Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" грудня 2014 р.
Справа № 906/1151/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

головуючого судді Вельмакіної Т.М.

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Козак О.О. - довіреність №
05/2327 від 09.07.2014;

від відповідача: Савченко А.В. -
довіреність № 82 від 03.02.2014;

від третьої особи: Мірошниченко М.В. -
довіреність №01-17/776 від 28.05.2013;

Панченко М.В. -
довіреність №02-17/5706 від 25.11.2014;

прокурор Муляренко Т.О. - сл.
посвідчення №025924 від 29.04.2014;

присутня Заруцька І.В. - сл. посвідчення
№108 від 01.07.2014,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Житомирській області (м. Житомир)

до Приватного акціонерного товариства
"Київстар" (м. Київ)

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Житомирській
області (м. Житомир)

за участю прокурора

про визнання права власності.

У відповідності до ст. 81-1 ГПК України,
за клопотанням відповідача, розгляд
справи здійснювався із застосуванням
технічних засобів, а саме:
програмно-апаратного комплексу
"Діловодство суду".

Позивач звернувся до суду з позовом про
визнання права власності на приміщення
захисної споруди цивільного захисту
(сховище) загальною прощею 135,80кв.м.,
розташоване у підвальному приміщенні
адмінбудинку за адресою: м.Житомир, вул.
Шелушкова, 96.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 22.10.2014 на
підставі ст. 4-6 ГПК України, ухвалено
здійснювати розгляд справи № 906/1151/14
колегіально.

Розпорядженням голови господарського
суду Житомирської області Бобровича
В.М. від 24.10.2014 призначено колегіальний
розгляд справи № 906/1151/14 у складі трьох
суддів: Вельмакіної Т.М. (головуюча),
Терлецької-Байдюк Н.Я., Сікорської Н.А.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" передбачено, що у
разі зміни складу суду (в тому числі з
одноосібного на колегіальний, навіть
якщо до складу колегії суддів входить
суддя, який раніше одноособово
розглядав дану справу), а отже, спочатку
починається й перебіг строку вирішення
спору (абз. 4 п. 3.8.).

Ухвалою господарського суду від 26.11.2014
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Управління
Державної служби України з
надзвичайних ситуацій у Житомирській
області.

09.12.2014 від позивача надійшли на адресу
суду письмові пояснення з доданими
документами.

10.12.2014 від відповідача із супровідним
листом надійшли документи.

11.12.2014 від прокурора м.Житомира
надійшла заява про вступ у справу в
інтересах Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Житомирській області.

Згідно ч. 1 ст. 29 ГПК України, прокурор
бере участь у розгляді справ за його
позовами, а також може вступити за
своєю ініціативою у справу, порушену за
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави.

Представники позивача позовні вимоги
підтримали у повному обсязі з підстав,
викладених у позовній заяві та у
письмових поясненнях (т. 2, а.с. 173-174; т.3,
а.с.77-78).

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечив з
підстав, викладених у відзиві на
позовну заяву (т. 2, а.с. 11-17), у письмових
поясненнях від 29.10.2014 (т. 2, а.с. 105 -111) та у
письмових поясненнях від 25.11.2014 (т. 3, а.с.
52-58).

Представники третьої особи на стороні
позивача позовні вимоги підтримали.
Надали письмові пояснення по
обставинах справи (т.3, а.с.90-91) та подали
документи для долучення до матеріалів
справи.

Прокурор позов підтримав із зазначених
у позовній заяві підстав.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши надані до справи
документи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач в позовній заяві, у
1996 році Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Житомирській області здійснювалась
приватизація Житомирського об'єднання
"Укрспецхмільбуд". Наказом
регіонального відділення №90-А0 від
22.05.1996 було затверджено акт оцінки
вартості майна Житомирського
об'єднання "Укрспецхмільбуд". Згідно
акту оцінки вартість цілісного
майнового комплексу зменшена, зокрема,
на вартість об'єктів, які не підлягають
приватизації на суму 1489826 тис. крб.
Відповідно до відомостей об'єктів, які
не підлягають приватизації та
перебувають на балансі Житомирського
об'єднання "Укрспецхмільбуд" було
вилучено, зокрема, об'єкт цивільної
оборони (сховище) залишковою вартістю
1092563 тис. крб. Відповідно до п. 2 розділу
VIII Плану приватизації, затвердженого
наказом регіонального відділення
№198-ПП від 10.06.1996 приміщення цивільної
оборони (сховище) вартістю 1092563 тис. крб.
не підлягає приватизації та
передається на баланс акціонерного
товариства.

