ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року
Справа № 915/1669/14

за позовом установи " 28 Управління
начальника робіт",

03168, м. Київ, пров. Повітрофлотський, 6,

адреса для кореспонденції: 02093, м. Київ,
а/с 28,

до відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1,

про стягнення 19451,55 грн.,

Суддя Алексєєв А.П.

за участю представників:

від позивача - Годулян О.В за
довіреністю від 03.12.2013 року

Деміда В.В. за довіреністю
від 22.10.2014 року,

від відповідача - ОСОБА_4 за довіреністю
від 10.12.2014 року.

Суть спору: 15.10.2014 року позивач
звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідачки грошових
коштів у розмірі 19451,55 грн., а також про
стягнення витрат, пов'язаних із сплатою
судового збору в розмірі 1827 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначив, що в порушення приписів
чинного законодавства та умов
договорів: № 10, період дії якого з 01.02.2012
року до 31.12.2012 року; № 8, період дії якого
з 03.01.2013 року до 31.03.2013 року; № 8, період
дії якого з 01.04.2013 року до 30.06.2013 року; №
8, період дії якого з 01.07.2013 року до 30.09.2013
року; № 8, період дії якого з 01.10.2013 року
до 31.12.2013 року; № 7, період дії якого з
01.01.2014 року до 31.03.2014 року; № 7, період дії
якого з 01.04.2014 року до 30.06.2014 року
відповідачка не в повній мірі
розрахувалася за надані їй послуги по
зберіганню майна. Станом на день
подання позову (15.10.2014 року)
відповідачкою зобов'язання щодо оплати
за надані послуги не здійснено.

Ухвалою від 16.10.2014 року було прийнято
позовну заяву та порушено провадження
у справі (а.с. 1), а розгляд справи
призначено на 24.10.2014 року.

Про дату, час і місце розгляду справи
сторони повідомлені у встановленому
ГПК України порядку, шляхом надсилання
на їхні адреси ухвали. Відповідачка у
судове засідання не з'явилася. За
відомостями, отриманими з пошукової
системи офіційного сайту ДП «Укрпошта»
станом на 24.10.2014 року відправлення
(ухвала) відповідачці не вручене (а.с.
127).

Ухвалою від 24.10.2014 року розгляд справи
відкладався на 30.10.2014 року для
виконання позивачем вимог ухвали суду
від 16.10.2014 року та для додаткового
повідомлення відповідачки про дату,
час і місце розгляду спору.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилася. За відомостями, отриманими з
пошукової системи офіційного сайту ДП
«Укрпошта» станом на 30.10.2014 року
відправлення (ухвала від 24.10.2014 року)
відправлено до об'єкту поштового
зв'язку (а.с. 137).

Ухвалами від 30.10.2014 року та від 07.11.2014
року розгляд справи було відкладено у
зв'язку з нез'явленням відповідачки у
судове засідання та ненаданням нею
відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні 11.12.2014 року за
клопотанням представника відповідачки
було оголошено перерву до 15.12.2014 року
для надання йому можливості
ознайомитися з матеріалами справи та
підготувати відзив на позовну заяву.

15.12.2014 року судове засідання поновлено
і в ньому представник відповідача
позовні вимоги не заперечив, хоча у
відзиві зазначив, що позивачем не
надано обґрунтованого розрахунку
стягуваної суми.

Згідно ст. 85 ГПК України в судовому
засіданні 15.12.2014 року оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

встановив:

в період з лютого 2012 року по червень 2014
року (включно) між установою "28
Управління начальника робіт" (далі -
позивач) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі -
відповідачка) діяли 7 аналогічних
договорів про надання послуг
зберігання майна.

За умовами п. 1.1 договорів
поклажедавець (відповідачка у справі)
передає, а зберігач (позивач у справі)
зобов'язався прийняти на зберігання
майно згідно з актом
приймання-передачі, який є невід'ємною
частиною договору.

Так, 01.02.2012 року між сторонами був
укладений договір зберігання № 10.

Умовами п.п. 5.1, 5.2, 5.3 договору визначено,
що договір діє з моменту підписання
сторонами акту приймання-передачі;
строк дії договору становив до 31.12.2012
року, а припинення дії договору не
звільняє сторони від виконання
зобов'язань, передбачених п. 2.2
договору.

