КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2014 р. Справа№ 5011-50/11240-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Копитової О.С.

Шипка В.В.

за участю представників:

від скаржника ТОВ «ПРИЗМА БЕТА»:
Козлова Д.Д., довіреність № б/н від
08.01.2014;

від ТОВ «Комфорт Маркет Люкс»: Юрченко
В.Я., довіреність № 61/2014 від 13.10.2014;

від ПрАТ «Укрпангруп»: Малєєв Є.С.,
довіреність № б/н від 17.02.2014;

від ТОВ «БІЗНЕС ПАСАЖ» : Білощицький
В.Д., довіреність № б/н від 12.08.2014;

від ТОВ «Янтарне місто»: Білощицький
В.Д., довіреність № б/н від 10.10.2014;

від ТОВ «Веста Девелопмент»:
Білощицький В.Д., довіреність № б/н від
14.08.2014;

від ТОВ «Зелене місто»: Білощицький
В.Д., довіреність № б/н від 14.08.2014;

від Компанії «Ріверсайд ОЮ»:
Дяковський О.С., довіреність № 1277 від
17.10.2014;

від Компанії «АС Віндоор»: Дяковський
О.С., довіреність № 1280 від 17.10.2014;

від Компанії «ДельтаМакс Груп ОЮ»:
Дяковський О.С., довіреність № 1281 від
17.10.2014;

від Компанії «АС Ірест Ехітус»:
Михайлова В.В., довіреність № 1278 від
17.10.2014;

від Компанії «Актсіасельтс КХ
Енергія-Консалт»: Михайлова В.В.,
довіреність № 1279 від 17.10.2014;

від боржника: арбітражний керуючий
Моісеєв Ю.О. - не з'явився;

за участю арбітражного керуючого
Бєлого О.С., посвідчення № 142 від 30.01.2013;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «ПРИЗМА БЕТА» на
ухвалу господарського суду міста Києва
від 22.10.2014 у справі № 5011-50/11240-2012 (суддя
Чеберяк П.П.)

за заявою приватного акціонерного
товариства «Дніпровська пристань», м.
Київ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
«Дніпровська пристань» звернулося до
господарського суду міста Києва з
заявою про порушення справи про
банкрутство на підставі п. 5 ст. 7 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.08.2012 порушено провадження у
справі № 5011-50/11240-2012, призначено
підготовче засідання суду,
розпорядником майна призначено
арбітражного керуючого Микитьона
Віктора Васильовича.

12.11.2012 господарським судом міста Києва
у справі про банкрутство № 5011-50/11240-2012
винесено ухвалу підготовчого
засідання.

Ухвалами господарського суду міста
Києва від 15.01.2014 відмовлено ПрАТ
«Укрпангруп» у задоволенні клопотання
про усунення арбітражного керуючого
Микитьона В.В. від виконання покладених
на нього обов'язків. Задоволено
клопотання розпорядника майна -
виконуючого обов'язки керівника ПрАТ
«Дніпровська пристань» арбітражного
керуючого Микитьона В.В. та припинено
його повноваження, як розпорядника
майна - виконуючого обов'язки керівника
боржника. Призначено розпорядником
майна - виконуючим обов'язки керівника
ПрАТ «Дніпровська пристань»
арбітражного керуючого Лецкана
В'ячеслава Львовича.

Не погоджуючись з ухвалою
господарського суду міста Києва від
15.01.2014 та постановою Київського
апеляційного суду від 12.03.2014, ТОВ
«Комфорт Маркет Люкс» звернулось з
касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України, в якій
просило скасувати ухвалу
господарського суду міста Києва від
15.01.2014 в частині призначення
розпорядником майна боржника
арбітражного керуючого Лецкана В.Л. та
скасувати постанову Київського
апеляційного суду від 12.03.2014.

Постановою Вищого господарського суду
України від 26.08.2014 скасовано ухвалу
господарського суду міста Києва від
15.01.2014 в частині призначення
розпорядником майна боржника
арбітражного керуючого Лецкана В.Л. та
постанову Київського апеляційного
суду від 12.03.2014, справу № 5011-50/11240-2012 в
цій частині направлено на новий
розгляд до господарського суду міста
Києва.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 22.10.2014 у справі № 5011-50/11240-2012
продовжено строк процедури
розпорядження майном ПрАТ
«Дніпровська пристань» на шість
місяців, до 22.04.2015, призначено
розпорядником майна приватного
акціонерного товариства «Дніпровська
пристань» арбітражного керуючого
Моісеєва Юрія Олександровича та
зобов'язано розпорядника майна
боржника виконати певні дії.

