ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року Справа № 910/19665/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Вовк І.В.
(головуючий, доповідач),

Могил С.К.,

Харченко
В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
на постанову Київського апеляційного
господарського суду від 20.10.2014 року у
справі № 910/19665/13 за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю "Компанія
"Енергомонтаж" до публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
про стягнення заборгованості, та
зустрічним позовом публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Енергомонтаж", про стягнення штрафу та
пені,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2013 року позивач звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою до відповідача про
стягнення заборгованості в сумі 654 167,04
грн., пені в сумі 21 558,61 грн., штрафу в
сумі 29 885,99 грн. та процентів за
користування чужими грошовими коштами
(посилаючись на ст. 625 Цивільного
кодексу України) в сумі 4 046,53 грн. у
зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язання з оплати послуг з монтажу,
технічного обслуговування і ремонту
електроустаткування за договором від
21.06.2012 року № .

У свою чергу відповідач звернувся до
господарського суду міста Києва із
зустрічною позовною заявою до позивача
за первісним позовом про стягнення
пені в сумі 209 831,82 грн. та штрафу в сумі 81
601,26 грн. у зв'язку з простроченням
виконання зобов'язання щодо надання
послуг за договором від 21.06.2012 року №
.

Справа в частині зустрічного позову
розглядалася господарськими судами
неодноразово.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 13.01.2014 року первісний позов
задоволено та стягнуто з ПАТ
"Укртрансгаз" на користь ТОВ "Компанія
"Енергомонтаж" заборгованість у сумі 654
167,04 грн., пеню в сумі 21 558,61 грн., штраф у
сумі 29 885,99 грн. та 3 % річних в сумі 4 046,53
грн., зустрічний позов задоволено та
стягнуто з ТОВ "Компанія "Енергомонтаж"
на користь ПАТ "Укртрансгаз" пеню в сумі
209 831,82 грн. та штраф у сумі 81 601,26 грн.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 05.03.2014 року
зазначене рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 22.05.2014 року зазначені
судові рішення в частині зустрічного
позову та розподілу судових витрат
скасовано, і справу в цій частині
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції, а в решті постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 05.03.2014 року
залишено без змін.

За результатами нового розгляду справи
в частині зустрічного позову рішенням
господарського суду міста Києва від
28.07.2014 року (суддя Мудрий С.М.) в позові
відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 20.10.2014 року
(судді Шевченко Е.О., Ткаченко Б.О.,
Синиця О.Ф.) зазначене рішення суду
першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач за
зустрічним позовом вважає, що судами
порушено норми матеріального та
процесуального права, і тому просить
прийняті ними рішення скасувати та
позов задовольнити.

Відзив на касаційну скаргу від
відповідача за зустрічним позовом до
суду не надходив.

У судовому засіданні оголошувалася
перерва до 18.12.2014 року.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши доводи касаційної
скарги, перевіривши матеріали справи і
прийняті в ній судові рішення, суд
касаційної інстанції вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що
21.06.2012 між ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз
України" (замовник), правонаступником
якого є ПАТ "Укртрансгаз", та ТОВ
"Компанія "Енергомонтаж" (виконавець),
було укладено договір закупівлі послуг
за державні кошти № , за умовами
якого виконавець зобов'язується у 2012-2013
роках надати послуги монтажу,
технічного обслуговування і ремонту
електроустаткування н.в.і.у (Технічне
обслуговування систем пожежовиявлення
на об'єктах УМГ "Харківтрансгаз"), а
замовник - прийняти і оплатити ці
послуги.

Згідно з п. 1.2. та п. 1.3. договору склад та
обсяги надання послуг визначаються
згідно технічного завдання (додаток № 1
до договору). Склад послуг з технічного
обслуговування системи, зокрема,
містить: здійснення технічного нагляду
за правильним змістом і організацією
експлуатації системи; здійснення
планових регламентних робіт,
необхідних для утримання системи у
справному робочому стані; усунення в
об'ємі поточного ремонту несправностей
та відмов за викликом замовника;
надання технічної допомоги замовнику з
питань експлуатації приладів і
технічних засобів, проведення
інструктажу, складання інструкцій з
експлуатації і т.і.; надання технічних
рекомендацій для поліпшення
ефективності роботи системи; допомога
в забезпеченні необхідною
експлуатаційною документацією.

Згідно з п. 3.1 договору вартість послуг
та сума цього договору визначається
згідно кошторисного рахунку (додаток №
2 до цього договору) і складає 1 711 603 грн.,
крім того ПДВ 20% - 342 320,60 грн. Загальна
сума договору з ПДВ становить 2 053 923,60
грн.

Пунктом 5.1 договору сторонами
встановлено термін надання послуг: з
дати укладення договору до 1 травня 2013
року.

У п. 5.4 договору зазначено, що
періодичність надання послуг
встановлюється один раз на місяць,
згідно з Програмою технічного
обслуговування (додаток № 3 до
договору), погодженою із замовником.