Пунктом 2.2 договору передбачено,
позивач приймає майно на зберігання
через свого представника, оформлює у
підтвердження приймання акт
приймання-передачі майна, відповідач
передає майно позивачу за актом
приймання-передачі, отримує майно
після припинення договору в місці його
передачі також за актом
приймання-передачі, що є невід'ємною
частиною договору; відповідач отримує
майно достроково, попередивши про це
позивача не менше ніж за 10 днів, у цьому
випадку оплачується фактичний час
зберігання згідно з розцінками,
встановленими п. 3 даного договору.

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що
оплата послуг зі зберігання
здійснюється до 5 числа звітного місяця
зберігання. За перший місяць
зберігання оплата складає 1818,07 грн. з
урахуванням ПДВ, за кожний наступний
місяць розмір плати визначається
шляхом коригування на індекс інфляції
за попередній місяць (а.с. 7).

Додатковою угодою № 1 від 01.03.2012 року до
договору внесені зміни в п. 3.2 договору
в частині оплати за надані послуги із
зберігання майна, яка становить 2072,59
грн. за перший місяць зберігання з
урахуванням ПДВ, за кожний наступний
місяць розмір плати визначається
шляхом коригування на індекс інфляції
за попередній місяць (а.с. 11).

В іншій частині договір залишений без
змін.

В подальшому між сторонами на умовах
договору № 10 від 01.02.2012 року були
укладені договори зберігання:

- № 8 від 03.01.2013 року, строком дії до
31.03.2013 року;

- № 8 від 01.04.2013 року, строком дії до
30.06.2013 року;

- № 8 від 01.07.2013 року, строком дії до
30.09.2013 року;

- № 8 від 01.10.2013 року, строком дії до
31.12.2013 року;

- № 7 від 01.01.2014 року, строком дії до
31.03.2014 року;

- № 7 від 01.04.2014 року, строком дії до
30.06.2014 року.

Розмір плати за зберігання майна,
встановлений п. 3.2 договорів, склав 2072,59
грн. з урахуванням ПДВ по кожному
договору.

Матеріали справи свідчать, що у період
з лютого 2012 року по червень 2014 року
включно позивач надав відповідачці
послуги зі зберігання належного йому
обладнання для виробництва кормових
домішок, що підтверджується актами
приймання-передачі майна на зберігання
від відповідачки та актами
приймання-передачі майна зі
зберігання. Акти погоджені між
сторонами шляхом скріплення підписами
та печатками повноважних осіб без
зауважень. Відповідачка свої
зобов'язання за договорами в частині
своєчасного проведення розрахунків за
надані послуги належним чином не
виконувала. Як зазначив позивач в
позовній заяві до дати подання позову
відповідачка розрахувалася частково,
остаточна сума заборгованості за
договорами склала 19451,55 грн., що
підтверджується розрахунком
заборгованості наданим позивачем (а.с.
135).

Так, позивач в позовній заяві зазначає,
що він в повному обсязі виконав вимоги
договору зберігання № 10 від 01.02.2012 року,
а саме надав відповідачці послуги зі
зберігання належного їй обладнання для
виробництва кормових домішок (далі -
майно), що підтверджується
відповідними актами
приймання-передачі майна на
зберігання.

За даним договором між сторонами були
погоджені акт приймання-передачі майна
на зберігання від 01.02.2012 року від
відповідачки та акт від 28.02.2012 року про
повернення останній майна зі
зберігання (а.с. 8-9).

На підставі акта приймання-передачі на
зберігання від 01.02.2012 року позивачем
був виставлений відповідачці рахунок
№ 20 від 08.02.2012 року на суму 1818,07 грн. за
надані послуги за лютий 2012 року (а.с. 10).

