ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.12.14р. Справа № 904/1338/14За позовом
Приватного підприємства "Фірма "МГТ", м.
Павлоград, Дніпропетровська область

до Малого приватного підприємства
фірми "ЕКВІВАЛЕНТ", м. Павлоград,
Дніпропетровська область

про розірвання договору підряду і
повернення коштів

Суддя Турчин С.О.

Секретар судового засідання
Сергієнко П.М.

Представники:

від позивача - Карнаух Ю.Ю. дов. 31.03.14р.

від відповідача - Тараканов О.І. наказ
№2 від 03.03.1996р.

Суть спору:

Приватне підприємство "Фірма "МГТ"
(далі - позивач) звернулося з позовом до
малого приватного підприємства фірми
"ЕКВІВАЛЕНТ" (далі - відповідач) про:

- розірвання договору підряду №189
від 06.09.2013р.;

- стягнення передплати у розмірі 19
840,00грн., 3% річних у розмірі 211,99грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням робіт за
договором підряду №189 від 06.09.2013р. та
приписами статті 1212Цивільного кодексу
України, щодо безпідставного набуття
відповідачем передплати за спірним
договором.

Ухвалою суду від 27.09.2013р. прийнято
справу до свого провадження та
призначено до розгляду в судовому
засіданні на 21.10.14р.

21.10.14р. в судове засідання з'явились
повноважні представники сторін.
Представником відповідача подано
клопотання про відкладення розгляду
справи. За результатами судового
засідання оголошено перерву до 05.11.14р.

05.11.14р. в судове засідання
з'явились повноважні представники
сторін. За результатами судового
засідання оголошено перерву до 19.11.14р.

19.11.14р. в судове засідання з'явились
повноважні представники сторін. Крім
того, представником відповідача подано
клопотання про продовження строку
розгляду спору. За результатами
судового засідання строк розгляду
спору продовжено до 16.12.14р. та
оголошено перерву до 16.12.14р.

16.12.14р. в судове засідання з'явились
повноважні представники сторін.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Сторони належним чином повідомлені
про час та місце судового засідання, що
підтверджується поштовими
повідомленнями, які повернулися на
адресу господарського суду з
відмітками про отримання ухвал суду
повноважними представниками сторін та
відомостями відображеними в протоколі
судового засідання.

Згідно зі ст. 75 ГПК України за
результатами судового засідання
справу було розглянуто за участю
повноважних представників сторін за
наявними в ній матеріалами та
оригіналами документів наданих
позивачем додатково на вимоги суду в
судове засідання в обґрунтування своїх
позовних вимог. Фіксація судового
процесу здійснювалася із складанням
протоколу та з допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, згідно ст. 81-1 ГПК України .

В судовому засіданні, в порядку ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України, оголошено вступну та
резолютивну частину рішення та
представникам сторін повідомлено про
дату складення повного тексту рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

встановив:

06.09.2013р. між малим приватним
підприємством фірма "ЕКВІВАЛЕНТ"
(Підрядник) та приватним підприємством
фірма "МГТ" (Замовник) був укладений
договір підряду №189, за умовами якого
замовник доручив, а підрядник прийняв
на себе зобов'язання за власний рахунок
та зі своїх матеріалів виконати роботи
з монтажу та запуску системи
відеоспостереження на об'єкті:
"Виробнича база ПП фірма "МГТ" за
адресою: Дніпропетровська область, м.
Павлоград, вул. Шосейна, 34. Передати
систему відеоспостереження в робочому
стані замовнику в установлені строки,
провести навчання персоналу замовника
роботі з системою відеоспостереження.

Відповідно до п.1.2. договору система
відеоспостереження являє собою:

1.2.1. відеореєстратор в комплекті з
двома жорсткими дисками (16 зон) 700TVL
HIKVIGION (завод виробник Китай);

1.2.2. відеокамери кольорові з ik
підсвітленням(день-ніч) 600700TVL виробник
Китай на платах Soni - 14шт.;

1.2.3. пасивний приймач сигналу - 14шт.;

1.2.4. активний приймач сигналу на 16
каналів - 1шт.;

1.2.5. блок безперебійного живлення - 1шт.;

1.2.6. коробка КРМ - 5шт.;

1.2.7. коробка типу КМ - 14шт.;

1.2.8. кабель та супроводжувальні
матеріали;

1.2.9. блоки живлення 5А - 7шт, змонтовані у
вказаних замовником точках, об'єднаних
в єдину систему з точками доступу на
робочих комп'ютерах співробітників
замовника у кількості не менше 3-х.

