КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р. Справа№ 18/375

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Волуйко Т.В.

Представники сторін:

прокурор:не з'явився;

позивача:не з'явився;

відповідача:не з'явився;

Громадська організація
"Військово-мисливське

товариство "Південь": не з'явився;

ВДВС: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Міністерства оборони України

на ухвалу господарського суду
міста Києва від 05.03.2013

у справі № 18/375 (суддя: Ломака В.С.)

за позовом Заступника
Генерального прокурора України в
інтересах держави в особі Міністерства
оборони України

до Товариства військових
мисливців та рибалок Збройних сил
України

за участю Громадської організації
"Військово-мисливське товариство
"Південь"

про спонукання до виконання дій

за скаргою Міністерства оборони
України

на дії дії відділу Державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції в місті
Києві

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 05.12.2002 р., залишеним без змін
постановою Верховного Суду України від
18.11.2003, задоволено позов Заступника
Генерального прокурора України в
інтересах держави в особі Міністерства
оборони України; зобов'язано
Товариство військових мисливців та
рибалок Збройних Сил України разом з
фахівцями Міністерства оборони
України здійснити інвентаризацію
майна, а саме: виробничого
мисливсько-риболовецького об'єднання,
16 мисливських та 2 риболовецьких
господарств, 16 мисливських та 2
риболовецьких господарства, 3 будинки
мисливця-рибалки, 3 магазини, 2
стрілецькі стенди
військово-мисливського товариства
Київського військового округу; 14
мисливських господарств, будинок
мисливця-рибалки, магазин, 5
стрілецьких стендів
військово-мисливського товариства
Прикарпатського округу; 7 мисливських
господарств, 7 будинків
мисливця-рибалки, туристична база, 3
магазини, 3 стрілецькі стенди
військово-мисливського товариства
Одеського військового округу;
зобов'язано Товариство військових
мисливців та рибалок Збройних Сил
України повернути з чужого незаконного
володіння на користь Міністерства
оборони України майно, а саме:
виробниче мисливсько-риболовецьке
об'єднання, 16 мисливських та 2
риболовецьких господарств, 3 будинки
мисливця-рибалки, 3 магазини, 2
стрілецькі стенди
військово-мисливського товариства
Київського військового округу; 14
мисливських господарств, будинок
мисливця-рибалки, магазин, 5
стрілецьких стендів
військово-мисливського товариства
Прикарпатського округу; 7 мисливських
господарств, 7 будинків
мисливця-рибалки, туристична база, 3
магазини, 3 стрілецькі стенди
військово-мисливського товариства
Одеського військового округу.

На виконання постанови Верховного Суду
України від 18.11.2003 р. та рішення
господарського суду міста Києва від
05.12.2002 р. видано відповідні накази.

23.02.2004 р. ВДВС Солом'янського РУЮ у м.
Києві була винесена постанова про
відкриття виконавчих проваджень з
виконання виданих у даній справі
наказів.

27.05.2008 р. ВДВС Солом'янського РУЮ у м.
Києві винесена постанова про
закінчення виконавчого провадження на
підставі п. 11 ст. 37 Закону України "Про
виконавче провадження" у відповідній
редакції, мотивована тим, що виконати
на вказаний час рішення суду без участі
боржника не можливо, так як:
постановами державного виконавця від
15.07.2005 р. та від 15.08.2005 р. до боржника
застосовані штрафні санкцій, у зв'язку
з чим 28.12.2005 р. надіслано подання до
Солом'янського районного суду міста
Києва щодо притягнення до кримінальної
відповідальності керівництва
Товариства військових мисливців та
рибалок Збройних Сил України;
Генеральною прокуратурою України
порушено кримінальну справу № 49-2061 за
фактом невиконання службовими особами
Товариства військових мисливців та
рибалок Збройних Сил України рішення
господарського суду міста Києва від
05.12.2002 р. у справі №18/375 за ознаками
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382
Кримінального кодексу України; за
даними прокуратури Солом'янського
району м. Києва 31.05.2007 р. кримінальна
справа № 49-2061 за обвинуваченням Гуріна
М.М. у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 2 ст. 382 КК України, в порядку статті 232
КПК України направлена з обвинувальним
висновком до Солом'янського районного
суду м. Києва для розгляду по суті.

