ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
Справа № 925/2050/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Пащенко А.Д.,
із секретарем судового засідання
Ковбою І.М., за участю представників:
позивача: Зборовська С.Є. - за
довіреністю, відповідача: не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду Черкаської області справу

за позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПРИВАТБАНК"

до фізичної особи - підприємця Снісар
Ірини Олексіївни

про стягнення 13 462 грн. 27 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з
відповідача 13 462 грн. 27 коп., зокрема 10 000
грн. заборгованості за кредитом, 2 115
грн. 48 коп. боргу по процентах, 603 грн. 56
коп. боргу по комісії та 743 грн. 23 коп.
пені станом на 09.09.2014 відповідно до
договору банківського обслуговування
від 25.09.2013.

Відповідач відзив на позов не подала, у
судове засідання не з'явилася. Суд
вважає можливим розглядати справу за
відсутності відповідача за наявними у
справі матеріалами, з огляду на таке.

Суд вжив усіх заходів для належного
повідомлення відповідача про дату і
час розгляду справи: ухвали суду від
11.11.2014 та 27.11.2014 надіслані
рекомендованим з повідомленням про
вручення за адресою відповідача,
вказаною в позовній заяві та у Витягу
з Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців,
надіслання ухвал суду оформлено
згідно з вимогами Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, однак вказані ухвали
повернуті суду без вручення з
відміткою у довідці про причину
повернення "адресат не проживає ".

Згідно частини 1 статті 128
Господарського кодексу України
громадянин визнається суб'єктом
господарювання у разі здійснення ним
підприємницької діяльності за умови
державної реєстрації його як
підприємця без статусу юридичної особи
відповідно до статті 58 цього Кодексу.

В частині 6 статті 128 ГК України вказано,
що громадянин - підприємець
зобов'язаний повідомляти органи
державної реєстрації про зміну його
адреси, зазначеної в реєстраційних
документах, предмета діяльності, інших
суттєвих умов своєї підприємницької
діяльності, що підлягають відображенню
у реєстраційних документах.

Відповідно до пункту 20.1. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 10 від 24.10.2011 "Про деякі
питання підвідомчості і підсудності
справ господарським судам"
місцезнаходження юридичної особи або
фізичної особи - підприємця
визначається на підставі відомостей,
внесених до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців (стаття 17 Закону
України "Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців").

В пункті 3.9.1. постанови Пленуму ВГСУ № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" також вказано, що
місцезнаходження (місце проживання)
відповідача визначається за даними
його державної реєстрації як суб'єкта
господарювання. В разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Тому надіслання судом відповідачу
ухвал за адресою, вказаною у ЄДР, є
належним повідомленням відповідача
про час і місце розгляду справи та є
підтвердженням належного надсилання
відповідачу копій всіх ухвал суду. При
цьому повернення ухвал, що були
відправлені відповідачу за адресою,
вказаною у Витягу з ЄДР, з відміткою
працівника пошти про те, що адресат не
проживає, не впливає на такий висновок
суду, оскільки до повноважень
господарських судів не віднесено
з'ясування фактичного місця проживання
фізичних осіб - учасників судового
процесу на час вчинення тих чи інших
процесуальних дій.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримала позов у заявленій
сумі з підстав, викладених у позовній
заяві, просила задовольнити позов та
прийняти рішення у даному судовому
засіданні.

У судовому засіданні 11.12.2014 оголошена
вступна та резолютивна частини рішення
суду відповідно до статті 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення та доводи
представника позивача, суд встановив
таке.

25 вересня 2013 року фізична особа -
підприємець Снісар Ірина Олексіївна
(відповідач у справі) подала публічному
акціонерному товариству комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" заяву про відкриття
поточного рахунку із зразком її
підпису.

Згідно вказаної заяви відповідач
приєднався до "Умов та правил надання
банківських послуг", Тарифів банку, що
розміщені в мережі Інтернет на сайті
Банку, які разом із заявою складають
Договір банківського обслуговування №
б/н від 25.09.2013, далі - Договір.