Дана ухвала в частині призначення
нового розпорядника майна
арбітражного керуючого Моісеєва Ю.О.
мотивована тим, що кандидатура даного
арбітражного керуючого відповідає
необхідним вимогам, визначеним Законом
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», тому суд
визнав за доцільне призначити
останнього ліквідатором банкрута.

При цьому, місцевий господарський суд
керувався ст.ст. 3-1, 13, 16 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
ст. 86 Господарського процесуального
кодексу України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою
суду першої інстанції, товариство з
обмеженою відповідальністю «ПРИЗМА
БЕТА» звернулося до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
міста Києва від 22.10.2014 у справі №
5011-50/11240-2012 та винести нову ухвалу, якою
розпорядником майна ПрАТ «Дніпровська
пристань» призначити арбітражного
керуючого Бєлого О.С.

Апеляційна скарга мотивована неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи, зокрема, судом першої
інстанції не враховано при наданні
переваги кандидатурі арбітражного
керуючого Моісеєва Ю.О. віддаленість
міста Хмельницького, де знаходиться
його офіс, та значним завантаженням,
тому що даний кандидат приймає участь
одночасно в вісьмох справах про
банкрутство підприємств, які
розташовані на території Хмельницької,
Одеської, Львівської, Тернопільської,
Житомирської областей, що значно
ускладнює можливість даного
арбітражного керуючого забезпечити
належне виконання покладених на нього
обов'язків.

02.12.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду представником ТОВ
«ПРИЗМА БЕТА» подано доповнення до
апеляційної скарги, до якого додано
судові рішення з розгляду аналогічних
справ та документи, що стосуються
професійної діяльності арбітражного
керуючого Бєлого О.С., а саме резюме
арбітражного керуючого Бєлого О.С.,
копію диплома, копію свідоцтва про
підвищення кваліфікації від 02.11.2014.

02.12.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду представником
Компанії «АС Віндор» подано відзив на
апеляційну скаргу, в якому заперечує
вимоги апеляційної скарги та просить
залишити її без задоволення, ухвалу
суду - без змін.

02.12.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду представником ТОВ
«Комфорт Маркет Люкс» подано відзив на
апеляційну скаргу, в якому заперечує
вимоги апеляційної скарги та просить
залишити її без задоволення, ухвалу
суду - без змін.

04.12.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду представником ТОВ
«ПРИЗМА БЕТА» подано клопотання, в
якому просить долучити до матеріалів
справи оригінал довідки № 199-02122014/00997
від 02.12.2014, виданої Департаментом
інформаційно-аналітичного
забезпечення МВС України про
відсутність судимості у арбітражного
керуючого Бєлого О.С.

Київський апеляційний господарський
суд, розглянувши доповнення до
апеляційної скарги та вищезазначене
клопотання, частково задовольняє
викладені в них вимоги ТОВ «ПРИЗМА БЕТА
та залучає до справи додані документи,
однак при розгляді апеляційної скарги
у даній справі апеляційний суд не
враховує, не досліджує та не оцінює
додані до вказаного доповнення до
апеляційної скарги та клопотання
документи у якості доказів у справі
відповідно до ст.ст. 33, 34, 36, 43 ГПК
України у зв'язку з тим, що ч.ч. 1, 3 ст. 101
ГПК України передбачено, що у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. В апеляційній
інстанції не приймаються і не
розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Апеляційна інстанція звертає увагу на
те, що нормами зазначеної статті та
будь-якими іншими положеннями ГПК
України не передбачено здійснення
перегляду в апеляційному провадженні
на підставі нових доказів, які не
існували на момент прийняття судом
першої інстанції відповідного
процесуального документу та на
прийняття якого такі документи (
докази) не могли вплинути ніяким чином,
оскільки вони не існували взагалі. З
огляду на дати оформлення доданих ТОВ
«ПРИЗМА БЕТА» до справи свідоцтва про
підвищення кваліфікації арбітражного
керуючого Бєлова О.С. та довідку про
відсутність у нього судимості слід
вказати, що вони датовані після
прийняття оскаржуваної ухвали, у
зв'язку з чим ніяким чином не
спростовують або не підтверджують
викладені в ній обставини та не
впливали на її прийняття. Незважаючи на
те, що інші подані скаржником документи
датовано до прийняття оскаржуваної
ухвали або не датовано взагалі,
представником кредитора не
обґрунтовано належним чином та не
підтверджено доказами неможливість
подання вказаних доказів (резюме, копії
диплома) до місцевого суду.