Не погоджуючись з вказаною постановою,
Міністерство оборони України
звернулось до господарського суду
міста Києва зі скаргою на дії
(бездіяльність) ВДВС Солом'янського РУЮ
у м. Києві, в якій просило скасувати
постанову ВДВС Солом'янського РУЮ у м.
Києві від 27.05.2008 р., поновити виконавче
провадження щодо примусового
виконання наказу господарського суду
міста Києва від 18.11.2003 р. у справі № 18/375
з мотивів, зазначених у скарзі.

В подальшому представник Міністерства
оборони України уточнив вимоги,
викладені в скарзі, та просив визнати
незаконною та скасувати постанову ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві від 27.05.2008
р.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.01.2010 р. було частково
задоволено скаргу Міністерства
оборони України на дії (бездіяльність)
державного виконавця, визнано
незаконною постанову ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві від 27.05.2008
р. про закінчення виконавчого
провадження, в іншій частині скарги
провадження припинено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 11.09.2012 р.
апеляційну скаргу Громадської
організації "Військово-мисливське
товариство "Південь" залишено без
задоволення, а ухвалу господарського
суду міста Києва від 26.01.2010 у справі №
18/375 без змін.

При винесенні зазначеної ухвали, суд
першої інстанції, з яким погодився
апеляційний господарський суд, виходив
з того, що висновок ВДВС Солом'янського
РУЮ у м. Києві, викладений у постанові
від 27.05.2008 р., про неможливість виконати
рішення суду без участі боржника є
необґрунтованим, оскільки кримінальна
справа № 49-2061 за обвинуваченням Гуріна
М.М. у вчиненні злочину, передбаченого
частиною 2 статті 382 КК України, яка
направлена з обвинувальним висновком
до Солом'янського районного суду м.
Києва для розгляду по суті, не є фактом
відсутності боржника, оскільки у даній
справі боржником є юридична особа -
Товариство військових мисливців та
рибалок Збройних Сил України, а не
Гурін М.М.

Постановою Вищого господарського суду
України від 16.01.2013 р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 11.09.2012 р. та
ухвалу господарського суду міста Києва
від 26.01.2010 р. у справі № 18/375 скасовано, а
справу передано до господарського суду
міста Києва для нового розгляду скарги
Міністерства оборони України на дії
(бездіяльність) державного виконавця.

Ухвалою господарського суду міста від
05.03.2013 відмовлено у задоволені скарги
Міністерству оборони України на дії
відділу Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції в місті Києві при виконанні
рішення суду у справі № 18/375.

Не погоджуючись із вказаною
ухвалою місцевого господарського
суду, Міністерство оборони України
звернулось до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржувану ухвалу скасувати та
прийняти нову, якою скаргу
Міністерства оборони України на дії
відділу Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції в місті Києві при виконанні
рішення суду у справі № 18/375
задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.12.2014 прийнято
до розгляду справу № 18/375. Розгляд
апеляційної скарги призначений на
17.12.2014.

17.12.2014 прокурор, представники позивача,
відповідача, ВДВС, Громадської
організації "Військово-мисливське
товариство "Південь", в судове
засідання не з'явились, про причини
неявки суд не повідомили, не зважаючи
на те, що були повідомлені про час та
місце розгляду апеляційної скарги
належним чином відповідно до вимог ст.
64, 86 Господарського процесуального
кодексу України.

Суд вважає, що зазначені обставини не є
перешкодою для розгляду справи,
оскільки про дату, час і місце судового
розгляду апеляційної скарги прокурор,
представники позивача, відповідача,
ВДВС, Громадської організації
"Військово-мисливське товариство
"Південь" повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає можливим,
відповідно до ст. 75 ГПК України,
здійснити перевірку ухвали суду першої
інстанції у даній справі в
апеляційному порядку за наявними
матеріалами та без участі прокурор,
представники позивача, відповідача,
ВДВС, Громадської організації
"Військово-мисливське товариство
"Південь".

