КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р. Справа№ 910/22282/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання -
Натха М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Капран Р.В. - за
довіреністю

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

від відповідача-3: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ - маркет " на
ухвалу господарського суду міста Києва
від 20.10.2014

по справі №910/22282/14 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Снек Експорт"

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ - маркет "

2. Приватного підприємства "Український
інформаційний центр екологічних
технологій експертизи та аудиту "

3. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

про стягнення 4 110 000,13 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.10.2014 у справі №910/22282/14 заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Снек Експорт" про
вжиття заходів до забезпечення позову
задоволено; з метою забезпечення
позову накладено арешт на грошові
кошти Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ - маркет" в сумі
4107000,13 грн., які знаходяться на рахунках:

- рахунок № 4, рахунок № 3,
рахунок № 8, рахунок № 2,
рахунок № 5, рахунок № 1,
рахунок № , рахунок № в АТ
"Райффайзен банк Аваль " у м. Києві,
МФО380805, ;

- рахунок №5001 в ПАТ "Альфа - Банк" у
м. Києві, МФО 300346, ;

- рахунок №1950 в АТ "Ощадбанк"
(Дніпропетровське відділення, м.
Дніпропетровськ, МФО 305482, );

- рахунок №1950 в АТ "Ощадбанк"
(Луганське обласне відділення,
м.Луганськ), МФО 304665, );

- та на інші рахунки, які будуть
виявлені державним виконавцем в процес
виконання ухвали суду про забезпечення
позову.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АТБ - маркет"
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду міста Києва
від 20.10.2014 про забезпечення позову у
справі №910/22282/14, відмовити у
задоволенні клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю "Снек
Експорт" про вжиття заходів
забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
процесуального права. Скаржник вказує,
що позивач обґрунтував необхідність
забезпечення позову лише припущенням
про існування реальної загрози
невиконання рішення суду
відповідачем-1 та посилаючись на
існування ряду судових справ про
стягнення з відповідача-1 грошових
коштів та на те, що розмір статутного
капіталу відповідача -1 є меншим, ніж
розмір позовних вимог. На думку
скаржника, задоволення заяви про
забезпечення позову порушує права і
законні інтереси відповідача-1,
оскільки він фактично позбавляється
можливості здійснювати свою
господарську діяльність у нормальному
режимі, що неминуче може призвести до
виникнення значних збитків у
відповідача -1.

Разом із апеляційною скаргою скаржник
подав заяву про поновлення строку на
апеляційне оскарження ухвали
місцевого господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.11.2014 у справі
№910/22282/14 у складі колегії суддів:
головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді:
Власов Ю.Л., Станік С.Р., поновлено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "АТБ - маркет" строк на
подання апеляційної скарги на ухвалу
господарського суду міста Києва від
20.10.2014 у справі №910/22282/14, апеляційну
скаргу прийнято до провадження,
розгляд справи призначено на 25.11.2014.

25.11.2014 через відділ документального
забезпечення суду від позивача
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому просить ухвалу господарського
суду міста Києва від 20.10.2014 залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

25.11.2014 через відділ документального
забезпечення суду від відповідача-1
надійшли клопотання про відкладення
розгляду справи та клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.11.2014
продовжено строк розгляду справи на
п'ятнадцять днів та відкладено розгляд
справи на 09.12.2014.

08.12.2014 через відділ документального
забезпечення суду від позивача
надійшли письмові додаткові
заперечення.

08.12.2014 через відділ документального
забезпечення суду від відповідача-1
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи, в зв'язку з участю
представників підприємства в інших
судових процесах, призначених на 09.12.2014.

В судове засідання 09.12.2014 з'явився
представник позивача. Представники
відповідачів не з'явилися, про час та
місце судового розгляду повідомлені
належним чином.

Розглянувши клопотання відповідача-1
про відкладення розгляду справи,
колегія суддів залишила його без
задоволення з огляду на таке.

Згідно з ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України
представниками сторін у справі можуть
бути особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю.

Пунктом 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" передбачено, що у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст.69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
суду. Відкладення справи
застосовується не у зв'язку з
відсутністю у судовому засіданні
представників сторін, а у зв'язку з
неможливістю вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що явка представників
відповідачів в судове засідання
обов'язковою не визнавалась, матеріали
справи дозволяють розглянути
апеляційну скаргу без їх участі,
розгляд апеляційної скарги обмежений
процесуальними строками, судова
колегія вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу за відсутності
представників відповідачів за
наявними матеріалами справи.

В судовому засіданні представник
позивача просив апеляційну скаргу
залишити без задоволення, а
оскаржувану ухвалу - без змін.

Статтею 101 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що у процесі перегляду
справи апеляційний господарський суд
за наявними у справі і додатково
поданими доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційні скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Згідно із ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача, проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів оскарження
ухвали, 15.10.2014 Товариство з обмеженою
відповідальністю "Снек Експорт"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача - 1 (Товариства
з обмеженою відповідальністю " АТБ -
Маркет") 3131689,57 грн. заборгованості за
поставлений товар за договором № 25005
від 15.05.2010 р., 399383,34 грн. пені, 70424,12 грн. - 3%
річних та 505503,10 грн. збитків від
інфляції; з відповідача - 2 (Приватного
підприємства "Український
інформаційний центр екологічних
технологій експертизи та аудиту )
частини заборгованості за поставлений
товар в розмірі 2000,00 грн. та з
відповідача - 3 (Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3) частини
заборгованості за поставлений товар в
розмірі 1000,00 грн. на підставі договорів
поруки від 12.10.2013.

