м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/22199/14 17.12.14

За позовом Заступника прокурора
Оболонського району міста Києва

в інтересах держави в особі

1) Київської міської ради

2) Управління освіти Оболонської
районної в м. Києві державної
адміністрації

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Колегіум "ОЛІМП"

про стягнення 370 052,92 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники сторін:

Від прокуратури не прибув

Від позивача 1 Остапчук В.П.
(дов. № 225-КР-1107)

Від позивача 2 Циганок А.Ю.
(дов. від 06.03.14)

Пономаренко
О.А.(дов. від 15.12.2014)

Від відповідача: не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Прокурор звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача
заборгованості за неналежне виконання
договору оренди нежитлового
приміщення № 16462 від 17.09.2012 в розмірі 370
052, 92 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 17.10.2014 порушено провадження у
справі №910/22199/14 та призначено до
розгляду на 30.10.2014.

Прокурор представники позивача 1,
позивача 2 з'явилися в судове засідання
30.10.2014, надали пояснення по суті справи
та подали додаткові докази по справі.

Представник відповідача в судове
засідання 30.10.2014 не з'явився, проте
через канцелярію суду подав клопотання
про відкладення розгляду справи.

Суд задовольнив дане клопотання.

Розгляд справи відкладено на 25.11.2014.

Прокурор представники позивача 1,
позивача 2 та відповідача з'явилися в
судове засідання 30.10.2014, надали
пояснення по суті справи та подали
додаткові докази по справі.

Суд прийшов до висновку про
витребування доказів.

Відкладено розгляд справи на 17.12.2014.

У судове засідання 17.12.2014 прибули
представники позивачів, надали
пояснення по суті справи.

Представники прокуратури та
відповідача в судове засідання 17.12.2014
не прибули, представник прокуратури
причин неявки суд не повідомив, хоча по
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Відповідач через канцелярію суду подав
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з неможливістю
уповноваженого представника прибути в
судове засідання. Проте суд відмовив в
задоволенні даного клопотання,
оскільки неможливість одного
представника прибути в судове
засідання не перешкоджає юридичній
особі уповноважити іншого
представника на представництво своїх
інтересів, а подальше відкладення
розгляду справи призведе до
затягування такого розгляду та як
наслідок порушення прав та законних
інтересів сторін по даній справі.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судовому засіданні складався
протокол згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, заслухавши пояснення
представників сторін, господарський
суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Статтями 121 Конституції України, ст.ст.
35, 36-1 Закону України „Про прокуратуру",
захист і представництво інтересів
держави покладено на органи
прокуратури.

Згідно з ст. 29 ГПК України, прокурор
бере участь у розгляді справ за його
позовами, а також може вступити за
своєю ініціативою у справу, порушену за
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави.

Відповідно до ст. 20 Закону України „Про
прокуратуру", при виявленні порушень
закону прокурор або його заступник у
межах своєї компетенції мають право,
крім інших заходів прокурорського
реагування, звертатись до суду з заявою
про захист прав і законних інтересів
громадян, держави, а також підприємств
та інших юридичних осіб.

Згідно із ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України,
прокурор, який звертається до
Господарського суду в інтересах
держави, у позовній заяві самостійно
визначає, у чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Рішенням Конституційного Суду України
№ 3-рп/99 від 08.04.99 про офіційне
тлумачення ст. 2 ГПК України визначено,
що прокурор або його заступник у
кожному конкретному випадку
самостійно визначає і обґрунтовує в
позовній заяві, у чому полягає
порушення матеріальних або інших
інтересів держави чи в чому існує
загроза інтересам держави, обгрунтовує
в позовній заяві необхідність їх
захисту та визначає орган,
уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних
відносинах.

У вказаному рішенні судом зазначено, що
інтереси держави можуть збігатися
повністю, частково або не збігатися
зовсім з інтересами державних органів,
державних підприємств та організацій.
Інтереси держави потребують
здійснення загальнодержавних
(політичних, економічних, соціальних та
ін.) дій, програм, спрямованих на захист
суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону У
країни, гарантування її державної,
економічної, інформаційної,
екологічної безпеки, охорону землі як
національного багатства, захист прав
усіх суб'єктів права власності та
господарювання.