Крім того апеляційний суд вважає
неналежними та безпідставними
посилання скаржника на судову практику
щодо призначення розпорядника майна,
які додані до письмових пояснень до
апеляційної скарги, оскільки правова
система України не припускає
прецедентне правозастосування, а
правова позиція, вміщена в доданих
судових рішеннях, є лише думкою
окремого судді, яка не повинна
суперечити чинному законодавству, а
тому не приймає їх до уваги при
розгляді даної справи.

В судовому засідання 11.12.2014 представник
скаржника ТОВ «ПРИЗМА БЕТА»
підтримував вимоги апеляційної скарги
з підстав, викладених в ній.

Представник ТОВ «Комфорт Маркет Люкс»
в судовому засіданні заперечував
вимоги апеляційної скарги з підстав,
викладених в відзиві на неї, та просив
суд залишити її без задоволення.

Представник ПрАТ «Укрпангруп» в
судовому засіданні заперечував вимоги
апеляційної скарги та просив суд
залишити її без задоволення, ухвалу
місцевого господарського суду - без
змін.

Представник ТОВ «БІЗНЕС ПАСАЖ» в
судовому засіданні заперечував вимоги
апеляційної скарги та просив суд
залишити її без задоволення, ухвалу
місцевого господарського суду - без
змін.

Представник ТОВ «Янтарне місто» в
судовому засіданні заперечував вимоги
апеляційної скарги та просив суд
залишити її без задоволення, ухвалу
місцевого господарського суду - без
змін.

Представник ТОВ «Веста Девелопмент» в
судовому засіданні заперечував вимоги
апеляційної скарги та просив суд
залишити її без задоволення, ухвалу
місцевого господарського суду - без
змін.

Представник ТОВ «Зелене місто» в
судовому засіданні заперечував вимоги
апеляційної скарги та просив суд
залишити її без задоволення, ухвалу
місцевого господарського суду - без
змін.

Представник Компанії «Ріверсайд ОЮ» в
судовому засіданні заперечував вимоги
апеляційної скарги та просив суд
залишити її без задоволення, ухвалу
місцевого господарського суду - без
змін.

Представник Компанії «АС Віндоор» в
судовому засіданні заперечував вимоги
апеляційної скарги та просив суд
залишити її без задоволення, ухвалу
місцевого господарського суду - без
змін.

Представник Компанії «ДельтаМакс Груп
ОЮ» в судовому засіданні заперечував
вимоги апеляційної скарги та просив
суд залишити її без задоволення, ухвалу
місцевого господарського суду - без
змін.

Представник Компанії «АС Ірест Ехітус»
в судовому засіданні заперечував
вимоги апеляційної скарги та просив
суд залишити її без задоволення, ухвалу
місцевого господарського суду - без
змін.

Представник Компанії «Актсіасельтс КХ
Енергія-Консалт» в судовому засіданні
заперечував вимоги апеляційної скарги
та просив суд залишити її без
задоволення, ухвалу місцевого
господарського суду - без змін.

Арбітражний керуючий Бєлов О.С. у
судовому засіданні підтримав вимоги
апеляційної скарги та просив
задовольнити її, скасувати ухвалу
місцевого господарського суду та
призначити його розпорядником майна
боржника у даній справі.

Інші учасники провадження у справі не
надали відзиви на апеляційну скаргу,
повноважних представників в судове
засідання апеляційної інстанції не
направили, причини неявки суду не
повідомили. Враховуючи, що в матеріалах
справи містяться докази належного
повідомлення про час та місце розгляду
справи, Київський апеляційний
господарський суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
представників інших учасників.