Пунктом 1.3. договору, встановлено,
функціональні можливості системи
відеоспостереження.

Згідно з п.2.1. договору, підрядник
зобов'язався:

Пункт 2.1.1. виконати роботи протягом 20
робочих днів з моменту передплати,
передати замовнику робочу систему
відеоспостереження за актом
приймання-передачі;

Пункт 2.1.2 провести навчання персоналу
замовника роботи з системою
відеоспостереження у строк до 01.10.2013р.

Відповідно до п.2.2. договору замовник
зобов'язався:

Пункт 2.1.2договору, прийняти виконані
роботи та надати письмові зауваження (
у випадку їх виявлення);

Пункт 2.2.2 оплатити за виконані роботи
відповідно до договору.

Згідно п.3.1. договору вартість робіт за
договором, з урахуванням всіх
матеріалів і витрат підрядника,
складає 24 800,00грн., в т.ч. ПДВ 4 133,33грн., у
формі безготівкового розрахунку.

Замовник здійснює оплату викоаних
робіт наступним чином:

- протягом 3-х днів після укладення
договору 80%;

- після прийняття робіт у підрядника 20%
у строк 3-х банківських днів (п. 3.2.
договору).

Пунктом п.5.1. договору передбачено, що
договір набирає чинності з моменту
підписання та діє до 31.12.2013р., у всіх
інших випадках - до повного виконання
взятих на себе зобов'язань сторонами.

За п.7.1. договору усі зміни до договору
та доповнення до нього дійсні лише у
тому випадку, якщо вони оформлені у
письмовій формі та підписані обома
сторонами. Розірвання договору можливе
за взаємною згодою сторін, що
оформлюється протоколом та
засвідчується сторонами (п.7.3.
договору).

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 20.05.2014р.
по справі 904/1338/14 відмовлено в
задоволенні позовних вимог.

21.07.14р. постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду по
справі №904/1338/14 залишено без змін
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 20.05.2014
року у справі №904/1338/14.

24.09.14р. постановою Вищого
господарського суду України по справі
№904/1338/14 скасовано рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.05.2014 та постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 21.07.2014 зі
справи №904/1338/14.

Підставою для скасування було те, що
судами попередніх інстанцій:

- не надано відповідного значення
відсутності в матеріалах справи
належних доказів, які б свідчили про
виконання відповідачем покладених на
нього зобов'язань в розумінні
встановленого договором підряду № 189
від 06.09.2013 р. порядку виконання
договору;

- є передчасним висновок судів про
те, що підстав для розірвання вказаного
договору немає, а відповідач володіє
отриманими від приватного
підприємства фірми "МГТ" коштами у
вигляді передоплати в розмірі 80%
відсотків вартості робіт за наявності
достатніх правових підстав;

- неповне з'ясування обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, і ненадання їм
належної правової оцінки.

Суд вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позовних вимог з таких
підстав.

У відповідності до ч.1 ст. 837
Цивільного кодексу України, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно зі статтею 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного
кодексу України, одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Частинами 1 і 2 статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Як зазначалось вище, між сторонами
укладено договір підряду №189 від
06.09.2013р.

Приватним підприємством "Фірма "МГТ"
на виконання умов договору підряду №189
від 06.09.2013р. перераховано на рахунок
відповідача передоплату (80% відсотків
вартості робіт) у розмірі 19 840,00 грн., що
підтверджується наявним в матеріалах
справи платіжним дорученням №1602 від
03.09.2013р.

