м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24219/14 15.12.14

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю " Мрія-Лізинг "

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача

приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу Кондратенко Микола Іванович

Державна виконавча служба
України

про визнання виконавчого
напису реєстраційний номер 1531 від
29.09.2014 року таким, що не підлягає
виконанню та його скасування

Представники сторін:

від позивача: Сліпченко О.В. -
представник а довіреністю № 2014/С/01 від
26.11.2014 року;

від відповідача:Максимченко І.В. -
представник за довіреністю № 20-12/13-3 від
20.12.2013 року;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мрія-Лізинг" до товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" про визнання таким, що не
підлягає виконанню виконавчого напису
нотаріуса та про його скасування.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 21.04.2011 року між ним
та товариством з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" укладено договір фінансового
лізингу №LC4950-04/11, відповідно до умов
якого позивачу передано у користування
(лізинг) рухоме майно - самохідний
оприскувач марки JOHN DEERE 4930, заводський
номер 1NO4930ХАВ0013575, номер двигуна
RG6090B003540, реєстраційний номер 5244АА, 2011
року випуску, загальною вартістю 3 078
937,99 грн.

29.09.2014 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Кондратенком Миколою
Івановичем. вчинений виконавчий напис
№1531, яким було запропоновано вилучити
і повернути об'єкти лізингу від
лізингоодержувача на користь
лізингодавця.

Позивач вважає, що виконавчий напис від
29.09.2014 року реєстраційний номер 1531, є
таким, що не підлягає виконанню і має
бути скасованим, оскільки станом на
дату звернення до суду позивач не
отримав жодних повідомлень або
письмових вимог від відповідача про
усунення порушення договору.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 06.11.2014 року порушено провадження у
справі № 910/24219/14, розгляд справи
призначено на 24.11.2014 року, залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу
Кондратенка Миколу Івановича та
Державну виконавчу службу України.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 07.11.2014 року зупинено, до набрання
рішенням у справі законної сили,
стягнення на підставі виконавчого
напису приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу Кондратенка Миколи Івановича
від 29.09.2014р. зареєстрованого в реєстрі
за №1531.

В судове засідання 24.11.2014 року
представники позивача, третіх осіб 1, 2
не з'явилися, вимоги ухвали суду від
06.11.2014 року не виконали, про поважні
причини неявки суд не повідомили, хоча
про час та дату судового засідання
повідомлені належним чином, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштового
відправлення № 03, 018 та
відміткою на зворотній стороні ухвали
відповідно.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 24.11.2014 року розгляд справи
відкладено на 15.12.2014 року.

24.11.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду м.
Києва від відповідача надійшов відзив
на позов з додатковими документами.

15.12.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав письмові пояснення
по справі та заяву про зміну підстави
позову та клопотання про залучення до
участі у справі третьої особи.

В судове засідання 15.12.2014 року
представники третіх осіб 1, 2 не
з'явилися, вимоги ухвали суду від 06.11.2014
року не виконали, про поважні причини
неявки суд не повідомили, хоча про час
та дату судового засідання повідомлені
належним чином, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення № 00, 016 відповідно.

Представник позивача підтримав подане
клопотання про залучення третьої особи
- ТОВ "Мрія Центр" до участі у справі.

Представник відповідача заперечував
проти даного клопотання.

Відповідно до ст. 27 Господарського
процесуального кодексу України, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін. Їх може бути залучено до участі
у справі також за клопотанням сторін,
прокурора.

Розглянувши вказане клопотання
позивача, суд зазначає, що позивачем не
обґрунтовано та не зазначено, в
розумінні статті 27 Господарського
процесуального кодексу України, яким
чином рішення суду у даній справі може
вплинути на права та обов'язки ТОВ "Мрія
Центр", а тому в задоволенні даного
клопотання судом відмовлено.

Також, представник позивача підтримав
подану заяву про зміну підстав позову.

