ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 р.
Справа № 914/3621/14

Господарський суд Львівської області
у складі судді Ділай У.І.

При секретарі Лосик Ю.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовною заявою: Товариства з
обмеженою відповідальністю «Метал
Холдінг Трейд», м.Львів.

до відповідача: Спільного
українсько-німецького підприємства
«Олнова» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю, м.Буськ

про: стягнення 219 969,99 грн.

Представники :

Від позивача: Дрозд М.С.(Довіреність від
17.09.2014 р.); Богданова О.В.( Довіреність
від 17.09.2014 р.).

Від відповідача: не з'явився.

Представникам позивача роз'яснено
права і обов'язки передбачені ст.ст.20, 22
ГПК України. Клопотань в порядку ч. 6 ст.
811 ГПК України про технічну фіксацію
судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На розгляд Господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метал Холдінг
Трейд», м.Львів до відповідача -
Спільного українсько-німецького
підприємства «Олнова» у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю, м.Буськ про
стягнення 219 969,99 грн.

В позовній заяві від 13.10.2014 р. Позивач
просить суд стягнути з Спільного
Українсько-німецького товариства з
обмеженою відповідальністю на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «МЕТАЛ ХОЛДІНГ
ТРЕЙД» заборгованості за поставлений
товар 179007,07 грн. та 22 213,36 грн. втрат від
інфляції, 15 592,96 грн. - пені, 3 156,60 - 3 %
річних, а також судові витрати.

Ухвалою суду від 16.10.2014 р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 04.11.2014 р.

31.10.2014 року від представника
відповідача надійшло клопотання №46792/14
про відкладення розгляду справи у
зв'язку із неможливістю забезпечити
явку повноважного представника в
судове засідання.

Сторони в судове засідання не
з'явились, вимог Ухвали суду від 16.10.2014р.
не виконали. Суд ухвалив розгляд справи
відкласти на 18.11.2014р.

Представники позивача в судове
засідання 18.11.2014р. з'явились. Позовні
вимоги підтримали, в судовому
засіданні надали пояснення по суті
спору.

18.11.2014 р. відповідачем через канцелярію
суду подано відзив на позовну заяву, в
якій зазначається, що Відповідач
частково визнає заборгованість перед
позивачем в сумі 154 007,07 грн.

Що стосується сплати штрафних санкцій,
пені та інфляційних втрат, то позивач
посилається на угоду № 0030 від 01.11. 2013
року, яка не була підписана сторонами,
та не скріплена печатками, а згідно
статті 181 ГК України, господарський
договір за загальним правилом
викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками.

Враховуючи викладене у відзиві,
відповідач вважає, що договір поставки
№0030 від 01.11. 2013 року не був укладений
між сторонами, а отже поставка є
позадоговірною на підставі накладних,
а відповідно нарахування штрафних
санкцій згідно умов зазначеного
договору є безпідставними.

В зв'язку із неможливістю направлення
повноважного представника в судове
засідання, відповідач просить
проводити розгляд без його участі з
врахуванням даного відзиву та наданих
доказів у справі.

Відповідач визнає заборгованість
перед позивачем в розмірі 154 007,07
гривень, а в задоволенні решти позовних
вимог просить суд відмовити.

Ухвалою суду від 18.11.2014р. розгляд справи
відкладено на 09.12.2014р.

09.12.2014 р. позивач через канцелярію суду
подав заяву про зменшення позовних
вимог від 08.12.2014р., у якій просить суд
стягнути з відповідача 144 007,07 грн. -
основного боргу та 25817,81 грн. - втрат
від інфляції, 14334,75 грн. - пені, 3 297,87 грн. -
3 % річних, у зв'язку з тим, що відповідач
частково сплатив суму заборгованості.

В процесі розгляду матеріалів справи
судом встановлено:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Метал Холдінг
Трейд», м.Львів (надалі позивач)
поставило Спільному
українсько-німецькому підприємству
«Олнова» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю, м.Буськ
(надалі відповідач) товар, що
підтверджується видатковими
накладними: №Ф6-0000651 від 20.01.2014р. згідно
замовлення СФ Ф6-0000748 від 20.01.2014р.на суму
57819,89 грн.; №Ф6-0000889 від 23.01.2014р. згідно
замовлення СФ Ф6-0000976 від 22.01.2014р. на суму
64822,43 грн.; №Ф6-0001371 від 03.02.2014р. згідно
замовлення СФ Ф6-0001616 від 03.02.2014р. на
суму 60473,36 грн.

