ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2014 року Справа №
904/3905/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Антонік С.Г.
(доповідач)

суддів: Чимбар Л.О., Чоха Л.В.

при секретарі судового засідання:
Ревкова Г.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Лутошкін І.О.,
представник, дов. №б/н від 04.12.12

від відповідача1: Руденко А.П.,
представник, дов. № 900 від 26.06.14

Меркулова О.А.,
представник, дов. № 1930 від 14.07.12

від відповідача 2: Федько С.А.,
представник, дов. № 20-08 від 01.07.14

від третьої особи 2: Меркулова О.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи - підприємця Меркулова
Олександра Васильовича на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 15.07.2014р. у справі №904/3905/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпроолія",
м. Дніпропетровськ

до відповідача1: Фізичної особи -
підприємця Меркулова Олександра
Васильовича, Дніпропетровська обл.,
Криворізький район, с. Золота Поляна

відповідача 2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "МіК", м. Трускавець

третя особа 1, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні позивача -
Центр надання послуг, пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів з обслуговування міста Кривий
Ріг та Криворізького району,
підпорядкований УДАІ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області, м. Кривий
Ріг

третя особа 2, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача 1 - Меркулова Олена
Анатоліївна, с.Золота Поляна

третя особа 3, яка не заявляє
самостійних вимог на стороні
відповідача 1 - Публічне акціонерне
товариство «БМ Банк», м. Київ

про визнання договору недійсним та
вчинення відповідних дій

ВСТАНОВИВ:

Розпоряджанням голови суду від 19.09.2014р
апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця Меркулова Олександра
Васильовича передано на розгляд
колегії суддів у складі головуючого
судді Антонік С.Г., суддів Чимбар Л.О.,
Чоха Л.В.

Ухвалою суду від 24.09.2014р. даною колегією
суддів апеляційну скаргу Фізичної
особи - підприємця Меркулова
Олександра Васильовича прийнято до
провадження.

Ухвалою суду від 15.10.2014р. залучено до
участі у справі в якості третьої особи
на стороні відповідача 1 Публічне
акціонерне товариство «БМ Банк»,
оскільки частина транспортних засобів,
що є предметом угоди яка визнається
недійсною, передана Меркуловим О.В. в
заставу банку, а тому рішення суду може
вплинути на права банку щодо Меркулова
О.В.

За клопотанням сторони ухвалою суду
від 12.11.2014р. розгляд справи продовжено
на 15 днів.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 15.07.2014р. (
суддя Петренко Н.Е.) позов задоволено в
повному обсязі.

1. Визнано недійсними договори
купівлі - продажу, укладені між ТОВ "МІК"
та фізичною особою - підприємцем
Меркуловим Олександром Васильовичем,
оформлені у вигляді довідок-рахунків
№253098 від 24.09.2013р., №253097 від 24.09.2013р.,
№253096 від 24.09.2013р., №253106 від 25.09.2013р.,
№253117 від 27.09.2013р., №253118 від 27.09.2013р.,
№543907 від 01.10.2013р., №253108 від 25.09.2013р.,
№253107 від 25.09.2013р., №253116 від 27.09.2013р.,
№543896 від 28.09.2013р., №543897 від 28.09.2013р.,
№543898 від 28.09.2013р., №543906 від 01.10.2013р.,
№543908 від 01.10.2013р., №543927 від 04.10.2013р.,
№543939 від 09.10.2013р., предметом яких є
відчуження наступних транспортних
засобів:

- Mercedes Benz Sprinter 515, д. 3755, ш.к. WDB
90615511N410529;

- Mercedes Benz Sprinter 515, д. 2646, ш.к. WDB
9061551N410525;

- Mercedes Benz Sprinter 515, д. 2523, ш.к. WDB
9061551N410526;

- Mercedes Benz Sprinter 515, д. 0829, ш.к. WDB
9061551N413529;

- Mercedes Benz Sprinter 515, д. 7944, ш.к. WDB
9061551N413528;

- Mercedes Benz Sprinter 515, д. 3573, ш.к.
WDB9061551N410528;

- Mercedes Benz Sprinter 515, д. 3496, ш.к.
WDB9061551N410527;

- Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 7543, ш. к.
WDF9046631E051966;

- Mercedes Benz 416 Sprinter CDI, д. 8694, ш. к.
WDF9046631E052197;

- Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 0434, ш. к.
WDF9046631E054525;

- Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 7633, ш.к.
WDF9046631E052023;

- Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 0940, ш.к.
WDF9046631E054450;

- Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 0441, ш.к.
WDF9046631E054479;

- Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 0218, ш.к.
WDF9046631E054544;

- Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 715, ш.к.
WDF9046631E052097;

- ПАЗ 4234, д. 345770, ш.к. Х1M4234T080000520;

- ПАЗ 4234, д. 371994, ш.к. Х1M4234T080001083;

- ПАЗ 4234, ш. Х1M4234Т080001110.