Дослідивши матеріали оскарження
ухвали господарського суду міста Києва
від 22.10.2014, заслухавши пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
застосування судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(далі по тексту - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, провадження у
справах про банкрутство регулюється
цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні
скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються в
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України та ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно з ст. 99 ГПК України апеляційний
господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку,
користується правами, наданими суду
першої інстанції.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 13 Закону з метою
забезпечення майнових інтересів
кредиторів в ухвалі господарського
суду про порушення провадження у
справі про банкрутство або в ухвалі,
прийнятій на підготовчому засіданні,
вказується про введення процедури
розпорядження майном боржника і
призначається розпорядник майна у
порядку, встановленому цим Законом.
Розпорядник майна призначається
господарським судом із числа осіб,
зареєстрованих державним органом з
питань банкрутства як арбітражні
керуючі, відомості про яких надаються в
установленому порядку Вищому
господарському суду України.

Кредитори мають право запропонувати
кандидатуру розпорядника майна, яка
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом. Якщо інше не передбачено цим
Законом, розпорядником майна може бути
призначено фізичну особу - суб'єкта
підприємницької діяльності, яка має
вищу юридичну чи економічну освіту
володіє спеціальними знаннями та не є
зацікавленою особою щодо боржника і
кредиторів відповідно до статті 1 цього
Закону. Згідно з цим Законом одна і та ж
особа може виконувати функції
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією, ліквідатора)
на всіх стадіях провадження у справі
про банкрутство відповідно до вимог
цього Закону. Якщо інше не передбачено
цим Законом, арбітражні керуючі діють
на підставі ліцензії арбітражного
керуючого, виданої уповноваженим
органом у порядку, встановленому
законом. (ч.ч. 1, 2 статті 3-1 Закону).

За приписами ч. 3 ст. 3-1 та ч. 5 ст. 13 Закону
арбітражними керуючими не можуть бути
призначені: особи, які згідно з цим
Законом вважаються заінтересованими;
особи, які здійснювали раніше
управління цим боржником - юридичною
особою, за винятком випадків, коли з дня
усунення цієї особи від управління
зазначеним боржником минуло не менше
трьох років, якщо інше не встановлено
цим Законом; особи, яким заборонено
здійснювати цей вид підприємницької
діяльності або займати керівні посади;
особи, які мають судимість за вчинення
корисливих злочинів. До призначення
арбітражним керуючим особа має подати
до господарського суду заяву, в якій
зазначається, що вона не належить до
жодної категорії вищезазначених осіб (
ч. 3 ст. 3-1 Закону).

Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону
розпорядник майна призначається на
строк не більше, ніж на шість місяців.
Цей строк може бути продовжений або
скорочений судом за клопотанням
комітету кредиторів чи самого
розпорядника майна або власника
(органу, уповноваженого управляти
майном) боржника.

Постановою Вищого господарського суду
України від 26.08.2014 у даній справі
визначено, що до призначення
господарським судом міста Києва в
установленому порядку розпорядника
майна приватного акціонерного
товариства «Дніпровська пристань»
арбітражному керуючому Лецкану В.Л.
доручено виконувати обов'язки
розпорядника майна боржника, оскільки
повноваження арбітражного керуючого
Микитьона В.В., як розпорядника майна у
даній справі припинено ухвалою
господарського суду міста Києва від
15.01.2014.

Як вбачається з матеріалів оскарження
ухвали місцевого господарського суду,
що в даній справі комітет кредиторів
приватного акціонерного товариства
«Дніпровська пристань» на даний час не
створено.

В той же час, відповідно до матеріалів
оскарження до господарського суду
міста Києва 15.09.2014 надійшла заява
арбітражного керуючого Моісеєва Ю.О.
про участь у справі, 13.10.2014 - заяви
арбітражних керуючих Бєлого О.С. та
Бєлової О.А., Ковальчука М.М. та Мегері
А.В. про участь у справі.

