ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 р. Справа № 909/1142/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Малєєвої О.В.

при секретарі судового засідання
Мартиненко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропостач", вул.
Макуха, 2, м.Івано-Франківськ, 76014,

до відповідача: публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" в особі
Івано-Франківського регіонального
відділення АТ "Брокбізнесбанк", вул.
Вовчинецька, 9, м. Івано-Франківськ, 76000,

про тлумачення п.1.1. та п.1.2. договору
кредитної лінії №1117 від 01.09.2005,

за участю представників сторін:

від позивача: представник Треф"янчин
А.М., довіреність № 18-11/14/01 від 18.11.2014,

від відповідача: не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропостач"
звернулось з позовом до публічного
акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" в особі
Івано-Франківського регіонального
відділення АТ "Брокбізнесбанк" про
тлумачення п. 1.1. та п. 1.2. договору
кредитної лінії №1117 від 01.09.2005
наступним чином: в період з 01.09.2005 по
13.05.2006 передбачено надання кредиту в
гривні з обмеженням розміру надання
кредиту з 01.09.2005 340000,00 грн, а з 03.03.2006 -
900000,00 грн.

Заявлені позовні вимоги мотивовані
тим, що між АТ "Брокбізнесбанк" (ПАТ
"Брокбізнесбанк") та ТзОВ "Агропостач"
було укладено договір кредитної лінії
№1117 від 01.09.2005, відповідно до п.1.1. та
п.1.2. якого банк зобов'язується надати
на умовах цього договору, а позичальник
зобов'язується отримати, належним
чином використати та повернути в
передбачені цим договором строки
кредит в розмірі 340000,00 грн та сплатити
відсотки за користування кредитом в
порядку та на умовах, визначених цим
договором. Вказує на те, що умовами
договору передбачено, що кредит
надається у вигляді мультивалютної
відкличної поновлювальної кредитної
лінії з остаточним терміном погашення
не пізніше 31.08.2008. Сторони погодили суму
ліміту кредитування в доларах США
та/або в ЄВРО та/або в українських
гривнях таким чином, щоб протягом
всього строку дії цього договору
розмір заборгованості позичальника за
кредитом не перевищував суму,
еквівалентну 340000,00 грн за офіційним
курсом НБУ. Зазначає, що 03.03.2006 в даний
договір були внесені зміни, відповідно
до яких розмір кредиту був визначений в
сумі 900000,00 грн. Посилається на те, що
відповідач при розгляді цивільної
справи №344/14670/13-ц про стягнення
заборгованості за даним договором в
розрахунку заборгованості вказав, що
за період з 07.09.2005 по 13.05.2006 банком на
виконання умов договору був виданий
кредит в сумі 247550, 00 доларів США, що за
курсом НБУ становило 1250127,50 грн, при
ліміті кредитування 900000,00 грн.
Викладене, на думку позивача, свідчить
про те, що сторони по-різному тлумачать
умови договору. Він, укладаючи даний
договір, розраховував на те, що в
період з 01.09.2005 по 13.05.2006 договором була
визначена валюта кредитування - гривня
і банк брав на себе зобов'язання надати
з 01.09.2005 - 340000,00 грн, а з 03.03.2006 - 900000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує
положеннями ст. 637, ч.2 ст. 213 ЦК України.

В судовому засіданні представник
позивача дану правову позицію
підтримав, а також вказав на те, що на
виконання умов договору за вказаний
період позичальник отримував кредитні
кошти тільки в гривні на один рахунок,
що порядок надання та повернення
кредиту в валюті сторонами узгоджений
не був, зокрема, не було враховано
впливу коливання курсу валют на ліміт
кредитування

