ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.12.2014 Справа № 5021/1165/12

Господарський суд Сумської області у
складі колегії суддів: головуючий
суддя Жерьобкіна Є.А., суддя Заєць С.В.,
суддя Котельницька В.Л., при секретарі
судового засідання Вдовенко Д.В.,
розглянувши заяву Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської
дирекції № 13-11-514 від 14.11.2014року про
розстрочку та відстрочку виконання
судового рішення у справі
№ 5021/1165/12

за позовом Управління майна
комунальної власності Сумської
міської ради, м. Суми,

до відповідача Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської
дирекції, м. Суми,

про виселення з нежитлового приміщення
та стягнення 271 012 грн. 98 коп.,

за участю представників сторін:

Від позивача - Пейкова І.О. (довіреність
№ 2301-27/26 від 01.07.2014року);

Від відповідача - Лозіна С.Ю.
(довіреність № 12-156 від 02.09.2014року);

Прокурор - не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Сумської
області від 22.08.2013року у справі
№5021/1165/12, залишеним без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 24.10.2013року,
позов задоволено, стягнуто з
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" в особі
Сумської дирекції на користь
Управління майна комунальної
власності Сумської міської ради 256 344
грн. 70 коп. заборгованості з орендної
плати, 14 668 грн. 28 коп. пені; виселено
Українське державне підприємство
поштового зв'язку "Укрпошта" в особі
Сумської дирекції з нежитлового
приміщення, площею 259,90 кв. м.,
розташованого по вул. Харківська, 24 в м.
Суми; стягнуто з Управління майна
комунальної власності Сумської
міської ради в доход державного
бюджету України 129 грн. 26 коп. судового
збору; стягнуто з Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської
дирекції на користь Управління майна
комунальної власності Сумської
міської ради 6 567 грн. 26 коп. судового
збору.

12.11.2013року на виконання рішення
господарського суду Сумської області
від 22.08.2013року у справі №5021/1165/12 видано
відповідні накази на стягнення.

19.11.2013року на виконання рішення
господарського суду Сумської області
від 22.08.2013року у справі №5021/1165/12 видано
відповідний наказ про виселення.

Постановою Вищого господарського суду
України від 20.01.2014року у справі
№ 5021/1165/12 рішення господарського суду
Сумської області від 22.08.2013року та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 24.10.2013року у
справі №5021/1165/12 скасовано, справу
направлено на новий розгляд.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 25 червня 2014 року у справі №
5021/1165/12 позов задоволено повністю,
стягнуто з відповідача на користь
позивача 256 344 грн. 70 коп. заборгованості
з орендної плати, 14 668 грн. 28 коп. пені, 6567
грн. 26 коп. судового збору; виселено
відповідача з нежитлового приміщення,
площею 259,90 кв. м., розташованого по вул.
Харківська, 24 в м. Суми, а також стягнуто
з Управління майна комунальної
власності Сумської міської ради в
доход Державного бюджету України 129
грн. 26 коп. судового збору.

14.07.2014року судом видано відповідні
накази на примусове виконання судового
рішення щодо стягнення з відповідача
на користь позивача 256 344 грн. 70 коп.
заборгованості з орендної плати, 14 668
грн. 28 коп. пені, 6567 грн. 26 коп. судового
збору, стягнення з позивача в доход
Державного бюджету України 129 грн. 26
коп. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 16.10.2014року,
рішення господарського суду Сумської
області від 25 червня 2014 року у справі №
5021/1165/12 залишено без змін.

14.11.2014року до суду надійшла заява
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" в особі
Сумської дирекції № 13-11-514 від
14.11.2014року у справі № 5021/1165/12 про
розстрочку та відстрочку виконання
судового рішення, в якій заявник
просить суд відстрочити виконання
рішення по справі № 5021/1165/12 до
01.03.2015року та розстрочити строком на
два роки рівними щомісячними
платежами.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 17.11.2014року, заяву
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" в особі
Сумської дирекції № 13-11-514 від
14.11.2014року у справі № 5021/1165/12 про
розстрочку та відстрочку виконання
судового рішення прийнято до розгляду
та призначено на 24.11.2014 року о 10 год. 50
хв.

18.11.2014року до суду надійшла касаційна
скарга Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Сумської дирекції №
13-11-484 від 04.11.2014року на рішення
господарського суду Сумської області
від 25 червня 2014 року та постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 16.10.2014року у
справі № 5021/1165/12.