Суд відмовив у прийнятті до розгляду
даної заяви, у зв'язку із не
пов'язаністю з даним спором.

Виступ представника позивача,
відповідно до якого позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Виступ представника відповідача,
відповідно до якого заперечував проти
позову та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги позивача не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України
передбачає, що зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

21.04.2011 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" (лізингодавець) та товариством з
обмеженою відповідальністю
"Мрія-Лізинг" (лізингоодержувач)
укладено договір фінансового лізингу
№ LC4950-04/11.

Відповідно до ч.1 статті 292 ГК України
лізинг - це господарська діяльність,
спрямована на інвестування власних чи
залучених фінансових коштів, яка
полягає в наданні за договором лізингу
однією стороною (лізингодавцем) у
виключне користування другій стороні
(лізингоодержувачу) на визначений
строк майна, що належить лізингодавцю
або набувається ним у власність
(господарське відання) за дорученням чи
погодженням лізингоодержувача у
відповідного постачальника (продавця)
майна, за умови сплати
лізингоодержувачем періодичних
лізингових платежів.

Згідно ч.1 статті 806 ЦК України за
договором лізингу одна сторона
(лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

Відповідно до статті 1 Закону України
«Про фінансовий лізинг» фінансовий
лізинг - це вид цивільно-правових
відносин, що виникають із договору
фінансового лізингу.

За договором фінансового лізингу (далі
- договір лізингу) лізингодавець
зобов'язується набути у власність річ у
продавця (постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що
лізингодавець на підставі договору
купівлі-продажу (поставки)
зобов'язувався придбати у свою
власність і передати на умовах
фінансового лізингу, без надання
послуг з управління та технічної
експлуатації, у тимчасове володіння та
користування за плату майно,
найменування, технічний опис, модель,
рік випуску, ціна одиниці, кількість і
загальна вартість якого визначаються в
Специфікації (додаток № 2 до договору
фінансового лізингу) (надалі - предмет
лізингу), а лізингоодержувач
зобов'язувався прийняти предмет
лізингу та сплачувати лізингові
платежі на умовах цього договору.

Предметом лізингу, відповідно до
специфікації (додаток №2) є самохідний
оприскувач марки JOHN DEERE 4930, новий 2011 р.в.
серійний номер 1NO4930ХАВ0013575, вартістю 3
078 937,99 грн.

На виконання умов вищезазначеного
договору фінансового лізингу
відповідач (лізингодавець) придбав та
передав у користування позивача
(лізингоодержувача) предмет лізингу -
самохідний оприскувач марки JOHN DEERE 4930,
новий 2011 р.в. серійний номер 1NO4930ХАВ0013575,
що підтверджується актом
приймання-передачі предмета лізингу
від 29.04.2011 року.

Як зазначено відповідачем, у позивача
неодноразово виникала заборгованість
за договором фінансового лізингу, в
результаті чого, за ініціативою
останнього, сторони уклали угоду про
внесення змін до основного договору:
угода від 13.06.2014 року про внесення змін
до договору фінансового лізингу №
LC4950-04/11 від 21.04.2011 року, згідно якої
додаток №1 до договору (графік
розрахунку заборгованості до
договору), пунктом 6 вказаної угоди
сторони погодили, що відповідно до ст..
631 ЦКУ умови цієї угоди застосовуються
до відносин між ними, які виникли до
його укладання.

Відповідно до п. 1.7 договору що строк
лізингу складається з періодів лізингу
у кількості 60 місяців, починаючи з
першого періоду лізингу, визначеного
за правилами цього договору та
додатків до нього.

Згідно п.4.1 договору, лізингоодержувач
за цим договором сплачує відсотки за
фінансування придбання предмета
лізингу та поточні лізингові платежі.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що
лізингоодержувач сплачує відсотки за
фінансування придбання предмета
лізингу у період з моменту підписання
цього договору до повної виплати
лізингоодержувачем заборгованості
лізингодавцю, визначеної за правилами
цього договору за ставкою LIBOR 3M плюс 7%
від всієї суми заборгованості,
визначеної в порядку п.3.1 цього
договору. Сума відсотків в грошовому
еквіваленті іноземної валюти підлягає
перерахунку в гривню за курсом продажу
, крім того ПДВ.