Відповідач заявлений позов не визнав, у
відзиві на позов вих. №945/045 від 13.11.2014
вказав, що умовами договору було
передбачено надання кредиту у вигляді
мультивалютної відкличної
поновлювальної кредитної лінії з
остаточним терміном погашення не
пізніше 31.08.2008. Вказує на те, що сторони
погодили суму ліміту кредитування в
доларах США та/або в ЄВРО та/або в
українських гривнях таким чином, щоб
протягом всього строку дії цього
договору розмір заборгованості
позичальника за кредитом не
перевищував суму, еквівалентну 340000,00
грн за офіційним курсом НБУ.
Посилається на те, що згідно п.7.4.
договору невід'ємною його частиною є
додаткові угоди, укладені на зміну умов
даного договору. Додатковою угодою №1
від 03.03.2006 було внесено зміни в п.1.1. та
п.1.2. договору та збільшено ліміт
кредитування до 900000,00 грн за офіційним
курсом НБУ, а додатковою угодою №2 від
08.04.2008 - до 1500000,00 грн за офіційним
курсом НБУ. Посилається на те, що
мультивалютна кредитна лінія - це форма
кредиту, відповідно до якої клієнт може
отримувати необхідні кредитні кошти в
національній та іноземній валюті в
рамках одного кредитного договору.
Тому на підставі цього позивач мав
право отримувати кошти по даному
договору як в гривнях, так і у валюті.
Зазначає, що додатковою угодою №8 від
17.01.2011 були зафіксовані суми кредиту, а
саме сторони погодили суму ліміту
кредитування в доларах США в розмірі
247550,00 доларів США та в українських
гривнях в розмірі 275446,96 грн. Вважає, що
підстави для тлумачення умов договору
відсутні.

Аналогічні пояснення представник
відповідача дав в судовому засіданні.

Згідно ст. 77 ГПК України в судовому
засіданні 02.12.2014 оголошувалась перерва
до 09.12.2014.

В судове засідання 09.12.2014 представник
відповідача не з'явився, направив суду
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з тим, що представником
відповідача готуються додаткові
докази для долучення до матеріалів
справи та на підставі того, що
Івано-Франківським міським судом 04.12.2014
було винесено рішення за позовом АТ
"Брокбізнесбанк" до ТзОВ "Агропостач".

Суд в задоволенні даного клопотання
відмовив, оскільки згідно ч.1 ст. 77 ГПК
України суд відкладає розгляд справи в
межах строків, встановлених ст. 69 ГПК
України. Оскільки строк вирішення
спору закінчується 09.12.2014 і сторони не
заявили клопотання про його
продовження, розгляд справи не може
бути відкладений. При цьому відповідач
протягом двох місяців мав можливість
скористатись процесуальними правами,
передбаченими ст. 22 ГПК України, і
подати всі докази, які він вважав за
необхідне.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши зібрані у справі
докази, оцінивши їх відповідно до ст. 43
ГПК України, суд встановив наступне.

Між позивачем та відповідачем було
укладено договір кредитної лінії №1117
від 01.09.2005 (надалі "договір").

Пунктом 1.1. договору було передбачено,
що банк зобов'язується надавати на
умовах цього договору, а позичальник
зобов'язується отримувати, належним
чином використовувати та повернути в
передбачені цим договором строки
кредит в розмірі 340000,00 грн та сплатити
відсотки за користування кредитом в
порядку та на умовах, визначених цим
договором. В п.1.2. договору було
визначено, що кредит надається у
вигляді мультивалютної відкличної
поновлювальної кредитної лінії з
остаточним терміном повернення не
пізніше 31.08.2008. Сторони погодили суму
ліміту кредитування в доларах США
та/або в ЄВРО та/або в українських
гривнях таким чином, щоб протягом
всього строку дії цього договору
розмір заборгованості позичальника за
кредитом не перевищував суму,
еквівалентну 340000,00 грн за офіційним
курсом НБУ. Відповідно до п. 1.5.1.1.
відсотки за користування кредитом були
встановлені в розмірі 20% річних у
гривнях та 14% річних у валюті (доларів
США та/або ЄВРО).

