ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.12.14р. Справа № 904/7330/14

За позовом Державного підприємства
"Державний науково-інженерний центр
систем контролю та аварійного
реагування", м.Київ

до Державного підприємства "БАР'ЄР", м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровська
область

про стягнення 67519,65 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання
Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача: представник не з'явився

Від Відповідача: представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Державний
науково-інженерний центр систем
контролю та аварійного реагування"
(далі-Позивач) звернулось з позовом до
Державного підприємства "БАР'ЄР"
(далі-Відповідач), в якому просить
господарський суд стягнути з
Відповідача на свою користь суму 48614,40
грн., суму штрафу 18905,25 грн., всього
штрафних санкцій 67519,65 грн.

В обґрунтування позову Позивач
посилається на неналежне виконання
Відповідачем грошових зобов'язань за
договором №58/12-12 на надання послуги з
технічних випробувань та аналізу (ДК
016-97-74.30.1) по лоту 4 "Складання повної
карти зонування території ВО "ПХЗ"
відповідно до просторового розподілу
факторів радіаційної небезпеки на
території проммайданчику" від 19.07.2012р.

В підтвердження обґрунтованості
позовних вимог Позивач додав до позову:

копію договору № 58/12-12 від 19.07.2012р.;

копію технічного завдання на надання
послуг;

копію календарного плану надання
послуг;

копію протоколу договірної ціни на
надання послуг;

копію Акту здачі-приймання наданих
послуг від 24.09.2012р. № 1;

копію Акту здачі-приймання наданих
послуг від 20.12.2012р. № 2;

копію Акту здачі-приймання наданих
послуг від 25.12.2012р. № 3;

платіжне доручення № 1596 від 11.09.2014р. про
сплату судового збору;

копію Свідоцтва про державну
реєстрацію ДП «ДНІЦ СКАР» № 036420;

копію Виписки з єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб- підприємців АД № 512503;

копію Довідки АБ № 626935 (ЄДРПОУ);

копію Угоди про погашення
кредиторської заборгованості від
23.04.2013р.;

копію претензії від 04.03.2013р. № 01/90-13;

розрахунок штрафних санкцій;

копію претензії від 04.03.2014р. № 01/39-14;

копію рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 12.11.2013р.
№904/7194/13;

копію наказу від 29.11.2013р. № 904/7194/13;

копію ухвали від 26.12.2013р. № 904/7194/13;

копію позовної заяви від 04.09.2013р. №
01/297-13;

опис вкладення про направлення
позовної заяви з додатками
Відповідачу;

фіскальний чек № 347 від 18.09.2014 р.