Позивач, посилаючись на п.39 Методики
оцінки вартості об'єктів приватизації,
затвердженої Постановою КМУ від 18.01.1995
№3, на ст. 5 Закону України "Про
приватизацію державного майна" (у
редакції від 19.02.1997), на дані
інвентаризаційної відомості №1 щодо
балансової вартості адмінбудинку у
розмірі крб. та на дані відомості
об'єктів, які не підлягають
приватизації щодо вартості об'єкта
цивільної оборони у розмірі крб.,
стверджує, що до переліку нерухомого
майна, яке передається у власність ВАТ
"Укрспецхмільбуд" №04/1134 від 06.04.2001
увійшов адміністративний будинок без
врахування об'єкта цивільної оборони
балансовою вартістю крб.
крб. - крб.), залишковою
вартістю 803631363крб.

Вважає, що в процесі приватизації до
статутного капіталу ВАТ
"Укрспецхмільбуд" не увійшов об'єкт
цивільної оборони, а залишився на його
балансі, як об'єкт державної власності.
Наголосив, що спірний об'єкт
обліковується у Єдиному реєстрі
об'єктів державної власності із
залишковою вартістю 18038,00грн.

Пояснює, що проведеною регіональним
відділенням 05.07.2013 перевіркою було
встановлено, що балансоутримувач
об'єкта цивільної оборони - ВАТ
"Укрспецхмільбуд" без жодних правових
підстав здійснив відчуження
вищезазначеного об'єкта за договором
купівлі-продажу Водерацькому Ю.В, який
перепродав його ПрАТ "Київстар".
Зауважив, що вищевказані договори
визнаються недійсними в судовому
порядку. Наголошує, що факт незаконного
вибуття шляхом відчуження із державної
власності об'єкта цивільної оборони
було приховано від РВФДМУ.

Посилаючись на постанову
Житомирського окружного
адміністративного суду від 31.10.2013, яка
залишена в силі ухвалою Житомирського
апеляційного адміністративного суду
від 13.01.2014, стверджує, що ПрАТ "Київстар"
не визнає право власності позивача на
об'єкт цивільної оборони, що
розташований у м.Житомирі по вул.
Шелушкова, 96, тому просить задовольнити
позов.

Прокурор також наголосив, що
балансоутримувач об'єкта цивільної
оборони - ВАТ "Укрспецхмільбуд"
здійснив відчуження спірного об'єкта
незаконно.

Відповідач, заперечуючи проти позову, у
відзиві на позовну заяву та у письмових
поясненнях (т. 2, а.с. 11-17, 105 -111; т. 3, а.с.
52-58), зокрема, вказує, що з 2013 року судами
різних юрисдикцій та інстанцій
розглядалися справи, пов'язані з
намаганням позивача визнати його права
на частку нерухомого майна за адресою:
м.Житомир, вул. Шелушкова, 96, що з 2008
року належить на праві власності
відповідачу. Вважає, що факти,
встановлені рішеннями у цих справах,
які є обов'язковими для виконання,
свідчать про безпідставність позовних
вимог у даній справі.