За додатковою угодою № 1 від 01.03.2012 року
до договору між сторонами були
погоджені акти приймання-передачі
майна на зберігання від відповідачки
та акти про повернення останній майна
зі зберігання за період надання послуг
з березня 2012 року по грудень 2012 року
(включно). Надані послуги
підтверджуються документами
наведеними нижче, а саме:

- за актом від 01.03.2012 року позивачем
надані послуги на суму 2072,59 грн., що
підтверджується рахунком № 22 від 05.03.2012
року (а.с 12, 14); за актом від 30.03.2012 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 13);

- за актом від 02.04.2012 року позивачем
надані послуги на суму 2078,81 грн., що
підтверджується рахунком № 39 від 09.04.2012
року (а.с 15, 17); за актом від 30.04.2012 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 16);

- за актом від 03.05.2012 року позивачем
надані послуги на суму 2078,81 грн., що
підтверджується рахунком № 43 від 08.05.2012
року (а.с 18, 20); за актом від 31.05.2012 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 19);

- за актом від 01.06.2012 року позивачем
надані послуги на суму 2072, 57 грн., що
підтверджується рахунком № 53 від 07.06.2012
року (а.с 21, 23); за актом від 27.06.2012 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 22);

- за актом від 02.07.2012 року позивачем
надані послуги на суму 2066,35 грн., що
підтверджується рахунком № 62 від 09.07.2012
року (а.с 24, 26); за актом від 31.07.2012 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 25);

- за актом від 01.08.2012 року позивачем
надані послуги на суму 2062,22 грн., що
підтверджується рахунком № 72 від 13.08.2012
року (а.с 27, 29); за актом від 31.08.2012 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 28);

- за актом від 03.09.2012 року позивачем
надані послуги на суму 2056,03 грн., що
підтверджується рахунком № 82 від 10.09.2012
року (а.с 31, 32); за актом від 28.09.2012 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 30);

- за актом від 01.10.2012 року позивачем
надані послуги на суму 2058,09 грн., що
підтверджується рахунком № 94 від 08.10.2012
року (а.с 33, 35); за актом від 31.10.2012 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 34);

- за актом від 01.11.2012 року позивачем
надані послуги на суму 2058,08 грн., що
підтверджується рахунком № 102 від
08.11.2012 року (а.с 36, 38); за актом від 30.11.2012
року відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 37);

- за актом від 03.12.2012 року позивачем
надані послуги на суму 2056,02 грн., що
підтверджується рахунком № 110 від
07.12.2012 року (а.с 39, 41); за актом від 31.12.2012
року відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 40);

Як вбачається з наданих позивачем
документів за договором зберігання № 10
від 01.02.2012 року та додаткової угоди до
нього, сторонами складено, підписано та
скріплено печатками акти
приймання-передачі майна на зберігання
та акти приймання-передачі майна зі
зберігання без зауважень, а, отже,
відповідачка визнала, що позивачем
були надані послуги на суми, зазначені
в рахунках.

Розрахунок, наданий позивачем,
свідчить про те, що відповідачка за
даним договором та додатковою угодою
до нього здійснила оплату за надані
послуги лише на суму 3000 грн., що
визнається представником відповідача,
підтверджується представниками
позивача у судовому засіданні та
наданим розрахунком (а.с. 135).

Відтак, залишок заборгованості за
договором зберігання № 10 від 01.02.2012
року та додаткової угоди до нього за
період надання послуг з лютого по
грудень 2012 року (включно) склав 19477,64
грн. (22477,64 грн. - 3000 грн. = 19477,64 грн.), про
що між сторонами 01.01.2013 року було
складено акт звірки взаємних
розрахунків, яким відповідачка
підтвердила заборгованість за надані
послуги перед позивачем (а.с. 102).

У 2013 році між сторонами було укладено
низку аналогічних договорів
зберігання.

Так, 03.01.2013 року між сторонами був
укладений договір зберігання № 8 на тих
же умовах що й договір зберігання № 10
від 01.01.2012 року (а.с. 42).

Умовами п.п. 5.1, 5.2, 5.3 договору визначено,
що договір діє з моменту підписання
сторонами акту приймання-передачі, а
строк дії договору становив до 31.03.2013
року, припинення дії договору не
звільняє сторони від виконання
зобов'язань, передбачених п. 2.2
договору.