Відповідно до п. 4.3 договору,
лізингоодержувач протягом строку
лізингу щомісяця сплачує лізингодавцю
авансом поточні лізингові платежі, які
розраховуються на перший робочий день
кожного лізингового періоду за
поточний місяць та складаються з суми,
що ставиться в погашення вартості
предмета лізингу та комісії
лізингодавця.

Згідно з п.4.6 договору, оплата всіх
платежів за цим договором здійснюється
лізингоодержувачем в національній
валюті України - гривнях, шляхом
перерахування грошових коштів на
рахунок лізингодавця.

Пунктом 5.3 Загальних умов фінансового
лізингу (додаток № 4 до договору
фінансового лізингу №LC4950-09/11 від 21.04.2011
р.) лізингоодержувач сплачує поточні
лізингові платежі щомісяця авансом до 8
числа поточного місця з урахуванням
п.5.4 цих Загальних умов на підставі
рахунку лізингодавця, направленого на
вказану в договорі електронну адресу
лізингоодержувача або за допомогою
факсимільного зв'язку.

У разі неотримання рахунку
лізингодавця до 5 числа поточного
місяця лізингоодержувач зобов'язаний
звернутися до лізингодавця та отримати
відповідний рахунок самостійно.

У зв'язку з несплатою лізингових
платежів, відповідач листом вих.
№1094-08/14 від 15.08.2014р. з додатками:
загальний рахунок на сплату
заборгованості та розшифровка до нього
по кожному поточному лізинговому
платежу вимагав у відповідача погасити
прострочену заборгованість та
попереджав, що в разі непогашення
заборгованості лізингодавець
відмовиться від договорів фінансового
лізингу в односторонньому порядку та
вимагатиме повернення предметів
лізингу. Даний лист направлено цінним
листом з описом вкладення з
повідомленням про вручення на юридичну
адресу та адресу для листування
позивача. (копії даних листів та
відповідних доказів направлення
наявні в матеріалах справи).

Також, вказаний вище лист було
направлено позивачу кур'єрською
службою ТОВ "ТЕКС Україна" з описом
вкладення, проте як вбачається з
довідки ТОВ "ТЕКС Україна" від №73 від
05.09.2014.р. вказане відправлення
повернуто відповідачу з відміткою про
те, що адресат відмовився приймати
кореспонденцію.

Крім того, вказаний лист також було
направлено відповідачем позивачу
"Спецз'язком" з описом вкладення, проте
також не вручено та повернуто
відправнику з підстав: "Усна відмова в
одержанні 10.09.2014р.". (копії знаходяться в
матеріалах справи).

Також, відповідачем направлено на
адресу позивача телеграму №104032 від
22.08.2014 з вимогою про погашення
простроченої заборгованості за
договорами фінансового лізингу та
попередженням про односторонню
відмову від договорів фінансового
лізингу в разі несплати Позивачем
простроченої заборгованості, проте
позивач також відмовився без пояснення
причин приймати останню, про що
свідчить електронне повідомлення
відділення зв'язку №612 від 27.08.2014.

Відповідно до п. 6.1 договору,
лізингодавець (відповідач) має право
достроково в односторонньому порядку
розірвати цей договір та/або вилучити у
лізингоодержувача (позивача) предмет
лізингу у безспірному порядку, зокрема,
у випадку, коли лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж (частково
або у повному обсязі) та прострочення
сплати становить більше 30 днів
(підпункт 6.1.2 договору).