Так, відповідно до Переліку державного
майна України, що передасться до
власності
адміністративно-територіальних
одиниць (комунальної власності),
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 05.11.91 № 311
дошкільні виховні та позашкільні
навчально-виховні заклади, середні
загальноосвітні навчально-виховні
заклади, педагогічні училища, школи -
інтернати, міжшкільні
навчально-виробничі комбінати, будинки
учителя, інститути удосконалення
вчителів, методичні кабінети,
фільмотеки, підрозділи з
господарського обслуговування установ
і закладів Народної освіти, крім тих, що
перебувають у відомчому
підпорядкуванні, перейшли до
комунальної власності м. Києва.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
міські ради є органами місцевого
самоврядування, що представляють
відповідні територіальні громади .

Таким чином, внаслідок невиконання
відповідачем зобов'язань за договором
оренди, до місцевого та державного
бюджету не надходять грошові кошти, що
негативно впливає на формування
дохідної частини бюджету та створює
перепони щодо перерозподілу коштів на
витрати бюджету.

Враховуючи, що реальне наповнення
бюджету є об'єктивною передумовою
забезпечення економічних інтересів
держави, у прокуратури Оболонського
району м. Києва є достатні підстави для
представництва прокуратурою району
інтересів держави в особі Київської
міської ради та Управління освіти
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації шляхом
звернення до суду з позовом.

Таким чином, суд вважає правомірним
звернення прокуратури з даним позовом
до суду.

17.09.2012 між Оболонського районною в
місті Києві державною адміністрацією
(далі - Орендодавець), Управлінням
освіти Оболонської районної в місті
Києві державної адміністрації (далі -
Балансоутримувач) та ТОВ «Колегіум
«Олімп» (далі - Орендар) укладено
договір оренди нерухомого майна № 16462
(далі-Договір), що належить до
комунальної власності, строком до
15.09.2015.

Відповідно до п.п. 1.1. та 2.1.
вищезазначеного Договору Орендодавець
передає, а Орендар приймає в строкове
платне користування нежиле приміщення
загальною площею 664,00 кв.м., що
знаходиться за адресою: вул. Полярна,
13-А, м. Київ для розміщення дошкільного
навчального закладу.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що за
користування об'єктом оренди Орендар
сплачує Орендодавцю орендну плату.

Відповідно до п. 3.6 Договору орендна
плата сплачується Орендарем незалежно
від наслідків господарської
діяльності Орендаря щомісячно, не
пізніше 20 числа наступного місяця.

Крім того п. 4.9 Договору передбачено, що
Орендар зобов'язаний відшкодувати
вартість фактично спожитих
комунальних послуг.

Так, згідно Додаткової угоди № 1010 від
17.09.2012, укладеної між
Балансоутримувачем та ТОВ «Колегіум
«Олімп», Орендар зобов'язується
сплачувати отримані комунальні
послуги в орендованому приміщенні
площею 664,00 кв.м., що знаходиться за
адресою: вул. Полярна, 13-А, м. Київ, а саме
водо-, теплопостачання, водовідведення,
електропостачання та інше.

Проте, Орендарем свої зобов'язання по
оплаті за оренду приміщення та
отриманих комунальних послуг
здійснюються неналежним чином.

Так, згідно довідки Управління освіти
Оболонської районної в місті Києві
державної адміністрації від 09.10.2014
заборгованість з орендної плати та
комунальні послуги, враховуючи
часткову оплату послуг Орендарем у
жовтні місяці 2014 року, складає 365833,99
грн., з яких 88364,24 грн. - заборгованість
по орендній платі, 119095,76 -
заборгованість за опалення, 34050,07 -
заборгованість за холодну воду, 121758,87 -
заборгованість за електроенергію, 2565,05
грн. - експлуатаційні послуги.

Як встановлено судом, відповідач
станом на день розгляду справи
зазначену заборгованість не погасив.

Отже, внаслідок укладення договору між
сторонами згідно ст. 11 ЦК України,
виникли цивільні права та обов'язки.
Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
ГК України як спеціального акту
законодавства, що регулює
правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
ГК України до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
кодексом.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205 ЦК
України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства. Правочин може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття
договору, яким є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Відповідно до ст. 759 ЦК України за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму.