Пунктом 2.2 договору передбачено,
позивач приймає майно на зберігання
через свого представника, оформлює у
підтвердження приймання акт
приймання-передачі майна, відповідач
передає майно позивачу за актом
приймання-передачі, отримує майно
після припинення договору в місці його
передачі також за актом
приймання-передачі, що є невід'ємною
частиною договору; відповідач отримує
майно достроково, попередивши про це
позивача не менше ніж за 10 днів, у цьому
випадку оплачується фактичний час
зберігання згідно з розцінками,
встановленими п. 3 даного договору.

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що
оплата послуг зі зберігання
здійснюється до 5 числа звітного місяця
зберігання. За перший місяць
зберігання оплата складає 2072,59 грн. з
урахуванням ПДВ, за кожний наступний
місяць розмір плати визначається
шляхом коригування на індекс інфляції
за попередній місяць.

За даним договором між сторонами були
погоджені акти приймання-передачі
майна на зберігання від відповідачки
та акти про повернення останній майна
зі зберігання за період надання послуг
з січня 2013 року по березень 2013 року
(включно). Надані послуги
підтверджуються документами
наведеними нижче, а саме:

- за актом від 03.01.2013 року позивачем
надані послуги на суму 2072,59 грн., що
підтверджується рахунком № 8 від 03.01.2013
року (а.с 43, 45); за актом від 31.01.2013 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 44);

- за актом від 01.02.2013 року позивачем
надані послуги на суму 2076,73 грн., що
підтверджується рахунком № 15 від 07.02.2013
року (а.с 46, 48); за актом від 28.02.2013 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 47);

- за актом від 01.03.2013 року позивачем
надані послуги на суму 2074,65 грн., що
підтверджується рахунком № 24 від 11.03.2013
року (а.с 49, 51); за актом від 29.03.2013 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 50);

Як вбачається з наданих позивачем
документів за договором зберігання № 8
від 03.01.2013 року складено, підписано та
скріплено печатками сторін акти
приймання-передачі майна на зберігання
та акти приймання-передачі майна зі
зберігання без зауважень, а, отже,
відповідачка визнала, що позивачем
були надані послуги на суми, зазначені
в рахунках.

01.04.2013 року між сторонами був укладений
договір зберігання № 8 на тих же умовах
що й договір зберігання № 8 від 03.01.2013
року (а.с. 52).

Умовами п.п. 5.1, 5.2, 5.3 договору визначено,
що договір діє з моменту підписання
сторонами акту приймання-передачі, а
строк дії договору становив до 31.06.2013
року, припинення дії договору не
звільняє сторони від виконання
зобов'язань, передбачених п. 2.2
договору.

Пунктом 2.2 договору передбачено,
позивач приймає майно на зберігання
через свого представника, оформлює у
підтвердження приймання акт
приймання-передачі майна, відповідач
передає майно позивачу за актом
приймання-передачі, отримує майно
після припинення договору в місці його
передачі також за актом
приймання-передачі, що є невід'ємною
частиною договору; відповідач отримує
майно достроково, попередивши про це
позивача не менше ніж за 10 днів, у цьому
випадку оплачується фактичний час
зберігання згідно з розцінками,
встановленими п. 3 даного договору.

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що
оплата послуг зі зберігання
здійснюється до 5 числа звітного місяця
зберігання. За перший місяць
зберігання оплата складає 2072,59 грн. з
урахуванням ПДВ, за кожний наступний
місяць розмір плати визначається
шляхом коригування на індекс інфляції
за попередній місяць.

За даним договором між сторонами були
погоджені акти приймання-передачі
майна на зберігання від відповідачки
та акти про повернення останній майна
зі зберігання за період надання послуг
з квітня 2013 року по червень 2013 року
(включно). Надані послуги
підтверджуються документами
наведеними нижче, а саме:

- за актом від 01.04.2013 року позивачем
надані послуги на суму 2072,59 грн., що
підтверджується рахунком № 30 від 08.04.2013
року (а.с. 53, 55); за актом від 30.04.2013 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 54);

- за актом від 03.05.2013 року позивачем
надані послуги на суму 2072,59 грн., що
підтверджується рахунком № 39 від 13.05.2013
року (а.с 56, 58); за актом від 31.05.2013 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 57);

- за актом від 01.06.2013 року позивачем
надані послуги на суму 2074,67 грн., що
підтверджується рахунком № 47 від 08.06.2013
року (а.с 59, 61); за актом від 30.06.2013 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 60);

Як вбачається з наданих позивачем
документів за договором зберігання № 8
від 01.04.2013 року складено, підписано та
скріплено печатками сторін акти
приймання-передачі майна на зберігання
та акти приймання-передачі майна зі
зберігання без зауважень, а, отже,
відповідачка визнала, що позивачем
були надані послуги на суми, зазначені
в рахунках.