2. Скасовано державну реєстрацію,
оформлену на Меркулова Олександра
Васильовича (ІНН ) на наступні
транспортні засоби: Mercedes Benz Sprinter 515, д.
3755, ш.к. WDB 90615511N410529; Mercedes Benz Sprinter 515,
д. 2646, ш.к. WDB 9061551N410525; Mercedes Benz Sprinter
515, д. 2523, ш.к. WDB 9061551N410526; Mercedes Benz
Sprinter 515, д. 0829, ш.к. WDB 9061551N413529; Mercedes
Benz Sprinter 515, д. 7944, ш.к. WDB 9061551N413528;
Mercedes Benz Sprinter 515, д. 3573, ш.к.
WDB9061551N410528; Mercedes Benz Sprinter 515, д. 3496,
ш.к. WDB9061551N410527; Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д.
7543, ш. к. WDF9046631E051966; Mercedes Benz 416 Sprinter
CDI, д. 8694, ш. к. WDF9046631E052197; Mercedes Benz
Sprinter 416 CDI, д. 0434, ш. к. WDF9046631E054525;
Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 7633, ш.к.
WDF9046631E052023; Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 0940,
ш.к. WDF9046631E054450; Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д.
0441, ш.к. WDF9046631E054479; Mercedes Benz Sprinter 416
CDI, д. 0218, ш.к. WDF9046631E054544; Mercedes Benz
Sprinter 416 CDI, д. 715, ш.к. WDF9046631E052097;

ПАЗ 4234, д. 345770, ш.к. Х1M4234T080000520; ПАЗ 4234, д.
371994, ш.к. Х1M4234T080001083; ПАЗ 4234, ш. Х1M4234Т080001110.

3. Зобов'язано фізичну особу -
підприємця Меркулова Олександра
Васильовича (ІНН ) повернути
товариству з обмеженою
відповідальністю "МіК" ()
наступне майно: Mercedes Benz Sprinter 515, д.
3755, ш.к. WDB 90615511N410529; Mercedes Benz Sprinter 515,
д. 2646, ш.к. WDB 9061551N410525; Mercedes Benz Sprinter
515, д. 2523, ш.к. WDB 9061551N410526; Mercedes Benz
Sprinter 515, д. 0829, ш.к. WDB 9061551N413529; Mercedes
Benz Sprinter 515, д. 7944, ш.к. WDB 9061551N413528;
Mercedes Benz Sprinter 515, д. 3573, ш.к.
WDB9061551N410528; Mercedes Benz Sprinter 515, д. 3496,
ш.к. WDB9061551N410527; Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д.
7543, ш. к. WDF9046631E051966; Mercedes Benz 416 Sprinter
CDI, д. 8694, ш. к. WDF9046631E052197; Mercedes Benz
Sprinter 416 CDI, д. 0434, ш. к. WDF9046631E054525;
Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 7633, ш.к.
WDF9046631E052023; Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 0940,
ш.к. WDF9046631E054450; Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д.
0441, ш.к. WDF9046631E054479; Mercedes Benz Sprinter 416
CDI, д. 0218, ш.к. WDF9046631E054544; Mercedes Benz
Sprinter 416 CDI, д. 715, ш.к. WDF9046631E052097;

ПАЗ 4234, д. 345770, ш.к. Х1M4234T080000520; ПАЗ 4234, д.
371994, ш.к. Х1M4234T080001083; ПАЗ 4234, ш. Х1M4234Т080001110.

