в яких наголосив
на тому, що оскільки позивач у
встановленому порядку не повідомлявся
про проведення Загальних зборів
товариства, на яких було прийнято
рішення про виключення позивача та для
прийняття рішення був відсутній
кворум, - відповідне рішення має бути
визнано недійсним.

В судовому засіданні 08.09.2014 у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України оголошено перерву до 29.09.2014.

22.09.2014 відповідач-1, через відділ
діловодства суду, подав додаткові
письмові пояснення по справі, в яких
вказав, що ТОВ «Агромир 2005» в період з
дати реєстрації по дату прийняття
рішення про виключення Банного
Олександра Михайловича зі складу
засновників не мало власної техніки та
іншого майна, що свідчить про те, що
позивач не здійснював внесків до
статутного капіталу товариства майном,
в тому числі й технікою.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 продовжено строк
вирішення спору на 15 днів та відкладено
розгляд справи.

15.10.2014 позивач, через відділ
діловодства суду, подав клопотання про
витребування доказів від Державної
інспекції сільського господарства в
Кіровоградській області.

В судовому засіданні 15.10.2014, в зв'язку зі
складністю справи, суд дійшов висновку
про призначення колегіального
розгляду даної справи.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 15.10.2014 призначено
колегіальний розгляд справи №910/15706/14 у
наступному складі суду: Головуючий
суддя: Васильченко Т.В., судді: Нечай
О.В., Грєхова О.А.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 15.10.2014, на підставі ст.ст. 65, 86
ГПК України, справу №910/15706/14 прийнято
до провадження колегією суддів у
наступному складі: Головуючий суддя:
Васильченко Т.В., судді: Нечай О.В.,
Грєхова О.А. та призначено справу до
розгляду.

03.11.2014 відповідач-1, через відділ
діловодства суду, подав додаткові
письмові пояснення по справі.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 03.11.2014 справу
№910/15706/14 передано на розгляд колегії
суддів у складі: Головуючий суддя:
Васильченко Т.В., судді: Марченко
О.В., Грєхова О.А у зв'язку з
перебуванням судді Нечая О.В. у
відпустці.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.11.2014 справу №910/15706/14
прийнято до провадження колегією
суддів у наступному складі: Головуючий
суддя: Васильченко Т.В., судді: Марченко
О.В., Грєхова О.А.

21.11.2014 позивач, через відділ
діловодства суду, подав додаткові
письмові пояснення по справі, в яких
наголосив на тому, що строки позовної
давності позивачем не пропущені,
оскільки Банний О.М. дізнався про його
виключення лише в 2014 році, та що позовна
давність не поширюється на вимогу, що
випливає із порушення особистих
немайнових прав.

21.11.2014 відповідач-1, через відділ
діловодства суду, подав клопотання про
не допуск до участі в судових
засіданнях представника позивача -
Пономарьова Миколи Миколайовича.

В судовому засіданні 21.11.2014 у
відповідності до вимог ч. 3 ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України оголошено перерву до 09.12.2014.

01.12.2014 відповідач-2, через відділ
діловодства суду, подав заяву про
розгляд клопотання про припинення
провадження у справі в частині вимог до
Державної реєстраційної служби
України.

05.12.2014 відповідач-1, через відділ
діловодства суду, подав клопотання про
визнання обов'язковою участі в
судовому засіданні Банного Олександра
Михайловича та відкладення розгляду
справи.

Розглянувши в судовому засіданні 09.12.2014
клопотання позивача про витребування
доказів, суд прийшов до висновку про
відмову в його задоволенні, в зв'язку з
його невідповідністю вимогам ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України.

Також, за результатами розгляду
клопотань відповідача-1 про не допуск
представника позивача - Пономарьова
М.М. до участі в судових засіданнях,
визнання явки в судове засідання
Банного О.М. обов'язковою, продовження
строку розгляду справи на 15 днів та
відкладення розгляду справи, суд
дійшов висновку про відмову в їх
задоволенні, з огляду на їх
необґрунтованість та безпідставність.

