ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2014 року
Справа № 904/6099/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Прокопенко А.Є.
(доповідач)

суддів: Дмитренко Г.К., Крутовських В.І.

при секретарі судового засідання:
Однорог О.В.

Представники сторін:

від позивача: Козак Т.В. представник,
довіреність №153/1001 від 20.05.14;

від відповідача: Міщенко А.В.
представник, довіреність №2/с від 10.09.14;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
житлово-будівельного кооперативу №118
"Ореол", м.Дніпропетровськ на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 13.10.2014р. у справі №904/6099/14

за позовом публічного акціонерного
товариства "ДТЕК "Дніпрообленерго",
м.Дніпропетровськ

до житлово-будівельного кооперативу
№118 "Ореол", м.Дніпропетровськ

про стягнення 1811,02 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 13.10.2014р.
у справі №904/6099/14 (суддя Колісник І.І.)
позов задоволено частково. Стягнуто з
житлово-будівельного кооперативу №118
"Ореол" на користь публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
"Дніпрообленерго" основний борг у сумі
1514,29 грн., 3% річних у сумі 110,03 грн.,
інфляційні втрати у сумі 186,36 грн. та
судовий збір у сумі 1826,66 грн. В решті
позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням
господарського суду,
житлово-будівельний кооператив №118
"Ореол" звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення, посилаючись на неповне
з'ясування господарським судом
обставин, що мають значення для справи,
порушення норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
просить залишити рішення без змін
(а.с.103-104).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення
господарського суду, дослідивши та
проаналізувавши матеріали справи,
вислухав пояснення присутніх у судових
засіданнях представників сторін,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення підлягає залишенню без змін
виходячи з наступного.

11.08.2009р. між відкритим акціонерним
товариством "Енергопостачальна
компанія "Дніпрообленерго", яке
перейменоване в публічне акціонерне
товариство "ДТЕК "Дніпрообленерго", що
вбачається із Статуту в новій редакції
(т.1, а.с.36-38), зареєстрованого державним
реєстратором 26.06.2012р., номер запису
0000296 (постачальник), та
житлово-будівельним кооперативом №118
"Ореол" (споживач) укладено договір
№41-453/07 про постачання електричної
енергії.

Відповідно до пункту 1 договору
постачальник продає електричну
енергію споживачу для забезпечення
потреб електроустановок споживача з
приєднаною потужністю 100 кВт, величини
якої по площадках вимірювання та
точках продажу визначені додатком
„Графік зняття показів засобів обліку
електричної енергії", а споживач
оплачує постачальнику вартість
використаної (купленої) електричної
енергії та здійснює інші платежі
згідно з умовами цього договору.

За змістом пункту 7.6. договору на
підставі показів засобів обліку
електричної енергії та умов додатка
"Графік зняття показів засобів обліку
електричної енергії" оформлюється акт
про використання електричної енергії.

Додатком до цього договору є порядок
розрахунків плати за перетікання
реактивної електроенергії" (пункти 8.3.,
9.4. договору).

Згідно з пунктом 9.8. договору цей
договір набуває чинності з дня його
підписання і укладається на строк до
31.12.2010р. Договір вважається щорічно
продовженим на наступний календарний
рік, якщо за місяць до закінчення
терміну дії договору жодною із сторін
не буде заявлено про припинення його
дії або перегляд його умов (пункт 9.8.1.
договору).

Відповідно до пункту 1 додатку №3 до
договору "Порядок розрахунків"
розрахунки споживача за використану
електричну енергію з постачальником
здійснюються за недиференційованими
тарифами за зонами доби, які
встановлюються відповідно до положень
нормативно-правових документів НКРЕ і
діють на протязі розрахункового
періоду.

Вибір виду тарифу здійснюються
споживачем та може бути змінений за
додатковою угодою до договору, але не
частіше ніж один раз на рік.

Споживач має право на зміну виду тарифу
у разі зміни значення тарифних
коефіцієнтів, які використовуються для
визначення рівня ставок тарифів,
диференційованих за періодами часу.

Розрахунковий період встановлюється з
23 числа місяця до такого ж числа
наступного місяця.