01.06.2013 року між сторонами був укладений
договір зберігання № 8 на тих же умовах
що й договір зберігання № 8 від 01.04.2013
року (а.с. 62).

Умовами п.п. 5.1, 5.2, 5.3 договору визначено,
що договір діє з моменту підписання
сторонами акту приймання-передачі, а
строк дії договору становив до 31.09.2013
року, припинення дії договору не
звільняє сторони від виконання
зобов'язань, передбачених п. 2.2
договору.

Пунктом 2.2 договору передбачено,
позивач приймає майно на зберігання
через свого представника, оформлює у
підтвердження приймання акт
приймання-передачі майна, відповідач
передає майно позивачу за актом
приймання-передачі, отримує майно
після припинення договору в місці його
передачі також за актом
приймання-передачі, що є невід'ємною
частиною договору; відповідач отримує
майно достроково, попередивши про це
позивача не менше ніж за 10 днів, у цьому
випадку оплачується фактичний час
зберігання згідно з розцінками,
встановленими п. 3 даного договору.

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що
оплата послуг зі зберігання
здійснюється до 5 числа звітного місяця
зберігання. За перший місяць
зберігання оплата складає 2072,59 грн. з
урахуванням ПДВ, за кожний наступний
місяць розмір плати визначається
шляхом коригування на індекс інфляції
за попередній місяць.

За даним договором між сторонами були
погоджені акти приймання-передачі
майна на зберігання від відповідачки
та акти про повернення останній майна
зі зберігання за період надання послуг
з липня 2013 року по вересень 2013 року
(включно). Надані послуги
підтверджуються документами
наведеними нижче, а саме:

- за актом від 01.07.2013 року позивачем
надані послуги на суму 2072,59 грн., що
підтверджується рахунком № 56 від 08.07.2013
року (а.с. 63, 65); за актом від 31.07.2013 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 64);

- за актом від 01.08.2013 року позивачем
надані послуги на суму 2070,52 грн., що
підтверджується рахунком № 61 від 07.08.2013
року (а.с 66, 68); за актом від 31.08.2013 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 67);

- за актом від 01.09.2013 року позивачем
надані послуги на суму 2072,59 грн., що
підтверджується рахунком від 09.09.2013
року (а.с. 69, 71); за актом від 30.09.2013 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 70);

Як вбачається з наданих позивачем
документів за договором зберігання № 8
від 01.06.2013 року складено, підписано та
скріплено печатками сторін акти
приймання-передачі майна на зберігання
та акти приймання-передачі майна зі
зберігання без зауважень, а, отже,
відповідачка визнала, що позивачем
були надані послуги на суми, зазначені
в рахунках.

01.10.2013 року між сторонами був укладений
договір зберігання № 8 на тих же умовах
що й договір зберігання № 8 від 01.06.2013
року (а.с. 72).

Умовами п.п. 5.1, 5.2, 5.3 договору визначено,
що договір діє з моменту підписання
сторонами акту приймання-передачі, а
строк дії договору становив до 31.12.2013
року, припинення дії договору не
звільняє сторони від виконання
зобов'язань, передбачених п. 2.2
договору.

Пунктом 2.2 договору передбачено,
позивач приймає майно на зберігання
через свого представника, оформлює у
підтвердження приймання акт
приймання-передачі майна, відповідач
передає майно позивачу за актом
приймання-передачі, отримує майно
після припинення договору в місці його
передачі також за актом
приймання-передачі, що є невід'ємною
частиною договору; відповідач отримує
майно достроково, попередивши про це
позивача не менше ніж за 10 днів, у цьому
випадку оплачується фактичний час
зберігання згідно з розцінками,
встановленими п. 3 даного договору.

