ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року Справа № 9/178/10

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіУдовиченка
О.С.,суддів:Міщенка П.К., Поліщука В.Ю.
(доповідач),розглянувшикасаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротрейд" (вх. №
16607/2014),на постановуОдеського
апеляційного господарського суду від 14
серпня 2014 року,та ухвалуГосподарського
суду Миколаївської області від 9 липня
2014 року,у справі№ 9/178/10,за заявою
Публічного акціонерного товариства
"Дочірній банк Сбербанку Росії" (м.
Київ),доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Бахмачкосервмолоко" (м. Миколаїв),
провизнання банкрутом,представники
учасників судового провадження в
судове засідання не з'явились;
в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду
Миколаївської області від 27.09.2010 року
за заявою Публічного акціонерного
товариства "дочірній банк Сбербанку
Росії" (далі за текстом - ПАТ "Дочірній
банк Сбербанку Росії") порушено
провадження у справі № 9/178/10 про
визнання банкрутом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Бахмачкосервмолоко" (далі за
текстом - ТзОВ "ТД "Бахмачкосервмолоко"),
інше.

Ухвалою Господарського суду
Миколаївської області від 14.12.2010 року у
справі № 9/178/10 введено процедуру
розпорядження майном; визнано
безспірні грошові вимоги ПАТ "Дочірній
банк Сбербанку Росії" у розмірі 303 236
грн. 00 коп.; розпорядником майна
призначено арбітражного керуючого
Надлонка Андрія Івановича, інше.

Постановою Господарського суду
Миколаївської області від 31.01.2012 року у
справі № 9/178/10 визнано ТзОВ "ТД
"Бахмачкосервмолоко" банкрутом;
відкрито ліквідаційну процедуру;
призначено ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Надлонка А.І.,
інше.

Ухвалою Господарського суду
Миколаївської області від 09.07.2014 року у
справі № 9/178/10 (суддя - Адаховська В.С.)
Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агротрейд" (далі за
текстом - ТзОВ "Агротрейд") про визнання
вимог б/н від 07.07.2014 року повернуто без
розгляду, на підставі п. п. 1) 4), 6) ч. 1 ст. 63
ГПК України.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 14.08.2014 року у
справі № 9/178/10 (головуючий суддя - Таран
С.В., судді: Величко Т.А., Ярош А.І.)
апеляційну скаргу ПАТ "Дочірній банк
Сбербанку Росії" залишено без
задоволення, ухвалу Господарського
суду Миколаївської області від 09.07.2014
року у справі № 9/178/10 залишено без
змін. При цьому, апеляційний
господарський суд вказав, що не вбачає
підстави для зміни чи скасування
спірної ухвали.

Не погоджуючись з прийнятими
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій ухвалою та
постановою, усунувши недоліки, на які
було вказано в ухвалі Вищого
господарського суду України від 07.10.2014
року (касаційну скаргу було повернуто
на підставі п.п. 4), 6) ч. 1 ст. 1113 ГПК
України), ТзОВ "Агротрейд" повторно
звернулось з касаційною скаргою, у якій
просить скасувати ухвалу
Господарського суду Миколаївської
області від 09.07.2014 року та постанову
Одеського апеляційного господарського
суду від 14.08.2014 року у справі № 9/178/10,
передати справу до місцевого
господарського суду для продовження
розгляду. При цьому, скаржник
посилається на порушення
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій, зокрема, ст. 43
ГПК України та ст. 5 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Вищого господарського суду
України, згідно зі ст. 111 ГПК України,
згідно зі ст. 1114 ГПК України, касаційну
скаргу ТзОВ "Агротрейд" прийнято до
провадження та призначено до розгляду
у судовому засіданні за участю
уповноважених представників учасників
судового провадження.

Учасники касаційного провадження
уповноважених представників в судове
засідання касаційної інстанції не
направили, хоча про дату, час та місце
розгляду касаційної скарги були
повідомлені належним чином.
Враховуючи, що учасників судового
провадження було повідомлено про те, що
не з'явлення їх представників в судове
засідання касаційної інстанції не
тягне за собою відкладення розгляду
справи, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку про можливість розгляду
касаційної скарги за відсутності в
судовому засіданні уповноважених
представників учасників касаційного
провадження.

Заслухавши доповідь судді Поліщука
В.Ю., обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши наявні матеріали
справи, проаналізувавши застосування
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій під час розгляду
справи встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду
Миколаївської області від 27.09.2010 року
за заявою ПАТ "Дочірній банк Сбербанку
Росії" порушено провадження у справі №
9/178/10 про банкрутство ТзОВ "ТД
"Бахмачконсервмолоко".