До заяви арбітражного керуючого Бєлого
О.С. додано свідоцтво про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого № 142 від 30.01.2013, договір
добровільного страхування
відповідальності перед третіми
особами арбітражного керуючого №
15-001673-49 від 27.01.2014 та резюме, відповідно
до якого: має вищу освіту; діяльність
арбітражного керуючого здійснює з 2006;
даний кандидат здійснював професійну
діяльність арбітражного керуючого в
певній кількості справ згідно
переліку; станом на день розгляду
справи виконує повноваження
ліквідатора та керуючого санацією на
чотирьох підприємствах; судимості за
вчинення корисливих злочинів та
заборони суду займатися діяльністю
арбітражного керуючого не має,
управління боржником раніше не
здійснював; не є заінтересованою
особою стосовно боржника та
кредиторів; має організаційні та
технічні можливості виконувати
обов'язки розпорядника майна боржника.

До заяви арбітражного керуючого
Бєлової О.А. додано свідоцтво про право
на здійснення діяльності арбітражного
керуючого № 986 від 30.04.2013, договір
добровільного страхування цивільної
відповідальності арбітражного
керуючого № 0102703 від 24.10.2013 та резюме,
відповідно до якого: має вищу освіту;
діяльність арбітражного керуючого
розпочала з 2011; протягом своєї
діяльності арбітражного керуючого
виконувала обов'язки розпорядника
майна, ліквідатора та керуючого
санацією на тринадцяти підприємствах;
має організаційні та технічні
можливості виконувати обов'язки
розпорядника майна боржника; не є
заінтересованою особою стосовно
боржника та кредиторів; не має
конфлікту інтересів; управління
боржником раніше не здійснювала, не
була раніше засуджена, у тому числі за
вчинення корисливих злочинів.

До заяви арбітражного керуючого
Моісеєва Ю.О. додано свідоцтво про
право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого № 61 від 01.02.2013,
копія диплому спеціаліста, копія
паспорту, копія договору добровільного
страхування відповідальності
арбітражного керуючого № АК691 від
24.01.2014, копія договору позики
нежитлового приміщення від 01.02.2013,
копія витягу з реєстру про відсутність
судимостей, копія свідоцтва про
підвищення кваліфікації від 06.07.2014.
Відповідно до заяви даний кандидат:
здійснює свою професійну діяльність в
якості арбітражного керуючого з 2013;
станом на день розгляду справи
призначений розпорядником майна та
ліквідатором на вісьмох
підприємствах; 06.07.2014 отримав свідоцтво
про підвищення кваліфікації
арбітражного керуючого; судимості за
вчинення корисливих злочинів та
заборони суду займатися діяльністю
арбітражного керуючого не має,
управління боржником раніше не
здійснював, не є заінтересованою
особою стосовно боржника та
кредиторів, має організаційні та
технічні можливості виконувати
обов'язки розпорядника майна боржника.

До заяви арбітражного керуючого Мегері
А.В. додано свідоцтво про право на
здійснення діяльності арбітражного
керуючого № 63 від 06.02.2013, копія договору
добровільного страхування
відповідальності арбітражного
керуючого від 24.01.2014 та копія диплому. В
заяві кандидат зазначив, що судимості
за вчинення корисливих злочинів та
заборони суду займатися діяльністю
арбітражного керуючого не має,
управління боржником раніше не
здійснював, не є заінтересованою
особою стосовно боржника та
кредиторів, за час діяльності
арбітражного керуючого був
призначений ліквідатором та
розпорядником майна на чотирнадцяти
підприємствах згідно переліку, має
орендоване приміщення у офісному
центрі, власний автомобіль, комп'ютерну
та офісну техніку.

До заяви арбітражного керуючого
Ковальчука М.М. додано копію свідоцтва
про право на здійснення діяльності
арбітражного керуючого № 62 від 25.01.2013,
копію свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
від 12.12.2008 № 2 001590, копію диплому
спеціаліста, диплому про
перепідготовку ДСК № 041163 НАУ про
присвоєння кваліфікації «економіст»,
копія диплому Доктора філософії в
галузі права, копія договору
добровільного страхування
відповідальності арбітражного
керуючого від 04.02.2013 № АК/4020/13.
Відповідно до поданої заяви даний
кандидат за час провадження діяльності
арбітражного керуючого порушень
термінів визначених ухвалами суду, і
порушень законодавства та умов
провадження діяльності арбітражного
керуючого не допускав, судимості за
вчинення корисливих злочинів та
заборони суду займатися діяльністю
арбітражного керуючого не має,
управління боржником раніше не
здійснював, не є заінтересованою
особою стосовно боржника та
кредиторів, протягом діяльності
арбітражного керуючого виконував
обов'язки розпорядника майна,
керуючого санацією та ліквідатора на
п'ятнадцяти підприємствах, має усі
необхідні технічні та транспортні
засоби для ефективного здійснення
функцій арбітражного керуючого.

