ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2014 р.Справа № 922/2020/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання
Бабиніні Д.О.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства
„Агрофірма «Земледар» м. Харків до 1.
Сільськогосподарський виробничий
кооператив «Колонтаївський», с.
Колонтаїв; 2. Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю «Відродження», смт.
Золочів; 3. Товариство з обмеженою
відповідальністю Агрофірма
«Агрокомплект», смт. Золочів; 4.
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
«Петрівське», смт. Золочів; 5.
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Козіївське», с.
Козіївка, 3-я особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача 1.
Науково-виробнича фірма „СІНТАЛ'Д"
товариство з обмеженою
відповідальністю, м. Харків; 2. Sintal
Agriculture Public Limited, Кіпр про стягнення
заборгованості в розмірі 5 125 165,20 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Нестерова М.Б. за
довіреністю №1 від 10.01.2014 року,

1-го відповідача - не з'явився,

2-го відповідача - не з'явився,

3-го відповідача - не з'явився,

4-го відповідача - не з'явився,

5-го відповідача - не з'явився,

3-тя особа (Науково-виробнича фірма
„СІНТАЛ'Д" - товариство з обмеженою
відповідальністю) - не з'явився,

3-тя особа (Sintal Agriculture Public Limited) - не
з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Агрофірма
"Земледар", м.Харків (позивача)
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом до
відповідачів - Сільськогосподарського
виробничого кооперативу
"Колонтаївський" с. Колонтаїв (1-й
відповідача), Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Відродження" (2-й
відповідача), Товариства з обмеженою
відповідальністю Агрофірма
"Агрокомплект", смт. Золочів (3-й
відповідача), Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Петрівське", с.
Петрівка (4-й відповідача), Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Козіївське", с. Козіївка (5-й
відповідача) про стягнення
заборгованості в розмірі 5 125 165,20 грн. В
обґрунтування позовних вимог, позивач
посилається на неналежне виконання з
боку відповідачів Договорів поруки №1
від 24.01.2014 року, №2 від 24.01.2014 року, №3
від 24.01.2014 року, №4 від 24.01.2014 року, №17
від 24.01.2014 року, з урахуванням чого та
враховуючи приписи ст.ст. 526, 553, 554, 610
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України,
просить суд стягнути з відповідачів
солідарно суму боргу в розмірі 5 125 165,20
грн. та судові витрати 73 080,00 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 27.05.2014 року
було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі та призначено її розгляд у
відкритому судовому засіданні на 18.06.2014
року о 10:35 годині. Окрім того, вказаною
ухвалою було залучено до участі у
справі, в якості 3-ої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача:
Науково-виробничу фірму "СІНТАЛ"Д" -
товариство з обмеженою
відповідальністю (61070, м.Харків,
вул.Чкалова, буд. 7, ).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 18.06.2014 року
було розгляд справи відкладено на
08.12.2014 року о 10:30 год. Окрім того,
вказаною ухвалою було залучено до
участі у справі, в якості 3-ої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача:
Sintal Agriculture Public Limited (1 Lampousas street, 1095, Nicosia,
Cyprus).

До господарського суду Харківської
області 08.12.2014 року від представника
позивача надійшла заява (вх. № 43918),
відповідно до якої позивач просить суд
вжити заходів забезпечення позову щодо
відповідачів шляхом накладення арешту
на кошти і майно відповідачів, а також
заборону вчинення певних дій, у межах
розміру суми позовних вимог та
можливих судових витрат.

До господарського суду Харківської
області 08.12.2014 року від представника
2-го та 4-го відповідачів надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи (вх. № 43705), відповідно до якого
просить суд відкласти розгляд справи, у
зв'язку із зайнятістю представника в
іншому судовому засіданні.

Надані документи були прийняті судом
до розгляду, досліджені та долучені до
матеріалів справи.

Представник позивача у судовому
засіданні 08.12.2014 року позовні вимоги
підтримав у повному обсязі та просив
суд їх задовольнити з підстав,
викладених у позовній заяві. Окрім
того, представник позивача у судовому
засіданні проти клопотання
представника 2-го та 4-го відповідачів
про відкладення розгляду справи
заперечував у повному обсязі,
натомість підтримав надану заяву про
вжиття заходів до забезпечення позову
шляхом накладення арешту на кошти і
майно відповідачів, а також заборону
вчинення певних дій, у межах розміру
суми позовних вимог та можливих
судових витрат.

