ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2014 р.
Справа №917/2381/14

за позовом Публічного акціонерного
товариство "Полтаваобленерго" (36022, м.
Полтава, вул. Старий Поділ, 5) в особі
Кременчуцької філії Публічного
акціонерного товариство
"Полтаваобленерго", вул. 60 років Жовтня,
8, м. Кременчук, Полтавська область,39600

до Комунального госпрозрахункового
підприємства "Союзрембуд", вул. К.
Маркса, 18, м. Кременчук, Полтавська
область,39601

про стягнення заборгованості в
сумі 20 682,98 грн.

Суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: Лещенко Г.М., дов. №01-11/4187
від 03.04.2014 року

від відповідача: не з'явились

В судовому засіданні 23.12.2014 року суд
оголосив вступну та резолютивну
частини рішення у відповідності до ст.
85 ГПК України та повідомив про строк
виготовлення повного рішення.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна
заява про стягнення 20 682,98 грн.
заборгованості за договором про
постачання теплової енергії в гарячій
воді №2048 від 02.10.2012 року з яких: 17 242,17
грн. - заборгованість за спожиту
теплову енергію, 1 675,61 грн. - інфляційні
нарахування, 230,66 грн. - 3% річних, 1 534,54
грн. - пеня.

Відповідач повноважного представника
в судове засідання не направив, хоча і
був належним чином повідомлений про
час та місце проведення судового
засідання (повідомлення про вручення
поштового відправлення в матеріалах
справи).

В зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів наявних в
матеріалах справи достатньо,
господарський суд повідомляв належним
чином відповідача про дату, час і місце
судового розгляду, а неявка
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті, жодних клопотань про
відкладення розгляду справи від
відповідача не надходило, то справа
розглядається без участі представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Представник позивача підтримала
позовні вимоги та наполягала на їх
задоволенні в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши подані докази,
суд встановив:

02.10.2012 року між Публічним акціонерним
товариством "Полтаваобленерго" в особі
Кременчуцької філії (позивач,
теплопостачальна організація) та
Комунальним госпрозрахунковим
підприємством "Союзрембуд" (відповідач,
споживач) було укладено договір на
постачання теплової енергії в гарячій
воді № 2048 з додатками (арк. с. 14, 16-23).

26.11.2013 року між сторонами було укладено
додаткову угоду №1 до договору на
постачання теплової енергії в гарячій
воді № 2048, якою вони доповнили перелік
об'єктів та обсяги теплового
навантаження (арк. с. 15).

Відповідно до р. 1 вказаного договору
теплопостачальна організація (позивач)
взяла на себе зобов'язання надавати
споживачеві вчасно та відповідної
якості послуги з постачання теплової
енергії в гарячій воді, а споживач
зобов'язувався своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами та здійснювати інші платежі у
строки і на умовах, передбачених цим
договором та додатками до нього.

При цьому сторони узгодили, зокрема,
наступне :

- теплова енергія в гарячій воді
постачається споживачу в обсягах,
згідно з додатком №2 " Обсяги теплового
навантаження та теплоспоживання" до
цього договору у вигляді гарячої води
на такі потреби: 1) опалення та
вентиляцію - в період опалювального
сезону; 2) гаряче водопостачання -
протягом року (п. 5.1 договору);

- порядок розрахунків зі споживачами
теплової енергії викладено у додатку
№4 "Порядок розрахунків за спожиту
теплову енергію" до цього договору (п.
6.6. договору);

- споживач за 3 дні до початку
розрахункового періоду сплачує
теплопостачальній організації
прогнозовану вартість теплової
енергії за вказаними в додатку №2 Гкал,
передбаченої на розрахунковий період,
з урахуванням залишкової суми
заборгованості на початок місяця.
Сплату рахунків теплопостачальної
організації виписаних на виконання
даного договору споживач зобов'язаний
проводити не пізніше семи календарних
днів з моменту їх надсилання (надання)
(п.1 додатку №4 до договору);

- за несвоєчасну оплату за спожиту
теплову енергію споживач несе
відповідальність шляхом сплати пені у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочки починаючи з
дня, наступного за датою остаточного
розрахунку, індексу інфляції та 3%
річних (п. 4.2.2. договору).