Відповідно до ст.846 Цивільного
кодексу України, строки виконання
роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Згідно з п.2.1. договору, сторонами
погоджено зобов'язання підрядника:

- виконати роботи протягом 20 робочих
днів з моменту передплати, передати
замовнику робочу систему
відеоспостереження за актом
приймання-передачі (пункт 2.1.1.
договору);

- провести навчання персоналу
замовника роботи з системою
відеоспостереження у строк до 01.10.2013р.
(пункт 2.1.2 договору).

На виконання вищевказаних пунктів
договору підряду, підрядником
здійснено монтаж системи
відеоспостереження та проведено
навчання персоналу замовника щодо
користування відеообладнанням, що
підтверджується особистими підписами
працівників: Савченко А.В. (директор),
Манцов В.В. та Бакум В.І. (юрист),
наявними у відомості про проведення
навчання працівників ПП "Фірма "МГТ" за
програмою „Експлуатація системи відео
нагляду" від 23.10.13р. (а.с. 79,80).

В судовому засіданні представником
позивача не заперечується виконання
робіт за спірним договором підряду.

Позивач просить розірвати договір
№189 від 06.09.2013р. та повернути попередню
оплату за виконані роботи у розмірі 19
840,00 грн., оскільки підрядником належним
чином не виконані роботи за договором
підряду.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач посилається на порушення
підрядником договору підряду №189 від
06.09.2013р. (а.с.200-201), а саме:

- пункту 2.1.1 - не передача
підрядником робочої системи
відеоспостереження до 07.10.13р.;

- пункт 2.1.2 - не проведення
підрядником навчання персоналу
замовника по роботі з системою
відеоспостереження в строк до 01.10.13р.

Пунктом 1.2 договору підряду визначено,
що система відеоспостереження являє
собою:

1.2.1. відеореєстратор в комплекті з
двома жорсткими дисками (16 зон) 700TVL
HIKVIGION (завод виробник Китай);

1.2.2. відеокамери кольорові з ik
підсвітленням(день-ніч) 600700TVL виробник
Китай на платах Soni - 14шт.;

1.2.3. пасивний приймач сигналу - 14шт.;

1.2.4. активний приймач сигналу на 16
каналів - 1шт.;

1.2.5. блок безперебійного живлення - 1шт.;

1.2.6. коробка КРМ - 5шт.;

1.2.7. коробка типу КМ - 14шт.;

1.2.8. кабель та супроводжувальні
матеріали;

1.2.9. блоки живлення 5А - 7шт, змонтовані у
вказаних замовником точках, об'єднаних
в єдину систему з точками доступу на
робочих комп'ютерах співробітників
замовника у кількості не менше 3-х.

Пунктом 1.3. договору, встановлено,
функціональні можливості системи
відеоспостереження.

Таким чином, обов'язком позивача є
доведення факту неналежного виконання
умов договору щодо передачі
підрядником не якісного товару, а саме
не робочої системи відеоспостереження.

Відповідно до ч.1 ст.857 Цивільного
кодексу України, робота, виконана
підрядником, має відповідати умовам
договору підряду, а в разі їх
відсутності або неповноти - вимогам, що
звичайно ставляться до роботи
відповідного характеру.

Виконана робота має відповідати
якості, визначеній у договорі підряду,
або вимогам, що звичайно ставляться, на
момент передання її замовникові,
виконання підрядних робіт
супроводжувалось передачею позивачу
товару згідно п.п.1,2 договору.

Так, за загальними положеннями ч.1
статті 268 ГК України встановлено, що
якість товарів, що поставляються
повинна відповідати стандартам,
технічним умовам, іншій технічній
документації, яка встановлює вимоги до
їх якості, або зразкам (еталонам), якщо
сторони не визначать у договорі більш
високі вимоги до якості товарів.

Умовами спірного договору
сторони не визначили порядку
приймання матеріалів, з яких виконанні
роботи за якістю, а отже, таке приймання
повинно здійснюватися за правилами
встановленими в Інструкції про порядок
приймання продукції
виробничого-технічного призначення та
товарів народного споживання за якістю
№П-7, затвердженою постановою
Держарбітражу при КМ СРСР від 25.07.1966
року і є чинною на даний час.