Суд, розглянувши клопотання
представника 2-го та 4-го відповідачів
про відкладення розгляду справи (вх. №
43705), зазначає, що в даному разі на думку
суду обставини справи свідчать про
наявність у справі матеріалів справи
достатніх для розгляду справи та
ухвалення законного і обґрунтованого
рішення. Крім того, суд приймає до
уваги, що судом сторонам були створені
належні умови для надання усіх
необхідних доказів (надано достатньо
часу для підготовки до судового
засідання тощо).

Окрім того, суд зазначає, що ухвалою
господарського суду Харківської
області від 18.06.2014 року, у відповідності
до положень ст. 15 Конвенцією про
вручення за кордоном судових та
позасудових документів у цивільних або
комерційних справах від 15.11.1965 р., був
встановлено строк до 18.12.2014 року, як
строк, достатній для розгляду даної
справи.

З урахуванням викладених обставин
справи, вислухавши думку представника
позивача, суд вважає за необхідне
відмовити в задоволенні клопотання
представника 2-го та 4-го відповідачів
про відкладення розгляду справи (вх. №
43705).

Представник 1-го - 5-го відповідачів та
3-ті особи в призначене судове
засідання не з'явились, причини неявки
суду не повідомили, про час та місце
проведення судового засідання були
повідомлені належним чином та
своєчасно.

Розглянувши клопотання позивача, яке
викладене у заяві від 08.12.2014, про вжиття
заходів до забезпечення позову шляхом
накладення арешту на кошти і майно
відповідачів та заборону на вчинення
певних дій у межах розміру суми
позовних вимог та можливих судових
витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 66
Господарського процесуального кодексу
України заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом
за заявою сторони, прокурора, або з
ініціативи господарського суду як
гарантія реального виконання рішення
суду.

Особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних
вимог, передбачених статтею 33 ГПК
України, обов'язковим є подання
доказів наявності фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Так, відповідно до п. 3. Постанови
пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» від 26.12.2011 р. № 16, достатньо
обґрунтованим для забезпечення позову
є підтверджена доказами наявність
фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
виду забезпечення позову. Про такі
обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

З урахуванням викладеного та
враховуючи приписи Постанови пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» від 26.12.2011р. № 16, господарський
суд, приходить до обґрунтованого
висновку, про те, що матеріали справи не
містять, а позивачем не доведено
обставин, з яким закон пов'язує
необхідність вжиття заходів до
забезпечення позову. Так, заява містить
в собі лише посилання позивача на
потенційну можливість ухилення
відповідача від виконання судового
рішення та на наявність у останнього
відносин підпорядкованості з 3-ми
особами на стороні відповідачів у
справі: Науково-виробнича фірма
„СІНТАЛ'Д" - товариство з обмеженою
відповідальністю та Sintal Agriculture Public Limited,
що в свою чергу не є достатньою
підставою для задоволення відповідної
заяви, з урахуванням чого суд відмовляє
у задоволенні клопотання позивача, яке
викладене у заяві, про вжиття заходів
до забезпечення позову шляхом
накладення арешту на кошти і майно
відповідачів і заборону вчиняти певні
дії, у межах розміру суми позовних
вимог та можливих судових витрат.

Отже, відповідачі і 3-ті особи на
стороні відповідачів не скористалися
своїми правами на участь їх
представників в судовому засіданні, на
спростування позовних вимог позивача,
не надали суду доказів належного
виконання договірних зобов'язань, не
провели звірку взаємних розрахунків з
позивачем, не надали суду свій варіант
проекту акту звірки, про причину неявки
суд не повідомили.

Всі учасники судового процесу належним
чином були повідомлені про дату, час та
місце судового засідання.

За висновками суду у матеріалах справи
достатньо документів, які мають
значення для правильного вирішення
спору та є необхідними для прийняття
повного і обґрунтованого судового
рішення, внаслідок чого справа
розглядається відповідно до норм ст. 75
ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення присутніх
представників сторін, повністю,
всесторонньо, за своїм внутрішнім
переконанням, яке ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом, оцінивши надані
сторонами докази та надаючи правову
кваліфікацію викладеним обставинам
справи з урахуванням фактичних та
правових підстав позовних вимог
учасників судового процесу,
користуючись принципом об'єктивної
істини, принципами добросовісності,
розумності та справедливості суд,
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Зокрема, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є договори
та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174
Господарського кодексу України
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, зміст договору складається з
умов, які визначаються на розсуд та за
погодженням сторін, та умов, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства, договір
укладений (підписаний сторонами) є
обов'язковим для виконання кожної із
сторін.