В матеріалах справи наявні письмові
пояснення представників товариств,
подані до місцевого господарського
суду 22.10.2014, «Ріверсайд ОЮ», «АС
Віндоор», «ДельтаМакс Груп ОЮ», «АС
Ірест Ехітус», в яких дані учасники
провадження у справі підтримали
кандидатуру арбітражного керуючого
Моісеєва Ю.О. для призначення
розпорядником майна боржника,
враховуючи, що даний кандидат має
достатній досвід участі у ліквідації
акціонерних товариств та на
підтвердження відсутності судимості
надав відповідний письмовий доказ, а
саме копію витягу з реєстру про
відсутність судимостей. З цих самих
підстав кандидатура арбітражного
керуючого Моісеєва Ю.О. була підтримана
в письмових поясненнях також ТОВ
«Зелене місто», ТОВ «Веста
Девелопмент», ТОВ «Бізнес Пасаж», ТОВ
«Янтарне місто», ПрАТ «Укрпангруп», ТОВ
«Стілф», ТОВ «Комфорт Маркет Люкс» Крім
того, дані учасники провадження у
справі в поясненнях заперечуючи
кандидатури арбітражних керуючих
зазначили, що Бєлим О.С. та Бєловою О.А.
не було надано відповідних копій
документів на підтвердження отримання
вищої освіти, а також про
зацікавленість арбітражного керуючого
Бєлого О.С. щодо боржника, оскільки він
тісно співпрацює з усуненим
арбітражним керуючим Лецканом В.Л.,
призначення якого розпорядником майна
у даній справі було визнано Вищим
господарським судом України
незаконним. На підтвердження факту
співпраці зазначених арбітражних
керуючих до суду першої інстанції
подано копії судових рішень.

Відповідно до оскаржуваної ухвали та
пояснень, наданих в судовому засіданні
представниками кредиторів,
повноважний представник скаржника за
апеляційною скаргою - ТОВ «Призма Бета»
у судовому засіданні місцевого
господарського суду не підтримував
жодного з запропонованих кандидатур
арбітражних керуючих та не
висловлювався проти призначення
розпорядником майна боржника
арбітражного керуючого Моісеєва Ю.О.

Натомість, як і під час надання усних
пояснень в судовому засіданні, так і в
апеляційній скарзі ТОВ «Призма Бета»
просить, зокрема, призначити
розпорядником майна ПрАТ «Дніпровська
пристань» арбітражного керуючого
Бєлого О.С., жодним доказом в розумінні
ст. 33 ГПК України не спростовуючи його
зацікавленості до боржника в зв'язку з
тісною співпрацею з усуненим
розпорядником майна Лецканом В.Л., та
наполягає на неможливості
новопризначеного розпорядника майна
належно здійснювати покладені на нього
повноваження, наголошуючи на
відсутності здійснення даним
розпорядником майна будь-яких дій у
даній справі з виконання покладених на
нього обов'язків, однак не
підтверджуючи це належними та
допустимими доказами відповідно до ст.
34 ГПК України. Як вбачається з
матеріалів оскарження, місцевий
господарський суд при визначенні
кандидатури розпорядника майна ПрАТ
«Дніпровська пристань» керувався
приписами ч. 2 ст. 13 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
відповідно до якої остаточне рішення з
вказаного питання приймається саме
судом.

Суд, приймаючи рішення щодо
призначення розпорядника майна не
зв'язаний жодною кандидатурою та
приймає відповідне рішення виключно на
підставі внутрішнього переконання та
наявності відповідної заяви
арбітражного керуючого, оскільки Закон
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» не містить
імперативних норм, що регулюють
призначення розпорядника майна.

Відповідно до п. 6.1.2 рекомендації
Президії Вищого господарського суду
України від 04.06.2004 № 04-5/1193 «Про деякі
питання практики застосування Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в ухвалі про
призначення розпорядника майна суд має
зазначити мотиви, з яких призначено
певну кандидатуру та відхилено інші, що
були запропоновані.