Крім того, в судовому засіданні, за
результатами розгляду клопотання про
припинення провадження у справі, в
частині вимог до Державної
реєстраційної служби України, суд
дійшов висновку про відмову в його
задоволенні, оскільки у даній справі
позовні вимоги до Державної
реєстраційної служби України позивач
визначив як похідні від вимоги про
визнання недійсним рішення Загальних
зборів ТОВ «Агромир 2005», що свідчить
про підвідомчість господарському суду
цих вимог. Так, відповідно до п. 8
постанови Пленуму Верховного Суду
України №13 від 24.10.2008 року "Про практику
розгляду судами корпоративних спорів"
у разі якщо предметом спору є визнання
недійсним рішення загальних зборів
учасників (акціонерів) господарського
товариства, а вимога до суб'єкта
владних повноважень є похідною, такий
спір є підвідомчим (підсудним)
господарським судам.

В судовому засіданні 09.12.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися, втім зважаючи на те, що
неявка відповідачів не перешкоджає
всебічному, повному та об'єктивному
розгляду всіх обставин справи, суд
вважає за можливе розглянути справу за
наявними в ній матеріалами.

Так, відповідно до п. 3.9 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
розпочинаючи судовий розгляд, суддя
має встановити, чи повідомлені про час
і місце цього розгляду особи, які
беруть участь у справі, але не з'явилися
у засідання.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

В судовому засіданні 09.12.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представників
сторін, які приймали участь під час
розгляду справи, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

23.12.2004 загальними зборами засновників
було прийнято рішення про створення
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агромир 2005»
(далі-Товариство, відповідач-1),
оформлене протоколом № 1 та
затвердження Статуту Товариства, який
зареєстрований державним реєстратором
Виконавчого комітету Кіровоградської
міської ради Кіровоградської області
25.12.2004, номер запису 0000562.

Згідно пп. 4 п. 1 Статуту, учасниками
товариства були громадяни України:
Чебановський В'ячеслав Федорович,
Чебановська Наталія Леонідівна та
Банний Олександр Михайлович.

Статутний капітал становив 24000 грн. та
розподілений на 10 рівних частин, який
може складатися з грошових та майнових
внесків.

При цьому, вклади учасників та їх
частки у статутному фонді становлять:
Чебановський В.Ф. має 4 частки, що
дорівнює 9600 грн. та становить 40 %
статутного капіталу Товариства;
Чебановська Н.Л. має 4 частки, що
дорівнює 9600 грн. та становить 40 %
статутного капіталу Товариства та
Банний О.М. має 2 частки, що дорівнює 4800
грн. та становить 20 % статутного
капіталу Товариства (п. 8 Статуту
Товариства).

Як вбачається з матеріалів справи,
07.08.2008 відбулись загальні збори
засновників Товариства, на яких було
прийнято наступні рішення:

1. Виключити зі складу засновників
товариства Банного Олександра
Михайловича.

2. У зв'язку зі зміною складу
засновників частки у статутному
капіталі перерозподілити та
затвердити у новому вигляді.

3. Змінити юридичну адресу на м.
Кіровоград, провулок Мінський, 27 без
зазначення в новій редакції статуту.

4. Затвердити нову редакцію установчих
документів товариства зі зміною місця
проживання Чебановської Наталії
Леонідівни.

Згідно нової редакції статуту
Товариства, яка зареєстрована 08.08.2008
державним реєстратором Виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради
Кіровоградської області, номер запису
4000562 учасниками товариства є
громадяни України: Чебановський В.Ф.
має 50 часток статутного капіталу, що
дорівнює 12000 грн. та становить 50 %
статутного капіталу Товариства та
Чебановська Н.Л. має 50 часток
статутного капіталу, що дорівнює 12000
грн. та становить 50 % статутного
капіталу Товариства.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
загальних зборів від 07.08.2008, яке
оформлено протоколом № 1, позивач
звернувся до суду із даним позовом
посилаючись на неповідомлення його
про проведення даних зборів, а також
відсутність кворуму під час їх
проведення.