Відповідач позов не визнав, позовні
вимоги вважає необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню,
оскільки 19.07.2012р. між позивачем та
відповідачем був укладений договір
№58/12-12 за умовами якого Позивач мав
надати Відповідачу послуги із
"Складання повної карти зонування
території ВО "ПХЗ" відповідно до
просторового розподілу факторів
радіаційної небезпеки на території
проммайданчику". У зв'язку із спором між
сторонами щодо несвоєчасного
виконання даного договору Замовником,
ДП «Державний науково-інженерний центр
системи контролю та аварійного
реагування» звернувся до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою про
стягнення з ДП "Бар'єр" суми
заборгованості за надані послуги у
сумі 270075,00 грн. За наслідками розгляду
цього спору 12.11.13р. господарським судом
Дніпропетровської області було
ухвалено рішення, яким позовні вимоги
ДП "Державний науково-інженерний центр
системи контролю та аварійного
реагування" задоволені в повному
обсязі та стягнуто з відповідача суму
основного боргу у сумі 270075,00 грн. та
судового збору у сумі 5401,50 грн. Під час
розгляду цієї справи судом
розглядалося в повному обсязі
виконання умов договору. Таким чином,
Відповідач вважає, що між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав вже є рішення суду, яке набрало
чинності і знаходиться на виконанні у
відділі Державної виконавчої служби.
Про ці обставини (наявність рішення
суду), позивач посилається в своєму
позові та в претензії, яка долучена
позивачем до матеріалів справи в
якості доказів, тому відповідно до ст.35
ГПК України відповідач звільняється
від доказування цих обставин. А з
урахуванням зазначеного та відповідно
до вимог п.2 ст.80 ГПК України,
господарський суд припиняє
провадження у справі. Крім того,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання
відповідно до п.6 ст.232 ГПК України, якщо
інше не встановлено законом або
договорі припиняється через 6 місяців
від дня, коли зобов'язання мало бути
виконано. Відповідно п.4.1 Договору,
розрахунки за надані послуги
провадяться поетапно після підписання
сторонами акту здачі-приймання наданих
послуг за договором протягом 10
календарю днів після підписання акту.
Акт №1 здачі-приймання наданих послуг
був підписані сторонами 24.09.2012р., Акт №2
- 20.12.2012р., Акт №3- 25.12.2012р., угода
погашення кредиторської
заборгованості підписана сторонами
23.04.2013р. Згідно з п. 1.4 цієї Угоди,
сторони досягли згоди щодо продовження
строків погашення кредиторської
заборгованості до 30.06.2013р. Враховуючи
зазначені документи, позивачу було
відомопро несвоєчасне виконання
Замовником своїх зобов'язань, однак,
без поважних підстав Позивач не
скористався правом звернення до суду у
строки, передбачені п.6 ст.232 ГПК
України, незважаючи на те, що початок
перебігу строку, з урахуванням ст.253 ЦК
Украй почався з 01.06.2013р. З урахуванням
п.п. 3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленої до винесення
ним рішення, а сплив позові давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови позові.

На виконання вимог ухвали суду від
24.09.2014р. та від 15.10.2014р. Позивач
супровідним листом № 01/286-14 від 10.11.2014р.
подав до справи (а.с. 68-104):

копію Статуту ДП «ДНЩ СКАР»;

витяг з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців;

довідка про відкриті рахунки в
банківських установах;

акт звірки розрахунків та лист про
направлення від 27.10.2014р.;

довідка про суму боргу Відповідача;

повідомлення про дату та час слухання
справи Відповідачу від 27.10.14р. № 01/264-14;

копію листа Державної фінансової
інспекції в м.Києві від 14.02.14р.
№26-09-14-14/2134;

копію адміністративного позову
Державної фінансової інспекції до ДП
«ДНЩ СКАР».

04.12.14р. подав заперечення на відзив, в
якому зазначив про те, що рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 12.11.2013р. по справі №904/7194/13
стягнуто з Державного підприємства
"Бар'єр" на користь Державного
підприємства "Державний
науково-інженерний центр систем
контролю та аварійного реагування"
270075,00 грн. основної заборгованості та
5401,50 грн. судового збору. Під час
розгляду цієї справи судом не
розглядалося стягнення з Відповідача
штрафних санкцій. Таким чином, Позивач
вважає, що немає рішення суду про той же
предмет і підстави, які набрали
чинності відповідно до ст. 35 ГПК
України. Відповідно до п. 1.1.4.1 Плану
контрольно-ревізійної служби роботи
Держфінінспекції в м.Києві на IV квартал
2013 року було проведено ревізію
фінансово-господарської діяльності ДП
"Державний науково-інженерний центр
систем контролю та аварійного
реагування", що відображено в акті
ревізії від 25.12.2013р. №09-30/2801. На підставі
цього акту 29.07.2014р. Державна фінансова
інспекція пред'явила адміністративний
позов в інтересах держави про
зобов'язання вчинити певні дії до ДП
"ДНЩ СКАР", в т.ч. провести
претензійно-позовну роботу щодо
стягнення штрафних санкцій з вказаних
суб'єктів господарювання (ДП "Бар'єр").
Оригінали усіх документів для
пред'явлення позовної заяви до ДП
"Бар'єр" до 29.07.2014р. були вилучені
Державною фінансовою інспекцією в м.
Києві, що не дало змоги провести
претензійно-позовну роботу щодо
стягнення штрафних санкцій. Тому, на
підставі ст. 267 ЦК України Позивач
заявив клопотання про поновлення
строку давності з поважних причин.