Також зауважує, що: - всі приміщення
будівлі за адресою м.Житомир, вул.
Шелушкова, 96, площею 1811,80 кв.м., з 2008 року
належать на праві приватної власності
ПрАТ "Київстар", що підтверджується
відповідними записами в Державному
реєстрі прав на нерухоме майно; -
спірний об'єкт нерухомості, право
власності на який позивачем не
оформлене, є вбудованим у будівлю, що на
праві приватної власності вцілому
належить ПрАТ "Київстар"; - немає рішень
суду, що набрали законної сили, якими
визнані недійсними договори
купівлі-продажу нерухомого майна за
адресою м.Житомир, вул. Шелушкова, 96,
укладені між Водерацьким Ю.В. та ЗАТ
"Київстар Дж.Ес.Ем."; - твердження
позивача про встановлені на дату
приватизації законодавчі обмеження
щодо приватизації об'єктів цивільного
захисту є помилковими та такими, що не
відповідають дійсності; - частина
наданих позивачем
документів/довідок/актів не містить
дат, номерів документів, печаток,
повноваження осіб, які підписали
документи належним чином не
підтверджені; - документи позивача,
через суперечність зазначених у них
даних, не дають можливості визначити
об'єкт цивільної оборони, як
індивідуально визначене майно, що
наділене індивідуальними ознаками; -
позивачем на надано належних та
допустимих доказів щодо передання
державного майна - приміщення захисної
споруди цивільного захисту (сховища) на
баланс ВАТ "Укрспецхмільбуд" чи іншого
суб'єкта господарювання та доказів на
підтвердження управління ним
приміщенням захисної споруди
цивільного захисту; - враховуючи
вартість 1 кв.м. майна станом на 2008 рік,
дійсна вартість спірного об'єкту
площею 135,8 кв.м. у десятки раз вище
заявленої позивачем; - враховуючи
приписи ст. 388 ЦК України позивач не має
підстав для витребування майна,
оскільки неналежний контроль за
державним майном та/або необачність у
виборі осіб, яким позивач довірив
майно, не надають останньому за законом
права витребовувати майно у
добросовісного набувача, яким є
відповідач.

Крім того, відповідач просить
застосувати строк позовної давності,
зазначаючи, що згідно ст. 5 Закону
України "Про Фонд державного майна
України", Фонд здійснює повноваження
власника державного майна, у тому числі
корпоративних прав, у процесі
приватизації та контролює діяльність
підприємств, установ та організацій, що
належать до сфери його управління.
Згідно розпорядження Кабінету
Міністрів України №1473-р від 26.11.2008 "Про
підготовку та проведення у 2009-2014 роках
технічної інвентаризації захисних
споруд цивільної оборони (цивільного
захисту)" (в редакції чинній в 2008-2009
роках) вказано про підготовку та
проведення у 2009-2010 роках технічної
інвентаризації та відповідно планом
заходів було зобов'язано позивача
організувати та провести комплекс
заходів з технічної інвентаризації
всіх захисних споруд з оновленням
облікових документів на захисні
споруди до 15.11.2010. Крім того, відповідач
посилається на акт комплексної
перевірки від 04.05.2011, яким
підтверджується, що позивач був
обізнаний з фактом перевірок МНС
зазначеної споруди та, відповідно,
можливістю позивача захистити право
власності у встановлений законом
строк.

Позивач заперечує проти доводів
відповідача з підстав викладених у
письмових поясненнях (т. 2, а.с. 173-174; т.3,
а.с.77-78). Зокрема, вказує, що: - відповідач
не вірно тлумачить приписи с. 5 ЗУ "Про
приватизацію державного майна"; -
індивідуальні ознаки об'єкта цивільної
оборони наведено у паспорті, який на
час розгляду справи є дійсним; -
відсутність в ліквідаційному балансі
ВАТ "Укрспецхмільбуд" інформації щодо
перебування об'єкта цивільної оборони
на балансі останнього свідчить про
приховування інформації
підприємством.

Вказує, що до липня 2013 року
регіональному відділенню не було
відомо про незаконне відчуження
об'єкта державної власності. Дані факти
підтверджуються актами перевірок від
12.12.2002 та 20.07.2000, даними інвентаризації
2005, якими встановлено, що об'єкт
цивільної оборони (сховище) у
м.Житомирі по вул. Шелушкова, 96 наявний
та використовується за призначенням.
Факт відчуження ВАТ "Укрспецхмільбуд"
вищезазначеного об'єкта було
встановлено перевіркою, яка була
проведена регіональним відділенням
05.07.2013 (після порушення Житомирським
окружним судом справи №806/3144/13-а).
Стосовно посилань відповідача на
розпорядження Кабінету Міністрів
України №1473-р від 26.11.2008, зазначив, що
фінансування таких робіт в 2009-2011 не
здійснювалось, у зв'язку з чим, після
виділення фінансування у 2012 році
регіональним відділенням невідкладно
у встановленому законом порядку
виготовлено технічний паспорт та
об'єкт цивільної оборони та
зареєстровано право власності.

Оцінивши в сукупності матеріали
справи, проаналізувавши вимоги
законодавства, що регулює відносини
між сторонами, врахувавши доводи
учасників процесу, господарський суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову,
враховуючи наступне.

