Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/19289/14 09.12.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інноваційно-технічний центр
«Будреконструкція»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донбас
Профінвест-2012» та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Трейд
Маркет Групп»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача Товариство з обмеженою
відповідальністю «Восход»

про визнання договору недійсним

За позовом третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авіс Фінанс»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донбас
Профінвест-2012» та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Трейд
Маркет Групп»

про визнання договору недійсним

Суддя Якименко
М.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача-1: не з'явилися;

від відповідача-2: не з'явилися;

від третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Стасюк І.В. -
довіреність б/н від 20.06.2014 року;

від третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору:
Рищенко Д.О. - довіреність б/н від 24.01.2014
року;

Обставини справи :

Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Інноваційно-технічний центр
«Будреконструкція» звернулося до
господарського суду м. Києва з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донбас
Профінвест-2012» та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Трейд
Маркет Групп» про визнання договору
недійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
думку позивача ТОВ «Донбас
Профінвест-2012» (відповідач-1) в
порушення умов Попереднього договору
купівлі-продажу акцій №2112 від 21.12.2012
року не уклав з позивачем до 01.02.2013 року
Договір купівлі-продажу Акцій, однак
21.12.2012 року відповідачем-1 продано
відповідачу-2 (ТОВ «Трейд Маркет
Групп»), на підставі Договору
купівлі-продажу цінних паперів
№895-БВ/12, цінні папери які мав намір
придбати позивач.

З цих підстав, позивач просив
задовольнити позов, визнавши недійсним
Договір купівлі-продажу цінних паперів
№895-БВ/12 від 21.12.2012 року, укладений між
відповідачем-1 та відповідачем-2.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 15.09.2014 року порушено провадження у
справі та призначено її розгляд на
14.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 14.10.2014 року розгляд справи
відкладено на 28.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 28.10.2014 року розгляд справи
відкладено на 05.11.2014 року.

29.10.2014 року через відділ діловодства
суду від представника відповідача-1
надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 05.11.2014 року розгляд справи
відкладено на 12.11.2014 року, залучено в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю "Восход".

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 12.11.2014 року відкладено розгляд
справи на 18.11.2014 року, продовжено строк
розгляду спору на 15 днів.

12.11.2014 року через відділ діловодства
суду від представника третьої особи,
яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору - Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авіс Фінанс»
надійшла позовна заява.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на
думку ТОВ «Авіс Фінанс» Договір
купівлі-продажу цінних паперів №895-БВ/12
від 21.12.2012 року суперечить ч. 5 ст. 203 ЦК
Україна та укладений не для настання
реальних наслідків, пов'язаних з
переходом права власності на цінні
папери, а укладений з метою свідомого
уникнення здійснення повного
розрахунку за цінні папери та
подальшого стягнення загальної
договірної вартості цінних паперів з
поручителя - ТОВ «ВОСХОД».

З цих підстав, ТОВ «Авіс Фінанс»
просило суд задовольнити позов,
визнавши недійсним Договір
купівлі-продажу цінних паперів №895-БВ/12
від 21.12.2012 року, укладений між
відповідачем-1 та відповідачем-2.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 17.11.2014 року порушено провадження у
справі за позовом третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Авіс Фінанс" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Донбас
Профінвест-2012" та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Трейд
Маркет Групп" про визнання договору
недійсним та призначено її розгляд на
18.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 18.11.2014 року відкладено розгляд
справи на 25.11.2014 року.

19.11.2014 року через відділ діловодства
суду від представника відповідача-1
надійшов відзив на позовну заяву ТОВ
"Авіс Фінанс"

24.11.2014 року через відділ діловодства
суду від представника третьої особи,
яка заявляє самостійних вимог на
предмет спору надійшли пояснення по
справі.

25.11.2014 року через відділ діловодства
суду від представника третьої особи,
яка заявляє самостійних вимог на
предмет спору надійшли пояснення по
справі.