Відповідно до роз'яснень, наведених в п.
19 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 24.10.2008 № 13 "Про практику
розгляду судами корпоративних спорів"
право на звернення до суду з позовом
про визнання недійсними рішень органів
управління товариства мають лише ті
його акціонери (учасники), які були
акціонерами (учасниками) на дату
прийняття рішення, що оскаржується.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач був учасником товариства на
дату прийняття рішення, що
оскаржується.

Таким чином, оскільки позивач мав
статус учасника товариства на дату
прийняття загальними зборами
оскаржуваного рішення, він має право на
звернення до суду з позовом до
товариства про оскарження ухваленого
загальними зборами рішення.

Відповідно до ст. 116 ЦК України, ст. 88
ГК України, ст. 10 Закону України "Про
господарські товариства" учасники
товариства мають право, зокрема, брати
участь в управлінні справами
товариства в порядку, визначеному в
установчих документах.

За умовами п. п. 17, 18 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 №
13 "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" рішення
загальних зборів учасників
(акціонерів) та інших органів
господарського товариства є актами,
оскільки ці рішення зумовлюють
настання правових наслідків,
спрямованих на регулювання
господарських відносин, і мають
обов'язковий характер для суб'єктів цих
відносин. У зв'язку з цим підставами для
визнання недійсними рішень загальних
зборів акціонерів (учасників)
господарського товариства можуть бути:
порушення вимог закону та/або
установчих документів під час
скликання та проведення загальних
зборів товариства; позбавлення
акціонера (учасника) товариства
можливості взяти участь у загальних
зборах; порушення прав чи законних
інтересів акціонера (учасника)
товариства рішенням загальних зборів.

При цьому, не всі порушення
законодавства, допущені під час
скликання та проведення загальних
зборів господарського товариства, є
підставою для визнання недійсними
прийнятих на них рішень.

Так, безумовною підставою для визнання
недійсними рішень загальних зборів у
зв'язку з прямою вказівкою закону є:
прийняття загальними зборами рішення
за відсутності кворуму для проведення
загальних зборів чи прийняття рішення
(статті 41, 42, 59, 60 Закону про
господарські товариства); прийняття
загальними зборами рішень з питань, не
включених до порядку денного загальних
зборів товариства (частина четверта
статті 43 Закону про господарські
товариства); прийняття загальними
зборами рішення про зміну статутного
капіталу товариства, якщо не дотримано
процедури надання акціонерам
(учасникам) відповідної інформації
(статті 40, 45 Закону про господарські
товариства).

Пунктом 12 Статуту товариства, в
редакції чинній станом на дату
прийняття спірного рішення, визначено,
що вищим органом товариства є збори і
до виключної компетенції зборів
належить, зокрема, виключення учасника
з товариства.

Згідно зі ст. 60 Закону України "Про
господарські товариства" загальні
збори визнаються правомочними, якщо в
них беруть участь учасники, що мають
відповідно до статуту товариства більш
як 60 % голосів.

З протоколу № 1 від 07.08.2008 вбачається, що
на загальних зборах засновників
товариства були присутні учасники
Чебановський В.Ф. та Чебановська Н.Л.,
що в сукупності володіють 80 % голосів.

Отже, збори, які відбулись 07.08.2008, були
правомочними, що спростовує доводи
позивача про відсутність кворуму на
них.

При цьому, у протоколі № 1 від 07.08.2008
зазначено, що з усіх питань порядку
денного рішення приймались
одноголосно, тобто 80 % голосів від
загальної кількості, що свідчить про
правомочність прийняття рішення з
питання порядку денного про виключення
учасника Банного О.М., як то
встановлено пп. 4 п. 12 Статуту.

Статтею 61 Закону України "Про
господарські товариства" встановлено,
що про проведення загальних зборів
товариства учасники повідомляються
передбаченим статутом способом з
зазначенням часу і місця проведення
зборів та порядку денного.
Повідомлення повинно бути зроблено не
менш як за 30 днів до скликання
загальних зборів.

Підпунктом 13 пункту 12 Статуту
товариства визначено, що про скликання
зборів учасники повідомляються
персонально листівкою, де вказані дата,
місце, час проведення зборів, порядок
денний, не пізніше, як за 30 днів до їх
скликання.