Разом з поданою до суду позовною
заявою, позивач подав заяву про вжиття
заходів до забезпечення позову шляхом
накладення арешту на грошові кошти, які
містяться на рахунках відповідача-1 в
банківських установах в межах суми
позовних вимог в розмірі 4 107 000,13 грн.
Позивач обґрунтовує свою заяву тим, що
без таких заходів виконання можливого
судового рішення буде значно утруднено
через значну кількість судових актів
відносно стягнення з відповідача -1
заборгованості на користь інших
кредиторів.

Задовольняючи заяву про вжиття заходів
до забезпечення суд першої інстанції
виходив з того, що невжиття заходів до
забезпечення позову може в подальшому
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення господарського суду
міста Києва.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції на
підставі наступного.

Згідно з ст. 66 ГПК України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 67 ГПК України
передбачено, що позов забезпечується,
зокрема, накладенням арешту на майно
або грошові суми, що належать
відповідачеві.

Інститут забезпечення позову в
господарському процесі є засобом, що
гарантує виконання майбутнього
рішення господарського суду.
Забезпечення позову полягає у вжитті
заходів, за допомогою яких у подальшому
гарантується виконання судових актів.
Отже, забезпечення позову
застосовується судом , якщо невжиття
цього заходу може ускладнити чи
унеможливити виконання рішення суду.

Відповідно до п. п. 1, 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання
практики застосування заходів до
забезпечення позову" у вирішенні
питання про забезпечення позову
господарський суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням: розумності,
обґрунтованості і адекватності вимог
заявника щодо забезпечення позову;
забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу; наявності
зв'язку між конкретним заходом до
забезпечення позову і предметом
позовної вимоги, зокрема, чи спроможний
такий захід забезпечити фактичне
виконання судового рішення в разі
задоволення позову; імовірності
утруднення виконання або невиконання
рішення господарського суду в разі
невжиття таких заходів; запобігання
порушенню у зв'язку із вжиттям таких
заходів прав та охоронюваних законом
інтересів осіб, що не є учасниками
даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення. Отже, найдоцільніше
вирішувати питання забезпечення
позову на стадії попередньої
підготовки справи до розгляду (стаття 65
ГПК).

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Предметом спору, як вбачається з
позовної заяви, є стягнення з
відповідача-1 заборгованості з оплати
вартості поставленого позивачем
товару згідно Договору №25005 від
15.05.2010р. у розмірі 4107000,13 грн.

З копій судових рішень, наданих
позивачем, вбачається, що відповідач-1
має значну заборгованість перед іншими
кредиторами, що є достатньою підставою
вважати, що на момент виконання
судового рішення грошові суми, які є у
відповідача-1 можуть зникнути, що
зробить виконання судового рішення
неможливим або суттєво ускладнить його
виконання. Слід зауважити, що позивач
просив накласти арешт на рахунки
відповідача-1, які були йому відомі на
час подання позову, що не суперечило ст.
67 ГПК України, також арешт накладено
судом першої інстанції в межах суми
заявлених позивачем вимог - 4107000,13 грн.

Крім того, про ймовірність утруднення
виконання рішення в майбутньому також
свідчить звіт ТОВ "АТБ-маркет" про
фінансові результати (Звіт про
сукупний дохід) за 9 місяців 2014 року,
згідно якого збитки товариства
становлять 551492,00 грн.

З наданого відповідачем-1 Листа
Спеціалізованої державної податкової
інспекції з обслуговування великих
платників у м. Дніпропетровську
Міжрегіонального головного управління
Міндоходів від 24.11.2014 №31145/10/08-01-20-03-24 та
Довідки головного бухгалтера ТОВ
"АТБ-маркет" від 24.11.2014 №20455 вбачається,
що у відповідача-1 відсутня
заборгованість зі сплати податків,
зборів, платежів та заробітної плати.

Судова колегія у зв'язку з викладеним
вище дійшла висновку, що арешт грошових
коштів відповідача-1 є адекватним
заявленим вимогам, співрозмірний з
ними, а вжиття заходів забезпечення
відбулося при існуючій ймовірності
неможливості реального виконання
судового рішення у разі задоволення
позовних вимог.

Доводи скаржника, що задоволення заяви
про забезпечення позову порушує права
і законні інтереси відповідача-1,
оскільки він фактично позбавляється
можливості здійснювати свою
господарську діяльність у нормальному
режимі, що неминуче може призвести до
виникнення значних збитків, колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки
трудові, соціальні та/або податкові
зобов'язання відповідача-1, а також його
стосунки з іншими контрагентами не є
виключними обставинами, які дають
підстави для скасування заходів
забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів дійшла висновку, що ухвала
господарського суду міста Києва від
20.10.2014 відповідає обставинам справи та
вимогам законодавства, тому підстави
для її зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "АТБ -
маркет" на ухвалу господарського суду
міста Києва від 20.10.2014 у справі №910/22282/14
залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста
Києва від 20.10.2014 у справі №910/22282/14
залишити без змін.

3. Матеріали оскарження ухвали
господарського суду міста Києва від
20.10.2014 у справі №910/22282/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
Г.В. Корсакова

Судді
Ю.Л. Власов

С.Р. Станік