В судове засідання, призначене на 25.11.2014
року представники відповідача-2,
третьої особи, яка заявляє самостійні
вимоги на предмет спору не з'явилися,
про причини неявки суд не повідомили,
про день та час розгляду справи
повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору в судове засідання перешкоджає
вирішенню спору по суті, суд вважав за
необхідне відкласти розгляд справи на
09.12.2014 року.

В судове засідання 09.12.2014 року
представники позивача, відповідача-1 та
відповідача-2 не з'явилися, про день та
час розгляду справи повідомлялися
належним чином. Ухвали суду
надсилались позивачу, відповідачу-1 та
відповідачу-2 на всі відомі адреси, в
тому числі на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» за
змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до статті 75 ГПК України
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 09.12.2014 року
представник третьої особи, яка заявляє
самостійні вимоги на предмет спору,
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 09.12.2014 року
представник третьої особи, яка не
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі та просив суд їх
задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 09.12.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представників третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору та третьої особи, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.12.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Інноваційно-технічний центр
«Будреконструкція» (далі по тексту -
позивач, ТОВ «Інноваційно-технічний
центр «Будреконструкція», покупець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Донбас
Профінвест-2012» (далі по тексту -
відповідач-1, ТОВ «Донбас
Профінвест-2012», продавець) укладено
попередній Договір купівлі-продажу
акцій №2112 (далі по тексту - Договір-1).

Відповідно до п. 3.1. Договору-1, сторони
зобов'язуються до 01.02.2013 року укласти
Договір купівлі-продажу Акцій (надалі
іменується «Основний Договір») на
умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. Договору-1, у випадку якщо
сторони до дати, визначеної в п. 3.1.
даного Договору, не уклали Основний
договір, сторони зобов'язані « 5»
березня 2013 року з'явитися за
адресою:83052, м. Донецьк, вул. Герцена,
буд. 49, кв. 31 о 11 год. 00 хв., для укладання
Основного договору.

Розділом 4 Договору-1 сторони
передбачили кількість і номінальну
вартість акцій, які відповідач-1
зобов'язувався передати позивачу у
власність, згідно умов Договору-1.

21.12.2012 року між відповідачем-1 та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Трейд Маркет Групп»
(далі по тексту - відповідач-2, ТОВ
«Трейд Маркет Групп», покупець за
договором) укладено Договір
купівлі-продажу цінних паперів №895-БВ/12
(далі по тексту - Договір-2), за умовами
якого (п. 1.1. Договору-2) сторони
домовились про те, що Продавець
зобов'язується забезпечити передачу у
власність Покупця, а Покупець прийняти
та оплатити вказані в цьому пункті
цінні папери (надалі - «ЦП»), на умовах
передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 1.3. Договору-2, загальна
сума Договору становить: 129 300 000,00 грн.
без ПДВ.

Згідно з п. 2.1. Договору-2, покупець в
термін до 31.12.2012 року, включно
зобов'язується сплатити в
безготівковій формі загальну суму
Договору, визначену в п. 1.3. Договору
шляхом перерахування на банківський
рахунок Продавця.

На виконання умов Договору-2
відповідачем-1 передано, а
відповідачем-2 прийнято акції, що
підтверджується виписками про
операції з цінними паперами (копії
виписок містяться в матеріалах справи).

Листом вих. №02-09/13 від 02.09.2013 року
позивач повідомив відповідача-1 про те
що останнім (відповідачем) порушено
умови Договору-1, а також просив
відповідача-1 з'явитися 10.09.2013 року о 12:00
за адресою м. Донецьк, вул. Герцена, 49,
кв. 31, для підписання Основного
договору.

Листом від 04.09.2013 року відповілач-1
повідомив позивача про те, що ТОВ
«Донбас Профінвест-2012» не є власником
акцій, що зазначені в Договорі-1, на
підтвердження чого направив на адресу
позивача копії Договорів
купівлі-продажу цінних паперів:
№895-БВ/12, №896-БВ/12, №897-БВ/12 від 21.12.2012
року.