Статтею 283 ГК України встановлено, що за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна
плата -це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності.

Наймач зобов'язаний своєчасно вносити
плату за житло. Наймач зобов'язаний
самостійно вносити плату за комунальні
послуги, якщо інше не встановлено
договором найму(ст. 815 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 18
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

Частина перша статті 19 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" встановлює для орендаря
обов'язок за користування об'єктом
оренди вносити орендну плату незалежно
від наслідків господарської
діяльності.

Факт наявності основного боргу у
відповідача перед орендодавцем станом
на 09.10.2014 в сумі 365833,99 грн., з яких 88364,24
грн. - заборгованість по орендній платі,
119095,76 - заборгованість за опалення, 34050,07
- заборгованість за холодну воду, 121758,87 -
заборгованість за електроенергію, 2565,05
грн. - експлуатаційні послуги належним
чином доведений, документально
підтверджений і відповідачем не
спростований, а відтак, позовні вимоги
прокуратури та позивачів про стягнення
з відповідача заборгованості по
орендній платі в сумі 365833,99 грн.
визнаються судом обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Також прокуратура та позивач просять
стягнути з відповідача пеню в сумі 4218,93
грн.

Оскільки факт невиконання та
прострочення грошового зобов'язання
відповідачем є доведеним, у позивача є
всі правові підстави вимагати
стягнення з відповідача передбаченої
договором пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день
прострочки платежу у відповідності з п.
6.2 договору.

Відповідно до п. 6.2 Договору Орендар у
разі несвоєчасної сплати орендних
платежів сплачує на користь
підприємства пеню в розмірі 0,5% від
розміру несплачених орендних платежів
за кожен місяць прострочення, але не
більше розміру, встановленого
законодавством України.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання. У разі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 599 Цивільного Кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного або неналежно виконаного
зобов'язання (ч.4 ст. 549 ЦК України).

Статтею 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені не може
перевищувати подвійну облікову ставку
Національного Банку, що діяла в період,
за який сплачується пеня.

Оскільки відповідач не погасив
заборгованість, яка у нього утворилась
перед позивачем за орендовані
приміщення, останній нарахував
відповідачеві пеню на підставі пункту
6.2. договору, яка складає 4218,93 грн.

Отже, згідно з розрахунком позивача
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача пеня в сумі 4218,93 грн. З
цією сумою суд погоджується, так як
прокуратурою вона розрахована
арифметично вірно.

Відповідно до ст. ст. 33, 43, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку, що заявлені прокуратурою та
позивачами вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню в
повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з
відповідача в дохід державного бюджету
України стягуються витрати по сплаті
судового збору.

На підставі викладеного, керуючись
Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34,
49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Заступника прокурора
Оболонського району міста Києва в
інтересах держави в особі Київської
міської ради та Управління освіти
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації задовольнити
в повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Колегіум "ОЛІМП" (04201,
м. Київ, вул. Полярна, буд. 13-а, ) на користь Управління освіти
Оболонської районної в м. Києві
державної адміністрації (04211, м. Київ,
вул. Лайоша Гавро, буд. 11-а, ) заборгованість по орендній платі
в розмірі 88 364 (вісімдесят вісім тисяч
триста шістдесят чотири) грн. 24 коп.,
заборгованість за опалення в сумі 119
095(сто дев'ятнадцять тисяч дев'яносто
п'ять) грн. 76 коп., заборгованість за
холодну воду в сумі 34 050(тридцять чотири
тисячі п'ятдесят) грн. 07 коп.,
заборгованість за електроенергію в
сумі 121 758(сто двадцять одна тисяча
сімсот п'ятдесят вісім) грн. 87 коп.,
заборгованість за експлуатаційні
послуги в сумі 2565(дві тисячі п'ятсот
шістдесят п'ять) грн. 05 коп., пеню в сумі
4218(чотири тисячі двісті вісімнадцять)
грн. 93 коп.

3. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Колегіум "ОЛІМП" (04201,
м. Київ, вул. Полярна, буд. 13-а, ) в дохід державного бюджету
України судовий збір в сумі 7 316 (сім
тисяч триста шістнадцять) грн. 68 коп.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

5. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

6. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя
Головатюк Л.Д.

Дата
підписання рішення 19.12.2014