Вказана інструкція підлягає
застосуванню відповідно до Постанови
Верховної Ради України від 12 вересня 1991
року «Про порядок тимчасової дії на
території України окремих актів
законодавства Союзу РСР» (1545-12), якою
передбачено, що до прийняття
відповідних актів законодавства
України на її території застосовуються
акти законодавства Союзу РСР з питань,
які не врегульовані законодавством
України, за умови, що вони не суперечать
Конституції і законам України. Вказане
кореспондується і з вимогами
Розяснення ВАСУ № 01-6/1205 від 12.11.93 р. «Про
деякі питання практики вирішення
спорів, пов'язаних з поставкою
продукції і товарів неналежної якості
та некомплектних, де при вирішенні
такого роду господарських спорів
необхідно керуватись Цивільним
кодексом України, Положеннями про
поставки продукції
виробничо-технічного призначення і
товарів народного споживання,
стандартами і таке інше, договором, а
також Інструкцією про порядок
приймання продукції
виробничо-технічного призначення та
товарів народного споживання за якістю
(зі змінами та доповненнями),
затверджена постановою Держарбітражу
при Раді Міністрів України від 25.04.1966р.
№П-7.

Належним підтвердженням
невідповідності товару встановленим
до нього вимогам є акт, що складений у
відповідності з вимогами Інструкції
П-7.

Відповідно до пунктів 6, 14, 16, 19, 20, 22, 29
Інструкції, приймання продукції по
якості здійснюється на складі покупця
не пізніше 20 днів після видачі
продукції Приймання продукції по
якості здійснюється відповідно зі
стандартами, технічними умовами згідно
супровідних документів, що посвідчують
якість продукції (товарів).

Пунктом 10 Інструкції визначено, що
приймання вважається виконаним
своєчасно, якщо перевірка якості та
комплектності продукції закінчена у
встановлені строки.

При виявленні невідповідності
якості, комплектності, маркування
продукції, тари або упаковки вимогам
стандартів, технічним умовам, договору
або даним, зазначеним у маркуванні і
супровідних документах, що посвідчують
якість продукції, покупець
зобов'язаний призупинити прийом
продукції і скласти акт, в якому
зазначити характер виявлених дефектів,
а також викликати для участі при
прийманні продукції представника
постачальника.

Згідно п.16 Інструкції № П-7,
одержувач зобов'язаний забезпечити
зберігання продукції неналежної
якості або некомплектної продукції в
умовах, що запобігають погіршенню її
якості і змішанню з іншою однорідною
продукцією.

Інструкцією визначаються також інші
вимоги, зокрема, щодо права осіб у
прийманні продукції за якістю, їх
компетентності у питаннях визначення
якості підлягаючої прийманню
продукції, а також щодо змісту
складеного акта.

Згідно п.16 Інструкції № П-7,
одержувач, також зобов'язаний
викликати для участі в продовженні
приймання продукції і складання
двостороннього акту представника
виробника з іншого міста (відправник),
якщо це передбачено в основних і
особливих умовах постачання, інших
обов'язкових правилах або договорі. При
постачанні з одного міста виклик
представника виробника (відправника) і
його явка для участі в перевірці якості
і комплектності продукції і складання
акту є обов'язковими.

Відповідно до п. 8 Інструкції П-7,
повідомлення про виклик представника
виробника (вантажовідправника) повинне
бути направлене йому не пізніше 24 годин
після виявлення невідповідності
якості, комплектності, маркування
продукції, тари або упакування
встановленим вимогам, якщо інші строки
не встановлені Основними й Особливими
умовами поставки, іншими обов'язковими
для сторін правилами або договором.

В п. 17 Інструкції № П-7 зазначено, що у
повідомленні про виклик, спрямований
виробнику (відправнику), повинно бути
вказано: найменування продукції, дата і
номер рахунку-фактури або номер
транспортного документу, якщо до
моменту виклику рахунок не отриманий;
основні недоліки, виявлені в продукції;
час, на який призначено приймання
продукції за якістю або комплектності
(в межах встановленого для приймання
терміну); кількість продукції
неналежної якості або некомплектної
продукції.

У строки, передбачені
Інструкцією № П-7, виклик представників
відповідача не здійснювався.

