ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19 грудня 2014 року
Справа № 915/2133/14

Суддя Алексєєв А.П., розглянувши
матеріали

за позовом: регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Миколаївській області, а/с 34, вул.
Чкалова, 20, м. Миколаїв, 54017,

до відповідача: фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,

про стягнення заборгованості з
орендної плати в розмірі 2916,29 грн.,

встановив :

17.12.2014 року регіональне відділення
Фонду державного майна України по
Миколаївській області звернулось до
господарського суду з позовом про
стягнення з фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 заборгованості з орендної плати
в розмірі 2916,29 грн. за договором оренди
№РОФ-1198 державного нерухомого майна
від 10.10.2013 року.

Поряд із викладеними у позовній заяві
вимогами, позивач, на підставі ч. 2 ст. 8
Закону України "Про судовий збір",
просить суд звільнити його від сплати
судового збору з посиланням на
відсутність кошторисних призначень на
сплату судових витрат. В обґрунтування
поданої заяви позивач посилається на
те, що відділення позбавлене права і
можливості залучення додаткових
коштів з інших джерел окрім
держбюджету, а також фінансування
якого прямо залежить від Державного
бюджету України, вищестоящих
розпорядників бюджетних коштів та
фінансово-економічної ситуації в
країні в цілому.

Розглянувши вищевказане клопотання,
суд вважає за необхідне відмовити у
його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України
до позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановленому законом порядку
і розмірі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі.

Статтею 1 Закону України «Про судовий
збір» визначено поняття судового
збору, зокрема це збір, що справляється
на всій території України за подання
заяв, скарг до суду, а також за видачу
судами документів і включається до
складу судових витрат.

Платники судового збору визначені у ст.
2 Закону України «Про судовий збір».
Перелік осіб, які звільняються від
сплати судового збору, передбачений ст.
5 вищеназваного Закону. До такого кола
осіб не відноситься Фонд державного
майна України та його територіальні
органи.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий
збір», враховуючи майновий стан
сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі, зазначеній
у ч. 1 цієї статті.

Отже, виходячи з положень
вищевказаного Закону, суд може
відстрочити, розстрочити або звільнити
від сплати судового збору, враховуючи
майновий стан заявника, який повинен
довести суду, належними доказами про
неможливість сплати судового збору.

Аналіз правового змісту зазначеної
норми свідчить про те, що звільнення
заявника від сплати судового збору є
правом суду і може мати місце за
наявності виключних обставин.

Проте, регіональним відділенням ФДМУ
по Миколаївській області, яке навіть не
порушувало питання щодо відстрочення
або розстрочення сплати судового збору
чи зменшення його розміру, не наведено
обставин, які мали б виключний характер
та свідчили б про наявність належних
підстав для звільнення від сплати
судового збору.

Надана заявником ксерокопія довідки
Головного управління Державної
казначейської служби України у
Миколаївській області від 08.12.2014 року №
04-08/13212 про те, що на рахунку
регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Миколаївській області "Інші видатки"
залишок відкритих асигнувань станом на
01.12.2014 року становив 0,00 грн. судом до
уваги не приймається, оскільки не
відповідає вимогам ст. 36 ГПК України.

Відповідно до п.3.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" №7 від
21.02.2013 року особа, яка заявляє
відповідне клопотання, повинна навести
доводи і подати докази на
підтвердження того, що її майновий стан
перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею
судового збору у встановленому порядку
і розмірі. При цьому оскільки ст. 129
Конституції України як одну із засад
судочинства визначено рівність усіх
учасників судового процесу перед
законом і судом, отже в тому числі й
органів державної влади, то самі лише
обставини, пов'язані з фінансуванням
установи чи організації з державного
бюджету України та відсутністю у ньому
коштів, призначених для сплати
судового збору, не можуть вважатися
підставою для звільнення від такої
сплати.

Оскільки звільнення від сплати
судового збору є правом господарського
суду, яким суд користується за
наявності виключних обставин, яких у
даному випадку заявником не доведено,
то суд не вбачає підстав для
задоволення клопотання про звільнення
від сплати судового збору.

За таких обставин суд не визнає
причини, викладені в позовній заяві про
звільнення від сплати судового збору,
поважними, а тому клопотання
задоволенню не підлягає.

Дана обставина є підставою для
повернення позивачу позовної заяви і
доданих до неї документів без розгляду
на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Одночасно суд вважає за необхідне
зазначити, що позивач вправі
звернутися до органів прокуратури з
приводу представництва інтересів
держави. Так, п. 11 ч. 1 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» органи прокуратури
при здійсненні представництва
інтересів громадян або держави в суді
звільнені від сплати судового збору.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, 86 Господарського
процесуального кодексу України,

ухвалив:

1. Відмовити регіональному відділенню
Фонду державного майна України по
Миколаївській області у задоволенні
клопотання про звільнення від сплати
судового збору.

2. Повернути заявнику позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в порядку,
передбаченому ст.ст. 91, 93 ГПК України.

Суддя
А.П. Алексєєв