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що
оплата послуг зі зберігання
здійснюється до 5 числа звітного місяця
зберігання. За перший місяць
зберігання оплата складає 2072,59 грн. з
урахуванням ПДВ, за кожний наступний
місяць розмір плати визначається
шляхом коригування на індекс інфляції
за попередній місяць.

За даним договором між сторонами були
погоджені акти приймання-передачі
майна на зберігання від відповідачки
та акти про повернення останній майна
зі зберігання за період надання послуг
з жовтня 2013 року по грудень 2013 року
(включно). Надані послуги
підтверджуються документами
наведеними нижче, а саме:

- за актом від 01.10.2013 року позивачем
надані послуги на суму 2072,59 грн., що
підтверджується рахунком від 08.010.2013
року (а.с. 73, 75); за актом від 31.10.2013 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 74);

- за актом від 01.11.2013 року позивачем
надані послуги на суму 2080,88 грн., що
підтверджується рахунком (а.с 76, 78); за
актом від 30.11.2013 року відповідачка
прийняла майно зі зберігання (а.с. 77);

- за актом від 01.12.2013 року позивачем
надані послуги на суму 2085,05 грн., що
підтверджується рахунком № 94 від 09.12.2013
року (а.с 79, 81); за актом від 31.12.2013 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 80);

Як вбачається з наданих позивачем
документів за договором зберігання № 8
від 01.10.2013 року складено, підписано та
скріплено печатками сторін акти
приймання-передачі майна на зберігання
та акти приймання-передачі майна зі
зберігання без зауважень, а, отже,
відповідачка визнала, що позивачем
були надані послуги на суми, зазначені
в рахунках.

Позивач в позовній заяві зазначив, що
відповідачкою за надані їй послуги у 2013
році за договором зберігання № 8 від
03.01.2013 року, за договором зберігання № 8
від 01.04.2013 року, за договором зберігання
№ 8 від 01.07.2013 року, за договором
зберігання № 8 від 01.10.2013 року здійснено
переплату в розмірі 2700,52 грн., про що між
сторонами 31.12.2013 року було складено та
підписано акт звірки взаємних
розрахунків (а.с. 103) та підтверджено
розрахунком заборгованості (а.с. 135).

Представник відповідача у судовому
засіданні підтвердив факт переплати за
даними договорами на суму 2700,52 грн. за
2013 року.

В подальшому у 2014 році між сторонами
були укладені ще два договори на
зберігання на тих же умовах. що й
попередні.

Так, 01.01.2014 року між сторонами був
укладений договір зберігання № 7 на тих
же умовах що й договір зберігання № 8
від 01.10.2013 року (а.с. 82).

Умовами п.п. 5.1, 5.2, 5.3 договору визначено,
що договір діє з моменту підписання
сторонами акту приймання-передачі, а
строк дії договору становив до 31.03.2014
року, припинення дії договору не
звільняє сторони від виконання
зобов'язань, передбачених п. 2.2
договору.

Пунктом 2.2 договору передбачено,
позивач приймає майно на зберігання
через свого представника, оформлює у
підтвердження приймання акт
приймання-передачі майна, відповідач
передає майно позивачу за актом
приймання-передачі, отримує майно
після припинення договору в місці його
передачі також за актом
приймання-передачі, що є невід'ємною
частиною договору; відповідач отримує
майно достроково, попередивши про це
позивача не менше ніж за 10 днів, у цьому
випадку оплачується фактичний час
зберігання згідно з розцінками,
встановленими п. 3 даного договору.

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що
оплата послуг зі зберігання
здійснюється до 5 числа звітного місяця
зберігання. За перший місяць
зберігання оплата складає 2072,59 грн. з
урахуванням ПДВ, за кожний наступний
місяць розмір плати визначається
шляхом коригування на індекс інфляції
за попередній місяць.