Обсяги теплового навантаження та
теплоспоживання визначені додатком №2
до договору та доповнені додатковою
угодою №1 до договору (арк. с. 15,17), акт
розмежування балансової належності та
обслуговування теплових мереж сторін
визначені додатком №6 до договору (арк.
с. 21), умови припинення подачі теплової
енергії визначені додатком №7 до
договору (арк. с. 22).

Як зазначає позивач, за період з січня
по березень 2014 року (включно) ним було
виконано договірні зобов'язання з
надання послуг по постачанню
відповідачу теплової енергії у вигляді
гарячої води та виставлені відповідачу
рахунки на оплату отриманих послуг на
загальну суму 31 846,38 грн. ( копії
рахунків в матеріалах справи, арк. с.
11-13), але відповідач за надані послуги
розрахувався частково. Докази
направлення даних рахунків
відповідачеві поштою додано до
позовної заяви (арк. с. 24- 26),

Внаслідок порушення відповідачем
зобов'язання по оплаті за спожиту
теплову енергію за договором, на дату
подання позову відповідач за період
січня по березень 2014 року (включно) має
заборгованість перед позивачем за
спожиту теплову енергію в сумі 17 242,17
гривень.

Крім того, позивачем відповідно до п.4.2.
договору, ст. 230 ГК України, ст. 549 ЦК
України, ЗУ "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", ст. 625 ЦК України
нараховано відповідачу:

- пеню в розмірі 1 534,54 гривень за
періоди: з 13.02.2014 року по 19.02.2014 року (за
зобов'язанням за січень 2014 року); з
20.03.2014 року по 31.08.2014 року (за
зобов'язанням за лютий 2014 року); з 13.04.2014
року по 09.09.2014 року ( за зобов'язанням за
березень 2014 року);

- 3% річних в розмірі 230,66 гривень за
періоди: з 13.02.2014 року по 19.02.2014 року (за
зобов'язанням за січень 2014 року); з
20.03.2014 року по 31.08.2014 року (за
зобов'язанням за лютий 2014 року); з 13.04.2014
року по 09.09.2014 року ( за зобов'язанням за
березень 2014 року);

- інфляційні в розмірі 1 675,61 гривень за
періоди: з 13.02.2014 року по 19.02.2014 року (за
зобов'язанням за січень 2014 року); з
20.03.2014 року по 09.09.2014 року (за
зобов'язанням за лютий 2014 року); з 13.04.2014
року по 09.09.2014 року ( за зобов'язанням за
березень 2014 року);

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтею 275 ГК України визначено, що за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
повинно виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог , що
звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
встановлених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст.525 Цивільного
кодексу України).

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно повинно
бути виконане у встановлений строк
(термін). Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК
України, якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. п. 5 п. 3 ст. 20 Закону
України № 1875-IV від 24.06.2004 р. "Про
житлово-комунальні послуги" (із змінами
та доповненнями) споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

На підставі матеріалів справи, поданих
стороною доказів суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу у сумі 17 242,17
грн. є правомірними, обґрунтованими,
підтверджуються належними та
допустимими доказами, а саме: договором
№ 2048 від 02.10.2012 року на постачання
теплової енергії в гарячій воді та
додатки до нього, додатковою угодою №1
від 26.11.2013 року рахунками на оплату
послуг та реєстрами поштових
відправлень (арк. с. 11-13, 24-26).

У відповідності до ст.ст. 547-548 ЦК
України правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання вчиняється у
письмовій формі. Виконання
зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(ст.549 ЦК).

Сторонами узгоджено в п. 4.2.2. договору,
що за несвоєчасну оплату за спожиту
теплову енергію споживач несе
відповідальність шляхом сплати пені у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочки починаючи з
дня, наступного за датою остаточного
розрахунку, індексу інфляції та 3%
річних.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних з простроченої суми, якщо
законом або договором не встановлений
інший розмір процентів.

