ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 р.
Справа № 914/2556/14

Господарський суд Львівської області у
складі головуючий суддя Ділай У.І.,
судді: Мороз Н.В., Кітаєва С.Б.

При секретарі Лосик Ю.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради,
м.Львів

до відповідача: ТзОВ „ХОРС"ЛТД, м.
Львів

про розірвання договору купівлі
продажу

За участю представників:

Від позивача: Грицина Я.М. - представник
(Довіреність№2302-вих-2713 від 07.10.2014р.,

Від відповідача: Лука Т.М. - представник
(Довіреність б/н від 04.09.2012р.)

Представникам сторін роз'яснено права
і обов'язки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК
України. Клопотань про технічну
фіксацію не надходило.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: На розгляд господарського
суду Львівської області надійшла
позовна заява Управління комунальної
власності департаменту економічної
політики Львівської міської ради,
м.Львів до ТзОВ „ХОРС"ЛТД, м. Львів про
розірвання договору купівлі-продажу
нерухомого майна.

Розгляд матеріалів справи
неодноразово відкладався з підстав
викладених в ухвалах суду. Ухвалою суду
від 23.09.14р. призначено колегіальний
розгляд справи.

Розпорядженням керівника апарату №689
від 25.09.2014р., відповідно до Положення
про автоматизовану систему
документообігу суду та Рішення зборів
суддів господарського суду Львівської
області від 11.03.2014р. призначено
автоматичний розподіл членів колегії
суддів у справі №914/2556/14 відповідно до
якого обрано суддів Мороз Н.В. та
Кітаєва С.Б.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав. Представник відповідача
проти позову заперечив, з підстав
викладених у відзиві та подав заяву про
застосування позовної давності.

В процесі розгляду матеріалів справи
судом встановлено:

Між управлінням комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради та Товариством
з обмеженою відповідальністю „ХОРС"
ЛТД було укладено договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень
загальною площею 176,7 кв. м., що
розташовані за адресою м Львів, вул.
Тесленка, буд. 4 за № 2183 від 29.10.2008р., що
посвідчений приватним нотаріусом
Львівською міського нотаріального
округу Гриником Іваном Юрієвичем
29.10.2008р.

Згідно з п. 2.1 Договору купівлі-продажу
покупець зобов'язаний заплатити
1 008 804,00грн. за придбаний об'єкт
продажу протягом 30 календарних днів з
моменту нотаріальною посвідчення
даного договору.

Відповідно до п.1 ст.509 ЦК України
в силу зобов'язання одна особа
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь іншої особи (кредитора) певну
дію як от передати майно сплатити
гроші та інше або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з п.4. 1 Договору кожна сторона
зобов'язується належним чином
виконувати обов'язки покладені на неї
цим договором та сприяти іншій стороні
у виконанні її обов'язків.

Пунктом 5 1. Договору передбачено
що покупець зобов'язаний у
встановлений у цим договором строк
сплатити ціну продажу об'єкта продажу.

Згідно з ч.5 ст.23 Закону України „Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)",
договір купівлі продажу є підставою
для внесення коштів у банківську
установу на обумовлений договором
рахунок як оплату за придбаний об'єкт
приватизації. Покупець зобов язаний
внести зазначені платежі протягом 30
календарних днів з моменту
нотаріального посвідчення договору
купівпі продажу.

У випадку порушення Покупцем п. п. 2.1, 5.1
Договору відповідно до Законів України
„Про приватизацію новеликих державних
підприємств (малу приватизацію)",
покупець зобов'язаний протягом
наступних 30 календарних днів сплатити
на розрахунковий рахунок управління
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради неустойку в розмірі 20 % від
вартості об'єкта продажу. У разі
несплати коштів згідно з договором
купівлі продажу разом з неустойкою
протягом наступних 30 днів, Об'єкт
продажу повертається управлінню
комунальної власності договір
підлягає розірванню, відповідно до п. 5
ст. 23 Закону України „Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)"

Згідно з п.7.5 спірного договору
невиконання покупцем обов'язків за
договором є, підставою для розірвання
договору у встановленому законом
порядку.