Згідно довіреностей: №00025 від 20.01.2014р.;
№00035 від 23.01.2014р., №00050 від 03.02.2014р.
виданих відповідачем, товар одержано
агентом з постачання Гуралем В.С.

Як зазначає позивач у позовній заяві,
01.11.2013р. було укладено договір поставки
№ 0030 між ТОВ «Метал Холдінг Трейд» та
СП ТЗОВ «Олнова». Позивачем втрачено
примірник договору, однак СП ТЗОВ
«Олнова» було прийнято товар від ТОВ
«Метал Холдінг Трейд» та здійснено
оплату за видатковими накладними, в
яких зазначено, що плата здійснюється
згідно вказаного договору.

11.07.2014 року Позивач звернувся до
відповідача з проханням підписати
примірник договору № 0030 від 01.11.2013 року,
однак, Відповідачем дана пропозиція
залишена без відповіді.

Відповідно до вказаного договору
Позивач зобов'язувався продати та
передати у власність Відповідача
товар, а Відповідач - прийняти даний
товар та оплатити його протягом 15
календарних днів з дати його поставки.

Станом на 12.09.2014 року позивачем було
поставлено товару на загальну суму 559
562,42 грн. З них відповідачем оплачено
лише 380 555,35 грн., з огляду на що, у
відповідача виникла заборгованість
перед позивачем в розмірі 179 007,07 грн.

В заяві про зменшення позовних вимог,
позивач зазначає, що видаткова
накладна від 20.01.2014р. частково оплачена
на суму 39108,64 грн. станом на 13.10.2014р.
Окрім того, після подання позову
відповідачем сплачено ще 20000,00 грн.

Оскільки відповідач не оплатив повної
вартості за поставлений товар, у нього
виникла заборгованість в розмірі 144 007,07
грн.

Окрім основної суми заборгованості,
позивачем згідно заяви про зменшення
позовних вимог від 08.12.2014р., заявлено до
стягнення з відповідача 25817,81 грн. -
втрат від інфляції, 14334,75 грн. - пені та
3297,87 грн. 3% річних.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши та
дослідивши докази по справі та
оцінивши їх в сукупності, прийшов до
висновку, що позовні вимоги згідно
заяви про зменшення розміру позовних
вимог № 79 від 28.11.2014р., підлягають до
задоволення частково з наступних
підстав:

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом.

Згідно з ст.175 ГК України майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Порушення
зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач поставив відповідачу, згідно
видаткових накладних: №Ф6-0000651 від
20.01.2014р. (за замовленням СФ Ф6-0000748 від
20.01.2014р.) на суму 57819,89 грн.; №Ф6-0000889 від
23.01.2014р. (за замовленням СФ Ф6-0000976 від
22.01.2014р.) на суму 64822,43 грн.; №Ф6-0001371 від
03.02.2014р. (за замовленням СФ Ф6-0001616) від
03.02.2014р. на суму 60473,36 грн.

Накладні містять відомості про їх
номер та дату складання, сторони
господарських операцій, у тому числі
відомості про уповноважену особу
покупця , найменування товару, одиницю
виміру, кількість, ціну, загальну
вартість відпущеного товару. Накладні
скріплені зі сторони продавця
підписом особи, яка уповноважена на
передачу товару, зі сторони покупця -
підписом особи, яка уповноважена на
отримання матеріальних цінностей від
покупця.

Згідно довіреностей: №00025 від 20.01.2014р.;
№00035 від 23.01.2014р., №00050 від 03.02.2014р.
виданих відповідачем, товар одержано
агентом з постачання Гуралем В.С.

Відповідно до положень Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 17.07.2012 р. N 01-06/928/2012,
підписання покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом у розумінні Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" і яка відповідає
вимогам, зокрема, статті 9 названого
Закону і Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку та фіксує факт
здійснення господарської операції і
встановлення договірних відносин, є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
товар. Строк виконання відповідного
грошового зобов'язання визначається за
правилами, встановленими частиною
першою статті 692 ЦК України (постанова
Вищого господарського суду України від
21.04.2011 N 9/252-10).

Суд не приймає до уваги посилання
позивача на договір №0030 від 01.11.2014р., як
на підставу виникнення зобов'язань між
сторонами, оскільки даний договір не
підписаний Спільним
українсько-німецьким підприємством
«Олнова» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю та не
скріплений печаткою відповідача.