Розглянувши матеріали справи, колегія
суддів встановила наступне.

Ухвала суду мотивована тим, що місцевий
господарський судом прийшов до
висновку про правомірність дій ВДВС,
так-як рішення суду було безпосередньо
пов'язане з особою боржника, так як саме
останнього зобов'язано провести
інвентаризацію спірного майна з
подальшою передачею його позивачу,
враховуючи ухилення голови
Центральної Ради Товариства ВМР ЗС
України, як його керівника, від
проведення інвентаризації, та з огляду
на неможливість проведення такої
інвентаризації в силу положень чинного
на вказаний час законодавства
самостійно органами державно
виконавчої служби, державний
виконавець правомірно виніс
оскаржувану постанову.

Проте, з зазначеним висновком
погодитись не можна з огляду на
наступне.

Стаття 76 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачала загальні
умови виконання рішень, за якими
боржник зобов'язаний особисто вчинити
певні дії або утриматися від їх
вчинення, як боржником (у добровільному
чи примусовому порядку), так і іншими
особами за організацією державного
виконавця в межах повноважень, наданих
йому законом.

З матеріалів справи вбачається, що
Вищий господарський суд України у
постанові від 16.01.2013 у справі № 18/375
зазначив, що лише у випадку коли
виконання судового рішення (вчинення
певних дій, утримання від їх вчинення) є
неможливим без особистої участі
боржника, тобто коли очікуваний
результат залежить від особи
виконавця, законодавець надав право
закінчити виконавче провадження,
повернувши виконавчий документ до
суду.

Отже, Вищий господарський суд України у
зазначеній постанові звертав увагу
судів, що перевіряючи законність дій
державного виконавця, суди зобов'язані
були з'ясувати можливість виконання
наказу господарського суду щодо
проведення інвентаризації майна без
особистої участі боржника у вчиненні
виконавчих дій.

Однак, місцевим господарським судом
при винесені оскаржуваної ухвали не
було враховано рекомендації Вищого
господарського суду України.

Проаналізувавши матеріали справи,
колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що боржником по
справі є саме Товариство військових
мисливців та рибалок Збройних Сил
України, а не фізична (посадова) особа
Гурін М.М., щодо якого була порушена
кримінальна справа як особи - керівника
Товариства. Відсторонення від посади
зазначеної фізичної особи не звільняє
Товариство (юридичну особу) від
обов'язку виконати вимоги наказу
господарського суду, адже воно не було
ліквідованим та банкрутом не
визнавалось.

Притягнення до кримінальної
відповідальності Гуріна М.М. не
звільняє особу, яка буде тимчасово
виконувати обов'язки на час його
відсутності на посаді, від особистої
відповідальності за невиконання
рішення суду, яким зобов'язано
Товариство повернути майно
Міністерству оборони України.

Таким чином, підстав для закінчення
виконавчого провадження не існувало, а
виконання рішення суду повинно бути
організовано діючим керівництвом
боржника.

Враховуючи викладене вище, суд прийшов
до висновку, що зазначені місцевим
господарським судом в оскаржуваній
ухвалі обставини не є підставою для
відмови у задоволенні скарги
Міністерству оборони України на дії
відділу Державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції в місті Києві при виконанні
рішення суду у справі № 18/375. Тому
ухвала суду першої інстанції підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 63, 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Міністерства
оборони України на ухвалу
господарського суду міста Києва від
05.03.2013 у справі № 18/375 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста
Києва від 05.03.2013 у справі № 18/375
скасувати.

3. Визнати незаконною та скасувати
постанову ВДВС Солом'янського РУЮ у м.
Києві від 27.05.2008 р.

4. Матеріали справи № 18/375 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.О. Зеленін

Судді
О.Ф. Синиця

Б.О. Ткаченко