Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "16" грудня 2014 р.
Справа № 906/1499/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Терехов О.Л., дов. № 2565-О
від 16.08.13р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк" (м.Дніпропетровськ)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
(м.Житомир)

про стягнення 71296,08 грн.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення на свою користь з
відповідача 71296,08 грн., з яких 47000,00 грн.
боргу за кредитом згідно заяви про
відкриття поточного рахунку від 18.10.12р.,
14481,90 грн. боргу по процентам за
користування кредитом, 5584,18 грн. пені та
4230,00 грн. боргу по комісії за
користування кредитом.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві.

Відповідач відзиву на позов не подала,
в судове засідання не з'явилася, свого
представника в судове засідання не
направила, про причини неявки суд не
повідомила, хоча про час і місце
засідання суду повідомлена своєчасно
та належним чином, про що свідчить
копія реєстру поштових відправлень
суду (а.с.71).

Відповідно до пункту 2.6.15 "Інструкції з
діловодства в господарських судах
України", затвердженої наказом
Державної судової адміністрації
України від 20.02.13р. № 28, на звороті у
лівому нижньому куті оригіналу
процесуального документа, який
виготовляється судом та залишається у
справі, проставляється відповідний
штамп суду з відміткою про
відправлення документа, що містить
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив, та може
містити відмітку про отримання копії
процесуального документа
уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Відповідно до пп.3.9.1 та 3.9.2 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК...

За змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду... У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач у справі була
належним чином повідомлена судом про
час та місце судового розгляду справи.

У зв'язку з цим, господарський суд
відповідно до ст.75 ГПК України
розглянув справу та прийняв рішення на
підставі наявних у ній документів.

Заслухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
18.10.12р. фізична особа - підприємець
ОСОБА_2 (відповідач) приєдналася до
"Умов та правил надання банківських
послуг", тарифів банку, що розміщені в
мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua,
які разом із заявою про відкриття
поточного рахунку (а.с.11) складають
Договір банківського обслуговування
від 18.10.12р. (далі-договір) та фактично
взяла на себе зобов'язання виконувати
умови договору.

Відповідно до умов зазначеного
договору відповідачу було встановлено
кредитний ліміт, на поточний рахунок
НОМЕР_2 в електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт
банк, Інтернет клієнт банк, sms
повідомлення або інших), що визначено і
врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг" (далі-Умов).

Згідно з пп.3.18.1.16 Умов, при укладанні
договорів та угод, або вчинення інших
дій, що свідчать про приєднання Клієнта
до "Умов та правил надання банківських
послуг" (або у формі "Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк/
інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовій або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), Банк і Клієнт допускають
використання підписів Клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів та угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про
електронний цифровий підпис" від 22.05.03р.
№ 852-IV, електронний цифровий підпис за
правовим статусом прирівнюється до
власноручного підпису (печатки).
Електронний підпис не може бути
визнаний недійсним лише через те, що
він має електронну форму або не
ґрунтується на посиленому сертифікаті
ключа.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Частиною 2 зазначеної статті
передбачено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше осіб, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони
домовилися укласти договір у певній
формі, він вважається укладеним з
моменту надання йому цієї форми, навіть
якщо законом ця форма для даного виду
договорів не вимагалася.

Відповідно до пп.3.18.1.1 Умов, кредитний
ліміт на поточний рахунок (далі -
Кредит) надається на поповнення
обігових коштів і здійснення поточних
платежів Клієнта, в межах кредитного
ліміту (далі - Ліміт).
Техніко-економічне обгрунтування
кредиту - фінансування поточної
діяльності. Про розмір ліміту Банк
повідомляє Клієнта на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку Банку і
Клієнта (системи клієнт банк, Інтернет
клієнт банк, sms повідомлення або інших).

Згідно пп.3.18.1.3 даних Умов, кредит
надається в обмін на зобов'язання
Клієнта з повернення кредиту, сплаті
відсотків та винагороди.

Відповідно до пп.3.18.1.8 Умов передбачено,
що проведення платежів Клієнта у
порядку обслуговування кредитного
ліміту, проводиться Банком протягом
одного року з моменту підписання угоди
про приєднання Клієнта до "Умов та
правил надання банківських послуг" (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі - далі "Угода").

Згідно пп.3.18.1.6 Умов визначено, що ліміт
може бути змінений Банком в
односторонньому порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбачених внутрішніми
нормативними документами Банку.
Підписавши Угоду, Клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна ліміту
проводиться Банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення Клієнта на
свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта.

Відповідно до пп.3.18.6.1 Умов,
обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подачі Клієнтом
до Банку заяви на приєднання до "Умов та
правил надання банківських послуг" (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт - банк, або
у формі обміну паперовій або
електронною інформацією, або у
будь-якій іншій формі) та/або з моменту
надання Клієнтом розрахункових
документів на використання коштів у
рамках кредитного ліміту в межах
зазначених у них сум, і діє в обсязі
перерахованих засобів до повного
виконання зобов'язань сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач свої зобов'язання за договором
від 18.10.12р. виконав в повному обсязі,
надавши відповідачу кредитний ліміт в
розмірі 47000,00 грн., що підтверджується
довідкою позивача від 17.09.14р. (а.с.12),
розрахунком позивача (а.с.13,14), випискою
з рахунку ФОП ОСОБА_2 (а.с.15).