Відповідачем-1 під час розгляду справи
надано належні докази на підтвердження
повідомлення учасників товариства про
день та місце проведення зборів та
порядку денного, зокрема, позивача у
справі.

Так, в матеріалах справи наявний
персональний лист-повідомлення від
23.06.2008 №14, який підготовлений на
підставі наказу директора ТОВ «Агромир
2005» від 20.06.2008 № 12, з інформацією про час
та місце проведення зборів учасників
на 07.08.2008 за юридичною адресою
Товариства, порядок денний з питанням
про зміну складу засновників та
перерозподіл часток у статутному
капіталі між засновниками. Також
повідомлено Банного О.М. про
невиконання ним пп. 2 п. 9 Статуту
Товариства та необхідність терміново
здійснити повний внесок своєї частки у
статутному капіталі Товариства.

Вказаний лист-повідомлення від 23.06.2008 №
14 з наказом директора ТОВ «Агромир 2005»
від 20.06.2008 № 12 був направлений позивачу
за зазначеною у статуті товариства
адресою позивача: Кіровоградська обл.,
с. Українка, вул. Чапаєва, 21,
рекомендованим листом № 0363, що
підтверджується фіскальним чеком
відділення поштового зв'язку № 7060 від
23.06.2008.

Оцінюючи подані відповідачем-1 докази,
суд дійшов висновку про належне та у
встановлені законом строки
повідомлення позивача, як учасника
товариства про проведення
оскаржуваних зборів.

В той час, як доводи позивача про
неправдиві відомості щодо
повідомлення його про проведення
оскаржуваних зборів, з огляду на
невідповідність наданого
відповідачем-1 фіскального чеку №7060
від 23.06.2008 та опису вкладення від 23.06.2008
вимогам чинного на той час
законодавства, в частині порядку їх
заповнення, судом не приймаються до
уваги, як такі, що не підтверджені
належними доказами.

Відповідно до ст. 64 Закону України "Про
господарські товариства" учасника
товариства з обмеженою
відповідальністю, який систематично не
виконує або неналежним чином виконує
обов'язки, або перешкоджає своїми діями
досягненню цілей товариства, може бути
виключено з товариства на основі
рішення, за яке проголосували учасники,
що володіють у сукупності більш як 50
відсотками загальної кількості
голосів учасників товариства. При
цьому цей учасник (його представник) у
голосуванні участі не бере.

Згідно порядку денного, загальними
зборами 07.08.2008 було прийнято рішення
про виключення зі складу учасників
Товариства Банного О.М., який є
позивачем у даній справі, з підстав
невиконання п.п. 2 п. 9 Статуту
товариства.

Так, відповідно до п.п. 2 п. 9 Статуту (в
редакції, чинній станом на дату
прийняття спірного рішення), учасники
Товариства зобов'язані:

виконувати вимоги Статуту, рішення
керівних та інших органів управління
Товариства;

виконати повністю свої внески до
статутного капіталу не пізніше року
після реєстрації Товариства. У разі
невиконання цього зобов'язання у
визначений строк учасник сплачує за
час прострочки 10 відсотків з
недонесеної суми. Якщо на протязі 3
місяців не будуть виконані ці
зобов'язання - вищий орган товариства
вправі порушити питання про виключення
учасника зі складу Товариства.

нести інші обов'язки, передбачені
законодавством України та Статутом.

Тобто, Статутом товариства визначено
основні обов'язки учасників, в тому
числі щодо внесення не пізніше року
після реєстрації товариства своїх
внесків в повному обсязі та
передбачена відповідальність за їх
порушення - виключення учасника з
участі у товаристві в разі невиконання
протягом 3 місяців зобов'язання
сплатити свій внесок до статутного
капіталу в повному обсязі після
закінчення року після реєстрації
Товариства, в даному випадку не пізніше
25.03.2006.