Спір у справі виник в зв'язку з тим, що
позивач має прямий інтерес, щодо
придбання цінних паперів, що є
предметом договорів купівлі-продажу
№895-БВ/12 від 21.12.2012р; №896-БВ/12 від 21.12.2012;
№897-БВ/12 від 21.12.2012, а відповідач-1 має
обов'язок, щодо продажу цінних паперів
відповідно до Попереднього Договору
№2112, а тому позивач вважає, що договір
купівлі-продажу №895-БВ/12 від 21.12.2012 року
порушує права Позивача, є незаконним та
має бути визнаний судом недійсним.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Частиною 1 ст. 656 ЦК України встановлено,
що предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому.

Згідно з ч. 4 ст. 656 ЦК України до
договору купівлі-продажу на біржах,
конкурсах, аукціонах (публічних
торгах), договору купівлі-продажу
валютних цінностей і цінних паперів
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено законом про ці види
договорів купівлі-продажу або не
випливає з їхньої суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України Зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним. Правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.

Таким чином для визнання правочину
недійсним потрібна наявність підстав
передбачених ч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до п. 2.6. Постанови Пленуму
Вищого Господарського Суду України від
29 травня 2013 року № 11 «Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними» Нікчемний
правочин або правочин, визнаний судом
недійсним, вважається таким з моменту
його вчинення (частина перша статті 236
ЦК України). У зв'язку з наведеним
господарським судам необхідно
встановлювати, чи є оспорюваний
правочин вчиненим та з якого моменту
(статті 205 - 210, 640 ЦК України, частини
друга - п'ята, сьома статті 180 ГК України
тощо). Зокрема, не вважаються вчиненими
правочини (укладеними господарські
договори), в яких (за якими): відсутні
передбачені законом умови, необхідні
для їх укладення (не досягнуто згоди за
всіма істотними для даного правочину
умовами); не отримано акцепт стороною,
що направила оферту; не передано майно,
якщо відповідно до законодавства
необхідна його передача; не здійснено
державну реєстрацію або нотаріальне
посвідчення, необхідні для його
вчинення, тощо. Встановивши відповідні
обставини, господарський суд відмовляє
в задоволенні позовних вимог як про
визнання правочину недійсним, так і про
застосування наслідків недійсності
правочину. Водночас господарським
судам необхідно враховувати таке.
Визначення договору як неукладеного
може мати місце на стадії укладення
договору, а не за наслідками виконання
його сторонами. Отже, якщо дії сторін
свідчать про те, що оспорюваний договір
фактично було укладено, суд має
розглянути по суті питання щодо
відповідності його вимогам закону; це
правило не стосується випадків, коли
для вчинення правочину необхідні його
державна реєстрація або нотаріальне
посвідчення, оскільки за відсутності
відповідної реєстрації чи посвідчення
договір в будь-якому разі не вважається
укладеним.

Судом встановлено що відповідач-1 та
відповідач-2 при укладанні Договору
купівлі-продажу цінних паперів №895-БВ/12
від 21.12.2012 року, досягли всіх істотних
умов договору, та вказаний договір не
суперечить вимогам ст. 203 та 215 ЦК
України, а тому в суду відсутні правові
підстави для визнання вищевказаного
договору недійсним.

Також в позовній заяві як на підставу
недійсності Договору-2 позивач вказує
на те, що акції, які були продані
відповідачу-2 відповідно до Договору-2
не зараховані на розрахунковий рахунок
ТОВ «Трейд Маркет Групп» (відповідач-2),
що в свою чергу свідчить про
відсутність наміру у сторін створити
правові наслідки та просить суд
визнати вищевказаний договір
фіктивний.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦК України
фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися цим правочином.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
2009 року №9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» для визнання
правочину фіктивним необхідно
встановити наявність умислу всіх
сторін правочину. Судам необхідно
враховувати, що саме по собі
невиконання правочину сторонами не
означає, що укладено фіктивний
правочин. Якщо сторонами не вчинено
будь-яких дій на виконання такого
правочину, суд ухвалює рішення про
визнання правочину недійсним без
застосування будь-яких наслідків. У
разі якщо на виконання правочину було
передано майно, такий правочин не може
бути кваліфікований як фіктивний.