Згідно з п. 7.5 договору за порушення з
вини виконавця строків надання послуг
він сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1%
від вартості послуг, з яких допущено
прострочення, за кожен день
прострочення, а за прострочення понад 30
календарних днів додатково
сплачується штраф у розмірі 7% вказаної
вартості.

За умовами п. 10.1 договору він набирає
чинності з дати укладання і діє до 1
травня 2013 року - в частині надання
послуг, а в частині оплати - до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.

У п. 10.3 договору сторони погодили, що
закінчення строку дії цього договору
не звільняє сторони від виконання
обов'язків, взятих на себе за цим
договором та від відповідальності за
його порушення, яке мало місце під час
дії цього договору.

Предметом даного судового розгляду є
вимоги замовника до виконавця про
стягнення пені та штрафу, нарахованих
за період після закінчення дії
договору у зв'язку з простроченням
виконання зобов'язання щодо надання
послуг (робіт) за договором про надання
послуг із технічного обслуговування
систем пожежовиявлення.

Висновок судів попередніх інстанцій
про відмову в позові про стягнення пені
та штрафу мотивовано безпідставністю
таких вимог, оскільки штрафні санкції
нараховані замовником після
закінчення строку дії договору та
припинення зобов'язань з надання
послуг за договором, у зв'язку з чим
зазначені санкції не підлягають
нарахуванню та стягненню з виконавця.

Відповідно до 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 546 Цивільного кодексу
України передбачено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватись,
зокрема, неустойкою. Згідно з ч. 1 ст. 549
ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Водночас, ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу
України встановлює, що строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.

За ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу України
закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

Згідно з ч. 7 ст. 180 Господарського
кодексу України строком дії
господарського договору є час,
впродовж якого існують господарські
зобов'язання сторін, що виникли на
основі цього договору. На зобов'язання,
що виникли у сторін до укладення ними
господарського договору, не
поширюються умови укладеного договору,
якщо договором не передбачено інше.
Закінчення строку дії господарського
договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення, що
мало місце під час дії договору.

Разом з цим, главою 50 Цивільного
кодексу України визначено підстави
припинення зобов'язання, серед яких
відсутня така підстава як закінчення
строку дії договору.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що сторони в договорі
домовились про надання послуг за цим
договором до 01.05.2013 року, а також
визначили строк дії договору в частині
надання послуг до 01.05.2013 року.

При цьому, у п. 10.3 договору сторони
погодили, що закінчення строку дії
цього договору не звільняє сторони від
виконання обов'язків, взятих на себе за
цим договором та від відповідальності
за його порушення, яке мало місце під
час дії цього договору.

Отже, враховуючи наведені положення
законодавства та умови укладеного між
сторонами договору, можна зробити
висновок, що строк дії договору та
строк виконання зобов'язання за
договором не є тотожними, а закінчення
строку дії договору не є підставою
припинення зобов'язань за договором,
зокрема, в частині надання послуг, а
тому висновки судів про відсутність
підстав для нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання з надання послуг поза
межами строку дії договору є хибними.

Як встановлено попередніми судовими
інстанціями та підтверджується
матеріалами справи, на виконання
зобов'язань за договором виконавець
надав замовнику послуги з монтажу,
технічного обслуговування і ремонту
систем пожежовиявлення вартістю 888 191,28
грн.(згідно з актами здачі-приймання
наданих послуг), тоді як невиконаним у
строк до 01 травня 2013 року залишається
зобов'язання з надання зазначених
послуг на суму 1 165 732,32 грн., відтак днем
порушення права замовника є 02 травня 2013
року, і з цієї дати протягом 6 місяців
нараховані санкції відповідно до п. 7.5
договору з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України.

Враховуючи те, що судами попередніх
інстанцій було у повній мірі
встановлено всі обставини, які мають
значення для даної справи, проте таким
обставинам була дана неправильна
правова оцінка та неправильно були
застосовані норми матеріального права,
а тому рішення і постанова підлягають
скасуванню з прийняттям нового рішення
про задоволення позову.

Таким чином, оскаржені судові рішення
прийняті з порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, і тому підлягають скасуванню з
прийняттям нового рішення про
задоволення позову про стягнення з ТОВ
"Компанія "Енергомонтаж" на користь ТОВ
"Укртрансгаз" пені в сумі 209 831,82 грн.,
штрафу в сумі 81 601,26 грн., а також
судового збору в сумі 5 829 грн.

З огляду наведеного та керуючись ст.ст.
1115, 1117 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
задовольнити.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 20.10.2014 року та
рішення господарського суду міста
Києва від 28.07.2014 року скасувати і
прийняти нове рішення.

Зустрічний позов задовольнити та
стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Енергомонтаж" на користь публічного
акціонерного товариства "Укртрансгаз"
пеню в сумі 209 831,82 грн., штраф у сумі 81
601,26 грн. і судовий збір в сумі 5 829 грн.

Здійснити поворот виконання рішення
господарського суду міста Києва від
13.01.2014 року № 910/19665/13 в частині
стягнення судового збору.

Доручити господарському суду міста
Києва видати наказ.

Головуючий суддя
І.Вовк

Судді
С.Могил

В.Харченко