У зв'язку з направленням матеріалів
справи № 5021/1165/12 до Вищого
господарського суду України разом з
касаційною скаргою Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської
дирекції № 13-11-484 від 04.11.2014року, ухвалою
господарського суду від 18.11.2014року
провадження у справі № 5021/1165/12 було
зупинено відповідно до ч. 1 ст. 79
Господарського процесуального кодексу
України, до повернення матеріалів
справи до суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 01.12.2014року у справі
№ 5021/1165/12 касаційну скаргу
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" в особі
Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта" від
04.11.2014року № 13-11-484 на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 16.10.2014року у
справі № 5021/1165/12 Господарського суду
Сумської області повернуто скаржнику,
а справу - до Господарського суду
Сумської області.

09.12.2014року справа № 5021/1165/12 повернута до
господарського суду Сумської області.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 09.12.2014року розгляд заяви №
13-11-514 від 14.11.2014року про розстрочку та
відстрочку виконання судового рішення
призначено на 18 грудня 2014 року об 11 год.
30 хв.

Відповідач подав доповнення № 13-11-570
від 18.12.2014року в обґрунтування заяви
про відстрочку та розстрочку виконання
судового рішення.

Позивач подав заперечення № 172/14юр від
24.11.2014року на заяву відповідача про
розстрочку та відстрочку виконання
судового рішення, в якому просить суд
відмовити у задоволенні відповідної
заяви.

В обґрунтування поданої заяви
відповідач посилається на те, що станом
на 14.11.2014 року фінансовий план Сумської
дирекції УДППЗ «Укрпошта» не
передбачає витрат на погашення
заборгованості за судовим рішенням,
фінансовий план на 2015 рік затверджений
без урахування коштів, які мають бути
стягнуті на користь позивача, а термін
внесення змін до фінансового плану
становить близько 3-х місяців. Крім
того, коштів, які перебувають на
рахунках Сумської дирекції УДППЗ
«Укрпошта» не достатньо для погашення
боргу, що підтверджується довідкою з
обслуговуючого банку, стягнення
незапланованих фінансовим планом
коштів спричинить затримку у виплаті
заробітної плати працівникам Сумської
дирекції УДППЗ «Укрпошта», що порушить
їх законні права та інтереси.
Враховуючи вказані обставини, а також
збитковість філіалу, відсутність
власних коштів на рахунках, необхідних
для погашення боргу перед Управлінням
майна комунальної власності Сумської
міської ради, необхідністю вчасно та
якісно проводити розрахунки з
контрагентами, працівниками,
споживачами, а також сплачувати
податки, з метою забезпечення
добровільності виконання рішення
УДППЗ «Укрпошта» в особі Сумської
дирекції УДППЗ «Укрпошта» за рахунок
виключно власних коштів, що не порушить
права та законні інтереси третіх осіб,
заявник просить суд відстрочити
виконання рішення по справі № 5021/1165/12
до 01.03.2015року та розстрочити строком на
два роки рівними щомісячними
платежами.

Статтею 124 Конституції України
встановлено, що судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Згідно зі ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Пленум Верховного Суду України
постановою від 26.12.2003 року № 14 «Про
практику розгляду скарг на рішення, дії
або бездіяльність органів і посадових
осіб державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження» постановив: «При
вирішенні заяв державного виконавця чи
сторони про відстрочку або розстрочку
виконання рішення, встановлення або
зміну способу й порядку його виконання
суду потрібно мати на увазі, що
відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність у нього майна,
яке за рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо)».

Відповідно до правової позиції,
викладеної у п. 7.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
від 17 жовтня 2012 року N 9 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України», вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо

У даному випадку, посилання
відповідача на відсутність грошових
коштів, не є винятковими обставинами в
розумінні ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, за
наявності яких можливе надання
відстрочки чи розстрочки виконання
рішення.

Стаття 42 Господарського кодексу
України визначає підприємництво як
самостійну, ініціативну, систематичну,
на власний ризик господарська
діяльність, що здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

При цьому здійснення підприємницької
діяльності на власний ризик означає
покладення на підприємця тягаря
несприятливих наслідків такої
діяльності.

Частина 2 статті 218 Господарського
кодексу України передбачає, що
відсутність у боржника необхідних
коштів, а також порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника не
вважаються обставинами, які є
підставою для звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 617
Цивільного кодексу України, не
вважається випадком, зокрема,
недодержання своїх зобов'язань
контрагентом боржника, відсутність на
ринку товарів, потрібних для виконання
зобов'язання, відсутність у боржника
необхідних коштів.

Підставою для проведення розрахунків
між сторонами за оренду майна є договір
оренди № ФМ-206 від 09.11.1998 року, а
відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Викладені в заяві обставини не є
винятковими та такими, що роблять
неможливим виконання рішення суду,
оскільки відповідачем не надано
належних та допустимих доказів
неможливості виконання рішення суду,
не враховані матеріальні інтереси
позивача, його фінансовий стан,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави.