Додатковою угодою №1 від 03.03.2006 в даний
договір були внесені зміни щодо суми
кредитування, а саме в п.1.1. передбачено,
що банк зобов'язується надавати на
умовах цього договору, а позичальник
зобов'язується отримувати, належним
чином використовувати та повернути в
передбачені цим договором строки
кредит в розмірі 900000,00 грн та сплатити
відсотки за користування кредитом в
порядку та на умовах, визначених цим
договором, а в п.1.2. - кредит надається у
вигляді мультивалютної відкличної
поновлювальної кредитної лінії з
остаточним терміном повернення не
пізніше 31.08.2008. Сторони погодили суму
ліміту кредитування в доларах США
та/або в ЄВРО та/або в українських
гривнях таким чином, щоб протягом
всього строку дії цього договору
розмір заборгованості позичальника за
кредитом не перевищував суму,
еквівалентну 900000,00 грн за офіційним
курсом НБУ.

Додатковою угодою №2 від 08.04.2008 суму
кредитування було збільшено до 1500000,00
грн , а строк повернення кредиту
встановлено до 12.03.2011.

Також між сторонами була укладена
додаткова угода №8 від 17.01.2011, якою в
п.1.2. було передбачено суму ліміту
кредитування в доларах США в розмірі
247550,00 доларів США та в українських
гривнях в розмірі 275446,96 грн.

При вирішенні даного спору суд
виходить з того, що відповідно до ч.1
ст.637 ЦК тлумачення умов договору
здійснюється відповідно до статті 213
цього Кодексу. Стаття 213 ЦК визначає, що
на вимогу однієї або обох сторін суд
може постановити рішення про
тлумачення змісту правочину. При
тлумаченні змісту правочину беруться
до уваги однакове для всього змісту
правочину значення слів і понять, а
також загальноприйняте у відповідній
сфері відносин значення термінів. Якщо
буквальне значення слів і понять,
а також загальноприйняте у
відповідній сфері відносин значення
термінів не дає змоги з'ясувати зміст
окремих частин правочину, їхній зміст
встановлюється порівнянням
відповідної частини правочину зі
змістом інших його частин, усім його
змістом, намірами сторін. Якщо за
правилами, встановленими частиною
третьою цієї статті, немає можливості
визначити справжню волю особи, яка
вчинила правочин, до уваги беруться
мета правочину, зміст попередніх
переговорів, усталена практика
відносин між сторонами, звичаї
ділового обороту, подальша поведінка
сторін, текст типового договору та інші
обставини, що мають істотне значення.

При вирішенні питання тлумачення
домовленості сторін про те, в якій
валюті і в якому порядку здійснюється
кредитування, суд виходить з того, що в
чинному законодавстві визначення
"мультивалютної відкличної
поновлювальної кредитної лінії"
відсутнє. А тому слід виходити із
загальноприйнятого значення термінів.

Так, Положенням Національного банку
України "Про кредитування", яке
втратило чинність на підставі
Постанови Національного банку N54 від
18.02.2004, в розділі І "Визначення
термінів", було передбачено, що
кредитна лінія - це згода
банку-кредитора надати кредит у
майбутньому в розмірах, які не
перевищують заздалегідь обумовлені
розміри за певний відрізок часу без
проведення додаткових спеціальних
переговорів. Види банківського кредиту
визначались, зокрема, в п.6 розділу П
даного Положення за методами надання:
а) у разовому порядку; б) відповідно до
відкритої кредитної лінії.