Так, правовий режим власності, порядок
і умови набуття та припинення права
власності, а також права володіння,
користування та розпорядження майном
визначаються законом.

Відповідно до ст. 13 Конституції України
держава забезпечує захист прав усіх
суб'єктів права власності і
господарювання, соціальну
спрямованість економіки. Усі суб'єкти
права власності рівні перед законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 386 ЦК України
держава забезпечує рівний захист прав
усіх суб'єктів права власності.

Статтею 392 ЦК України встановлено, що в
л а с н и к майна може пред'явити позов
про визнання його права власності, якщо
це право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Як вбачається з матеріалів справи,
наказом Регіонального відділення
Фонду Державного майна України по
Житомирській області від 13.06.1996 року №
202-АТ було створено Відкрите акціонерне
товариство "Укрспецхмільбуд" (т. 1, а.с.
98).

Згідно переліку нерухомого майна, що
передається у власність ВАТ
"Укрспецхмільбуд" (т. 1, а.с. 99) передано
акціонерному товариству, зокрема, такі
об'єкти нерухомості:

- адмінбудинок за адресою: м.Житомир,
вул. Шелушкова, 96, вартістю - 803631363,00 крб.;

- гараж на 3 автомобілі за адресою:
м.Житомир, вул. Шелушкова, 96, вартістю -
543417875,00 крб.

На підставі наказу Фонду державного
майна України №202-АТ від 13.06.1996 та
переліку нерухомого майна №04/1134 від
06.04.2001 Житомирським обласним державним
комунальним підприємством по
технічній інвентаризації ВАТ
"Укрспецхмільбуд" 26.09.2001 видано
реєстраційне посвідчення на
адмінбудинок та гараж (т. 1, а.с. 100).

Згідно витягу з реєстру прав власності
на нерухоме майно від 22.06.2004 загальна
площа адмінбудинку становить 1749,60 кв.м.,
гараж - 62,20 кв.м. , частка 1/1 (т.1, а.с. 105).

30.05.2008 між ВАТ "Укрспецхмільбуд" та
Водерацьким Юрієм Валентиновичем
укладено договір купівлі-продажу
адмінбудинку літ. "А" площею 1749,6 кв.м. та
гаража літ. "Б" площею 62,2 кв.м., загальною
площею 1811,8 кв.м. за адресою: м.Житомир,
вул. Шелушкова, 96 (т.1, а.с. 107-108).

26.12.2008 між Водерацьким Юрієм
Валентиновичем та Закритим
акціонерним товариством "Київстар
Дж.Ес.Ем." (покупець), правонаступником
якого є ПАТ "Київстар", укладено договір
купівлі - продажу нерухомого майна,
який був посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу (т.1, 121-126).

Згідно п. 1.1. договору від 26.12.2008 року,
продавець зобов'язується передати у
власність покупця, а покупець
зобов'язується прийняти у власність та
оплатити вартість нерухомого майна,
яке розташоване за адресою: м.Житомир,
вул. Шелушкова, 96, а саме: частину
адмінбудинку (літ. "А") - приміщення
підвалу з № 5-1 по № 2-20, площею 341,90 кв.м.;
приміщення 1-го поверху з № 1-1 по № 1-23,
приміщення 2-го поверху з №2-1 по 2-17,
загальною площею 696,40 кв.м.; гараж на 3
автомобілі (літ. "Б"), площею 62,20 кв.м.
Загальна площа відчужуваного майна
становила 1100,50 кв.м.

На виконання договору купівлі - продажу
від 26.12.2008, продавцем та покупцем
складено акт приймання - передачі
вказаного нерухомого майна від 27.02.2009
(т.1, 128).

Також, 26.12.2008 між Водерацьким Юрієм
Валентиновичем та Закритим
акціонерним товариством "Київстар
Дж.Ес.Ем." (покупець) укладено договір
купівлі - продажу нерухомого майна,
який був посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу (т.1, 130-135),
відповідно до умов якого продавець
зобов'язується передати у власність
покупця, а покупець зобов'язується
прийняти у власність та оплатити
вартість нерухомого майна, яке
розташоване за адресою: м.Житомир, вул.
Шелушкова, 96, а саме: частину
адмінбудинку (літ. "А") - приміщення 3-го
поверху з № 3-1 по № 3-21, площею 349,50 кв.м.,
приміщення 4-го поверху з № 4-1 по № 4-17,
площею 361,80 кв.м. Загальна площа
відчужуваного майна становила 711,30кв.м.