При виборі кандидатури розпорядника
майна судам слід враховувати освіту,
досвід та показники роботи у
попередніх справах, кількість справ, у
яких бере участь арбітражний керуючий,
наявність у нього організаційних та
технічних можливостей виконувати
обов'язки розпорядника майна у
конкретній справі, страхування
відповідальності арбітражного
керуючого та інші обставини, які
свідчать про здатність арбітражного
керуючого належним чином виконувати
передбачені Законом обов'язки.

Враховуючи письмові пояснення щодо
погодження учасниками провадження у
справі кандидатури арбітражного
керуючого Моісеєва Ю.О., та наявності не
спростованого факту зацікавленості
арбітражного керуючого Бєлого О.С. щодо
боржника, а також за умови надання
Моісеєвим Ю.О. заяви до суду про
підтвердження своєї
незаінтересованості щодо боржника та
кредиторів, наявності відповідного
свідоцтва на право здійснення
діяльності арбітражного керуючого,
наявності договору страхування
професійної діяльності, відсутності
судимості за вчинення певної категорії
злочинів, що підтверджується копією
витягу з реєстру про відсутність
судимостей, який наданий суду першої
інстанції лише цим кандидатом,
враховуючи професійний досвід, а також
наявність доказів підвищення
кваліфікації, відповідності даного
арбітражного керуючого усім
організаційним та технічним вимогам
щодо виконання обов`язків розпорядника
майна, місцевий господарський суд
правомірно призначив останнього
розпорядником майна ПрАТ«Дніпровська
пристань» і відхилення інших
кандидатур: Бєлого О.С., Бєлової О.А.,
Мегері А.В. та Ковальчука М.М..

Крім того колегія суддів зазначає, що
не вважає підставою для скасування
ухвали місцевого господарського суду в
частині призначення розпорядником
майна боржника Моісеєва О.Ю., що
зазначена в апеляційній скарзі,
віддаленість місцезнаходження офісу
даного кандидата, оскільки ймовірність
негативних наслідків даного факту на
виконання обов'язків розпорядника
майна боржника у даній справі не
можливо передбачити на стадії
призначення, крім того це не є
визначальним фактором відповідно до п.
6.1.2 рекомендації Президії Вищого
господарського суду України від 04.06.2004
№ 04-5/1193 «Про деякі питання практики
застосування Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».

В той же час, враховуючи закінчення
строку процедури розпорядження майном
боржника, місцевий господарський суд
правомірно на підставі норм чинного
законодавства про банкрутство
продовжив строк процедури
розпорядження майном на шість місяців,
оскільки така процесуальна дія
спрямована на уникнення порушень
законодавства, прав та інтересів
учасників провадження у справі, а також
на виконання розпорядником майна його
обов'язків поза межами повноважень.

Таким чином, викладені в апеляційній
скарзі доводи правильності висновку
місцевого господарського суду не
спростовують, оскільки не підтверджені
жодними належними та допустимими
доказами, як того вимагає ст.ст. 33, 34 ГПК
України.

Відповідно до ст.ст. 32-34 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Інших додаткових пояснень або доказів,
окрім тих, які наявні в матеріалах
справи, суду надано не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів
на підставі доказів та пояснень
наявних в матеріалах справи дійшла до
висновку, що відповідно до ст. 104 ГПК
України підстав для скасування чи
зміни ухвали місцевого господарського
суду не вбачає, а тому апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Суд апеляційної інстанції вважає за
доцільне зазначити, що оскільки суд
першої інстанції 22.10.2014 ухвалою у даній
справі призначив розпорядником майна
арбітражного керуючого Моісеєва О.Ю.,
то виконання обов'язків розпорядника
майна ПрАТ «Дніпровська пристань», які
були покладені на арбітражного
керуючого Лецкана В.Л. постановою
Вищого господарського суду України від
26.08.2014 слід вважати припиненими згідно
з ст. 3-1 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 33, 43, 99, 101-103,
105, 106 Господарського процесуального
кодексу України, Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду міста Києва
від 22.10.2014 у справі № 5011-50/11240-2012
залишити без змін, а апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Призма Бета»
залишити без задоволення.

Головуючий суддя
Т.І. Разіна

Судді
О.С. Копитова

В.В. Шипко