4. Визнано право власності за
Товариством з обмеженою
відповідальністю "МіК" на наступні
транспортні засоби: Mercedes Benz Sprinter 515, д.
3755, ш.к. WDB 90615511N410529; Mercedes Benz Sprinter 515,
д. 2646, ш.к. WDB 9061551N410525; Mercedes Benz Sprinter
515, д. 2523, ш.к. WDB 9061551N410526; Mercedes Benz
Sprinter 515, д. 0829, ш.к. WDB 9061551N413529; Mercedes
Benz Sprinter 515, д. 7944, ш.к. WDB 9061551N413528;
Mercedes Benz Sprinter 515, д. 3573, ш.к.
WDB9061551N410528; Mercedes Benz Sprinter 515, д. 3496,
ш.к. WDB9061551N410527; Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д.
7543, ш. к. WDF9046631E051966; Mercedes Benz 416 Sprinter
CDI, д. 8694, ш. к. WDF9046631E052197; Mercedes Benz
Sprinter 416 CDI, д. 0434, ш. к. WDF9046631E054525;
Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 7633, ш.к.
WDF9046631E052023; Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 0940,
ш.к. WDF9046631E054450; Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д.
0441, ш.к. WDF9046631E054479; Mercedes Benz Sprinter 416
CDI, д. 0218, ш.к. WDF9046631E054544; Mercedes Benz
Sprinter 416 CDI, д. 715, ш.к. WDF9046631E052097;

ПАЗ 4234, д. 345770, ш.к. Х1M4234T080000520; ПАЗ 4234, д.
371994, ш.к. Х1M4234T080001083; ПАЗ 4234, ш.
Х1M4234Т080001110.

5. Зобов'язано Товариство з
обмеженою відповідальністю "МіК"
звернутися до Центру надання послуг
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування м. Кривий Ріг та
Криворізького району, підпорядкований
УДАЇ ГУМВС України в Дніпропетровській
області з відповідними документами для
здійснення перереєстрації наступних
транспортних засобів: Mercedes Benz Sprinter 515, д.
3755, ш.к. WDB 90615511N410529; Mercedes Benz Sprinter 515,
д. 2646, ш.к. WDB 9061551N410525; Mercedes Benz Sprinter
515, д. 2523, ш.к. WDB 9061551N410526; Mercedes Benz
Sprinter 515, д. 0829, ш.к. WDB 9061551N413529; Mercedes
Benz Sprinter 515, д. 7944, ш.к. WDB 9061551N413528;
Mercedes Benz Sprinter 515, д. 3573, ш.к.
WDB9061551N410528; Mercedes Benz Sprinter 515, д. 3496,
ш.к. WDB9061551N410527; Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д.
7543, ш. к. WDF9046631E051966; Mercedes Benz 416 Sprinter
CDI, д. 8694, ш. к. WDF9046631E052197; Mercedes Benz
Sprinter 416 CDI, д. 0434, ш. к. WDF9046631E054525;
Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 7633, ш.к.
WDF9046631E052023; Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 0940,
ш.к. WDF9046631E054450; Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д.
0441, ш.к. WDF9046631E054479; Mercedes Benz Sprinter 416
CDI, д. 0218, ш.к. WDF9046631E054544; Mercedes Benz
Sprinter 416 CDI, д. 715, ш.к. WDF9046631E052097;

ПАЗ 4234, д. 345770, ш.к. Х1M4234T080000520; ПАЗ 4234, д.
371994, ш.к. Х1M4234T080001083; ПАЗ 4234, ш.
Х1M4234Т080001110.

6. Стягнуто солідарно з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МіК" та фізичної
особи - підприємця Меркулова
Олександра Васильовича на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпроолія" витрати
по сплаті судового збору у розмірі 35
841,22 грн. (тридцять п'ять тисяч вісімсот
сорок одна грн. 22 коп.).

Додатковим рішенням господарського
суду Дніпропетровської області від
18.07.2014року (суддя Петренко Н.Е.) стягнуто
з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпроолія" в доход
Державного бюджету України в особі
Управління Державної Казначейської
Служби України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області недоплачений судовий збір у
розмірі 33 405,22 грн.

Рішення суду мотивоване
обґрунтованістю та доведеністю вимог
позивача, які не спростовані
відповідачами по справі.

Не погодившись з рішенням, Фізична
особа - підприємець Меркулов Олександр
Васильович звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду в частині
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу рухомого майна,
оформлених у вигляді довідок-фактур №
253098, № 253097, № 253096 від 24.09.2013р., № 253106,
№253108, № 253107 від 25.09.2013р., № 253116, № 253117,
№253118 від 27.09.2013р., № 543896, № 543897, № 543898
від 28.09.2013р., №543906, №543907, №543908 від
01.10.2013р., № 543927 від 04.10.2013р, № 543939 від
09.10.2013року.