На підставі вище викладеного позивач
нарахував та заявив до стягнення:

- пеню в розмірі 1 534,54 гривень за
періоди: з 13.02.2014 року по 19.02.2014 року (за
зобов'язанням за січень 2014 року); з
20.03.2014 року по 31.08.2014 року (за
зобов'язанням за лютий 2014 року); з 13.04.2014
року по 09.09.2014 року ( за зобов'язанням за
березень 2014 року);

- 3% річних в розмірі 230,66 гривень за
періоди: з 13.02.2014 року по 19.02.2014 року (за
зобов'язанням за січень 2014 року); з
20.03.2014 року по 31.08.2014 року (за
зобов'язанням за лютий 2014 року); з 13.04.2014
року по 09.09.2014 року ( за зобов'язанням за
березень 2014 року);

- інфляційні в розмірі 1 675,61 гривень за
періоди: з 13.02.2014 року по 19.02.2014 року (за
зобов'язанням за січень 2014 року); з
20.03.2014 року по 09.09.2014 року (за
зобов'язанням за лютий 2014 року); з 13.04.2014
року по 09.09.2014 року ( за зобов'язанням за
березень 2014 року).

Однак при нарахуванні інфляційних за
періоди з 13.02.2014 року по 19.02.2014 року (за
зобов'язанням за січень 2014 року) та з
20.03.2014 року по 31.03.2014 року (за
зобов'язанням за лютий 2014 року)
позивачем не враховано наступне.

В п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" роз'яснено, що
індекс інфляції - це показник, що
характеризує динаміку загального
рівня цін на товари та послуги, які
купуються населенням для
невиробничого споживання, і його
найменший період визначення складає
місяць. Розмір боргу з урахуванням
індексу інфляції визначається
виходячи з суми боргу, що існувала на
останній день місяця, в якому платіж
мав бути здійснений, помноженої на
індекс інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць (місяці), у якому (яких) мала
місце інфляція.

Судом було здійснено перерахунок
розміру інфляційних, з використанням
калькулятора "ЛІГА: ЗАКОН ЕЛІТ " та з
урахуванням вищенаведеного. Сума
інфляційних, що підлягає стягненню
становить 1556,08 грн.

Пеня та 3% річних позивачем обчислені
вірно і підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. В
силу вказаної норми предметом
доказування є обставини, які свідчать
про дійсні права та обов'язки сторін у
справі та складаються з фактів, якими
позивач обґрунтовує підстави позову,
та фактів, якими відповідач
обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено,
що господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, а згідно
ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають
для суду заздалегідь встановленої
сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах
змагальності.

Жодних заперечень щодо позовних вимог
відповідачем не заявлено.

Таким чином, на підставі матеріалів
справи суд дійшов висновку, що позовні
вимоги про стягнення 17 242,17 грн.
основного боргу, 1 534,54 грн. пені, 230,66
грн. 3% річних, 1556,08 грн. інфляційних
обґрунтовані, підтверджуються
наявними доказами, відповідачем не
заперечуються і підлягають
задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК
України судовий збір у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 33,43,49,75,82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального
госпрозрахункового підприємства
"Союзрембуд" (вул. К. Маркса, 18, м.
Кременчук, Полтавська область,39601,
ідентифікаційний код 03332139) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" в особі
Кременчуцької філії (39601, м. Кременчук,
вул. 60 років Жовтня,8, р/р 0 в ВАТ
"Ощадбанк" м. Полтава, МФО 331467,
ідентифікаційний код 25717118) 17 242,08
гривень основного боргу.

3. Стягнути з Комунального
госпрозрахункового підприємства
"Союзрембуд" (вул. К. Маркса, 18, м.
Кременчук, Полтавська область,39601,
ідентифікаційний код 03332139) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" в особі
Кременчуцької філії (39601, м. Кременчук,
вул. 60 років Жовтня,8, р/р 1124 в
Полтавському ГРУ ПАТ КБ "Приватбанк" м.
Полтава, МФО 331401, ідентифікаційний код
25717118) 1 534,54 грн. пені, 230,66 грн. 3% річних,
1556,08 грн. інфляційних, 1816,44 грн.
судового збору.

4. В іншій частині позову відмовити.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 24.12.2014
року

Суддя
Тимощенко О.М.