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Відповідно до пп.3.18.4.1 Умов, за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня Клієнт виплачує
відсотки, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від терміну
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

Згідно пп.3.18.4.1.1 Умов, за період
користування кредитом з моменту
виникнення дебетового сальдо до дати
обнуління дебетового сальдо в одну з
дат з наступного 20-го до 25-го числа
місяця (далі - "період, в який дебетове
сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок
відсотків здійснюється за процентною
ставкою в розмірі 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.

При необнулінні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
Клієнт виплачує Банку за користування
кредитом відсотки в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню (пп.3.18.4.1.2 Умов).

Відповідно до пп.3.18.4.1.3 Умов, у разі
непогашення кредиту впродовж 90 днів з
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнулінню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання Клієнта з погашення
заборгованості вважаються порушеними.

Підпунктом 3.18.4.1.3 Умов передбачено, що
при порушенні Клієнтом будь-якого з
грошового зобов'язання, Клієнт сплачує
Банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 48 (сорок вісім) %
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
Клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань і при реалізації права
Банку на встановлення іншого строку
повернення кредиту, передбаченого
Умовами і правилами надання
банківських послуг, Клієнт сплачує
Банку пеню у розмірі 0,1315% від суми
залишку непогашеної заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на
увазі невиникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня (пп.3.18.4.1.4
Умов).

Згідно з пп.3.18.4.9 Умов, розрахунок
відсотків за користування кредитом
проводиться щодня, починаючи з моменту
утворення на поточному рахунку
дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається

Відповідно до пп.3.18.2.3.4 Умов, Банк має
право при порушенні Клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого Умовами, змінити умови
кредитування, вимагати від Клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

Згідно даних позивача, відповідачем
порушені кредитні зобов'язання,
внаслідок чого, станом на день подачі
позову, утворилась заборгованість
перед позивачем в загальній сумі 47000,00
грн.

Таким чином, внаслідок неналежного
виконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань, утворилась
заборгованість перед позивачем, яка
станом на день прийняття рішення у
справі становить 65711,90 грн., з яких 47000,00
грн. боргу за кредитом згідно заяви про
відкриття поточного рахунку від 18.10.12р.,
14481,90 грн. боргу по процентам за
користування кредитом, 4230,00 грн. боргу
по комісії за користування кредитом, що
підтверджується розрахунком позивача
(а.с.13,14), довідками позивача: від 03.12.14р.
та від 16.12.14р. (а.с.62,72), випискою з
рахунку ФОП ОСОБА_2 (а.с.15) та іншими
матеріалами справи.

Відповідно до пп.3.18.5.1 вказаних вище
Умов, при порушенні Клієнтом будь-якого
із зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
пп.3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів
повернення кредиту, передбачених
пп.3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4, винагороди,
передбаченої пп.3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6
Клієнт сплачує Банку за кожний випадок
порушення пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу. А в разі
реалізації Банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у
розмірі, зазначеному в пп.3.18.4.1.3 від
суми заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні.

Згідно пп.3.18.5.4 Умов, нарахування
неустойки за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбаченої пп.3.18.0.5.1,
3.18.5.2, 3.18.5.3, здійснюється протягом 3
(трьох) років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
Клієнтом.

Згідно розрахунку позивача, розмір
пені становить 5584,18 грн. (а.с.13,14).

Розрахунок обґрунтований та
відповідає умовам та правилам надання
банківських послуг.

Відповідно до ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач позов не оспорила, своїм
правом на участь в судовому розгляді
справи не скористалася, доказів сплати
боргу не подала.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, заявленими відповідно
до чинного законодавства і укладеного
договору та такими, що підлягають
задоволенню у повному обсязі - з
відповідача стягується на користь
позивача 47000,00 грн. боргу за кредитом
згідно заяви про відкриття поточного
рахунку від 18.10.12р., 14481,90 грн. боргу по
процентам за користування кредитом,
5584,18 грн. пені та 4230,00 грн. боргу по
комісії за користування кредитом.

Сплата судового збору покладається на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1,
ідентифікаційний № НОМЕР_1:

- на користь Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Приватбанк", 49094, м.Дніпропетровськ,
вул.Набережна Перемоги 50,
ідентифікаційний код 14360570 - 47000,00 грн.
боргу за кредитом згідно заяви про
відкриття поточного рахунку від 18.10.12р.,
14481,90 грн. боргу по процентам за
користування кредитом, 5584,18 грн. пені,
4230,00 грн. боргу по комісії за
користування кредитом та 1827,00 грн.
судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.12.14

Суддя
Гансецький В.П.

Друк: 2 прим.:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід. про вруч.).