На виконання договору купівлі - продажу
від 26.12.2008, продавцем та покупцем
складено акт приймання - передачі
вказаного нерухомого майна від 27.02.2009
(т.1, 137).

02.03.2009 Комунальним підприємством
"Житомирське обласне міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Житомирської обласної ради, за заявою
Закритого акціонерного товариства
"Київстар Дж.Ес.Ем." від 08.01.2009 року,
здійснено реєстрацію права приватної
власності об'єкта за адресою м.Житомир,
вул. Шелушкова, 96, а саме: приміщень
підвалу адмінбудинку з № 5-1 по № 2-20, 1-го
поверху з № 1-1 по № 1-23, 2-го поверху з №
2-1 по 2-17, та гаража на 3 автомобілі, про
що видано витяг про реєстрацію права
власності на нерухоме майно № 22035099;
приміщення адмінбудинку 3-го поверху з
№ 3-1 по № 3-21, 4-го поверху з № 4-1 по № 4-17
на підставі вищевказаних договорів
купівлі - продажу.

Загальна площа придбаного та
зареєстрованого за Закритим
акціонерним товариством "Київстар
Дж.Ес.Ем." об'єкту за адресою: м.Житомир,
вул. Шелушкова, 96 склала 1811,80 кв.м., з
яких адмінбудинок загальною площею
1749,60 кв.м. та гараж на 3 автомобіля
загальною площею 62,20 кв.м. (т.1, а.с. 138, 141).

16.07.2009 між Житомирською міською радою
(орендодавець) та Закритим акціонерним
товариством "Київстар Дж.Ес.Ем."
(орендар) було укладено договір оренди
землі (т. 2, а.с. 62-65), згідно якого в
оренду передається земельна ділянка
загальною площею 0,1355 га, в тому числі
під будівлями та спорудами - 0,0524 га, під
проїздами, проходами та площадками -
0,0831 га, за адресою: м.Житомир, вул.
Шелушкова, 96.

Згідно п. 3 договору оренди землі від
16.07.2009 на земельній ділянці розміщені
об'єкти нерухомого майна: адмінбудинок
загальною площею 1749,60 кв.м. та гараж на 3
автомобіля загальною площею 62,20 кв.м.

22.07.2010 ЗАТ "Київстар Дж.Ес.Ем." надано
дозвіл на виконання будівельних робіт
з реконструкції приміщень власного
адмінбудинку під офісні, складські і
технологічні приміщення та прибудови
резервної дизельної за адресою:
м.Житомир, вул. Шелушкова, 96 (т.2, а.с. 58).

19.12.2011 Інспекцією ДАБК в Житомирській
області зареєстровано декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації, а
саме власного адмінбудинку на
орендованій земельній ділянці під
офісні, складські і технологічні
приміщення з прибудовою резервної ДЕС,
за адресою: м.Житомир, вул. Шелушкова, 96
(т.2, а.с. 59).

22.05.2012 Виконкомом Житомирської міської
ради видано ПАТ "Київстар" свідоцтво
про право власності на будівлю з
офісними, складськими і технологічними
приміщеннями з прибудованою резервною
ДЕС та гаражем площею 1769,80 кв.м.,
розташовану в м.Житомирі по вул.
Шелушкова, 96 (т.2, а.с. 60). З вказаного
свідоцтва вбачається, що його видано на
підставі рішення Виконкому
Житомирської міської ради від 17.05.2012
року за №195 взамін договорів
купівлі-продажу від 26.12.2008 року.

Витяг про державну реєстрацію прав №
34276674 від 25.05.2012 року свідчить, що на
підставі вказаного свідоцтва про право
власності від 22.05.2012 року Комунальним
підприємством "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради 25.05.2012 року здійснено державну
реєстрацію права приватної власності
Приватного акціонерного товариства
"Київстар" на вищевказаний об'єкт,
частка 1/1 (а.с. 171, т1).

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 334 ЦК України,
право власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Права на
нерухоме майно, які підлягають
державній реєстрації, виникають з дня
такої реєстрації відповідно до закону.

Державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно (далі - державна
реєстрація прав) - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно (ч. 1 ст. 2 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень" від 01.07.2004).

Наведене свідчить про набуття
відповідачем права приватної
власності на приміщення, яке
розташоване в м.Житомирі по вул.
Шелушкова, 96, вцілому.

При цьому, з наданого до справи
паспорту БТІ від 02.07.2012 (а.с.40-42, т.1)
вбачається, що приміщення, названі
"спорудою цивільного захисту", про
визнання права власності на які подано
позов, є вбудованими в будівлю, яка на
праві приватної власності вцілому
належить позивачу.

У паспорті сховища ЖТ №20163 (т.1, а.с. 175-177)
зазначено, що сховище вбудовано в
будівлю в підвальній частині будівлі.

При цьому суду не було надано жодного
доказу про вилучення частини майна, а
саме підвальних кімнат з будівлі і
передачу їх у державну власність
позивачем та надання їм статусу
приміщень цивільного захисту.

Слід зазначити, що постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 31.10.2013 у
справі №806/3144/13-а (за позовом ПрАТ
"Київстар" до Виконавчого комітету
Житомирської міської ради, КП
"Житомирське міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради, Реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції Житомирської області),
залишеною без змін ухвалою
Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 13.01.2014 (т. 2,
а.с. 33-37), досліджувалися вказані
обставини, в результаті чого було
встановлено, що з 2008 року нерухоме
майно, а саме об'єкт (адмінбудинок та
гараж на 3 автомобіля) вцілому,
розташоване в м.Житомирі по вул.
Шелушкова, 96, належить Приватному
акціонерному товариству "Київстар" на
праві приватної власності. З
врахуванням вказаного, постановою
визнано протиправним та скасовано
частково п. 3 рішення Виконавчого
комітету Житомирської міської ради №342
від 15.08.2012 в частині оформлення права
державної власності на приміщення
захисної споруди цивільного захисту
загальною площею 135,80 кв.м., розташовані
за адресою м.Житомир, вул. Шелушкова, 96.
Визнано протиправним і скасовано
свідоцтво про право власності від
29.08.2012, видане Виконавчим комітетом
Житомирської міської ради, відповідно
до якого приміщення захисної споруди
цивільного захисту загальною площею
135,80 кв.м., розташовані за адресою
м.Житомир, вул. Шелушкова, 96, належать
Державі Україна в сфері управління
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Житомирській області (т. 1, а.с. 48-52).

Постановою Житомирського окружного
адміністративного суду від 18.10.2013 у
справі №806/4707/13-а, яка залишена без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 05.12.2013,
відмовлено у задоволенні позову
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Житомирській області до Комунального
підприємства "Житомирське обласне
міжміське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради та Реєстраційної служби
Житомирського міського управління
юстиції Житомирської області, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача - ПрАТ "Київстар", про
визнання протиправною та скасування
державної реєстрації проведеної 26.09.2001
р. №882 та зобов'язання вчинити дії.

Зокрема, згідно мотивувальної частини
вказаної постанови судом встановлено,
що 26.09.2001 р. за реєстровим №882
відповідачем здійснено державну
реєстрацію права власності на
адмінбудинок та гараж за адресою:
м.Житомир, вулиця Шелушкова, 96, за ВАТ
"Укрспецхмільбуд" на підставі
правовстановлювальних документів:
наказу Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Житомирській області "Про створення
акціонерного товариства" №202-АТ від
13.06.1996 р. та Переліку нерухомого майна,
що передається у власність Відкритого
акціонерного товариства
"Укрспецхмільбуд" №04/1134 від 06.04.2001р.
Жодних застережень щодо об'єктів, що
передаються у власність підприємству,
вказані документи не містять.

З огляду на викладене суд дійшов
висновку, що відповідач діяв
правомірно і на підставі чинного, на
момент виникнення спірних
правовідносин, законодавства, тому
підстави для скасування державної
реєстрації, проведеної 26.09.2001р. №882,
відсутні.

Згідно ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини,
встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Преюдиціальне значення процесуальним
законом надається саме обставинам,
встановленим судовими рішеннями (в
тому числі в їх мотивувальних
частинах), а не правовій оцінці таких
обставин, здійсненій іншим судом
(постанова Пленуму Вищого
господарського суду від 26.12.2011 № 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції").

