м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПриватного акціонерного
товариства «Кондитерська фабрика
«Лагода»ДоТовариства з обмеженою
відповідальністю «Торие» (Общество с
ограниченной ответственностью
«Ториё»)Простягнення заборгованості
за контрактом поставки
Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача: Сапронов О.В. -
представник за довіреністю;
від відповідача: не з'явився;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
«Кондитерська фабрика «Лагода»
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торие»
(Общество с ограниченной
ответственностью «Ториё») про
стягнення заборгованості в розмірі 41
758,20 доларів США, що є еквівалентом 540
768,69 грн., за курсом НБУ на 10.09.2014 року.
Ухвалою суду від 18.09.2014 року було
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 15.12.2014 року.
24.09.2014 року через канцелярію
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшла заява про збільшення
позовних вимог, відповідно до якої
просив стягнути з відповідача
заборгованість в розмірі 41 758,20
доларів США, що є еквівалентом 540 768,69
грн., за курсом НБУ на 10.09.2014 року та 36
701,66 доларів США, що є еквівалентом 495
105,39 грн. за курсом НБУ, встановленим на
Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.
Господарський суд приймає заяву
позивача про збільшення позовних вимог
до розгляду та розглядає справу в межах
стягнення з відповідача
заборгованість в розмірі 41 758,20
доларів США, що є еквівалентом 540 768,69
грн. та 36 701,66 доларів США, що є
еквівалентом 495 105,39 грн. за курсом НБУ.
Представник позивача в судовому
засіданні 15.12.2014 року подав клопотання
про долучення доказів до матеріалів
справи, яке судом розглянуто та
задоволено, а також надав пояснення,
відповідно до яких позовні вимоги
підтримав, однак зазначив, що після
порушення провадження у справі,
відповідач сплатив заборгованість в
сумі 41 758,20 доларів США.
Представник відповідача в судове
засідання 15.12.2014 року не з'явився, про
причину неявки суд не повідомив, про
час та дату проведення судового
засідання був повідомлений належним
Згідно з абзацом 4 пункту 2
Інформаційного листа Вищого
Господарського суду України № 01-08/140
від 15.03.2010 року «Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 15.12.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
08.08.2012 року між Приватним акціонерним
товариством «Кондитерська фабрика
«Лагода» (позивач, постачальник) та
Товариством з обмежую
відповідальністю «Торие» (Общество с
ограниченной ответственностью
«Ториё») (відповідач, замовник) був
укладений контракт поставки №07/Е,
відповідно до пункту 1.1 якого
постачальник зобов'язується поставити
на умовах цього контракту кондитерські
вироби в асортименті, згідно
специфікацій (додатками) на кожну
партію товару, які є невід'ємною
частиною даного контракту, далі - товар,
а замовник прийняти та оплатити цей
Відповідно до п. 4.2 контракту загальна
вартість контракту складає суму всіх
поставлених партій товару згідно
специфікацій по даному контракту.
Пунктом 5.2 контракту сторони погодили,
що валютою платежів по даному
контракту є долар США.
Всі спори, які виникли в зв'язку з
невиконанням або неналежним
виконанням умов даного контракту
вирішуються шляхом переговорів, а у
випадку непогодження, підлягають
розгляду в Господарському суді міста
Контракт діє з моменту підписання до
31.12.2013 року. (п.11.2).
У відповідності до частини 1 статті 712
Цивільного кодексу України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
В обґрунтування позовних вимог
представник позивача зазначив, що на
виконання умов контракту № 07/Е від
08.08.2012 позивач поставив відповідачу
товар загалом на суму 78 459,86 доларів
США, що підтверджується,
вантажно-митними деклараціями: №616569
від 30.05.2013 року на суму 41 758,20 доларів
США та №616964 від 24.06.2014 року на суму 36
701,66 доларів США. Проте, відповідач свої
зобов'язання з оплати поставленого
товару не виконав, у зв'язку з чим
станом на момент подання позову (з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог) заборгованість за
договором 78 459,86 доларів США.
Враховуючи вищезазначене, позивач
звернувся до Господарського суду м.
Києва з позовом про стягнення з
відповідача 78 459,86 доларів США
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню частково з наступних
Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.
До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.
Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Умовою виконання зобов'язання - є строк
(термін) його виконання. Дотримання
строку виконання є одним із критеріїв
належного виконання зобов'язання,
оскільки прострочення є одним із
проявів порушення зобов'язання. Строк
(термін) виконання зобов'язання за
загальним правилом, узгоджується
сторонами в договорі.
Згідно з п. 5.1 контракту (з урахуванням,
укладеної 12.09.2012 року між сторонами
додаткової угоди №1 до контракту),
замовник проводить 100% оплату за товар
протягом 30 календарних днів з моменту
митного оформлення товару на території
З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов контракту №7/Е від 08.08.2012
року позивач поставив відповідачу
товар на суму 78 459,86 доларів США, що
підтверджується вантажно-митними
деклараціями: №616569 від 30.05.2013 року на
суму 41 758,20 доларів США та №616964 від
24.06.2014 року на суму 36 701,66 доларів США.
Проте, відповідач свої зобов'язання з
оплати поставленого товару не виконав,
у зв'язку з чим станом на момент подання
позову (з урахуванням заяви про
збільшення позовних вимог)
заборгованість за контрактом складає 78
Представник позивача надав суду копію
банківської виписки, з якої вбачається,
що відповідачем після звернення
позивача з позовом до суду було
оплачено заборгованість у розмірі 41
Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті
80 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.
Таким чином, провадження у справі в
частині позовних вимог щодо стягнення
41 758,20 доларів США заборгованості за
поставлений товар підлягає припиненню,
у зв'язку з відсутністю предмету спору.
Відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України,
якщо спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
Згідно з п. 4.7 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.03.2013
р. № 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України», що в
разі коли спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. Зазначена
норма виступає процесуальною санкцією,
яка застосовується господарським
судом незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. Зокрема, якщо зменшення
позивачем розміру позовних вимог
пов'язане з частковим визнанням та
задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
Отже, якщо наслідком припинення
провадження у справі стали дії
відповідача (сплата боргу після
звернення позивача з позовом до суду),
здійснені судові витрати покладаються
Як вбачається з наданих сторонами
документів, спір між сторонами
частково було врегульовано внаслідок
часткової сплати відповідачем суми
боргу, проте і виник він внаслідок
неправильних дій останнього. У зв'язку
з чим, суд вважає за доцільне стягнути з
відповідача на користь позивача
судовий збір повністю, оскільки сплату
заборгованості було здійснено після
подання позивачем позовної заяви до
суду.
Керуючись, ст. ст. 32, 33, 49, 80, 82 - 85 ГПК
України, Господарський суд міста Києва,
1. Позовні вимоги задовольнити
2. Провадження в частині стягнення 41
758,20 доларів США заборгованості
припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
3.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торие» (Общество с
ограниченной ответственностью
«Ториё») (юридична адреса: 735020,
Республіка Таджикістан, м. Гиссар, вул.
Навбахор, 27, поштова адреса: 734000,
Республіка Таджикістан, м. Душанбе, вул.
Айни, 54/1 кв. 2, ІПН 090010907) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Кондитерська фабрика «Лагода»
Київська обл., м. Кагарлик, вул. Фрунзе,
шість тисяч сімсот один) долар США 66
центів США, що є еквівалентом 495 105
(чотириста дев'яносто п'яти тисяч сто
однієї) грн. 39 коп. заборгованості та 20
717 (двадцять тисяч сімсот сімнадцять)
грн. 49 коп. судового збору.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Спичак О.М.

Повне рішення складено

17.12.2014 р.