За даним договором між сторонами були
погоджені акти приймання-передачі
майна на зберігання від відповідачки
та акти про повернення останній майна
зі зберігання за період надання послуг
з січня 2014 року по березень 2014 року
(включно). Надані послуги
підтверджуються документами
наведеними нижче, а саме:

- за актом від 01.01.2014 року позивачем
надані послуги на суму 2072,59 грн., що
підтверджується рахунком № 5 від 08.01.2014
року (а.с. 83, 85); за актом від 31.01.2014 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 84);

- за актом від 01.02.2014 року позивачем
надані послуги на суму 2076,73 грн., що
підтверджується рахунком № 13 від 07.02.2014
року (а.с. 86, 88); за актом від 28.02.2014 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 87);

- за актом від 01.03.2014 року позивачем
надані послуги на суму 2089,19 грн., що
підтверджується рахунком № 20 від 07.03.2014
року (а.с 89, 91); за актом від 31.03.2014 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 90);

Як вбачається з наданих позивачем
документів за договором зберігання № 7
від 01.01.2014 року складено, підписано та
скріплено печатками сторін акти
приймання-передачі майна на зберігання
та акти приймання-передачі майна зі
зберігання без зауважень, а, отже,
відповідачка визнала, що позивачем
були надані послуги на суми, зазначені
в рахунках.

01.04.2014 року між сторонами був укладений
договір зберігання № 7 на тих же умовах
що й договір зберігання № 7 від 01.01.2014
року (а.с. 92).

Умовами п.п. 5.1, 5.2, 5.3 договору визначено,
що договір діє з моменту підписання
сторонами акту приймання-передачі, а
строк дії договору становив до 30.06.2014
року, припинення дії договору не
звільняє сторони від виконання
зобов'язань, передбачених п. 2.2
договору.

Пунктом 2.2 договору передбачено,
позивач приймає майно на зберігання
через свого представника, оформлює у
підтвердження приймання акт
приймання-передачі майна, відповідач
передає майно позивачу за актом
приймання-передачі, отримує майно
після припинення договору в місці його
передачі також за актом
приймання-передачі, що є невід'ємною
частиною договору; відповідач отримує
майно достроково, попередивши про це
позивача не менше ніж за 10 днів, у цьому
випадку оплачується фактичний час
зберігання згідно з розцінками,
встановленими п. 3 даного договору.

Пунктами 3.1, 3.2 договору передбачено, що
оплата послуг зі зберігання
здійснюється до 5 числа звітного місяця
зберігання. За перший місяць
зберігання оплата складає 2072,59 грн. з
урахуванням ПДВ, за кожний наступний
місяць розмір плати визначається
шляхом коригування на індекс інфляції
за попередній місяць.

За даним договором між сторонами були
погоджені акти приймання-передачі
майна на зберігання від відповідачки
та акти про повернення останній майна
зі зберігання за період надання послуг
з квітня 2014 року по червень 2014 року
(включно). Надані послуги
підтверджуються документами
наведеними нижче, а саме:

- за актом від 01.04.2014 року позивачем
надані послуги на суму 2072,59 грн., що
підтверджується рахунком № 28 від 08.04.2014
року (а.с. 93, 95); за актом від 30.04.2014 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 94);

- за актом від 01.05.2014 року позивачем
надані послуги на суму 2140,98 грн., що
підтверджується рахунком № 37 від 08.05.2014
року (а.с 96, 98); за актом від 31.05.2014 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 97);

- за актом від 01.06.2014 року позивачем
надані послуги на суму 2222,35 грн., що
підтверджується рахунком № 46 від 05.06.2014
року (а.с. 99, 101); за актом від 30.06.2014 року
відповідачка прийняла майно зі
зберігання (а.с. 100).

Як вбачається з наданих позивачем
документів за договором зберігання № 7
від 01.06.2014 року складено, підписано та
скріплено печатками сторін акти
приймання-передачі майна на зберігання
та акти приймання-передачі майна зі
зберігання без зауважень, а, отже,
відповідачка визнала, що позивачем
були надані послуги на суми, зазначені
в рахунках.

Відтак, відповідачкою за надані їй
послуги у 2014 році за договором
зберігання № 7 від 01.01.2014 року та за
договором зберігання № 7 від 01.04.2014 року
рахується заборгованість в розмірі
2674,43 грн. (а.с. 135).