При цьому, суд враховує, що зміни в
наказ Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Житомирській області №202-АТ від 13.06.1996
на час вирішення спору не внесені,
вказаний наказ є чинним.

Матеріали даної справи не містять
рішень суду, що набрали законної сили,
якими договори купівлі - продажу
вказаного нерухомого майна, укладені
між ВАТ "Укрспецхмільбуд" та
Водерацьким Ю.В., Водерацьким Ю.В. та
Закритим акціонерним товариством
"Київстар Дж.Ес.Ем.", були б визнані
недійсними.

Тобто, наданими до справи документами
підтверджено, що право власності на
об'єкт вцілому за адресою м.Житомир,
вул. Шелушкова, 96, (об'єкт складається з
будівлі адмінбудинку з офісними,
складськими і технологічними
приміщеннями з прибудовою резервної
ДЕС та гаражем площею 1769,80 кв.м.) як на
дату звернення позивача до суду з даним
позовом, так і на час вирішення спору,
належить на праві приватної власності
ПрАТ "Київстар.

При цьому з матеріалів справи
вбачається, що відповідач є
добросовісним набувачем в розумінні
ст. 388 ЦК України. Про наведене свідчать
і твердження позивача та прокурора, що
саме ВАТ "Укрспецхмільбуд" здійснив
відчуження спірного об'єкта незаконно.

Згідно із положеннями статті 41
Конституції України, кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності. Право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним. Примусове відчуження
об'єктів права приватної власності
може бути застосоване лише як виняток з
мотивів суспільної необхідності, на
підставі і в порядку, встановлених
законом, та за умови попереднього і
повного відшкодування їх вартості.
Примусове відчуження таких об'єктів з
наступним повним відшкодуванням їх
вартості допускається лише в умовах
воєнного чи надзвичайного стану.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод визначено, що кожна фізична або
юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Частиною 1 статті 316 Цивільного кодексу
України передбачено, що правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Статтею 319 ЦК України встановлено, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник не може
використовувати право власності на
шкоду правам, свободам та гідності
громадян, інтересам суспільства,
погіршувати екологічну ситуацію та
природні якості землі. Держава не
втручається у здійснення власником
права власності. Діяльність власника
може бути обмежена чи припинена або
власника може бути зобов'язано
допустити до користування його майном
інших осіб лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Згідно із приписами статті 321 ЦК
України, право власності є непорушним.
Ніхто не може бути протиправно
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні. Особа може бути
позбавлена права власності або
обмежена у його здійсненні лише у
випадках і в порядку, встановлених
законом. Примусове відчуження об'єктів
права власності може бути застосоване
лише як виняток з мотивів суспільної
необхідності на підставі і в порядку,
встановлених законом, та за умови
попереднього та повного відшкодування
їх вартості, крім випадків,
встановлених частиною другою статті 353
цього Кодексу.

Оскільки, згідно положень ст. 392 ЦК
України, умовою задоволення позову про
визнання права власності на майно є н а
я в н і с т ь у п о з и в а ч а д о к а з і
в, що підтверджують заявлене право, а
також факт його оспорювання чи
невизнання іншою особою, то враховуючи
встановлені судом обставини щодо
законності підстав перебування у
відповідача на праві приватної
власності майна, про визнання права
власності на яке подано позов,
останній задоволенню не підлягає.

Враховуючи вказане, решта доводів
позивача та заперечення відповідача не
впливають на предмет доказування у
даній справі.

Суд також погоджується з доводами
відповідача, що позивачем заявлена
вимога про визнання права власності на
об'єкт площею 135,80кв.м. відповідно
технічного паспорту на захисну споруду
цивільного захисту (цивільної оборони)
(т.1, а.с. 40-42). При цьому: - згідно паспорту
сховища ЖТ №20163 вказана загальна площа
110,9 кв.м. (т.1, а.с. 175-177); - згідно актів
комплексної перевірки захисної
споруди цивільної оборони від 04.05.2011 (т.
1, а.с. 36-37) та від 18.06.2013 (т.3, а.с. 62-68) площа
об'єкту складає 110,90кв.м.; - згідно
журналу підрахунку площі по вул.
Шелушкова, 96 площа приміщення ЦО
складає 71,6 кв.м. (т.1, а.с. 147; т. 2, а.с. 76); - у
відомостях, розрахунках, довідках,
доданих позивачем до позовної заяви
розмір та будь-які ідентифікуючі
ознаки, окрім вартості, взагалі не
вказані. Тобто, згідно поданих
первинних документів неможливо
встановити і фактичну площу об'єкту про
визнання права власності якого подано
позов та інші ідентифікуючі ознаки.

