ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

10.12.14 № 910/27444/14

Суддя Ломака В.С., розглянувши
позовну заяву Комунального
підприємства «Чоколівське»
Солом'янської районної в місті Києві
державної адміністрації

до Фізичної особи -
підприємця Ігнатьєва Дмитра Олеговича

про стягнення 20 567, 84 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство
«Чоколівське» Солом'янської районної в
місті Києві державної адміністрації
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Фізичної особи
- підприємця Ігнатьєва Дмитра
Олеговича про стягнення 20 567, 84 грн., з
яких за Договором № 3393 від 01.04.2008 р. про
надання послуг з водо,-
теплопостачання, водовідведення та
участь у витратах по утриманню будинку
та прибудинкової території 6 829, 32 грн.
основного боргу, 872, 03 грн. 120, 76 грн. 3%
річних, 2 642, 15 грн. пені, а також за
Договором № 3381 від 01.04.2008 р. про надання
послуг з водо,- теплопостачання,
водовідведення та участь у витратах по
утриманню будинку та прибудинкової
території 6 347, 04 грн. основного боргу, 919,
65 грн. інфляційних втрат, 126, 58 грн. 3%
річних, 2 710, 30 грн. пені.

Подана Комунальним підприємством
«Чоколівське» Солом'янської районної в
місті Києві державної адміністрації
позовна заява про стягнення 20 567, 84 грн.
не відповідає вимогам розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України, а тому підлягає поверненню з
посиланням на ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на наступне.

Так, в силу приписів ст. 58
Господарського процесуального кодексу
України, в одній позовній заяві може
бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних
між собою підставою виникнення або
поданими доказами.

За своїм процесуальним призначенням
інститут об'єднання позовних вимог
забезпечує правильність і
одностайність розгляду та вирішення
окремих позовних вимог, які можуть бути
розглянуті як самостійні справи, але
об'єднуються однорідністю вимог, тобто
вимог, які випливають з одних і тих же
правовідносин.

Крім того, об'єднання позовних вимог
дає можливість досягти процесуальної
економії, ефективніше використати
процесуальні засоби для відновлення
порушеного права, а також унеможливити
винесення різних рішень за однакових
обставин.

Зі змісту статті 58 Господарського
процесуального кодексу України
вбачається, що вона визначає
можливість об'єднання позовних вимог
лише за умови, коли вони пов'язані між
собою підставою виникнення або
поданими доказами.

У разі недотримання вказаного правила
настають наслідки, визначені пунктом 5
частини 1 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України, якою
встановлено, що суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо у позовній заяві
порушено правила об'єднання вимог або
об'єднано в одній позовній заяві
кілька вимог до одного чи кількох
відповідачів і сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

Отже, порушенням правила об'єднання
вимог, є об'єднання неоднорідних вимог,
тобто таких, які не пов'язані між собою
підставами виникнення або доказами, що
підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
і докази, що стверджують позов, зокрема
факти матеріально-правового характеру,
що визначаються нормами матеріального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, їх виникнення, зміну,
припинення.

Доказами в господарському судочинстві
є будь-які відомості, отримані у
визначеному законом порядку, на
підставі яких суд установлює наявність
або відсутність обставин, на яких
обґрунтовуються вимоги і заперечення
осіб, що беруть участь у справі, та інші
обставини, які мають значення для
правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють
з'ясуванню наявності і характеру
спірних правовідносин між сторонами,
застосуванню необхідного способу
захисту права, визначенню кола доказів,
необхідних для підтвердження
наявності конкретного цивільного
права і обов'язку.

Відповідно до п. 3.6. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" наголошено, що
позивач має право об'єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов'язаних
між собою підставою виникнення або
поданими доказами (зокрема, про
стягнення неповернутого кредиту,
відсотків за користування кредитом і
неустойки; про визнання недійсним акта
і про відшкодування заподіяної у
зв'язку з його виданням шкоди; про
стягнення вартості недостачі товару,
одержаного за кількома транспортними
документами і оформленої одним актом
приймання або коли такий товар
сплачено за одним розрахунковим
документом; про спонукання до
виконання зобов'язань за господарським
договором і про застосування заходів
майнової відповідальності за його
невиконання тощо). Право об'єднати
кілька однорідних позовних заяв або
справ, у яких беруть участь ті ж самі
сторони, надане також судді. При цьому
останній вправі вирішувати питання про
об'єднання лише тих заяв (справ), які
перебувають в його провадженні.

Однорідними можуть вважатися позовні
заяви, які, пов'язані з однорідними
позовними вимогами і водночас подані
одним і тим же позивачем до одного й
того самого відповідача (чи
відповідачів) або хоча й різними
позивачами, але до одного й того ж
відповідача. Однорідними ж позовними
вимогами є такі, що виникають з одних і
тих самих або з аналогічних підстав і
водночас пов'язані між собою одним і
тим самим способом захисту прав і
законних інтересів.