На виконання умов Договору-2
відповідачем-1 передано відповідачу-2
цінні папери, що підтверджується
випискою з рахунку в цінних паперах, а
тому в суду відсутні правові підстави
визнання вищевказаного договору
фіктивним.

Суд зазначає, що попередній Договір
купівлі-продажу акцій №2112 від 21.12.2012
року фактично за своєю правовою
природою є договором про намір сторін,
за яким відповідач-1 мав намір продати
позивачу акції зазначені в розділі 4
вищевказаного договору, однак, на
підставі ч. 6 ст. 182 ГК України угода
сторін про наміри (протокол про наміри
тощо) не визнається попереднім
договором і не породжує юридичних
наслідків.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку що позивачем не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження свої позовних вимог про
визнання недійсним Договору
купівлі-продажу цінних паперів №895-БВ/12
від 21.12.2012 року, а тому позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог третьої особи, яка
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авіс Фінанс» (далі
по тексту - третя особа з самостійними
вимогами на предмет спору) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донбас
Профінвест-2012» та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Трейд
Маркет Групп» про визнання недійсним
Договору купівлі-продажу цінних
паперів №895-БВ/12 від 21.12.2012 року, суд
зазначає наступне.

В обґрунтування своєї правової позиції
ТОВ «Авіс Фінанс» посилається на те що
Договір-2 суперечить ч. 5 ст. 203 ЦК
Україна, а також вважає що Договір
купівлі-продажу цінних паперів №895-БВ/12
від 21.12.2012 року укладений не для
настання реальних наслідків,
пов'язаних з переходом права власності
на цінні папери, здійсненням за них
повної оплати, а для свідомого
уникнення здійснення повного
розрахунку за цінні папери між
Продавцем та Покупцем та подальшого
стягнення загальної договірної
вартості цінних паперів з поручителя -
ТОВ «ВОСХОД» з метою створення штучної
заборгованості для встановлення
контролю над процедурою банкрутства
Поручителя - ТОВ «ВОСХОД».

21.12.2012 року між ТОВ «Донбас
Профінвест-2012» (кредитор) та ТОВ
«ВОСХОД» (поручитель) укладено Договір
поруки №895-БВ/П/12 (далі по тексту -
Договір-3, Договір поруки), за умовами
якого (п. 1.1. Договору-3) предметом цього
договору є надання поруки поручителем
перед кредитором за виконання ТОВ
«Трейд Маркет Групп» (далі боржник)
зобов'язань за Договором
купівлі-продажу цінних паперів №895-БВ/12
від 21.12.2012 року (далі - Договір купівлі
продажу ЦП), згідно якого кредитор в
порядку та на умовах, визначених у
Договір купівлі продажу ЦП, передав у
власність боржнику цінні папери, а
боржник повинен виконати зобов'язання:
з оплати загальної вартості цінних
паперів отриманих від кредитора в
розмірі 129 300 000,00 грн.; оплати пені;
оплати штрафу.

Відповідно до п. 4 Договору-3, у випадку
невиконання боржником зобов'язань за
Договором купівлі-продажу боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Суд зазначає, що ТОВ «Авіс Фінанс» не є
стороною за вищезазначеними
договорами купівлі-продажу та поруки, а
отже, такі правочини не створюють ані
прав, ані обов'язків для ТОВ «Авіс
Фінанс».

Відповідно до п. 2.10 Постанови Пленуму
Вищого Господарського Суду України від
29.05.2013 року № 11 «Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними», якщо чинне
законодавство прямо не визначає кола
осіб, які можуть бути позивачами у
справах, пов'язаних з визнанням
правочинів недійсними, господарському
суду для вирішення питання про
прийняття позовної заяви слід
керуватися правилами статей 1 і 2 ГПК.
Отже, крім учасників правочину (сторін
за договором), а в передбачених законом
випадках - прокурора, державних та
інших органів позивачем у справі може
бути будь-яке підприємство, установа,
організація, а також фізична особа, чиї
права та охоронювані законом інтереси
порушує цей правочин.