Виходячи з вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що позивач не
довів належними доказами, що
підрядником було передано не якісний
товар, а саме не робочу системи
відеоспостереження, оскільки
приймання матеріалів, з яких виконанні
роботи за спірним договором підряду за
якістю в порядку, передбаченому
Інструкцією П-7, позивач не здійснив.

В матеріалах справи наявні
претензія №201 від 09.10.2013р., відповідь на
неї №18/102013/1 від 18.10.2013р., зауваження №236
від 07.11.2013р., відповідь на зауваження
№25/11/13/1 від 25.11.2013р., відомість
проведення навчання від 23.10.2013р.,
претензія №11/11/13/1 від 11.11.2013р., листом
№13/11/2013/1 від 13.11.2013р., претензія №15/11/13/1
від 11.11.2013р. та листом №1 від 04.02.2013р.

Вищевказані докази є підтвердженням
виконання підрядником робіт з
установки та монтажу системи
відеоспостереження, а також усунення
заявлених позивачем недоліків.

Згідно з ч.ч.1. 2 ст.857 Цивільного
кодексу України, замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої
заяви, він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

В матеріалах справи наявні докази
неодноразового звернення підрядника
до позивача, у відповідь на претензії
останнього, з проханням призначити
відповідальну особу для прийняття в
експлуатацію системи
відеоспостереження, надати відповідь з
приводу проведення на об'єкті позивача
експериментального огляду системи та
підписати акт виконаних робіт. Проте,
зазначені вимоги підрядника
замовником не виконані (докази
зворотного - відсутні).

Суд звертає увагу на те, що доказів
призначення позивачем відповідальної
особи чи/або визначення кола осіб, саме
з якими відповідач повинен був
провести навчання щодо роботи системи
відеоспостереження, суду надано не
було, умови договору підряду даної
інформації також не містять.

Відповідно до вимог ст.ст.33, 34 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Належність і допустимість
доказів Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахуванням викладеного,
сукупність наданих доказів свідчить
про відсутність підстав для розірвання
договору підряду.

Щодо вимоги позивача про стягнення на
підставі ст.1212 ЦК України суму внесеної
попередньої оплати у розмірі 19 840,00грн.
та 3% річних у розмірі 211,99грн.

Відповідно до статті 1212 ЦК України,
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала. При
цьому в силу частини другої цієї статті
зазначені положення застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події.

Суд звертає увагу на те, що в
матеріалах справи наявний лист №195 від
01.07.14р. ПП "Фірма "МГТ", згідно з яким
замовник не заперечує проти демонтажу
змонтованих елементів системи
відеоспостереження за умови
повернення попередньої оплати (авансу)
у розмірі 19 840,00грн.

Згідно зі статтею 849 ЦК України, яка
визначає загальні положення договору
підряду, замовник має право у будь-який
час до закінчення роботи відмовитися
від договору підряду, виплативши
підрядникові плату за виконану частину
роботи та відшкодувавши йому збитки,
завдані розірванням договору.

Оскільки строк виконання робіт
закінчився, у замовника відсутнє права
відмовитись від договору підряду
згідно зі статтею 849 ЦК України шляхом
його розірвання.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що
договір набирає чинності з моменту
підписання та діє до 31.12.2013р. У всіх
інших випадках - до повного виконання
взятих на себе сторонами зобов'язань.

Враховуючи, що зобов'язання за
даним договором у повному обсязі не
виконані, зокрема, позивачем не
сплачено підряднику 20% вартості
виконаних робіт, договір слід вважати
чинним.

Так, чинність договору підряду
унеможливлює наявність правових
підстав для повернення сплаченої суми
попередньої оплати на підставі статті
1212 ЦК України, а також, 3% річних за
несвоєчасне виконання підрядних робіт.
(Оглядовий лист Вищого господарського
Суду України від 18.02.2013р. №01-06/374/2013 "Про
практику вирішення спорів, пов'язаних
із виконанням договорів підряду").

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст.1, 33, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

вирішив:

В позові відмовити в повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено та підписано -
16.12.2014р.

Суддя
С.О. Турчин