Виготовлений 02.07.2012 технічний паспорт
на захисну споруду цивільного захисту
(цивільної оборони) за адресою
м.Житомир, вул. Шелушкова, 96 А площею 135,8
кв.м. (т. 1, а.с. 40-42), за вищезазначених
обставин та зважаючи на постанови
Житомирського окружного
адміністративного суду від 18.10.2013 і від
31.10.2013, суд не розцінює як належний
доказ у справі.

Також в ході розгляду справи не було
спростовано, що в 2012 році до канцелярії
ПАТ "Київстар" не надходило та не
реєструвалося звернення (направлення)
про допуск представників бюро
технічної інвентаризації з метою
проведення обмірів частини підвалу
будівлі ПАТ "Київстар" для виготовлення
технічного паспорту об'єкта цивільної
оборони.

Суд не розцінює, як належний доказ акт
обстеження цивільної споруди від 04.05.2011
року, який складений комісією у складі
провідного фахівця ЖМУ МНС та
представника ВАТ "Укрспецхмільбуд",
оскільки в 2011 році вся будівля
перебувала у приватній власності
позивача, а діяльність ВАТ
"Укрспецхмільбуд" припинено 17.08.2010 року.

За вказаного, відсутня можливість і для
визначення іншої вартості об'єкта
цивільної оборони ніж залишкова
вартість майна, вказана у витязі з
Реєстру державного майна у розмірі
18038,00грн. До того ж, як вбачається з
позовних матеріалів, метою подання
позову є необхідність повернення до
державної власності приміщення
захисної споруди цивільного захисту
саме за її балансовою вартістю.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести
належними та допустимими у справі
доказами ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність або відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги та
заперечення сторін.

З огляду на викладене, враховуючи, що
наказ Регіонального відділення фонду
державного майна України не змінений і
чинний та правовстановлюючі документи,
на підставі яких набуто право
власності Відкритим акціонерним
товариством "Укрспецхмільбуд",
Водерацьким Ю.В. та ПрАТ "Київстар" не
визнанні недійсними, господарський суд
не вбачає підстав для задоволення
позову.

Щодо поданого представником
відповідача клопотання про
застосування строку позовної давності
(т. 2, а.с. 99-101), господарський суд
враховує наступне.

Положеннями ч.ч. 2 та 3 ст.267 ЦК України
передбачено, що заява про захист
цивільного права або інтересу має бути
прийнята судом до розгляду незалежно
від спливу позовної давності. Позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Нормами ч.1 ст.261 ЦК України визначено,
що перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Також господарський суд враховує, що
відповідно п. 2.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №10
від 29.05.2013 "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів"
передбачено, що за змістом частини
першої статті 261 ЦК України позовна
давність застосовується лише за
наявності порушення права особи. Отже,
перш ніж застосовувати позовну
давність, господарський суд повинен
з'ясувати та зазначити в судовому
рішенні, чи порушене право або
охоронюваний законом інтерес позивача,
за захистом якого той звернувся до
суду. У разі коли такі право чи інтерес
не порушені, суд відмовляє в позові з
підстав його необґрунтованості. І лише
якщо буде встановлено, що право або
охоронюваний законом інтерес особи
дійсно порушені, але позовна давність
спливла і про це зроблено заяву іншою
стороною у справі, суд відмовляє в
позові у зв'язку зі спливом позовної
давності - за відсутності наведених
позивачем поважних причин її
пропущення.

Враховуючи вищевказане та встановлені
судом обставини, позовна давність до
вказаних правовідносин застосуванню
не підлягає.

В порядку ст. 49 ГПК України судовий збір
покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 32-34, 43, 49, 69, 82-85 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.12.14

Головуючий суддя
Вельмакіна Т.М.

Суддя
Терлецька-Байдюк Н.Я.

Суддя
Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- до справи

2,3 - сторонам (наручно)

4- третій особі (рек. з пов.)

5- прокуратурі (наручно)