Якщо вищевизначена дата початку
розрахункового періоду не співпала з
датою початку розрахункового періоду,
що діяла до цього, або в разі зміни
розрахункового періоду, початок
першого розрахункового періоду за
новими умовами наступить з числа,
наступного після дати закінчення
минулого розрахункового періоду.

Згідно з умовами пункту 2 додатку №3 до
договору "Порядок розрахунків" обсяги
використаної електричної енергії, які
підлягають оплаті, визначаються за
показами засобів розрахункового
обліку електричної енергії про її
фактичне споживання за винятком
випадків, передбачених Правилами
користування електричною енергією
(далі - ПКЕЕ).

Пунктом 2.2. додатку №3 до договору
"Порядок розрахунків" передбачено, що
підтвердження фактично використаного
обсягу електричної енергії за звітний
розрахунковий період, що належить до
сплати споживачем, здійснюється
сторонами за формою акту про
використану електричну енергію, що
відображена у додатку 5 до цього
договору, який споживач надає
постачальнику протягом доби після
завершення розрахункового періоду.

За умовами пункту 4 додатку №3 до
договору "Порядок розрахунків"
споживач здійснює повну оплату
вартості обсягу використаної в
розрахунковому періоді електричної
енергії на підставі самостійно
отриманого у постачальника рахунка
протягом доби після подання акту про
використану електричну енергію
відповідно до даних про фактичне
споживання електричної енергії згідно
з пунктом 2.2. цього додатку, або за
остаточним рахунком, нарахованим
згідно з пунктом 2.3. цього додатку,
протягом 5 операційних банківських
днів з дня отримання рахунку.

З актів про використану електричну
енергію вбачається, що відповідач
спожив електричної енергії у листопаді
2011 року на суму 584,77 грн., у грудні 2011
року на суму 265,21 грн., у січні 2012 року на
суму 601,92 грн., у січні 2013 року на суму
775,56 грн. (т.1, а.с.13,16,19,22).

Як встановлено господарським судом, на
оплату спожитої активної електричної
енергії позивач виставив відповідачу
рахунки:

- №41-453/07/11 за листопад 2011 року на суму
364,80 грн. з терміном сплати до 30.11.2011 року
(з урахуванням часткової сплати у сумі
219,97 грн. за платіжним дорученням №30 від
10.10.2011 року - т.1, а.с.66), який представник
відповідача отримав 23.11.2011р. (т.1, а.с.11-12);

- №41-453/07/12 за грудень 2011 року на суму 265,21
грн. з терміном сплати до 30.12.2011 року,
який представник відповідача отримав
23.12.2011р. (т.1, а.с.14-15);

- №41/453/07/1 за січень 2012 року на суму 601,92
грн. з терміном сплати до 30.01.2012 року,
який представник відповідача отримав
23.01.2012 року (т.1, а.с.17-18);

- №41/453/07/1/1 на суму 775,56 грн. з терміном
сплати до 30.01.2013 року, який, з
урахуванням часткової сплати у сумі
493,20 грн. за платіжним дорученням № 1 від
23.01.2013 року (т.1, а.с.68), підлягав оплаті у
сумі 282,36 грн. (т.1, а.с.20-21).

Отримання представником відповідача
вказаних рахунків підтверджено його
підписом на корінцях рахунків.

Зазначений у рахунках граничний строк
оплати відповідає умовам пункту 4
додатку №3 до договору "Порядок
розрахунків". Загальна сума за
вказаними рахунками, що підлягає
сплаті, складає 1514,29 грн.
(364,80+265,21+601,92+282,36 = 1514,29).

У зв'язку з невиконанням відповідачем
зобов'язань по оплаті поставленої
електричної енергії на суму 1514, 29 грн.
позивач звернувся до господарського
суду. Також позивач на підставі статті
625 Цивільного кодексу України просив
стягнути 3% річних у сумі 110,37 грн. та
інфляційні втрати у сумі 186,36 грн.

Згідно з статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (стаття 530
Цивільного кодексу України).

Доказів оплати житлово-будівельним
кооперативом №118 "Ореол" боргу за
спожиту електричну енергію в сумі 1514,29
грн. матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, судова колегія
погоджується з висновком
господарського суду про стягнення з
відповідача боргу в сумі 1514,29 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши розрахунок позовних вимог
в частині стягнення 3% річних та
інфляційних втрат, судова колегія
погоджується з висновком
господарського суду про стягнення з
відповідача 3% річних у сумі 110,03 грн. та
інфляційних втрат у сумі 186,36 грн.