24.01.2014р. між Приватним підприємством
«Агрофірма «Земледар» (кредитор) і
Сільськогосподарським виробничим
кооперативом «Колонтаївський» (1-й
відповідач, поручитель) було укладено
договір поруки №1.

24.01.2014р. між Приватним підприємством
«Агрофірма «Земледар» (кредитор) і
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю
«Відродження» (2-й відповідач,
поручитель) було укладено договір
поруки №2.

24.01.2014р. між Приватним підприємством
«Агрофірма «Земледар» (кредитор) і
Товариством з обмеженою
відповідальністю Агрофірма
«Агрокомплект» (3-й відповідач,
поручитель) було укладено договір
поруки №3.

24.01.2014р. між Приватним підприємством
«Агрофірма «Земледар» (кредитор) і
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю
«Петрівське» (4-й відповідач,
поручитель) було укладено договір
поруки №4.

24.01.2014р. між Приватним підприємством
«Агрофірма «Земледар» (кредитор) і
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Козіївське» (5-й
відповідач, поручитель) було укладено
договір поруки №17.

Відповідно до п.1.1. договорів поруки від
24.01.2014 № 1, №2, №3, №4, №17 поручитель (1-й
відповідач, 2-й відповідач, 3-й
відповідач, 4-й відповідач, 5-й
відповідач відповідно) поручився перед
Приватним підприємством «Агрофірма
«Земледар» за виконання
Науково-виробничою фірмою „СІНТАЛ'Д" -
товариством з обмеженою
відповідальністю (боржник) своїх
грошових зобов'язань загальною сумою
5 125 165,20 грн., що виникли згідно з
рішенням господарського суду
Харківської області від 14.11.2013р. у
справі №922/4441/13 про стягнення з
Науково-виробничої фірми „СІНТАЛ'Д" -
товариства з обмеженою
відповідальністю на користь
Приватного підприємства „Агрофірма
«Земледар» грошових коштів у розмірі 2
206 715,94 грн. та 44 134,32 грн. витрат по сплаті
судового збору на підставі договору
поруки №2 від 20.02.2013р., укладеного між
Науково-виробничою фірмою „СІНТАЛ'Д" -
товариством з обмеженою
відповідальністю (боржником) і
Приватним підприємством «Агрофірма
«Земледар» (кредитором), та рішенням
господарського суду Харківської
області від 02.12.2013р. у справі №922/4442/13
про стягнення з Науково-виробничої
фірми „СІНТАЛ'Д" - товариства з
обмеженою відповідальністю на користь
Приватного підприємства „Агрофірма
«Земледар» 6 854 800,00 грн., з яких 5 223 400,00
грн. попередньої оплати за
непоставлений товар, 1 567 020,00 грн. штрафу
за не поставку товару, та 64 380,00 грн.
судового збору, а також судових витрат
у розмірі 68 820,00 грн. на підставі
договору поруки №1 від 20.02.2013р.,
укладеного між Науково-виробничою
фірмою „СІНТАЛ'Д" - товариством з
обмеженою відповідальністю (боржником)
і Приватним підприємством «Агрофірма
«Земледар» (кредитором).

Рішенням господарського суду
Харківської області від 14.11.2013р. у
справі №922/4441/13 з Науково-виробничої
фірми „СІНТАЛ'Д" - товариства з
обмеженою відповідальністю на користь
Приватного підприємства „Агрофірма
«Земледар» стягнуто грошові кошти у
розмірі 2 206 715,94 грн. та 44 134,32 грн. витрат
по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 02.12.2013р. у
справі №922/4442/13 з НВФ „СІНТАЛ'Д" - ТОВ на
користь ПП „АФ «Земледар» стягнуто 6 854
800,00 грн., з яких 5 223 400,00 грн. попередньої
оплати за непоставлений товар, 1 567 020,00
грн. штрафу за не поставку товару, та 64
380,00 грн. судового збору, а також судових
витрат у розмірі 68 820,00 грн.