До заперечень на відзив Позивач подав
до справи копію постанови окружного
адміністративного суду м.Києва від
17.10.2014року у справі №826/11495/14.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились. Суд вважає за можливе
розглянути справу за їх відсутністю,
оскільки останні про дату та час
слухання справи повідомлені в
попередньому судовому засіданні -
19.11.2014р.

Строк вирішення спору був продовжений
судом за клопотанням сторін - до 09.12.14р.
в порядку ст. 69 ГПК України.

Враховуючи викладене, справа
розглядається за наявними матеріалами
в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд -

Встановив:

Між Державним підприємством "Державний
науково-інженерний центр систем
контролю та аварійного реагування"
(далі-Виконавець) та Державним
підприємством "БАР'ЄР" (далі-Замовник)
19.07.2012року був укладений договір №58/12-12
на надання послуги з технічних
випробувань та аналізу (ДК 016-97-74.30.1) по
лоту 4 "Складання повної карти
зонування території ВО "ПХЗ" відповідно
до просторового розподілу факторів
радіаційної небезпеки на території
проммайданчику" від 19.07.2012р., відповідно
до умов якого Виконавець зобов'язався
надати Замовнику послуги, зазначені в
Договорі і Технічному завданні
(Додаток 1), а Замовник прийняти і
оплатити послуги (п. 1.1 Договору).

Розрахунки за надані послуги
проводяться поетапно після підписання
сторонами акту здачі-приймання наданих
послуг за договором протягом 10
календарних днів після підписання акту
(п.4.1 договору).

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 12.11.2013р.
по справі №904/7194/13 стягнуто з
державного підприємства "Бар'єр" на
користь державного підприємства
"Державний науково-інженерний центр
систем контролю та аварійного
реагування" 270075,00 грн. основного боргу
та 5401,50 грн. судового збору.

Відповідно до вказаного рішення суду у
справі №904/7194/13 встановлено, що на
виконання умов укладеного між
сторонами договору №58/12-1від 19.07.2012року
Позивач надав Відповідачу послуги на
загальну суму 270075,00грн., а Відповідач їх
отримав без жодних зауважень та
заперечень, що підтверджується актами
здачі-приймання наданих послуг, а саме:

- акт № 1 від 24.09.12р. здачі-приймання
наданих послуг за договором № 58/12-12 від
19.07.12р. на 54000,00грн. (а.с.22);

- акт № 2 від 20.12.12р. здачі-приймання
наданих послуг за договором № 58/12-12 від
19.07.12р. на 108000,00грн. (а.с.23);

- акт № 3 від 25.12.12р. здачі-приймання
наданих послуг за договором № 58/12-12 від
19.07.12р. на 108075,00грн. (а.с.24).

В порушення п.4.1 договору відповідач не
оплатив отримані послуги в строк.

23.04.13р. між сторонами укладено угоду про
погашення кредиторської
заборгованості - далі по тексту - угода.
Відповідно до п.1.1 угоди боржник
(відповідач) визнає і підтверджує свій
борг на користь кредитора (позивача)
станом на день укладення цієї угоди в
сумі 270075,00грн.

В пункті 1.2 договору сторони зазначили,
що заборгованість в сумі 270075,00грн.
виникла по договору № 58/12-12 від 19.07.12р.
за надані ДП "ДНІЦ СКАР" послуги:
"Складання повної карти зонування
території ВО "ПХЗ" відповідно до
просторового розподілу факторів
радіаційної небезпеки на території
проммайданчику".

В пункті 1.3 угоди сторони зазначили
обов'язок боржника (відповідача)
перерахувати на розрахунковий рахунок
кредитора (позивача) грошові кошти в
обсязі 100 % заборгованості в строк до
30.06.13р.

Станом на 30.06.13р. заборгованість
Відповідача перед Позивачем не
погашена.