Пунктом 6.2 договору передбачено, що у
випадку настання зазначених в
підпунктах 6.1.1-6.1.6 цього договору
обставин лізингодавець письмово
повідомляє про це лізингоодержувача з
зазначенням строку для усунення такого
порушення. Якщо лізингоодержувач у
встановлений лізингодавцем строк не
усуває вчинене порушення,
лізингодавець має право здійснити,
зокрема, наступні дії:

- розірвати цей договір та вимагати
повернення предмета лізингу (п. 6.2.1);

- вилучити предмет лізингу на підставі
виконавчого напису нотаріуса або за
рішенням суду (п. 6.2.2).

Згідно з п. 10.2 Загальних умов
фінансового лізингу (Додаток № 4 до
договору фінансового лізингу №LC4950-04/11
від 21.04.2011 р.) договір достроково
припиняється у останній день місяця, в
якому має місце одна з наведених в
даному пунктів обставин, зокрема,
направлення лізингодавцем
лізингоодержувачу письмового
повідомлення про прийняття
лізингодавцем рішення про дострокове
припинення договору з підстав,
визначених розділом 6 договору (п. 10.2.1).

У зв'язку з несплатою позивачем на
користь відповідача простроченої
заборгованості по сплаті поточних
лізингових платежів, починаючи з
червня 2014 року, строк прострочення якої
станом на вересень 2014 року перевищив 30
(тридцять) днів, лізингодавцем прийнято
рішення про односторонню відмову від
договору.

Так, з метою повідомлення ТОВ
"Мрія-Лізинг" про прийняте рішення про
односторонню відмову від договору ТОВ
"Райффайзен Лізинг Аваль" цінним листом
з описом вкладення направлено лист за
вих. №1284-09/14 від 15.09.2014р. за адресою
місцезнаходження ТОВ "Мрія- Лізинг" та
за адресою для листування (копії
поштових відправлень №№512,
520 знаходяться в матеріалах
справи). Проте, ТОВ "Мрія-Лізинг" поштові
відправлення не отримує, хоча і
повідомляється належним чином
працівниками УДППЗ "Укрпошта" про
надходження кореспонденції, про що
свідчить довідка Відділення поштового
зв'язку Васильківці Центру поштового
зв'язку №5 Тернопільської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" від 16.09.2014р.
(відповідь на запит ТОВ "Райффайзен
Лізинг Аваль" за вих. №1281-09/14 від 15.09.2014).
(Копії вказаних запиту та відповіді
наявні в матеріалах справи).

Крім того, вказаний лист за вих. №1284-09/14
від 15.09.2014р. про відмову від договору,
було направлено через службу
кур'єрської доставки ТОВ "ТЕКС Україна"
до ТОВ "Мрія- Лізинг", проте, також не
вручено у зв'язку з відмовою адресата в
отриманні останнього.

Також, відповідачем, з метою
повідомлення ТОВ "Мрія-Лізинг" про
відмову від договору та негайне
повернення предмету лізингу були
направлені до ТОВ "Мрія-Лізинг"
повідомлення телеграфом №103020, 103021, 103004,
103005 від 15.09.2014р., які також не отримані
позивачем з підстав відмови в
отриманні останніх.

З метою повідомлення ТОВ "Мрія-Лізинг"
про прийняте рішення про односторонню
відмову від договору та негайне
повернення предмету лізингу з боку ТОВ
"Райффайзен Лізин Аваль" було
опубліковано відповідне оголошення в
газеті "Урядовий Кур'єр" від 16 вересня
2014 року, вівторок, №169 (сторінка 15).

Таким чином, ТОВ "Мрія-Лізинг"
неодноразово та належним чином було
повідомлено про наявність
простроченої заборгованості та у
зв'язку із цим, односторонню відмову з
боку ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" від
договору та вимогою ТОВ "Райффайзен
Лізинг Аваль" про повернення предмету
лізингу.

За таких обставин, відповідач 24.09.2014
року звернувся до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу Кондратенка М.І. із заявою вих.
№ 1355-09/14 про вчинення виконавчого
напису.