В апеляційній скарзі позивач зазначає,
що:

- судом не наведено підстав по
відстроченню сплати судового збору
Позивачем ТОВ «Дніпроолія» та обставин
за якими ТОВ «Дніпроолія» могло б бути
звільнено від сплати судового збору
або його розстрочки, в результаті чого
судом допущено порушення норми статей
54, 55, 57, 62, 63 Господарського
процесуального кодексу, норм Закону
України «Про судовий збір»;

- судом не досліджено докази надані
Позивачем та не надано значення шляхам
їх отримання. Для підтвердження
отриманих збитків позивачем як доказ
надало документ слідчого в якому
зазначено, що ТОВ «Дніпроолія»
отримало збитки від незаконних дій
посадових осіб ТОВ «МІК». Даний доказ
прийнятий судом як беззаперечний, не
зважаючи на то, що це лише думка
слідчого, а не рішення з кримінальної
справи;

- господарським судом прийнято до
розгляду справу, яка, як зазначає
скаржник, не належить до розгляду у
Господарському суді Дніпропетровської
області, оскільки господарські
відносини між ТОВ «МІК» та Меркуловим
О.В. жодним чином не стосуються
позивача. Предмет позову - транспортні
засоби жодним чином не пов'язаний з
господарськими відносинами між ТОВ
«МІК» та ТОВ «Дніпроолія». Між ТОВ
«Дніпроолія» та Меркуловим О.В. не
існує жодних господарських відносин.
Крім того, зазначене в рішенні майно
належить не ФОП Меркулову О.В., а
громадянину Меркулову О.В.;

- на момент купівлі транспортних
засобів не було відомо про обмеженя
щодо майна. Законність правочину
підтвердив приватний нотаріус, який
підтвердив відсутність заборон. Продаж
автомобілів не мав характеру
фіктивного правочину, що
підтверджується документами, які
свідчать про реальне зарахування
коштів Меркулова О.В. ТОВ «МІК» та
сплати відповідних податків. Рухоме
майно, що є предметом розгляду справи
знаходиться в майновій заставі в
забезпечення наданих банком грошових
коштів. Ні позивачем ні судом не
зазначено доказів фіктивності
договору та не вказано як він порушує
інтереси позивача.

Представник скаржника у судовому
засіданні підтримав доводи наведені в
апеляційній скарзі та додатково
зазначив, що між ТОВ «МІК» та
Меркуловим О.В. була укладена попередня
угода за умовами якої ТОВ «МІК» передає
Мерк улову О.В. транспортні засоби з
відстрочкою платежу 45 днів, а Меркулов
О.В. гарантував сплатити ці кошти та
надати можливість виконання підрядних
робіт на будівництві Меркулова О.В. на
загальну суму не менше 2 000 000 грн. На
виконання угоди автомобілі були
передані Меркулову О.В., а останній
05.11.2013р. за договором підряду
перерахував ТОВ «МІК» передоплату в
сумі 2 615 947,90 грн. За актом взаємозаліку
від 10.11.2013р. сума передоплати була
зменшена на всю вартість придбаного
транспорту. Отже висновки суду про
фіктивність правочину та відсутність
реальних наслідків для сторін
правочину є безпідставними. Просить
рішення суду частково скасувати.

ТОВ «МІК» в письмових поясненнях
вказало, що вважає рішення суду
неправильним. Товариство законно
продало автомобілі через біржу,
виконало експертну оцінку, сплатило
всі податки і отримало кошти в повному
обсязі. Ніяких заборон щодо законних
господарських дій не існувало. Позов є
надуманим. ТОВ «МІК» сплачує
заборгованість перед ТОВ «Дніпроолія»
згідно судового рішення. На сьогодні
сплачено 900 000 грн. Зараз товариство
бере кредит для закриття питання
заборгованості. Просить апеляційну
скаргу задовольнити.