Посилаючись на відсутність грошових
коштів, боржник не зазначає яким чином
та за рахунок чого відповідна
заборгованість буде погашена при умові
відстрочки чи розстрочки виконання
судового рішення.

Крім того, одночасне застосування
відстрочки та розстрочки виконання
рішення суду призведе до його
довготривалого невиконання та
порушення прав і інтересів позивача
(стягувача).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції
України частиною національного
законодавства України є Конвенція про
захист прав і основних свобод людини 1950
року, ратифікована Верховною Радою
України (Закон України від 17.07.97 №
475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду
з прав людини є обов'язковою в усіх
питаннях, що стосуються тлумачення та
застосування Конвенції.

Пункт 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує
кожному право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
неупередженим судом. Таким чином, ця
стаття проголошує "право на суд", одним
з аспектів якого є право на доступ,
тобто право подати до суду позов з
цивільно-правових питань. Однак це
право було б ілюзорним, якби правова
система держави допускала, щоб
остаточне судове рішення, яке має
обов'язкову силу, не виконувалося, на
шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав
людини від 20 липня 2004 року по справі
"Шмалько проти України" (заява № 60750/00)
зазначено, що для цілей ст. 6 виконання
рішення, ухваленого будь-яким судом,
має розцінюватися як невід'ємна
частина "судового розгляду".

У зв'язку з тим, що відстрочка та
розстрочка подовжує період
відновлення порушеного права
стягувача, при їх наданні, суди в цілях
вирішення питання про можливість їх
надання, а також визначення строку
подовження виконання рішення суду,
повинні враховувати закріплені в
нормах матеріального права, і перш за
все у Європейській конвенції про
захист прав людини та основних свобод,
що є частиною національного
законодавства, допустимі межі надання
відстрочки та розстрочки виконання
судового рішення.

Згідно з правовою позицією
Європейського суду з прав людини,
несвоєчасне виконання рішення суду
може бути мотивоване наявністю певних
обставин, відстрочка та розстрочка
виконання рішення суду не повинна
шкодити сутності права, гарантованого
ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини
та основних свобод, згідно якої "кожен
має право на справедливий і публічний
розгляд його справи у продовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру..", а у системному розумінні
даної норми та національного закону,
суд не повинен перешкоджати
ефективному поновленню у правах,
шляхом виконання судового рішення,
тобто довготривале виконання рішення
суду може набути форми порушення права
на справедливий судовий розгляд, що не
може бути оправдано за конкретних
обставин справи та є наслідком
зменшення вимог щодо розумності
строку.

Крім того, довготривале невиконання
рішення суду порушує право на повагу до
власності та на вільне володіння
власністю у зв'язку з тим, що рішення
набуває ознак довготривалого
виконання.

Європейський суд з прав людини у своїх
рішеннях зазначає, що межі оправданої
затримки виконання рішення суду
залежить зокрема від складності
виконавчого провадження, суми та
характеру що визначено судом.

Стосовно системності виконання
Європейський суд підкреслює, що
присудження грошових коштів не надає
пом'якшення у виконавчому провадженні,
а отже сама можливість надання
відстрочки та розстрочки виконання
судового акту повинна носити виключний
характер.

Із підстав, умов та меж надання
відстрочки та розстрочки виконання
судового рішення слідує, що
безпідставне надання відстрочки та
розстрочки без обґрунтованих на те
мотивів, надане на тривалий період без
дотримання балансу інтересів
стягувача та боржника порушує основи
судового рішення, яке ухвалене іменем
України, позбавляє кредитора
можливості захистити свої права,
знижує авторитет судового рішення, а
тому таке судове рішення не може
вважатися законним та справедливим.

На підставі вищевикладеного, суд не
приймає до уваги обставини, на які
посилається заявник в якості
виняткових та таких, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим в розумінні ст. 121
Господарського процесуального кодексу
України, тому у задоволенні заяви
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" в особі
Сумської дирекції № 13-11-514 від
14.11.2014року про розстрочку та відстрочку
виконання судового рішення у справі №
5021/1165/12 суд відмовляє за
необґрунтованістю.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 86, 121 Господарського процесуального
кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" в особі
Сумської дирекції № 13-11-514 від
14.11.2014року про розстрочку та відстрочку
виконання судового рішення у справі №
5021/1165/12- відмовити.

Головуючий суддя
Є.А. Жерьобкіна

Суддя
С.В. Заєць

Суддя
В.Л. Котельницька