Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "22" грудня 2014 р.
Справа № 906/1554/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання
Смиковського В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "Промвпровадження" (м.Київ)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (м.
Коростень)

про стягнення 12940,37 грн.

Позивач Товариство з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "Промвпровадження"
звернувся до господарського суду з
позовом до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 про стягнення 12 940,37 грн. боргу
за надані автопослуги згідно актів
здачі-прийняття робіт №30/09-24 від 30.09.10 р.
на суму 1 501,08 грн., №13/10-1 від 13.10.10 р. на
суму 7 274,39 грн., а також актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг):
№ОУ-0000079 від 08.09.10 р. на суму 2112,40 грн.,
№ОУ-0000089 від 13.10.10 р. на суму 2 052,50 грн.,
права вимоги на які було відступлено
позивачу, згідно Договору про
відступлення права вимоги від 10.02.14 р.,
укладеного між ТОВ "НВО
"Промвпровадження" та ТОВ "Євротранс
Україна".

В якості правових підстав позову
позивач посилається на ст. ст. 509, 525, 526,
530, 549, 551, 625, 626, 629 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 193, 216, 220 Господарського
кодексу України.

Ухвалою від 21.11.14 р. суд порушив
провадження у справі та вжив заходів
щодо підготовки до розгляду справи по
суті, витребував додаткові докази.

До початку розгляду справи по суті 09.12.14
р. до суду повернулася ухвала від 21.11.14
р., надіслана на юридичну адресу
відповідача з відміткою ВПЗ "за
закінченням терміну зберігання".

Ухвалою від 09.12.14 р. суд відкладав
розгляд справи, надіслав копію ухвали
на фактичну адресу відповідача: 11242,
Житомирська обл., Ємільчинський р-н, с.
Вірівка.

У судовому засіданні 22.12.14 р. суд
перейшов до розгляду справи по суті.

Відповідач відзиву на позов не подав,
свого представника в судове засідання
не направив, хоча про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить
результат пошуку поштових відправлень
за штрихкодовим ідентифікатором
218: ухвала суду від 09.12.14 р.,
надіслана відповідачу на фактичну
адресу, вручена останньому особисто
13.12.14 р. об'єктом поштового зв'язку
ПЕРЕСУВНЕ №34 Житомирської області з
індексом 11757 (а. с. 39-40).

Натомість, ухвала суду від 09.12.2014,
надіслана на юридичну адресу
відповідача, повернулася до суду з
відміткою відділення поштового зв'язку
«за закінченням терміну зберігання»
(а.с. 33-35)

З метою підтвердження відомостей щодо
місцезнаходження відповідача, судом
09.12.14 р. було здійснено електронний
запит та отримано спеціальний витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
розміщеного на офіційному веб-сайті
Державного підприємства
"Інформаціійно-ресурсний центр", згідно
якої юридична адреса відповідача
відповідає адресі, зазначеній у
позовній заяві, та на яку надсилались
ухвали суду (а. с. 27-28).

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму
ВГСУ №18 від 26.12.11р. передбачено, що
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму
ВГСУ № 18 від 26.12.11 року у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників сторін або
представника однієї із сторін справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки згідно ч. 3 ст. 4-3 ГПК України
господарський суд створив сторонам у
справі необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства, господарський суд не
знаходить підстав для відкладення
розгляду справи та відповідно до ст. 75
ГПК України вирішує спір за наявними в
ній матеріалами, в засіданні суду 22.12.14
р. судом прийнято рішення у справі.

Господарський суд, розглянувши
матеріали справи, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно усної домовленості між
позивачем ТОВ "Науково-виробниче
об'єднання "Промвпровадження" та
відповідачем Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3, позивач
(Виконавець) надав відповідачу
(Замовник) автопослуги на загальну суму
8 775,47 грн.

Факт належного виконання позивачем
свого обов'язку по наданню відповідачу
автопослуг підтверджується актами
здачі-прийняття робіт №30/09-24 від 30.09.10 р.
на суму 1 501,08 грн. та №13/10-1 від 13.10.10 р. на
суму 7 274,39 грн. (а.с. 6-7).

