ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15.12.14р. Справа № 904/9891/14

Суддя Красота О.І., розглянувши
матеріали

за позовом Товариство з оюмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче
підприємство "Залізничавтоматика"

до Державне підприємство
"Дніпропетровський державний
проектний інститут житлового та
цивільного будівництва
"ДНІПРОЦИВІЛЬПРОЕКТ"

про стягнення

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява №б/н від 11.12.2014 року, яка
надійшла на адресу господарського суду
12.12.2014 року, підлягає поверненню,
оскільки до позовної заяви не додано
доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ст. 57 ГПК України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 4 п. 2 Закону України "Про
судовий збір" передбачено, що за
подання до господарського суду:
позовної заяви майнового характеру - 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат; позовної заяви
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

В позовній заяві Позивач просить суд
відстрочити сплату судового збору в
розмірі 35 184 грн. 82 коп. до винесення
судового рішення у справі, посилаючись
на те, що у зв'язку з неоплатою
Відповідачем заборгованості та вказує,
що сплата вказаної суми судового збору,
яка на думку Позивача є значною,
призведе до тяжких наслідків
діяльності підприємства.

Позивач при проханні щодо відстрочення
сплати судового збору посилається на
Закон України "Про судовий збір", яким
передбачена можливість відстрочення
за умови наведення особою, яка заявляє
відповідне клопотання, доводів та
надання доказів на підтвердження того,
що її майновий стан перешкоджав
(перешкоджає) сплаті нею судового збору
у встановленими порядку і розмірі.

Відповідно до наведеної норми,
відстрочення або розстрочення сплати
судового збору є правом, а не
імперативним обов'язком суду. Такий
висновок випливає безпосередньо із
змісту наведеної норми, яка, крім того,
не містить чіткого переліку обставин
майнового стану, який тягне за собою в
якості наслідків відстрочення або
розстрочення сплати судового збору.
Тому, оцінка майнового стану сторони
здійснюється судом на підставі оцінки
доказів.

Обґрунтування обставин майнового
стану сторони, які свідчать про
неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки, покладається на заінтересовану
сторону.

Отже, сторона повинна навести доводи і
надати докази на підтвердження того, що
її майновий стан перешкоджає сплаті
нею судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

Господарський суд не може погодитися з
викладеними Позивачем обставинами, на
які він спирається, оскільки ним в
обґрунтування прохання відстрочення
сплати судового збору не наведено
належних доводів та не подано доказів в
їх обґрунтування.

На підставі п. 4 ст. 63 ГПК України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Згідно зі ст. 63 ГПК України, повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню з нею до
господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Суддя О.І. Красота