Відповідно до п.2.1. договорів поруки від
24.01.2014 № 1, №2, №3, №4, №17, у разі
невиконання або неналежного виконання
НВФ „СІНТАЛ'Д" - ТОВ своїх грошових
зобов'язань загальною сумою 5 125 165,20
грн., що виникли згідно з рішенням
господарського суду Харківської
області від 14.11.2013р. у справі №922/4441/13 та
рішенням господарського суду
Харківської області від 02.12.2013р. у
справі №922/4442/13, у строк до 28.02.2014р.
включно ПП „АФ «Земледар» пред'являє
поручителю письмову вимогу про
невиконання або неналежне виконання
НВФ „СІНТАЛ'Д" - ТОВ зазначеного
зобов'язання, а поручитель не пізніше
наступного за днем її пред'явлення дня
зобов'язаний виконати на користь ПП
„АФ «Земледар» грошове зобов'язання
НВФ „СІНТАЛ'Д" - ТОВ загальною сумою 5 125
165,20 грн. При цьому під пред'явленням
письмової вимоги ПП „АФ «Земледар»
розуміється направлення її за
місцезнаходженням поручителя.

У зв'язку з тим, що боржник НВФ
„СІНТАЛ'Д" - ТОВ зобов'язання зі сплати
грошової суми у розмірі 5 125 165,20 грн. у
зазначений строк (тобто до 28.02.2014р.
включно) не виконав, на підставі п.2.1.
зазначених договорів поруки від 24.01.2014
№1, №2, №3, №4, №17, Приватним
підприємством «Агрофірма «Земледар»
17.04.2014 було пред'явлено письмові вимоги
відповідно на адресу СВК
«Колонтаївський» (1-й відповідач) -
вимога вих. №08 від 17.04.2014р. за договором
поруки №1 від 24.01.2014р. (отримана СВК
«Колонтаївський» 22.04.2014р.); на адресу
СТОВ «Відродження» (2-й відповідач) -
вимога вих. №09 від 17.04.2014р. за договором
поруки №2 від 24.01.2014р. (отримана СТОВ
«Відродження» 18.04.2014р.); на адресу ТОВ АФ
«Агрокомплект» (3-й відповідач) - вимога
вих. №10 від 17.04.2014р. за договором поруки
№3 від 24.01.2014р. (отримана ТОВ АФ
«Агрокомплект» 18.04.2014р.; на адресу СТОВ
«Петрівське» (4-й відповідач) - вимога
вих. №11 від 17.04.2014р. за договором поруки
№4 від 24.01.2014р. (отримана СТОВ
«Петрівське» 18.04.2014р.; на адресу ТОВ
«Козіївське» (5-й відповідач) - вимога
вих. №12 від 17.04.2014р. за договором поруки
№17 від 24.01.2014р. (отримана ТОВ
«Козіївське» 18.04.2014р., - з вимогою у
строк до 18.04.2014р. включно перерахувати
на користь ПП „АФ «Земледар» грошові
кошти у розмірі 5 125 165,20 грн. в порядку
виконання грошового зобов'язання НВФ
„СІНТАЛ'Д" - ТОВ.

Зазначені письмові вимоги
відповідачами отримані, проте
залишились без розгляду та без
відповіді, грошові кошти у розмірі 5 125
165,20 грн. на користь позивача
відповідачами не сплачені.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Аналогічна норма міститься й у ст.526
Цивільного кодексу України:
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч.7 ст.193 Господарського
кодексу України не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
також передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.553 Цивільного
кодексу України за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Частиною 2 ст.553 Цивільного кодексу
України встановлено, що порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі.

Згідно з п.1.2. Договорів поруки,
поручитель зобов'язується відповідати
перед кредитором у повному обсязі за
невиконання або неналежне виконання
боржником основного зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.554 Цивільного
кодексу України у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Договором поруки від 24.01.2014 №1
додаткову (субсидіарну)
відповідальність
Сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Колонтаївський» (1-й
відповідач) як поручителя, не
встановлено, а отже,
Сільськогосподарський виробничий
кооператив «Колонтаївський» (1-й
відповідач) і Науково-виробнича фірма
„СІНТАЛ'Д" - товариство з обмеженою
відповідальністю відповідають перед
Приватним підприємством «Агрофірма
«Земледар» як солідарні боржники за
основним зобов'язанням.