В підручнику "Банківське кредитування -
Владичин У.В. - 3.4. Методи банківського
кредитування
(http://westudents.com.ua/glavy/18-34-metodi-bankvskogo-kredituvannya.ht
ml) визначено, що метод банківського
кредитування - це спосіб та процедура
надання банківського кредиту. У
банківській практиці найпоширенішими
методами кредитування є кредитна
лінія. Кредитна лінія - юридично
оформлене зобов'язання банку надати
позичальнику протягом визначеного
періоду кредит у межах погодженого
ліміту. Надання та погашення кредиту
може здійснюватися траншами у межах
визначеного максимального рівня. За
формою кредитна лінія - це письмова
угода між банком і потенційним
позичальником із зазначенням строку та
умов надання кредиту на перспективу.
Цей документ підтверджує, що банк дає
згоду надавати кредити у заздалегідь
визначених розмірах протягом певного
часу і на умовах, передбачених угодою.
Поновлювальна (револьверна) кредитна
лінія - кредит, що надається банком
клієнту в межах встановленого ліміту
заборгованості, який використовується
повністю або частинами і поновлюється
в міру погашення раніше виданого
кредиту. Клієнт, використавши та
погасивши всю заборгованість за
кредитною лінією, може знову
користуватися нею у межах, що не
перевищують визначеного кредитною
угодою ліміту. Ліміт є максимально
допустимою заборгованістю за
кредитною лінією. Мультивалютна
кредитна лінія - особливий вид
поновлювальної кредитної лінії, за
умовами якої можливе надання грантів у
будь-якій із заздалегідь обумовлених
валют. Мультивалютні кредитні лінії
можуть надаватися у будь-якій
(визначеній банком) комбінації валют:
гривнях, доларах США, евро, російських
рублях одночасно.

Визначення наведених термінів
міститься, наприклад, на сайті одного
із банків
(http://radicalbank.com.ua/korporativnim-kliyentam/finansuvannja-biznesu
/finansuvannja-potochnoyi-dijalnosti/krediti-ta-kreditni-liniyi/).
Кредитна лінія- спосіб надання кредиту
частинами в межах установленого ліміту
протягом обумовленого кредитним
договором строку з відновленням або
без відновлення ліміту кредитування у
разі погашення позичальником
отриманого кредиту або його частини.
Кредитна лінія може бути відновлюваною
та невідновлювальною. Відновлювальна
відклична кредитна лінія - вид
кредитної лінії, згідно з якою
позичальник має можливість упродовж
дії кредитної лінії неодноразово
отримувати та погашати суму кредиту в
межах установленого ліміту. Ліміт
кредитування автоматично
відновлюється на суму погашеного
кредиту. Мультивалютна кредитна лінія-
вищенаведена форма кредиту, при якій
клієнт може отримувати необхідні
кредитні кошти в національній та
іноземній валютах в рамках одного
кредитного договору.

Наведене розуміння термінів дає
підстави для висновку про те, що
оскільки в найменуванні та в п.1.2.
договору використовується термін
"кредитна лінія", то слід вважати до
сторони домовились не про надання
кредиту в разовому порядку, а про
кредитування у майбутньому в розмірах,
які не перевищують заздалегідь
обумовлені розміри за певний
відрізок часу без проведення
додаткових спеціальних переговорів.

Той факт, що в п.1.2. договору метод
кредитування визначений як
мультивалютна кредитна лінія, а в п.
1.5.1.1. договору передбачений різний
розмір відсотків при кредитуванні в
гривнях та в валюті, свідчить про
необґрунтованість тверджень позивача
про те, що умовами договору за вказаний
період передбачено кредитування
тільки в гривнях.

Проте згідно ч.1 ст. 626 ЦК України (в
редакції, яка діяла на час укладення
договору - надалі "ЦК"), договором є
домовленість двох або більше
сторін, спрямована на встановлення,
зміну або припинення цивільних прав та
обов'язків. Зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які
є обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК).
Як передбачено ч.1 ст. 638 ЦК, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом
як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті
умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Оскільки кредитна лінія - це
домовленість про кредитування у
майбутньому в розмірах, які не
перевищують заздалегідь обумовлений
ліміт, без проведення додаткових
спеціальних переговорів, то даний вид
кредитування вимагає узгодження в
подальшому сторонами таких істотних
умов кредитування, як розмір та валюта
траншів, порядок здійснення
розрахунків та застосування курсу
валют тощо.

Враховуючи викладене, в задоволенні
позову слід відмовити.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 124 Конституції
України, ст.ст. 43,49, ст. 82 -ст.85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропостач" до
публічного акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" в особі
Івано-Франківського регіонального
відділення АТ "Брокбізнесбанк" про
тлумачення п.1.1. та п.1.2. договору
кредитної лінії №1117 від 01.09.2005.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 15.12.14

Суддя
Малєєва О. В.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Малєєва О. В. 15.12.14