Постановою Господарського суду
Миколаївської області від 31.01.2012 року у
справі № 9/178/10 визнано ТзОВ "ТД
"Бахмачконсервмолоко" банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором боржника призначено
арбітражного керуючого Надлонка А.І.,
якого зобов'язано вчинити необхідні
дії для здійснення ліквідаційної
процедури.

В газеті "Голос України" від 16.02.2012 року
опубліковано оголошення про визнання
ТзОВ "ТД "Бахмачконсервмолоко"
банкрутом, відкриття ліквідаційної
процедури та відомості щодо
ліквідатора товариства.

Ухвалою Господарського суду
Миколаївської області від 15.05.2014 року у
справі № 9/178/10, серед іншого, призначено
ліквідатором ТзОВ "ТД
"Бахмачконсервмолоко" арбітражного
керуючого Догарєва А.С.

09.07.2014 року до Господарського суду
Миколаївської області від ТзОВ
"Агротрейд" надійшла Заява від 07.07.2014
(вх. №12628/17 від 09.07.2014 року) про визнання
вимог до ТзОВ "ТД "Бахмачконсервмолоко"
у розмірі 15 000 грн. 00 коп. (далі за
текстом - Заява)

Під час перевірки матеріалів поданої
ТзОВ "Агротрейд" Заяви, місцевим та
апеляційним господарськими судами
встановлено, що до цієї Заяви не додано
доказів сплати судового збору у
встановлених Законом України "Про
судовий збір" порядку та розмірі,
доказів направлення копії цієї Заяви
на адреси ліквідатора (арбітражного
керуючого Догарєва А.С.) та боржника
(ТзОВ "ТД "Бахмачконсервмолоко").

Поряд з цим, господарські суди першої
та апеляційної інстанцій відзначили,
що до Заяви, за підписом ОСОБА_6 як
представника ТзОВ "Агротрейд" за
довіреністю (без вказівки щодо дати та
номеру довіреності), на підтвердження
повноважень останнього, всупереч ст. 36
ГПК України, не було надано належних
доказів, у зв'язку з чим господарські
суди попередніх інстанцій дійшли
висновку, що Заява підписана особою,
яка не має такого права.

Встановивши наведені вище обставини,
місцевий та апеляційний господарський
суд дійшли висновку, що подана ТзОВ
"Агротрейд" Заява не відповідає
встановленим чинним процесуальним
законодавствам вимогам та має бути
повернута заявнику без розгляду.

Не погоджуючись з такими висновками
місцевого та апеляційного
господарського суду, ТзОВ "Агротрейд"
звернулось з касаційною скаргою, у
якій, посилаючись на порушення
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій ст. 43 ГПК України
та ст. 5 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", просить
скасувати ухвалу Господарського суду
Миколаївської області від 09.07.2014 року
та постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 14.08.2014 року у
справі № 9/178/10, передати справу до
місцевого господарського суду для
продовження розгляду.

Відмовляючи у задоволенні поданої ТзОВ
"Агротрейд" касаційної скарги колегія
суддів касаційної інстанції виходить з
наступного.

Згідно зі ст. 41 ГПК України,
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 5 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлено, що провадження у справах
про банкрутство регулюється цим
Законом, ГПК України, іншими
законодавчими актами України.

Відтак, звертаючись із заявою у справі
про банкрутство (в цьому випадку -
Заявою про визнання вимог ТзОВ
"Агротрейд" до ТзОВ "ТД
"Бахмачконсервмолоко" у розмірі 15 000
грн. 00 коп.), особа повинна
дотримуватись встановлених ГПК
України вимог, з урахуванням
особливостей, встановлених Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

За таких підстав, звертаючись із Заявою
з вимогами до ТзОВ "ТД
"Бахмачконсервмолоко" у розмірі 15 000
грн. 00 коп., ТзОВ "Агротрейд" мало
дотримуватись встановлених чинним
процесуальним законодавством вимог,
зокрема, щодо надання доказів сплати
судового збору у встановленому Законом
України "Про судовий збір" порядку та
розмірі, приписами якого, зокрема,
встановлено, що ставка судового збору
за подання до господарського суду
заяви кредиторів, які звертаються з
грошовими вимогами до боржника після
оголошення про порушення справи про
банкрутство, а також після
повідомлення про визнання боржника
банкрутом становить 1 розмір
мінімальної заробітної плати (пп. 14) п. 2
ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий
збір").

Колегія суддів касаційної інстанції
відзначає, що згідно зі ст. 36 ГПК
України, письмові докази подаються в
оригіналі або в належним чином
засвідченій копії.

При цьому, платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором. Відповідні
документи подаються до господарського
суду тільки в оригіналі; копії, у тому
числі виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору
(Постанова Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" № 7 від 21.02.2013 року).