Станом на 16.06.2014р. за покупцем об'єкта
приватизації числиться
заборгованість відповідно до
розрахунку, який додається в сумі 306
804,00 грн., що стало підставою для
звернення позивача до суду з вимогою
про розірвання Договору
купівлі-продажу нежитлових приміщень
способом викупу №2183 від 29.10.2008р.

Відповідач проти позовних вимог
заперечив в повному обсязі вказуючи, що
відповідно до п.2.1. Договору, Покупець
зобов'язаний заплатити Продавцю 1
008804грн. - за придбаний об'єкт продажу
протягом 30 календарних днів з моменту
нотаріального посвідчення даного
договору.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
встановлено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Як вбачається з договору
нотаріальне посвідчення договору
проведено 29.10.2008р., а отже з 28.11.2008р.
Продавець довідався про порушення
свого права та звернувся до суду з
пропуском строків встановлених ЦК
України і є підстави для відмови у
задоволенні позову.

Відповідно до ч. З ст. 267 ЦК передбачено,
що позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК закріплено,
що сплив позовної давності про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п.4.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №10
від 29.05.2013р. «Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів», у
зобов'язальних правовідносинах, в яких
визначено строк виконання
зобов'язання, перебіг позовної
давності починається з дня. наступного
за останнім днем, у який відповідне
зобов'язання мало бути виконане.

Зважаючи, що Позивач дізнався про
порушення 28.1 1.2008р. проте звернувся із
позовною заявою в липні 2014р.. а отже
пропустив трьохрічний строк позовної
давності, що є підставою для відмови у
задоволенні позову.

Представник позивача заперечив доводи
відповідача з підстав викладених у
поясненнях від 24.11.14р. №2302-вих.-3064
зазначаючи , що відповідач подаючи свій
відзив на позов не врахував факт того,
що ухвалою Господарського суду
Львівської області від 18.02.2011р. було
відкрито провадження у справі за
позовом прокурора Галицького району
м.Львова в інтересах держави в особі
Львівської міської ради, уповноважений
орган: Управління комунальної
власності департаменту економічної
політики, до ТзОВ «ХОРС» ЛТД про
стягнення 306,804,00 заборгованості.

Під час провадження у вищевказаній
справі представник ТзОВ «ХОРС» ЛТД
подав заяву (вх. № канц. 6588/11 від
22.03.2011р.), в якій позовні вимоги визнав
повністю та просить суд відстрочити
виконання рішення строком на шість
місяців.

22.03.2011р. було прийнято рішення
Господарським судом у Львівській
області у справі №5015/868/11 за позовом
прокурора Галицького р-ну м.Львова в
інтересах держави в особі Львівської
міської ради, уповноважений орган:
Управління комунальної власності
департаменту економічної політики, до
ТзОВ «ХОРС» ЛТД про стягнення 306,804,00
заборгованості, відповідно до якого
суд вирішив задовольнити позовні
вимоги у повному обсязі, та
відстрочити виконання рішення на шість
місяців.

Відповідно до п. 4.4.1. Постанови пленуму
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів" від
29.05.2013 №10, у дослідженні обставин,
пов'язаних із вчиненням зобов'язаною
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку
(частина перша статті 264 ЦК України),
господарському суду необхідно у
кожному випадку встановлювати, коли
конкретно вчинені боржником
відповідні дії, маючи на увазі, що
переривання перебігу позовної
давності може мати місце лише в межах
строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу
або іншого обов'язку, можуть, з
урахуванням конкретних обставин
справи, належати:

визнання пред'явленої претензії;

зміна договору, з якої вбачається, що
боржник визнає існування боргу, а так
само прохання боржника про таку зміну
договору;

письмове прохання відстрочити сплату
боргу;

підписання уповноваженою на це
посадовою особою боржника разом з
кредитором акта звірки
взаєморозрахунків, який підтверджує
наявність заборгованості в сумі, щодо
якої виник спір.

Рішення суду про стягнення
заборгованості було 22.03.2011р., ТзОВ
«ХОРС»ЛТД письмово заявило про
відстрочення сплати заборгованості на
6 місяців, тобто зобов'язалось сплатити
заборгованість 22.09.2011.

Відповідного ч. 1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатись про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.
Відповідно до вищенаведеного
управління комунальної власності не
пропустило строк позовної давності,
оскільки ТзОВ «ХОРС»ЛТД зобов'язалось
сплатити кошти 22.09.2011, а управління
звернулось до суду з вимогами про
розірвання договору 16.07.2014.