Договором поруки від 24.01.2014 №2
додаткову (субсидіарну)
відповідальність
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Відродження» (2-й відповідач) як
поручителя, не встановлено, а отже,
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
«Відродження» (2-й відповідач) і
Науково-виробнича фірма „СІНТАЛ'Д" -
товариство з обмеженою
відповідальністю відповідають перед
Приватним підприємством «Агрофірма
«Земледар» як солідарні боржники за
основним зобов'язанням.

Договором поруки від 24.01.2014 №3
додаткову (субсидіарну)
відповідальність Товариства з
обмеженою відповідальністю Агрофірма
«Агрокомплект» (3-й відповідач) як
поручителя, не встановлено, а отже,
Товариство з обмеженою
відповідальністю Агрофірма
«Агрокомплект» (3-й відповідач) і
Науково-виробнича фірма „СІНТАЛ'Д" -
товариство з обмеженою
відповідальністю відповідають перед
Приватним підприємством «Агрофірма
«Земледар» як солідарні боржники за
основним зобов'язанням.

Договором поруки від 24.01.2014 №4
додаткову (субсидіарну)
відповідальність
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Петрівське» (4-й відповідач) як
поручителя, не встановлено, а отже,
Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
«Петрівське» (4-й відповідач) і
Науково-виробнича фірма „СІНТАЛ'Д" -
товариство з обмеженою
відповідальністю відповідають перед
Приватним підприємством «Агрофірма
«Земледар» як солідарні боржники за
основним зобов'язанням.

Договором поруки від 24.01.2014 №17
додаткову (субсидіарну)
відповідальність Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Козіївське» (5-й відповідач) як
поручителя, не встановлено, а отже,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Козіївське» (5-й
відповідач) і Науково-виробнича фірма
„СІНТАЛ'Д" - товариство з обмеженою
відповідальністю відповідають перед
Приватним підприємством «Агрофірма
«Земледар» як солідарні боржники за
основним зобов'язанням.

Згідно з ч.2 ст.554 ЦК України поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Частиною 3 ст.554 ЦК України встановлено,
що особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно.

Оскільки до теперішнього часу НВФ
„СІНТАЛ'Д" - ТОВ (боржник), відповідачі
(поручителі) грошове зобов'язання в
сумі 5 125 165,20 грн. не виконали, станом на
момент розгляду справи зазначена
заборгованість не сплачена, позовні
вимоги підлягають задоволенню в
повному обсязі.

У відповідності до статті 193
Господарського кодексу України суб'єкт
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до вимог ст.ст. 509, 525, 526
Цивільного кодексу України в силу
зобов'язання одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання, або одностороння зміна

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного
кодексу України, виконання
зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
законом або договором.

Зважаючи на встановлені факти та
вимоги вищезазначених норм, а також
враховуючи, що відповідачі в
установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України
порядку обставини, які повідомлені
позивачем не спростували,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги нормативно
та документально доведені, а тому
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України
та постановою № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції". Таким чином, судові
витрати покладаються на відповідачів
в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 11, 525, 526, 530, 553-559 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49,
75, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з
Сільськогосподарського виробничого
кооператива «Колонтаївський» (62030,
Харківська область, Краснокутський
район, село Колонтаїв, вул. Леніна, буд.
95, Код ),
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
«Відродження» (62203, Харківська область,
Золочівський район, смт. Золочів, вул.
Піонерська, буд. 40, Код ),
Товариства з обмеженою
відповідальністю Агрофірма
«Агрокомплект» (62203, Харківська
область, Золочівський район, смт.
Золочів, вул. Піонерська, буд. 40, Код
), Сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Петрівське» (62203,
Харківська область, Золочівський
район, смт. Золочів, вул. Піонерська,
буд. 40, Код ) та Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Козіївське» (62030, Харківська область,
Краснокутський район, село Козіївка,
вул. Леніна, 40, Код ) на
користь Приватного підприємства
„Агрофірма «Земледар» (61022, м. Харків,
вул. Іванівська, 1, , п/р
1590 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023)
суму боргу в розмірі 5 125 165,20 гривень
(п'ять мільйонів сто двадцять п'ять
тисяч сто шістдесят п'ять гривень 20
копійок) та сплачений судовий збір в
розмірі 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі
вісімдесят гривень 00 копійок).

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 12.12.2014 р.

Суддя А.М. Буракова

922/2020/14