Відповідач свого обов'язку по оплаті
наданих послуг не здійснив, у зв'язку із
чим позивач звернувся до останнього з
листом-вимогою №21/08 від 21.08.12 р., в
порядку ст. 530 ЦК України, про погашення
заборгованості в розмірі 8 775,47 грн. (а.с.
11).

Відповідач дану вимогу залишив без
відповіді та задоволення.

10.02.14 р. між ТОВ "Євротранс Україна"
(Первісний кредитор) та ТОВ
"Науково-виробниче об'єднання
"Промвпровадження" (Новий кредитор)
було укладено договір про відступлення
права вимоги (надалі за текстом -
Договір) (а.с. 8), відповідно до п. 1.1.
якого Первісний кредитор передає, а
Новий кредитор приймає на себе право
вимоги, що належить Первісному
кредиторові, і стає кредитором за актом
№№ОУ-0000079 здачі-прийняття робіт
(надання послуг) від 08.09.10 р., актом
№ОУ-0000089 здачі-прийняття робіт (надання
послуг) від 13.10.10 р. (основне
зобов'язання), укладеними між Первісним
кредитором та приватним підприємцем
ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 (Боржник) на загальну
суму 4 164,90 грн.

Згідно п. 1.2. Договору Новий кредитор
одержує право (замість Первісного
кредитора) вимагати від Боржника
належного виконання всіх зобов'язань
за Основним зобов'язанням.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили,
що Первісний кредитор у триденний
термін з моменту підписання даного
Договору повинен передати Новому
кредитору всі документи, які
засвідчують права, що передаються та
інформацію, яка є важливою для їх
здійснення за Основним зобов'язанням.

Таким чином, на дату укладення даного
Договору заборгованість відповідача
перед позивачем збільшилась на 4 164,90
грн. та склала 12 940,37 грн.

Позивач вдруге 10.11.14 р. за №10/11 надіслав
відповідачу вимогу щодо виконання
грошового зобов'язання на загальну
суму 12 940,37 грн. не пізніше 17.11.14 р. та
попередив, що у разі його невиконання
позивач буде змушений звернутися до
суду за захистом свого майнового права
(а. с. 12).

Однак відповідач у визначений
позивачем строк не виконав своє
зобов'язання з оплати послуг, а тому 20
листопада 2014 року позивач звернувся за
захистом свого порушеного права до
суду з позовом про стягнення
заборгованості в розмірі 12 940,37 грн.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
подані позивачем докази на
підтвердження своїх вимог та
заперечень, на підставі ст. ст. 4-7 , 33 , 43
ГПК України господарський суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є, зокрема,
договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 202
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Згідно ч. 2 цієї статті
правочини можуть бути односторонніми
та дво- чи багатосторонніми (договори).

Згідно ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі.

У частині 2 цієї статті закріплено
правило про те, що правочин, для якого
законом не встановлена обов'язкова
письмова форма, вважається вчиненим,
якщо поведінка сторін засвідчує їхню
волю до настання відповідних правових
наслідків.

Вчинений сторонами усний договір за
своєю правовою природою є договором
про надання послуг та підпадає під
правове регулювання норм статей глави
63 ЦК України.

Для договорів про надання послуг закон
не вимагає обов'язкової письмової
форми. Усний правочин вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків (ч. 2 ст.
205 ЦК України).

Відповідно до статті 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Зобов'язання за цим договором мають
двосторонній характер, тобто
покладають як на позивача, так і на
відповідача певні обов'язки, при цьому
в зобов'язаннях за договором кожна із
сторін одночасно є боржником та
кредитором. З точки зору виконання такі
зобов'язання є зустрічними, оскільки
виконання свого обов'язку однією із
сторін обумовлюється виконанням
другою стороною свого обов'язку (ч. 1 ст.
538 ЦК України).

Частиною 1 ст. 903 ЦК України передбачено,
що якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Судом встановлено, що сторонами
вчинено усний договір про надання
послуг, за яким позивач надав
відповідачу автопослуги на загальну
суму 8 775,47 грн. по рахункам - фактурам
№СФ-0000495 від 30.09.2010 року та №СФ-0000546 від
13.10.2010 року, а відповідач своїм підписом
та печаткою надав свою згоду оплатити
їх у повному обсязі.

Оскільки у вчиненому в усній формі
договорі про надання послуг сторони не
встановили строк (термін), у який
повинно бути виконано відповідачем
грошове зобов'язання, суд виходить з
приписів частини другої статті 530 ЦК
України.