Якщо позивач порушив правила
об'єднання вимог або об'єднання цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору, суддя має
право повернути позовну заяву (стаття 58
та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).
Наприклад, господарський суд повинен
повернути позовну заяву без розгляду,
якщо: позов поданий одночасно до
залізниці та вантажовідправника
(вантажоодержувача), і в цій позовній
заяві об'єднані вимоги, що ґрунтуються
на комерційному акті, з вимогами, які
обґрунтовані іншими документами;
об'єднано вимоги про стягнення сум
боргу, який виник з різних договорів
або інших правочинів, і т.п.

В даному випадку, як вбачається з
матеріалів позовної заяви позивач
звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача за Договором №
3393 від 01.04.2008 р. про надання послуг з
водо,- теплопостачання, водовідведення
та участь у витратах по утриманню
будинку та прибудинкової території 6 829,
32 грн. основного боргу, 872, 03 грн. 120, 76
грн. 3% річних, 2 642, 15 грн. пені.

Обґрунтовуючи зазначені позовні
вимоги, позивач посилається на те, що
між ним та відповідачем було укладено
Договір № 3393 від 01.04.2008 р. про надання
послуг з водо,- теплопостачання,
водовідведення та участь у витратах по
утриманню будинку та прибудинкової
території, за умовами якого позивач
зобов'язався безперебійно
забезпечувати відповідача холодною,
гарячою водою, центральним опаленням і
приймати від нього стічні води в
кількості, необхідній для задоволення
його господарсько-побутових потреб, а
відповідач взяв на себе зобов'язання
сплачувати вартість фактично
отриманих комунальних послуг згідно з
виставлених постачальниками
табуляграм. При цьому, як зазначає
позивач, за період з січня 2014 року по 31
жовтня 2014 року (включно) відповідачу
надавались послуги за цим Договором на
суму 6 829, 32 грн. та виставлялись
відповідні рахунки для їх оплати.
Проте, оскільки за твердженням
позивача відповідач неналежним чином
не здійснював оплату спожитих
комунальних послуг, у зв'язку з чим за
ним утворився борг в сумі 6 829, 32 грн., що
і стало підставою для звернення з
вказаними позовними вимогами до суду.

Також, згідно з матеріалами позовної
заяви позивач просить стягнути з
відповідача за Договором № 3381 від
01.04.2008 р. про надання послуг з водо,-
теплопостачання, водовідведення та
участь у витратах по утриманню будинку
та прибудинкової території
заборгованість за спожиті комунальні
послуги в сумі 6 347, 04 грн., а також 919, 65
грн. інфляційних втрат, 126, 58 грн. 3%
річних та 2 710, 30 грн. пені.

Обґрунтовуючи зазначені позовні
вимоги, позивач посилається на те, що
між ним та відповідачем було укладено
Договір № 3381 від 01.04.2008 р. про надання
послуг з водо,- теплопостачання,
водовідведення та участь у витратах по
утриманню будинку та прибудинкової
території, згідно з яким позивач надав
відповідачу комунальні послуги на суму
6 347, 04 грн. та виставив рахунки для їх
оплати. Оскільки за твердженням
позивача відповідач неналежним чином
проводив розрахунок за спожиті
комунальні послуги, за ним утворився
борг в сумі 6 347, 04 грн., що і стало
підставою для звернення з вказаними
позовними вимогами до суду.

З наведеного вбачається, що позивачем у
поданій до суду позовній заяві
об'єднано вимоги про стягнення сум
боргу, який виник з різних договорів,
що, як на тому наголошено в п. 3.6.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" є підставою для
повернення позовної заяви позивачу.

Так, для встановлення обставин справи
при розгляді такої позовної заяви,
судом має бути досліджено два окремі
договори про надання комунальних
послуг, обставини виконання кожного з
яких сторонами підтверджується
різними доказами та крім того, при
вирішенні спору судом мають бути
оцінені на предмет документального
підтвердження та відповідності
чинному законодавству заявлені
позивачем до стягнення суми основної
заборгованості, пені, 3 % річних та
інфляційних втрат за двома різними
договорами.

Оскільки підставами виникнення
спірних правовідносин сторін є
господарські договори, кожен із яких,
незважаючи на однаковий суб'єктний
склад та правову природу, породжує
різні взаємні права та обов'язки, які
хоч і є подібними, але стосуються
окремих обсягів комунальних послуг на
різні об'єкти, врегульованих сторонами
окремими договорами, суд дійшов
висновку, що сумісний розгляд
об'єднаних позивачем вимог не лише
суперечить приписам ст. 58 ГПК України,
але й значно утруднить та сприятиме
затягуванню учасниками судового
процесу вирішення спору по суті, так як
подані в обґрунтування позовних вимог
та ті, що мають бути ще витребувані
докази, в тому числі ті, на які
посилається в позовній заяві позивач,
але ним не представлені (акти, рахунки,
табуляграми тощо) є окремими по
вказаним договорам.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що зазначений позов підлягає
поверненню без розгляду.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду
міста Києва з позовом.

Суддя
В.С. Ломака