Крім цього , договір купівлі-продажу є
діючим ( не припиненим), оскільки
відповідач не виконав його умов, а
саме не оплатив вартість об'єкта
продажу в повному обсязі. Позивач
просить відхилити заяву відповідача
про застосування позовної давності за
безпідставністю.

Суд, розглянувши документи і матеріали,
подані учасниками процесу, заслухавши
пояснення представників сторін,
всебічно та повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються їх вимоги і заперечення,
оцінивши докази, які мають значення для
справи, прийшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають до задоволення з
наступних підстав:

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом. .

Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов по
допускається якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Стаття 612 ЦК
України зазначає що боржник вважається
таким що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.( ч.1 ст.651 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст 651 ЦК України, договір
може бути розірвано за рішенням суду на
вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Відповідно до п. 5 ст. 23 Закону України
„Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)"
договір купівлі продажу є підставою
для внесення коштів у банківську
установу на обумовлений договором
рахунок як оплату за придбаний об"єкт
приватизації. Покупець зобов"язаний
внести зазначені платежі протягом 30
календарних днів з моменту
нотаріального посвідчення договору
купівлі продажу.

Покупець зобов'язаний протягом
наступних 30 календарних днів сплатити
на розрахунковий рахунок управлінням
комунальної власності департаменту
економічної політики Львівської
міської ради неустойку в розмірі 20 % від
вартості об'єкта продажу. У разі
несплати коштів згідно з договором
купівлі продажу разом з неустойкою
протягом наступних 30 днів, об'єкт
продажу повертається управлінню
комунальної власності, договір
підлягає розірванню.

Відповідно до п.7.2 спірного договору у
випадку повної або часткової несплати
ціни об'єкта продажу протягом строку,
встановленого п.2.1 Договору, Договір
підлягає розірванню .

Відповідач доказів належного
виконання взятого на себе зобов'язання
по договору купівлі-продажу
нежитлових приміщень способом викупу
№2183 від 29.10.08р. суду не надав.

Згідно положень ст.599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Суд не приймає до уваги заперечення
відповідача щодо пропуску позивачем
строку позовної давності , виходячи з
наступного:

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
встановлено, що загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч.1 ст.261 ЦК України).

Ст.264 ЦК України визначено, що перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Після переривання перебіг
позовної давності починається заново.

Суд погоджується з доводами позивача
викладеними у поясненнях на відзив від
24.11.14р.

Враховуючи те, що рішенням
господарського суду у справі №5015/868/11
від 22.03.11р. встановлено факт визнання
відповідачем заборгованості за
спірним договором в сумі 306804,00грн. та
надання судом відстрочки виконання
вказаного рішення на шість місяців, суд
прийшов до висновку про переривання
строку позовної давності, а відтак
позивачем строк позовної давності не
пропущено.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Судові витрати в порядку ст.49 ГПК
України покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись
ст. 23 Закону України „Про приватизацію
невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)", ст.ст. 256, 264, 599, 610, 612, 626,
629, 651 ЦК України, ст. ст. 4-3, 7, 33, 43, 49,
ст.ст. 82-84 ГПК України , суд

ВИРІШИВ :

1.Позовні вимоги задоволити повністю.

2.Розірвати договір купівлі-продажу
нежитлових приміщень способом викупу
№2183 від 28.10.2008р. укладений між
Управлінням комунальної власності
Департаменту економічної політики
Львівської міської ради та Товариством
з обмеженою відповідальністю „ХОРС»
ЛТД посвідченого приватним нотаріусом
Львівською міського нотаріального
округу Гриником Іваном Юрієвичем
29.10.2008р.

3. Стягнути з ТзОВ " ХОРС" ЛТД (79026, м.
Львів, вул.Ак. Лазаренка, 48А кв.191. Код
) на користь Управлінням
комунальної власності Департаменту
економічної політики Львівської
міської ради (79008, м.Львів, пл.
Галицька,15 ) 1218,00грн.
судового збору.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено і
підписано 12.12.14р.

Суддя
Ділай У.І.

Судді:
Мороз Н.В.

Кітаєва С.Б.