Виключення учасника з товариства це
передбачена законом форма
корпоративної відповідальності
першого перед другим, спрямована на
одностороннє припинення корпоративних
правовідносин за рішенням вищого
органу товариства за порушення
учасником обов'язків, зокрема й щодо
внесення вкладів до статутного
капіталу і відповідно застосування
заходів відповідальності до учасника
за корпоративне правопорушення є
правом такого органу товариства, що
відображено в Статуті товариства.

З матеріалів справи вбачається, що
24.12.2004 учасник Банний О.М. до дати
реєстрації Товариства частково
оплатив свою частку (яка складає 20 % від
статутного капіталу) Товариства в
розмірі 2400 грн., тобто 1/2 від загальної
вартості.

Доказів внесення Банним О.М. своєї
частини в повному обсязі, як після
закінчення року після реєстрації
товариства, так і на даний час,
позивачем не надано, незважаючи на
неодноразові вимоги товариства
здійснити відповідний внесок.

В той час як, інші учасники товариства
виконали всій обов'язок перед
товариством в повному обсязі протягом 1
року після його державної реєстрації,
та оплатили свої частки в розмірі 9600
грн. кожний, що підтверджується
довідками ТОВ «Агромир 2005» №№36, 37 від
03.09.2014 та не заперечується сторонами, а
отже відповідно до ст. 35 ГПК України не
підлягає доказуванню.

При цьому, суд не приймає до уваги
посилання позивача на оплату його
частки шляхом внесення майна у
натуральній формі
(сільськогосподарської техніки),
оскільки такі доводи не підтверджені
будь-якими доказами, навпаки, в
матеріалах справи наявний договір
оренди від 20.01.2005 про надання
Чебановським В'ячеславом Федоровичем
як орендодавцем в користування
Товариству як орендарю
сільськогосподарської техніки - двох
тракторів.

Відтак, оскільки засновники
товариства, в тому числі і позивач,
передбачили умовами Статуту право
вищого органу на виключення учасника
зі складу товариства в разі
невиконання обов'язку протягом 3
місяців сплатити свій внесок до
статутного капіталу в повному обсязі,
після закінчення року після реєстрації
Товариства, і позивачем не доведено
належного виконання своїх обов'язків в
частині внесення вкладу в статутний
капітал в повному обсязі, суд дійшов
висновку про правомірність прийнятого
рішення про виключення позивача з
числа учасників товариства.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене, оскільки
відповідачем надано достатньо
належних та допустимих доказів на
підтвердження, що оскаржуване рішення
від 07.08.2008 було прийнято з дотриманням
процедури скликання зборів, за умов
повідомлення позивача у визначений
статутом спосіб, з внесенням питання
про виключення учасника до порядку
денного, за наявності кворуму
передбаченого як Статутом так і
Законом України «Про господарські
товариства» та прийняття
одноголосного рішення учасниками, що
володіють 80% голосів про виключення
позивача з підстави, яка прямо
визначена у статуті Товариства і
позивачем викладене не спростовано,
суд дійшов висновку про відсутність
законодавчо визначених підстав для
визнання його недійсним.

Безпідставними є і вимоги позивача в
частині зобов'язання Державної
реєстраційної служби України
скасувати державну реєстрацію змін до
установчих документів Товариства,
оскільки статтею 1 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Втім, позивач не звертався до
відповідача-2 з вимогою про скасування
внесених змін до Державного реєстру, що
виключає порушення прав та законних
інтересів першого останнім.

Тоді як, відсутність порушеного права
позивача відповідно до приписів ст.ст.
15,16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1,
2 Господарського процесуального
кодексу України є підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог.

З урахуванням викладеного вище, суд
прийшов до висновку про недоведеність
позовних вимог, у зв'язку з чим у
задоволенні позову слід відмовити в
повному обсязі, з покладенням витрат по
сплаті судового збору на позивача на
підставі приписів ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України.

При цьому, судом не приймається до
уваги заява відповідача-1 про
застосування строків позовної
давності у зв'язку з необґрунтованістю
позовних вимог (п.2.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів" від
29.05.2013 № 10).

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17.12.2014.

Головуючий суддя судді Т.В.Васильченко
О.В.Марченко О.А.Грєхова