Доводи скаржника про те, що акт
звіряння взаємних розрахунків є
важливим доказом, який може
підтвердити взаєморозрахунки між
позивачем та відповідачем, не
приймаються до уваги судовою колегією,
оскільки, як встановлено господарським
судом, на підтвердження здійснення
заходів щодо забезпечення звірки
розрахунків позивачем надано суду
докази надсилання на адресу
відповідача акту звірки
взаєморозрахунків, а саме: супровідний
лист від 26.08.2014р. разом із копіями
реєстру на відправку поштової
кореспонденції та фіскального чеку від
28.08.2014р. (т.1, а.с.80-82), які вручено
повноважному представнику відповідача
особисто 03.09.2014р., що підтверджується
даними інформаційно-пошукової системи
Укрпошти за результатом відстеження
пересилання поштових відправлень (т.1,
а.с.83).

Судова колегія зазначає, що акт звірки
взаєморозрахунків не є первинним
документом на підтвердження
здійснення господарської операції.
Докази оплати житлово-будівельним
кооперативом №118 "Ореол" боргу за
спожиту електричну енергію в сумі 1514,29
грн. у матеріалах справи відсутні.

Щодо доводів скаржника про те, що
господарський суд знехтував
клопотанням відповідача про
перенесення розгляду справи на
підставі поважної причини у зв'язку з
перебуванням на лікарняному
представника відповідача, то судова
колегія зазначає наступне.

Представник відповідача двічі
звертався до господарського суду із
клопотанням про перенесення розгляду
справи. Будь-яких доказів на
підтвердження поважності причини
неявки до суду до вказаних клопотань
відповідачем не додано (т.1, а.с.54,78).

Пунктом 3.9.2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено, що у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору. Неявка
учасника судового процесу в судове
засідання не є підставою для
скасування судового рішення, якщо
ухвалу, в якій зазначено час і місце
такого засідання, надіслано йому в
порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1
підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, як
ухвалу про порушення провадження у
справі від 14.08.2014р., так і ухвалу про
відкладення розгляду справи від
15.09.2014р. було направлено сторонам, що
підтверджується штампом канцелярії
господарського суду про розсилку,
який проставлений на звороті
зазначених ухвал, згідно з п.2.6.15
Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2013 року №28.

Про обізнаність щодо часу і дати
розгляду справи свідчать і подані
представником відповідача клопотання
про перенесення розгляду справи.

Отже, відповідач був обізнаний про час
та місце розгляду справи та,
відповідно, мав можливість надати суду
будь-які докази на підтвердження
обставин, що мають значення для
об'єктивного розгляду справи.

Відповідно до статті 28 Господарського
процесуального кодексу України справи
юридичних осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють у межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника.

Керівники підприємств та організацій,
інші особи, повноваження яких
визначені законодавством або
установчими документами, подають
господарському суду документи, що
посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Враховуючи наведене і те, що доказів
неможливості участі у розгляді справи
керівника підприємства, інших осіб,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, а також те, що відповідачу
було відомо про існування провадження
по даній справі в господарському суді,
докази перешкоджання господарським
судом в реалізації останнім його прав,
передбачених статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України,
зокрема, права знайомитися з
матеріалами справи, подавати докази,
письмові пояснення, матеріали справи
не містять, судова колегія вважає, що
наведені скаржником обставини не є
підставою для скасування рішення.

Отже, висновки господарського суду
відповідають матеріалам і обставинам
справи, а доводи скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, не спростовують
таких висновків.

Враховуючи вищевикладене, підстави для
скасування рішення господарського
суду, які передбачені статтею 104
Господарського процесуального кодексу
України, відсутні.

Судовий збір за перегляд справи по
апеляційній скарзі покладається на
скаржника відповідно до приписів
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 101-103, 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
житлово-будівельного кооперативу №118
"Ореол", м.Дніпропетровськ залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 13.10.2014р.
у справі №904/6099/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови підписаний
23.12.2014р.

Головуючий суддя
А.Є. Прокопенко

Суддя
Г.К.Дмитренко

Суддя
В.І.Крутовських