29.09.2014 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Кондратенком Миколою
Івановичем вчинено виконавчий напис №
1531 про повернення товариством з
обмеженою відповідальністю
"Мрія-Лізинг" на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"Райффайзен Лізинг Аваль" об'єкт
фінансового лізингу - самохідний
оприскувач марки JOHN DEERE 4930, заводський
номер 1NO4930ХАВ0013575, номер двигуна
RG6090B003540, реєстраційний номер 5244АА, 2011
року випуску, загальною вартістю 3 078
937,99 грн.

Пунктом 4 частини 1 статті 10 Закону
України "Про фінансовий лізинг"
передбачено право лізингодавця
вимагати розірвання договору та
повернення предмета лізингу у
передбачених законом та договором
випадках.

Відповідно до частини 2 статті 7 Закону
України "Про фінансовий лізинг"
лізингодавець має право відмовитися
від договору лізингу та вимагати
повернення предмета лізингу від
лізингоодержувача у безспірному
порядку на підставі виконавчого напису
нотаріуса, якщо лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж частково або
у повному обсязі та прострочення
сплати становить більше 30 днів.

Відповідно до статті 87 Закону України
"Про нотаріат" та п. 1.1 глави 16 розділу ІІ
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 р. № 296/5 (далі - Порядок) для
стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до статті 88 Закону України
"Про нотаріат" нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями -не більше одного року.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.5 Порядку
безспірність заборгованості
підтверджують документи, передбачені
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.99 № 1172.

При вчиненні виконавчого напису
нотаріус повинен перевірити, чи подано
на обґрунтування стягнення документи,
зазначені у Переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №
1172.

У пункті 8 Переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172 наведений перелік документів
необхідний для одержання виконавчого
напису при повернені об'єкта лізингу,
до яких належать:

а) оригінал договору лізингу;

б) засвідчена лізингодавцем копія
рахунка, направленого
лізингоодержувачу, з відміткою про
несплату платежів після вручення
письмового повідомлення.

Тобто, нотаріус при вчиненні
виконавчого напису не перевіряє
безспірність заборгованості, не
встановлює права та обов'язки
учасників правовідносин, а лише
перевіряє наявність документів, за
якими стягнення проводиться у
безспірному порядку.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання зазначених вимог відповідач
надав нотаріусу наступні документи:

- договір купівлі-продажу № РС4947-04/11 від
21 квітня 2011 року (з додатками);

- договір фінансового лізингу №LC4950-04/l1
від 21 квітня 2011 року (з додатками);

- акт приймання-передачі предмета
лізингу від 29 квітня 2011 року;

- угода від 01.06.2011 про внесення змін до
договору фінансового лізингу від 01
червня 2011 року;

- угода від 13.06.2014 року про внесення змін
до договору фінансового лізингу
№LC4950-04/l1 від 21 квітня 2011 року;

- копія свідоцтва про реєстрацію
обладнання;

- засвідчена ТОВ "Райффайзен Лізинг
Аваль" копія загального рахунку на
сплату заборгованості ТОВ "Мрія-Лізинг"
№35855770/09/2014 від 15.09.2014р., направленого до
ТОВ "Мрія-Лізинг", з відміткою про
несплату платежів після письмового
повідомлення;

- засвідчена ТОВ "Райффайзен Лізинг
Аваль" копія розшифровки загального
рахунку на сплату заборгованості ТОВ
"Мрія-Лізинг" №35855770/09/2014 від 15.09.2014,
направленого до ТОВ "Мрія-Лізинг", з
відміткою про несплату платежів після
письмового повідомлення;

- копія листа-повідомлення №1284-09/14 від
15.09.2014р.;

- копія доказів направлення
листа-повідомлення №1284-09/14 від 15.09.2014 р.;

- копія листа-запиту до УДППЗ "Укрпошта"
за вих. №1281-09/14 від 15.09.2014 р.;

- копія довідки УДППЗ "Укрпошта" від
16.09.2014 (відповідь на №1281-09/14);

- копія накладної №1996860 ТОВ "ТЕКС
України";