Відповідно до Договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт на
поточний рахунок 2450 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк,
sms-повідомлення або інших), що визначено
і врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг", далі -
Умови, якими, зокрема, встановлено
наступне:

пункт 3.18.1.1. - кредитний ліміт на
поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів Клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій
вибір або у письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банка та Клієнта;

пункт 3.18.1.3 - кредит надається в обмін на
зобов'язання Клієнта щодо його
повернення, сплати процентів та
винагороди;

пункт 3.18.1.8 - проведення платежів
Клієнта у порядку обслуговування
кредитного ліміту, проводиться Банком
протягом року з моменту підписання
угоди про приєднання Клієнта до Умов і
правил надання банківських послуг (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт - банк/ інтернет клієнт - банк,
або у формі обміну паперовій або
електронній інформації, або в будь -
якій іншій формі - Угода);

пункт 3.18.1.11 - періодом безперервного
користування кредитом є період часу,
протягом якого безперервно існувало
дебетове сальдо на поточному рахунку.
Цей період користування повинен
складати не більше 35 днів;

пункт 3.18.1.12 - для розрахунку процентів
за користування кредитним лімітом
встановлюється диференційована
процентна ставка. Процентна ставка до
розрахунку залежить від строку
існування непогашеного залишку по
кредиту;

пункт 3.18.4.1. - за користування кредитом в
період з дати виникнення дебетового
сальдо на поточному рахунку Клієнта
при закритті банківського дня Клієнт
виплачує проценти, виходячи з
процентної ставки, розмір якої
залежить від строку користування
кредитом (диференційована процентна
ставка). Порядок розрахунку процентів:

3.18.4.1.1. - за період користування
кредитом з моменту виникнення
дебетового сальдо до дати обнулення
дебетового сальдо в одну з дат
наступного 20-го по 25-те числа місяця
(надалі - "період, в який дебетове сальдо
підлягає обнуленню"), розрахунок
процентів здійснюється за процентною
ставкою в розмірі 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості;

3.18.4.1.2. - при не обнуленні дебетового
сальдо в одну з дат періоду, в якому
дебетове сальдо підлягає обнуленню,
протягом 90 днів з останньої дати
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнуленню, Клієнт виплачує
Банку за користування кредитом
проценти в розмірі 24 % річних, починаючи
з останньої дати періоду, в яку
дебетове сальдо підлягало обнуленню;

3.18.4.1.3. - у випадку непогашення кредиту
протягом 90 днів з дати закінчення
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнуленню, починаючи з 91-го
дня після дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, кредит вважається
простроченим, а грошові зобов'язання
Клієнта щодо погашення заборгованості
вважаються порушеними. При порушенні
Клієнтом будь - якого грошового
зобов'язання Клієнт сплачує Банку
відсотки за користування кредитом у
розмірі 48 % річних від суми залишку
непогашеної заборгованості. У разі
порушення Клієнтом будь - якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права Банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами і правилами
надання банківських послуг, Клієнт
сплачує Банку пеню у розмірі 0,1315 % від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
зобов'язань;

пункт 3.18.5.1. - при порушенні Клієнтом
будь-якого із зобов'язань по сплаті
відсотків за користування кредитом,
передбачених п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2,
3.18.4.3, термінів повернення кредиту,
передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3, 3.18.2.3.4,
винагороди, передбаченої п.п. 3.18.2.2.5,
3.18.4.4., 3.18.4.5, 3.18.4.6 Клієнт сплачує Банку
за кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (у % річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. А в разі
реалізації Банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує Банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3 від суми
заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні;

пункт 3.18.5.4 - нарахування неустойки за
кожний випадок порушення зобов'язань,
передбаченої п. 3.18.0.5.1, 3.18.5.2, 3.18.5.3
здійснюється протягом 3 років з дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконано Клієнтом;

пункт 3.18.6.1 - обслуговування кредитного
ліміту на поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подачі Клієнтом
до Банку заяви на приєднання до Умов та
правил надання банківських послуг (або
у формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт - банк/ інтернет клієнт - банк,
або у формі обміну паперовій або
електронній інформації, або в будь -
якій іншій формі) та/або з моменту
надання Клієнтом розрахункових
документів на використання коштів у
рамках кредитного ліміту в межах
зазначених у них сум, і діє в обсязі
перерахованих засобів до повного
виконання зобов'язань сторонами.

Позивач виконав свої зобов'язання за
договором, надав відповідачу кредитний
ліміт в сумі 10 000 грн., який відповідач
використав, але не повернув його
позивачу в установлений договором
строк, не сплатив в повній сумі
нараховані на кредитні кошти проценти
та комісію. В зв'язку з чим позивач
також нарахував та пред'явив до
стягнення пеню.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
підлягаючими до задоволення, з огляду
на таке.