Підсумовуючи вищевикладене, за
розрахунком наданим представником
позивача до матеріалів справи (а.с. 135)
борг за 2012 рік складав 19477,64 грн., у 2013
році відповідачкою було здійснено
переплату на суму 2700,52 грн., а у 2014 році
за надані послуги борг склав 2674,43 грн.
Таким чином, заборгованість
відповідачки за надані позивачем
послуги по договорах за період з лютого
2012 року по червень 2014 року склав 19477,64
грн. - 2700,52 грн. + 2674,43 грн. = 19451,55 грн.

У зв'язку з невиконанням зобов'язань
щодо оплати за надані послуги
позивачем неодноразово на адресу
відповідачки направлялись листи з
проханням погасити заборгованість, в
тому числі 24.07.2014 року відповідачці був
надісланий лист-претензія з вимогою
погасити заборгованість в розмірі 19451,55
грн. протягом десяти днів (а.с. 106-109)

06.10.2014 року позивач письмово звернувся
до відповідачки з проханням підписати
акт звірки взаєморозрахунків від 01.07.2014
року та погасити заборгованість в
розмірі 19451,55 грн. за надані послуги (а.с.
110).

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк.

Відповідачка жодної відповіді на
листи-претензії не надала, акт взаємних
розрахунків від 01.07.2014 року на суму
заборгованості 19451,55 грн. не підписала,
кошти позивачеві не перерахувала, що і
зумовило позивача звернутись до суду з
позовними вимогами про стягнення з
відповідачки заборгованості в розмірі
19451,55 грн.

Частиною 1 ст. 936 ЦК України,
встановлено, що за договором
зберігання одна сторона (зберігач)
зобов'язується зберігати річ, яка
передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності. Плата за
зберігання та строки її внесення
встановлюються договором зберігання
(ч. 1 ст. 946 ЦК України).

Як вже зазначалось, кінцевий рахунок за
надані послуги зі зберігання за
договорами здійснюється до 5 числа
звітного місяця зберігання (п. 3.2
договорів).

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права
і виконати свої обов'язки відповідно
до договору. Закінчення строку
договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії договору.

Несплатою боргу відповідачка порушує
право позивача, умови договору та
вимоги ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК
України, згідно з якими зобов'язання
має виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору і кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Таким чином, грошові кошти за надані
послуги в сумі 19451,55 грн. залишаються не
сплаченими.

Положеннями ст. 599 ЦК України
передбачено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За змістом ч. 1 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Будь - яких доказів того, що
відповідачем належним чином і в
повному обсязі виконано свої
зобов'язання щодо оплати за надані
послуги за договором, відповідач, у
порушення приписів ст. 33 ГПК України,
суду не надав, тобто не довів
безпідставність позовних вимог, тоді
як надані позивачем докази, як
зазначалось вище, навпаки,
підтверджують наявність вказаної у
позові заборгованості, а відтак і
обґрунтованість позовних вимог щодо
основної заборгованості.

З огляду на викладене, суд вважає, що
залишок заборгованості за даними
договорами зберігання за період з
лютого 2012 року по червень 2014 року
(включно) склав 19451,55 грн., що
підтверджено представниками позивача
у судовому засіданні 19.11.2014 року та не
спростовано представником відповідача
у судовому засіданні, а, отже
підлягають задоволенню.

Виходячи з положень ст. 49 ГПК України,
господарські витрати покладаються на
відповідачку, оскільки спір виник
внаслідок її неправильних дій у зв'язку
із невиконанням обов'язків за
договорами зберігання.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд,

вирішив:

1. Позовні вимоги установи "28 Управління
начальника робіт" - задовольнити
повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь установи "28
Управління начальника робіт" (03168, м.
Київ, пров. Повітрофлотський, 6, адреса
для кореспонденції: 02093, м. Київ, а/с 28,
ідентифікаційний код 24967480)
заборгованість в розмірі 19451,55 грн.
(дев'ятнадцять тисяч чотириста
п'ятдесят одна грн. 55 коп.) та судовий
збір в розмірі 1827 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн.).

Наказ видати після набранням рішенням
законної сили.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку згідно вимог ГПК
України.

Повний текст рішення складено і
підписано 19 грудня 2014 року.

Суддя
А.П.
Алексєєв