ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2014 року
Справа № 904/8498/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Орєшкіної
Е.В. (доповідач)

суддів: Пруднікова В.В., Широбокової
Л.П.,

при секретарі судового засідання Валяр
М.Г.,

представники сторін:

від позивача: Стрілець О.С.,
представник, довіреність № 155 від
02.01.2014 року;

від відповідача: Дарій Л.М.,
представник, довіреність № 52-16/159 від
12.11.2014 року;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
державного підприємства «Одеська
залізниця» на ухвалу господарського
суду Дніпропетровської області від
31.10.2014 року у справі №904/8498/14

за позовом державного підприємства
«Одеська залізниця», м. Одеса

до публічного акціонерного товариства
«Південний гірничо-збагачувальний
комбінат», м. Кривий Ріг,
Дніпропетровської області

про стягнення 16 350 грн.

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2014 року державне підприємство
"Одеська залізниця" (надалі - ДП "Одеська
залізниця") звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою про
стягнення з публічного акціонерного
товариства "Південний
гірничо-збагачувальний комбінат"
(надалі - ПАТ "Південний ГЗК") на свою
користь 16 350 грн. штрафу за неправильне
зазначення вантажовідправником маси
вантажу у накладній та 1 827 грн.
понесених витрат по сплаті судового
збору.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 31.10.2014
року у справі №904/8498/14 (суддя Манько Г.В.)
позовну заяву і додані до неї документи
повернуто позивачу без розгляду на
підставі п.п.3, 6 ч.1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвала місцевого господарського суду
мотивована тим, що позивачем до позову
долучені додатки - неналежним чином в
засвідчені копії документів, на яких
відсутня дата їх засвідчення, а також
тими обставинами, що всупереч вимогам
ст.56 Господарського процесуального
кодексу України, не надано належного
доказу надсилання відповідачеві копій
всіх доданих до позовної заяви
документів, зокрема, платіжного
доручення про сплату судового збору.

Не погодившись з вищезазначеною
ухвалою, позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить Дніпропетровський
апеляційний господарський суд її
скасувати, справу передати до
господарського суду Дніпропетровської
області для розгляду по суті, судові
витрати за апеляційне оскарження
ухвали місцевого господарського суду
покласти на відповідача.

Відповідач проти доводів апеляційної
скарги заперечує, вважає їх
необґрунтованими та безпідставними.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення присутніх в судовому
засіданні представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо у позовній
заяві не вказано обставин, на яких
ґрунтується позовна вимога, доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок
стягуваної чи оспорюваної суми.

При вирішенні питання щодо повернення
позовної заяви та доданих до неї
документів за п.3 ч.1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України без розгляду місцевий
господарський суд повинен був
врахувати, що зазначеною нормою не
передбачено такої підстави, як
повернення позовної заяви у випадку
додання до неї неправильно чи невірно
завірених копій документів.

Згідно ч.2 ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.

Відповідно до п.2.2 та п.3.3 Постанови
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року за №18 якщо документи, які
мають значення для правильного
вирішення спору і підписи на них
виготовлені стороною за допомогою
будь-яких технічних засобів, то такі
документи повинні прийматись
господарським судом як письмові
докази, досліджуватись та оцінюватись
за загальними правилами
Господарського процесуального кодексу
України.

Подані сторонами копії документів,
виготовлені з використанням технічних
засобів (фотокопії тощо), засвідчуються
підписом особи, яка їх виготовила або
яка перевірила їх на відповідність
оригіналам із зазначенням її прізвища,
ініціалів та посади (якщо вона є
посадовою особою) та з прикладенням
печатки (за її наявності).

Суд не вправі повернути позовну заяву
на підставі п.3 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу Укрваїни з
мотиву незасвідчення належним чином
копій документів, оскільки позивач
може їх подати до закінчення розгляду
справи.

Якщо подані копії документів, у тому
числі виготовлені з використанням
технічних засобів, викликають сумніви,
господарський суд може витребувати
оригінали цих документів, у тому числі
для огляду в судовому засіданні з
наступним поверненням цих оригіналів
особі, яка їх подала.

Згідно п.6 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Позивач зобов'язаний при поданні
позову надіслати сторонам копії
позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення (ч.1 ст.56
Господарського процесуального кодексу
України).

Відсутність зазначення в описі
вкладення відомостей щодо направлення
відповідачеві копії фінансового
документа щодо сплати судового збору,
на думку судової колегії, не є
підставою для повернення позовної
заяви, оскільки такий доказ подається
господарському суду в оригіналі, а його
відсутність є підставою для повернення
судом позивачеві позовної заяви без
розгляду за п.4 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України; на
розгляд відповідачем по суті позовної
заяви та доданих до неї документів
наявність чи відсутність відповідного
документа не впливає.

З огляду на викладене колегія суддів
вважає, що господарський суд
Дніпропетровської області дійшов
необґрунтованого висновку щодо
наявності підстав для повернення
позовної заяви та доданих до неї
документів без розгляду, чим порушив
норми процесуального права, внаслідок
чого апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а оскаржувана ухвала
скасуванню, а позовна заява з доданими
до неї документами передачі до суду
першої інстанції для розгляду по суті
позовних вимог.

Керуючись ст.ст.99, 101 - 106 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу державного
підприємства «Одеська залізниця»
задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 31.10.2014
року у справі №904/8498/14 скасувати.

Справу №904/8498/14 направити до
господарського суду Дніпропетровської
області для розгляду по суті.

За результатом розгляду справи 609 грн.
витрат по сплаті судового збору,
понесених державним підприємством
«Одеська залізниця» за апеляційне
оскарження ухвали місцевого
господарського суду господарському
суду Дніпропетровської області
покласти на сторону у відповідності до
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України через Дніпропетровський
апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя
Е.В. Орєшкіна

Суддя
В.В. Прудніков

Суддя
Л.П. Широбокова

(Повний текст постанови складено 17.12.2014
року)