- копія накладної №1996859 ТОВ "ТЕКС
України";

- копія повідомлення ТОВ "ТЕКС Україна"
за вих. №74 від 17.09.2014 р. про відмову
адресатів від отримання поштових
відправлень;

- копія телеграми №№103020, 103021 від 15.09.2014
р.;

- копія зворотного телеграфного
повідомлення №902 від 18.09.2014 р. про
відмову адресатом від отримання
телеграми №№103020, 103021 від 15.09.2014 р.;

- копія телеграми №№103004, 103005 від 15.09.2014
р.;

- копія зворотного телеграфного
повідомлення №№6324, 6325 від 15.09.2014 р. про
відмову адресатом від отримання
телеграми №103023 від 15.09.2014 р.;

- копія сторінки №15 газети "Урядовий
Кур'єр" за 16 вересня 2014 року, вівторок.
№169.

Таким чином, відповідно до вимог
чинного законодавства, на час вчинення
оскаржуваного виконавчого напису
відповідачем було надано приватному
нотаріусу - Кондратенку М.І. всі
документи, які вимагає чинне
законодавство та які були доказом
безспірності заборгованості за
прострочення виконання позивачем
зобов'язання за договором фінансового
лізингу № LC4950-04/l1 від 21 квітня 2011 року.

Обов'язковість надання інших
документів для вчинення виконавчого
напису про повернення об'єкту лізингу
законодавством не передбачено, а
відтак у нотаріуса були відсутні
підстави для відмови у вчинені спірної
нотаріальної дії.

Таким чином, суд встановив, що
заборгованість позивача перед
відповідачем на час вчинення
виконавчого напису була безспірною, та
нотаріус діяв у межах норм чинного
законодавства України.

Враховуючи вищевказане, вимоги
позивача про визнання виконавчого
напису № 1531 від 29.09.2014 року таким, що не
підлягає виконанню, визнаються судом
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Крім того, суд зазначає, що посилання
позивача на підпункт 2.3 пункту 2 глави 16
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
№296/5 від 22.02.2012 року, в якому визначено,
що вчинення виконавчого напису в разі
порушення основного зобов'язання та
(або) умов іпотечного договору
здійснюється нотаріусом після спливу
тридцяти днів з моменту надісланих
іпотекодержателем повідомлень -
письмової вимоги про усунення порушень
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, є
неправомірним, оскільки стосуються
договору іпотеки та основного
зобов'язання, що ним забезпечується, та
не має жодного відношення до відносин,
що виникають в результаті укладення
договору фінансовго лізингу.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

На підставі заяви позивача, ухвалою
господарського суду міста Києва від
07.11.2014 року зупинено, до набрання
рішенням у справі законної сили,
стягнення на підставі виконавчого
напису приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу Кондратенка Миколи Івановича
від 29.09.2014р. зареєстрованого в реєстрі
за №1531.

Відповідно до статті 68 ГПК України
питання про скасування забезпечення
позову вирішується господарським
судом, що розглядає справу, із
зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Як зазначено в п. 10 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову", враховуючи, що забезпечення
позову застосовується як гарантія
задоволення законних вимог позивача,
господарський суд не повинен
скасовувати вжиті заходи до виконання
рішення або зміни способу його
виконання, за винятком випадків, коли
потреба у забезпеченні позову з тих чи
інших причин відпала або змінились
певні обставини, що спричинили
застосування заходів забезпечення
позову, або забезпечення позову
перешкоджає належному виконанню
судового рішення.

Враховуючи те, що позовні вимоги
товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" не
підлягають задоволенню, тому заходи
забезпечення позову, вжиті ухвалою
господарського суду міста Києва від
07.11.2014 р., підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, 49, 68, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити повністю.

2. Заходи до забезпечення позову вжиті
ухвалою господарського суду м. Києва
від 07.11.2014 року у справі №910/24219/14
скасувати.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 23.12.2014 року.

Суддя
С.М. Мудрий