КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р. Справа№ 910/16252/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Красножон Н.А.

За участю представників:

від позивача не з'явився.

від відповідача:- Харченко С.В.

розглянувши Товариства з
обмеженою відповідальністю

апеляційну скаргу "Бюро
Ейнштейн"

на рішення

господарського суду м. Києва

від 10.11.2014 року

у справі № 910/16252/14
(суддя Марченко О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бюро Ейнштейн"

до Антимонопольного комітету України,
м. Київ,

про визнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 10.11.2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бюро Ейнштейн"
звернулась до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду м. Києва та
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.11.2014 року
апеляційну скаргу прийнято до
провадження. Розгляд справи призначено
до розгляду.

В судовому засіданні 16.12.2014 року
оголошено перерву до 23.12.2014 року.

В судове засідання 23.11.2014 року
представник позивача не з'явився, проте
належним чином повідомлений про дату,
місце та час судового засідання.

Колегія суддів вважає за можливе
здійснювати розгляд справи без участі
представника позивача, враховуючи що
останній належним чином повідомлений
про дату, час і місце судового
засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються доводи
та заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

Як вбачається з матеріалів даної
справи, рішенням № 214 від 22.04.2014 року:

- визнано дії ТОВ "Бюро Ейнштейн"
порушенням, передбаченим пунктом 1
статті 50 та пунктом 4 частини другої
статті 6 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» (далі-Закон),
у вигляді антиконкурентних узгоджених
дій, які стосуються спотворення
результатів торгів (тендерів) (пункт 1
рішення №214-р);

- за порушення, зазначене в пункті 1
резолютивної частини рішення,
відповідно до абзацу другого частини
другої статті 52 Закону накладено на ТОВ
"Бюро Ейнштейн" штраф у сумі 40 000 (сорок
тисяч) гривень (пункт 2 рішення №214-р).

Частиною першою статті 60 Закону
передбачено, що заявник, відповідач,
третя особа мають право оскаржити
рішення органів АМК повністю або
частково до господарського суду у
двомісячний строк з дня одержання
рішення.

У розгляді даної справи господарським
судом міста Києва встановлено, що:

- оскаржуване рішення надіслано АМК на
адресу ТОВ "Бюро Ейнштейн" супровідним
листом від 05.05.2014 № 20-26.13/12-4038;

- 27.05.2014 позивач отримав рішення № 214-р,
що підтверджується копією
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення
№230 (позивачем у зверненні до суду
з позовом зазначено, що про рішення №
214-р останній дізнався 02.07.2014 на
офіційній інтернет-сторінці АМК);

- враховуючи приписи статті 60 Закону,
строк оскарження рішення № 214-р мав
закінчитися 27.07.2014;

- 07.07.2014 АМК отримав від позивача
позовну заяву від 01.07.2014 № 17 про
оскарження рішення № 214-р, в якій ТОВ
"Бюро Ейнштейн" зазначило, що отримало
спірне рішення 12.05.2014;

- 05.08.2014 ТОВ "Бюро Ейнштейн" звернулося
до господарського суду міста Києва з
позовом про визнання рішення № 214-р
недійсним, що підтверджується печаткою
відділу діловодства на першій сторінці
наявної у справі позовної заяви.

Позивач заперечував проти доводів
відповідача та наголошував на тому, що
про рішення № 214-р дізнався лише 02.07.2014.

На думку позивача, повідомлення про
вручення поштового відправлення
№ 230 підписано
невстановленою особою, а тому є
неналежним доказом, оскільки ТОВ "Бюро
Ейнштейн" не видавало жодних
довіреностей, які б уповноважували
будь-кого на отримання кореспонденції.

Згідно з ч. 1 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 94 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 № 270, порядок доставки
поштових відправлень, поштових
переказів, повідомлень про вручення
поштових відправлень, поштових
переказів, періодичних друкованих
видань юридичним особам визначається
на підставі договору, що укладається
юридичною особою з оператором
поштового зв'язку за місцем
обслуговування. Прості та
рекомендовані поштові відправлення,
повідомлення про надходження поштових
відправлень, поштових переказів,
повідомлення про вручення поштових
відправлень, поштових переказів,
періодичні друковані видання,
адресовані юридичним особам, можуть
доставлятися з використанням
абонентських поштових скриньок, що
встановлюються на перших поверхах
приміщень чи інших доступних для цього
місцях або у канцелярії, експедиції
тощо, розміщені на перших поверхах
приміщень, чи видаватися в приміщеннях
об'єкта поштового зв'язку
представникам юридичних осіб,
уповноваженим на одержання пошти.

З рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення
230 вбачається, що лист АМК було
вручено 27.05.2014 представнику
відповідача за довіреністю.

Таким чином, рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення № 230, є належним
доказом, що підтверджує факт отримання
відповідачем спірного рішення.

Також позивач заперечував факт
підписання директором Безкоровайним
М.В. позовної заяви від 01.07.2014 № 17 та її
надсилання на адресу АМК.

Разом з тим, позивач не пояснив, яким
чином підпис, що міститься на дев'ятому
аркуші цієї заяви засвідчений печаткою
ТОВ "Бюро Ейнштейн". Жодного
документального підтвердження
використання печатки позивача
сторонніми особами суду не подано.

Судом першої інстанції оглянуто
оригінал позовної заяви від 01.07.2014 року
№17 про оскарження рішення № 214-р, яка
підписана та містить відбиток печатки
ТОВ "Бюро Ейнштейн".

Крім того, серед додатків до позовної
заяви від 01.07.2014 року № 17 наявна копія
рішення № 214-р, яка засвідчена
директором Безкоровайним М.В., містить
відбиток штампу "копія вірна директор
Безкоровайний М.В." та відбиток печатки
ТОВ "Бюро Ейнштейн".

У пункті 2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 15 "Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства" зазначено, що у
застосуванні згаданого припису
частини першої статті 60 Закону, а також
частини другої статті 47 цього Закону
господарським судам слід враховувати
таке.

За цими приписами передбачені ними
строки оскарження рішень органу АМК не
може бути відновлено.

Таким чином, зазначені строки є
присічними. Встановлена Цивільним
кодексом України позовна давність до
відповідних правовідносин не
застосовується, так само як і в
оскарженні розпоряджень АМК та його
органів.

Закінчення присічного строку,
незалежно від причин його пропуску
заінтересованою особою, є підставою
для відмови в позові про визнання
недійсним рішення (розпорядження) АМК
та його органів.

Таким чином, ТОВ "Бюро Ейнштейн" рішення
№ 214-р у встановлений частиною першою
статті 60 Закону строк (до 27.07.2014) не
оскаржило, а звернулося з відповідним
позовом лише 05.08.2014, що в будь-якому разі
є підставою для відмови в задоволенні
позову.

Відповідно до частини 1 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору на
підставі доказів у справі. Зокрема,
відповідно до частини 2 статті 32
Господарського процесуального кодексу
України - на підставі письмових доказів
та пояснень представників сторін.

Згідно із частиною 1 статті 36
Господарського процесуального кодексу
України письмовими доказами є
документи і матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Твердження позивача про те, що строк
оскарження рішення № 214-р не пропущено,
оскільки ТОВ "Бюро Ейнштейн" дізналося
про спірне рішення лише 02.07.2014 та жодних
офіційних документів від АМК не
отримувало, спростовуються доказами,
наявними у справі.

Крім того Українське державне
підприємство поштового зв'язку
«Укрпошта» листом від 02.12.2014 року
№303/06-А-3386 підтвердило отримання
уповноваженою особою ТОВ "Бюро
Ейнштейн" поштового відправлення
№230, яким направлялась копія
рішення відповідача з супровідним
листом від 05.05.2014 року №20-26.13/12-4038.

Отримання поштової кореспонденції
уповноваженим представником ТОВ «Бюро
Ейнштейн» підтверджується також
договором про надання послуг зв'язку з
доставки пошти від 05.10.2012, укладеного
УДППЗ «Укрпошта» з ТОВ «Бюро Ейнштейн»,
додатком до цього договору та підписом
уповноваженої особи у книзі запису
рекомендованих поштових відправлень
повідомлень ф.8.

Вказані додаткові докази прийнято
колегією суддів.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, колегія суддів вважає, що
рішення суду першої інстанції є цілком
обгрутнованим та законним, тому
відсутні підстави для скасування чи
зміни останнього.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва
від 10.11.2014 року у справі №
910/16252/14 залишити без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

2. Справу № 910/16252/14 повернути до
господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя
О.М. Баранець

Судді
С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло

Повний текст постанови складено 23.12.2014
року.