У п. 1.7 Постанови ВГСУ від 17.12.2013 № 14
"Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" роз'яснено, що
днем пред'явлення вимоги кредитором
слід вважати день, у який боржник
одержав надіслану йому вимогу, а в разі
якщо вимогу надіслано засобами
поштового зв'язку і підприємством
зв'язку здійснено повідомлення про
неможливість вручення поштового
відправлення, то днем пред'явлення
вимоги є дата оформлення названим
підприємством цього повідомлення.

Оскільки згаданою статтею 530 ЦК України
не визначена форма пред'явлення вимоги
кредитором, останній може здійснити
своє право як шляхом надіслання
платіжної вимоги-доручення, так і
шляхом звернення до боржника з листом,
телеграмою, надіслання йому рахунка
(рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо
боржник (відповідач) заперечує
одержання ним такої вимоги, кредитор
(позивач) зобов'язаний подати
господарському суду докази її
надіслання боржникові. Останній, зі
свого боку, не позбавлений права подати
докази неодержання ним вимоги
кредитора (наприклад, довідку
підприємства зв'язку про ненадходження
на адресу боржника відповідного
рекомендованого поштового
відправлення). Ухилення боржника від
одержання на підприємстві зв'язку
листа, що містив вимогу (відмова від
його прийняття, нез'явлення на
зазначене підприємство після
одержання його повідомлення про
надходження рекомендованого або
цінного листа) не дає підстав вважати
вимогу непред'явленою.

Судом встановлено, що позивач
звертався до відповідача з листом
-вимогою щодо виконання грошового
зобов'язання від 21.08.12р. № 21/08 у сумі 8
775,47 грн. у строк не пізніше 27.08.12року ,
яку надіслав відповідачу
рекомендованою кореспонденцією ( а.с.
11).

Відповідач до винесення рішення суду у
справі не подав докази неодержання ним
цієї вимоги позивача.

Окрім того, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512
ЦК України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 цього кодексу встановлено,
що до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до Договору про
відступлення права вимоги від 10.02.14 р.
до позивача перейшли всі права та
обов'язки ТОВ "Євротранс Україна" щодо
основного зобов'язання відповідача на
суму 4 164,90 грн.

Внаслідок цього правочину загальна
заборгованість відповідача перед
позивачем станом на 10.02.14року
збільшилась до 12 940,37 грн.

Судом встановлено, що позивач
звертався до відповідача з листом -
вимогою щодо виконання грошового
зобов'язання від 10.11.12р. № 10/11 у
загальній сумі 12 940,37 грн. у строк не
пізніше 17.11.14року , яку надіслав
відповідачу листом з описом вкладення (
а.с. 12).

Відповідач до винесення рішення суду у
справі не подав докази неодержання ним
цієї вимоги позивача.

За загальним правилом, одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов, не
допускається, крім випадків,
передбачених законом або самим
договором (ст.193 ГК України, ст. 525 ЦК
України).

Належне виконання зобов'язання - це
виконання зобов'язання, обумовленого,
насамперед, в договорі чи акті
цивільного законодавства способом,
предметом, у встановлений строк та в
певному місці, належній особі та
належною особою.

Оскільки відповідач в досудовому
порядку не виконав свого обов'язку з
оплати заборгованості у строк до 17.11.14
року, позивач звернувся з позовом
безпосередньо до суду з вимогою про
стягнення з відповідача
заборгованості в сумі 12 940, 37 грн.

З врахуванням встановлених судом
обставин справи та вимог ст. 33 ГПК
України, позов є обґрунтованим та
підлягає задоволенню в заявленому
розмірі.

На підставі ч. 5 ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача в повному розмірі.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
об'єднання "Промвпровадження" (01015, м.
Київ, вул. Московська, буд. 41/8, кв. 92, ):

- 12 940,37 грн. основного боргу;

- 1 827,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "22" грудня 2014
року.

Суддя
Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу (01015, м. Київ, вул. московська,
буд. 41/8, кв. 92) рек. з повід.

3-4 відповідачу на дві адреси: АДРЕСА_1
(рек. з повід.)

11242, Житомирська обл., Ємільчинський р-н,
с. Вірівка (рек. з повід.)