Договір купівлі-продажу цінних паперів
№895-БВ/12 від 21.12.2012 року, який
оскаржується, не впливає на права та
інтереси ТОВ «Авіс Фінанс», не зменшує
розмір кредиторських вимог у справі
про банкрутство №905/5359/13. Крім того,
оспорюваний правочин було укладено у
2012 році, а заміна ТОВ «Авіс Фінанс», як
нового кредитора у справі №905/5359/13,
відбулося 19.05.2014 року. Тобто,
оспорюваний договір укладений до того
як у ТОВ «Авіс Фінанс» виникли права у
справі № 905/5359/13.

Ухвалою Господарського суду Донецької
області від 31.10.2013 року у справі №905/5359/13
визнано кредиторські вимоги ТОВ
«Донбас профінвест-2012» до ТОВ «Восход»
на загальну суму заборгованості 900 000
000,00грн., в тому числі за договором
поруки № 895-БВ/П/12 від 21.12.2012 року на суму
129 300 000,00грн.

Відповідно до ст. 35 ГПК України,
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Ухвалою Господарського суду Донецької
області від 31.10.2013 року встановлено
правомірність вимог ТОВ «Донбас
профінвест-2012» до ТОВ «Восход» за
договорами поруки, а отже встановлено
правомірність укладення договору
купівлі-продажу № 895-БВ/12 від 21.12.2012 pоку,
оскільки договір поруки є похідним і є
засобом забезпеченням основного
зобов'язання (договору
купівлі-продажу).

У провадженні Господарського суду м.
Києва знаходиться справа №910/11168/14 за
позовом ТОВ «Восход» до ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», ТОВ
«Авіс Фінанс» про визнання договорів
відступлення права вимоги №39/251 від
03.04.2014 року, №39/251-9 від 03.04.2014 року
недійсними.

Господарським судом м. Києва у справі
№910/11168/14 встановлено, що ТОВ «Авіс
Фінанс» та ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» було внесено зміни до договору №
39/251-9. Зміни внесені 18.07.2014 року, після
порушення провадження по справі №
910/11168/14, у зв'язку з чим копії матеріалів
справи № 910/11168/14 направлені на
перевірку до Генеральної прокуратури
України.

Суд дійшов до висновку, що відповідач-1
та відповідач-2 при укладанні Договору
купівлі-продажу цінних паперів №895-БВ/12
від 21.12.2012 року, досягли всіх істотних
умов договору, та вказаний договір не
суперечить вимогам ст. 203 та 215 ЦК
України, а тому в суду відсутні правові
підстави для визнання вищевказаного
договору недійсним, також Договір
купівлі-продажу цінних паперів №895-БВ/12
від 21.12.2012 року не впливає на права та
інтереси ТОВ «Авіс Фінанс», не зменшує
розмір кредиторських вимог у справі
про банкрутство №905/5359/13.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
до висновку що ТОВ «Авіс Фінанс» не
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження свої позовних вимог
про визнання недійсним Договору
купівлі-продажу цінних паперів №895-БВ/12
від 21.12.2012 року, а тому позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. 32, 33, 49,75, 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Інноваційно-технічний центр
«Будреконструкція» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Донбас
Профінвест-2012» та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Трейд
Маркет Групп» про визнання недійсним
Договору купівлі-продажу цінних
паперів №895-БВ/12 від 21.12.2012 року -
відмовити.

2. В задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Авіс Фінанс» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Донбас
Профінвест-2012» та Товариства з
обмеженою відповідальністю «Трейд
Маркет Групп» про визнання недійсним
Договору купівлі-продажу цінних
паперів №895-БВ/12 від 21.12.2012 року -
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 16.12.2014 року.