Зазначені факти є доведеними в силу
статті 35 ГПК України.

Крім того, пунктом 7.3 договору сторони
передбачили, що за порушення своїх
зобов'язань, обумовлених договором,
Замовник сплачує Виконавцю штрафні
санкції у розмірі передбаченому ст.231
Господарського Кодексу України від
обсягу несплачених послуг за кожен
день прострочення.

Так, згідно з ч.2 ст. 231 ГК України у разі
якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах:

за порушення умов зобов'язання щодо
якості (комплектності) товарів (робіт,
послуг) стягується штраф у розмірі
двадцяти відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

На підставі ч. 2 ст. 231 ГК України Позивач
нарахував Відповідачу 48614,40 грн. пеню в
розмірі 0,1% вартості виконаних робіт за
період прострочення тривалістю 180 днів
та 18905,25 грн. штрафу у розмірі 7%.

На момент вирішення спору в суді
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 12.11.2013р.
по справі №904/7194/13 Відповідачем не
виконано.

Суд вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позову з таких підстав.

В силу ч.1 статті 231 ГК України законом
щодо окремих видів зобов'язань може
бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням
сторін не допускається.

Законом України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" встановлено, що платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується
пеня (ст.ст.1, 3 Закону).

Отже, нарахування Позивачем пені у
розмірі 0,1% вартості виконаних робіт
перевищує дозволений Законом розмір
пені за невиконання грошових
зобов'язань.

Крім цього, Позивач подав позов за
межами строку позовної давності для
захисту порушеного права.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Згідно вимог ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

В силу статті 258 ЦК України для окремих
видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

За правилами, встановленими у ч.1 статті
261 ЦК України, перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Отже, матеріали справи свідчать про те,
що право Позивача нараховувати штрафні
санкції виникло, починаючи з жовтня
2012року - січня 2013року. Позовна давність
щодо їх стягнення по суті спору
закінчується відповідно у жовтні
2013року - січні 2014року. З урахуванням
укладеної між сторонами 23.04.13р. угоди
про погашення кредиторської
заборгованості перебіг позовної
давності починається з 01.07.2013року і
закінчується 01.07.2014року. Отже, подання
Позивачем позову про стягнення
штрафних санкцій у вересні 2014року має
місце за межами строку позовної
давності.

При цьому суд не вбачає підстав вважати
поважними причини пропущення позовної
давності з боку Позивача, який
посилається на ревізію
фінансово-господарської діяльності ДП
"Державний науково-інженерний центр
систем контролю та аварійного
реагування", про що складено акт
ревізії від 25.12.2.003року №09-30/2801. Так, із
обставин, на які посилається Позивач,
вбачається, що ревізія проводилася у
період ІУ квартал 2013року. Проте, до
цього і після цього періоду у Позивача
була можливість подати відповідний
позов. Крім того, Позивач посилається
на те, що Держфінінспекція вилучила
документи Позивача на період ревізії,
однак доказів цього суду не надав.

Отже, у зв'язку із недотриманням
Позивачем строку позовної давності для
звернення до суду та відсутністю
поважних причин його пропуску,
матеріальне право Позивача на
стягнення штрафних санкцій з
Відповідача не підпадає під судовий
захист.

Таким чином, позовні вимоги Позивача
задоволенню не підлягають.

Водночас, суд не вбачає підстав для
припинення провадження у справі за
клопотанням Відповідача згідно з п.2 ч.1
ст.80 ГПК України, оскільки відсутнє
рішення господарського суду або іншого
органу, який в межах своєї компетенції
вирішив господарський спір між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав. Посилання Відповідача на
справу господарського суду
Дніпропетровської області №904/7194/13 є
необґрунтованим, оскільки в цій справі
стягнення штрафних санкцій не не було
предметом судового розгляду.

Судові витрати у справі покладаються
на Позивача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 32-33, 36, 43, 44, 49, 82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржено протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Н.Б. Кеся Повне рішення складено -
15.12.14р.