Таким чином, сторонами у спрощений
спосіб укладено договір поставки,
відповідно до якого продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму
(ст. 712 ЦК України).

Приписами частини першої статті 265 ГК
України встановлено, що за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частина 2 ст. 712 ЦК України передбачає,
що до договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно визначення ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 692 ЦК України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Частиною другою статті 184
Господарського кодексу України
передбачено, що укладення договору на
основі вільного волевиявлення може
відбуватись у спрощений спосіб або у
формі єдиного документа, з додержанням
загального порядку укладення
договорів, встановленого статтею 181
цього кодексу.

Відповідно до статті 181 ГК України
допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами тощо, а також
підтвердженням прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальної вимоги до форми та
порядку укладення даного виду
договорів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст.610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У ст. 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, а у
відповідності до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Відтак, оскільки, сторони не обумовили
строк оплати поставленого товару,
обов'язок відповідача з її оплати
згідно ст. 692 ЦК України, виникає після
його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідач свої грошові зобов'язання
перед Позивачем з оплати отриманого
товару не виконав, внаслідок чого у
нього виникла заборгованість у сумі 179
007,07 грн. основного боргу.

09.12.2014р. позивачем заявлено про
зменшення позовних вимог, згідно
поданої заяви, в якій позивач просить
врахувати часткову оплату
заборгованості відповідачем та
стягнути з нього 144 007,07 грн. основного
боргу; 25817,81 грн. - втрат від інфляції,
14334,75 грн. - пені та 3297,87 грн. 3% річних.

Суд прийшов до висновку про відмову в
задоволенні вимог позивача про
стягнення з відповідача 14334,75 грн. пені.
Такий висновок суду ґрунтується на
наступному:

Відповідно до положень ст. ст. 546, 549 ЦК
України неустойка (штраф, пеня) є одним
із видів забезпечення виконання
зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 547 ЦК України
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі.

З огляду на те, що письмовий правочин,
умови якого передбачають
відповідальність відповідача за
несвоєчасне повернення суми сплачених
позивачем коштів між сторонами
відсутній, нарахування позивачем пені
суд вважає безпідставним.

Суд, перевіривши наданий позивачем
розрахунок 3%річних та інфляційних
втрат, прийшов до висновку, що
позивачем невірно здійснено
розрахунок інфляційних втрат, а відтак
в задоволенні позовних вимог позивача
в частині стягнення 73,92 грн.
інфляційних втрат слід відмовити

Враховуючи вищенаведене, суд
перевіривши надані позивачем
розрахунки, прийшов до висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення
144007,07 грн. боргу, 3297,87 грн. - 3 % річних та
25743,89 грн. - інфляційних втрат є
обґрунтованими, доведеними наявними в
матеріалах справи доказами та такими,
що підлягають до задоволення.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідач доводів
позивача не спростував, доказів оплати
товару суду не надав.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК
України, покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи те, що позивачем сплачено
судовий збір в розмірі 4399,40 грн., що
підтверджено платіжним дорученням №1536
від 16.09.2014р., відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7
Закону України "Про судовий збір",суд
вирішив повернути позивачу з
державного бюджету 650,25 грн. судового
збору, як зайво сплаченого.

Враховуючи наведене та керуючись п. 1 ч.
1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір",
ст.ст. 174, 175, 181, 184, 193 ГК України, ст.ст. 509,
525, 526, 546, 547, 549,599, 530, 610, 655, 692, 712 ЦК
України, ст.ст.4-3, 33, 34, 43, 49, 82-84 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити
частково.

2. Стягнути з Спільного
українсько-німецького підприємства
«Олнова» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю (80500,
Львівська обл., м.Буськ, вул. Івасюка, 5.
Ідентифікаційний код 22421742) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Метал Холдінг
Трейд» (03039, м.Київ, вул.
Саперно-Слобідський проїзд, буд. 4.
Ідентифікаційний код 37412768) 144007,07 грн.
основного боргу та 3297,87 грн. - 3% річних,
25743,89 грн. - інфляційних втрат, всього -
173 048,83 грн.; 3460,98 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

4. Повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю «Метал
Холдінг Трейд» (03039, м.Київ, вул.
Саперно-Слобідський проїзд, буд. 4.
Ідентифікаційний код 37412768) з
державного бюджету 650,25 грн. судового
збору сплаченого платіжним дорученням
№1536 від 16.09.2014р.

5. Наказ на стягнення видати
згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 12.12.2014 р.

Суддя
Ділай У.І.