Зважаючи на встановлені
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій обставини щодо
ненадання із Заявою належних доказів
на підтвердження повноважень ОСОБА_6 на
подання від імені ТзОВ "Агротрейд",
зокрема, цієї Заяви, колегія суддів
касаційної інстанції відзначає, що,
згідно з ч. 3 ст. 28 ГПК України,
представниками юридичних осіб, окрім
визначених у ч. ч. 1, 2 цієї статті, можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації (за
наявності).

Однак, з матеріалами Заяви, заявником
взагалі не було надано належним чином
завіреної копії довіреності на ім'я
ОСОБА_6, про що свідчить, зокрема,
перелік додатків до цієї Заяви.

Наведене також спростовує твердження
касаційної скарги про надання із
Заявою належним чином завіреної копії
довіреності.

Крім того, як встановлено місцевим
господарським судом, подана Заява не
містить відомостей щодо номеру та дати
довіреності, якою ОСОБА_6 надано
повноваження звертатись з цією Заявою
до господарського суду, відтак,
господарський суд був позбавлений
можливості витребувати цю довіреність,
оскільки, як роз'яснено у Постанові
Пленуму Вищого господарського суду
України, "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року, у
разі коли до позовної заяви, підписаної
представником позивача, не додано
оригіналу або належно завіреної копії
довіреності, але в цій заяві вміщено
посилання на номер і дату довіреності,
то господарський суд, приймаючи заяву
до розгляду, витребує у позивача таку
довіреність.

Водночас, направлення Заяви з вимогами
до боржника на адреси ліквідатора та
боржника є особливістю провадження у
справі про банкрутство, що пов'язана з
тим, що вимоги особою заявляються саме
до боржника, і ст. 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
на ліквідатора покладено обов'язок
заявляти в установленому порядку
заперечення по заявлених до боржника
вимогах поточних кредиторів за
зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, і
є неоплаченими; крім того, саме
ліквідатор відповідно до рішення
господарського суду організовує
здійснення ліквідаційної процедури
боржника, визнаного банкрутом, та
забезпечує задоволення визнаних судом
вимог кредиторів у встановленому цим
Законом порядку.

Враховуючи встановлені у справі
обставини та норми чинного
законодавства, які підлягають до
застосування у спірних
правовідносинах, колегія суддів
касаційної інстанції погоджується з
висновком господарських судів першої
та апеляційної інстанції про
повернення поданої Заяви, у зв'язку з
недотриманням при її поданні вимог
чинного процесуального законодавства.

Поряд з цим, зважаючи на доводи
касаційної скарги щодо порушення
господарськими судами ст. 43 ГПК
України, колегія суддів касаційної
інстанції вважає за необхідне
відзначити наступне.

За визначенням ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
кредитор - юридична або фізична особа,
яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).
Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство. До конкурсних кредиторів
відносяться також кредитори, вимоги
яких до боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство. Поточні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутств.

Таким чином, звертаючись із Заявою з
вимогами до боржника, ТзОВ "Агротрейд"
мало надати належні докази як на
підтвердження цих вимог, так і докази
дотримання встановлених чинним
процесуальним законодавством вимог до
форми та змісту такої заяви.

При цьому, колегія суддів касаційної
інстанції зауважує, що такий обов'язок
покладено саме на особу, яка
звертається з тими чи іншими вимогами
(в цьому випадку - з грошовими вимогами
до боржника), оскільки, згідно зі ст. 43
ГПК України, сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, обґрунтовують
свої вимоги і заперечення поданими
суду доказами. Доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. (ст. ст. 32, 33
ГПК України).

Щодо доводів касаційної скарги про
можливість настання незворотних
наслідків повернення Заяви, колегія
суддів касаційної інстанції відзначає,
що Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" не
встановлено обмежень для подання
поточними кредиторами заяв з вимогами
до боржника. Відтак, ТзОВ "Агротрейд" не
позбавлено можливості повторного
звернення із Заявою з вимогами до ТзОВ
"ТД "Бахмачконсервмолоко" після
усунення недоліків, на які було вказано
місцевим господарським судом в
оскаржуваній в касаційному порядку
ухвалі.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
1115, 1117, 1119, 11111, 11113 ГПК України, Вищий
господарський суд України -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Агротрейд"
(вх. № 16607/2014) залишити без задоволення.

2. Постанову Одеського
апеляційного господарського суду від 14
серпня 2014 року та ухвалу
Господарського суду Миколаївської
області від 9 липня 2014 року у справі №
9/178/10 залишити без змін.

Головуючий суддяО.С. Удовиченко
судді:П.К. Міщенко В.Ю. Поліщук