Відповідно до статті 174 Господарського
кодексу України договір є підставою
для виникнення господарських
зобов'язань, які згідно зі статтями 193,
202 ГК України та статтями 525, 526, 530 ЦК
України повинні виконуватись належним
чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства; одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом. Відповідно до
статті 202 ГК України, статті 599 ЦК
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 345
Господарського кодексу України
кредитні відносини здійснюються на
підставі кредитного договору, що
укладається між кредитором і
позичальником у письмовій формі. У
кредитному договорі передбачаються
мета, сума і строк кредиту, умови і
порядок його видачі та погашення, види
забезпечення зобов'язань позичальника,
відсоткові ставки, порядок плати за
кредит, обов'язки, права і
відповідальність сторін щодо видачі та
погашення кредиту.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтями 1066, 1067 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Договір банківського
рахунка укладається для відкриття
клієнтові або визначеній ним особі
рахунка у банку на умовах, погоджених
сторонами. Банк зобов'язаний укласти
договір банківського рахунка з
клієнтом, який звернувся з пропозицією
відкрити рахунок на оголошених банком
умовах, що відповідають закону та
банківським правилам.

Кредитування банківського рахунка
передбачено статтею 1069 Цивільного
кодексу України, відповідно до якої
банк здійснює платежі з рахунку
клієнта, незважаючи на відсутність на
ньому грошових коштів (кредитування
рахунка), банк вважається таким, що
надав клієнтові кредит на відповідну
суму від дня здійснення цього платежу.
Права та обов'язки сторін, пов'язані з
кредитуванням рахунка, визначаються
положеннями про позику та кредит
(параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

В статті 611 Цивільного кодексу України
вказано, що у разі порушення
зобов'язання настають правові наслідки
встановлені договором або законом,
зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За приписом частини 4 статті 231 ГК
України у разі якщо розмір штрафних
санкцій законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором.

Позивач довів і належними доказами
підтвердив факти надання відповідачу
кредитного ліміту в сумі 10 000 грн.,
використання його відповідачем в
повній сумі та неповернення кредитних
коштів банку в установлений договором
строк і несплати в повній сумі
нарахованих на кредитні кошти
процентів та комісії.

Відповідач доводи позивача не
спростував, розмір позовних вимог не
оспорив. Таким чином, вимога позивача
про стягнення з відповідача
простроченої заборгованості по
кредиту в сумі 10 000 грн. є законною і
обґрунтованою, підтвердженою
належними доказами, не спростованою
відповідачем, тобто такою, що підлягає
до задоволення.

Вимога позивача про стягнення з
відповідача процентів за користування
кредитом в сумі 2 115 грн. 48 коп. по 08.09.2014
також підлягає задоволенню, виходячи
із того, що договором чітко визначено
строки та порядок нарахування і сплати
процентів і ці зобов'язання
відповідачем порушені. Вимога про
стягнення з відповідача 743 грн. 23 коп.
пені та 603 грн. 56 коп. заборгованості по
комісії за користування кредитом
станом на 09.09.2014 підлягають до
задоволення як такі, що заявлені
позивачем відповідно до умов Договору,
не спростовані та не заперечені
відповідачем.

На підставі статті 49 Господарського
процесуального кодексу України з
відповідача підлягають відшкодуванню
позивачу понесені останнім витрати на
сплату судового збору в сумі 1 827 грн.

Виходячи з викладеного, керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути фізичної особи -
підприємця Снісар Ірини Олексіївни
(19634, Черкаська область, Черкаський
район, с. Хацьки, вул. Джулаївка, буд. 28,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків ) на користь
публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570)
- 10 000 грн. (десять тисяч гривень)
заборгованості за кредитом, 2 115 грн. 48
коп. (дві тисячі сто п'ятнадцять
гривень 48 копійок) боргу по процентах,
603 грн. 56 коп. (шістсот три гривні 56
копійок) боргу по комісії та 743 грн. 23
коп. (сімсот сорок три гривні 23 копійки)
пені, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять
сім гривень) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня складення
повного рішення.

Повне рішення складено 15.12.2014

Суддя
А.Д. Пащенко