Представник ТОВ «МІК» в судовому
засіданні в доповнення вказав, що
поверненні за рішенням суду
транспортні засоби ставити на облік
товариство не буде. Керівнику не було
відомо про ухвалу суду, якою було
заборонено відчуження рухомого майна.
Порушень закону при продажу
автомобілів не було допущено. ТОВ «МІК»
має достатньо майна на суму більше 40 000
000 грн. На погашення заборгованості
перед ТОВ «Дніпроолія» за рішенням
суду, державним виконавцем проведено
арешт та опис майна на суму 3 046 893,94 грн.
Дане майно зараз виставлено
дежвиконавцем на продаж. Просить
скасувати рішення суду і в позові
відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ
«Дніпроолія» зазначило, що в порушення
заборони на відчуження рухомого майна,
встановленої ухвалою господарського
суду, ТОВ «МІК» на підставі рішення
зборів засновників здійснило продаж 18
одиниць транспортних засобів
Меркулову О.В., який є співзасновником
ТОВ «МІК». На підставі заяви ТОВ
«Дніпроолія» про вчинення злочину
службовими особами ТОВ «МІК»,
Саксаганським РВ КМУ ГУМВС України в
Дніпропетровській області порушено
кримінальне провадження за ст.382 КК
України та ТОВ «Дніпроолія» визнано
потерпілою стороною. Відповідачами не
надано жодних належних та допустимих
доказів в підтвердження своїх усних
заперечень щодо позовних вимог. Не
надано доказів оплати за транспортні
засоби. Господарський суд правильно на
підставі ст.ст.215, 203, 216, 228, 234, 236 ЦК
України задовольнив позовні вимоги в
повному обсязі. Просить рішення суду
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Представник позивача в судовому
засіданні вказав, що надані
відповідачами докази, а саме договір
про наміри, договір підряду та платіжні
доручення за договором підряду є
суперечними, оскільки платіжні
доручення містять номер та дату
договору інші ніж надані суду, а акт про
взаємозалік взагалі виготовлений у 2014
році. ТОВ «МІК» має заборгованість не
лише перед позивачем, а й перед
робітниками з заробітної плати. Все
майно відповідача знаходиться в
заставі. Тому виконання рішення суду
можливе лише за рахунок транспортних
засобів, на які було накладено арешт.
Просить рішення суду залишити без змін.

Третя особа Меркулова О.А. відзив на
апеляційну скаргу не надала. В судовому
засіданні вказала, що їй як директору
ТОВ «МІК» не було відомо про заборону
відчуження нерухомого майна. Майно
придбав її чоловік Меркулов О.В. та
сплатив відповідну суму. Просить
рішення суду скасувати.

Третя особа - Центр надання послуг,
пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів з
обслуговування міста Кривий Ріг та
Криворізького району, підпорядкований
УДАІ ГУ МВС України в
Дніпропетровській області, м. Кривий
Ріг, відзив на апеляційну скаргу не
надало.

Третя особа - Публічне акціонерне
товариство «БМ Банк» у відзиві на
апеляційну скаргу вказало, що
господарський суд визнав правочин не
дійсним на підставі ст.234 ЦК України. як
фіктивний. Однак в матеріалах справи
відсутні, а судом не встановлені докази
фіктивності укладеного договору.
Правочин, який оскаржується позивачем,
не суперечить ст.203 ЦК України,
відповідає діючому законодавству та
спрямований на реальні правові
наслідки. На момент укладення договору
купівлі-продажу будь-які заборони на
відчуження майна ТОВ «МІК» в
державному реєстрі зареєстровані не
були, що підтверджує право ТОВ «МІК» на
відчуження автомобілів. На даний час
транспортні засоби, що є предметом
оспорюваних договорів знаходяться в
заставі у банка на підставі
посвідченого нотаріально договору
застави.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Згідно зі ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
суду у повному обсязі.

Колегія суддів, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм чинного
законодавства при винесенні рішення
суду, встановила наступне.

Господарським судом Дніпропетровської
області розглядалася справа № 904/6113/13
за позовом ТОВ "Дніпроолія" до ТОВ "МІК"
про стягнення неустойки за
неповернення приміщень, згідно
договору суборенди у розмірі 2 800 000,00
грн.

08.08.13р. господарським судом
Дніпропетровської області по справі №
904/6113/13 було винесено ухвалу про
забезпечення позову, якою накладено
арешт на грошові кошти, які знаходяться
на всіх банківських рахунках ТОВ "МІК" в
межах суми позову та про заборону ТОВ
"МІК" вчиняти дії щодо відчуження
(продажу, дарування, міни, передавити в
залог та іпотеку тощо) рухомого майна, в
тому числі, що знаходиться в
орендованих приміщеннях (літера "Б-4"
адміністративно-побутовий корпус та
літера "В" приміщення їдальні) за
адресою: Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 3 та
нерухомого майна.

12.08.13р. державним виконавцем
Криворізького районного управління
юстиції було відкрито виконавче
провадження № 3900656 щодо виконання
ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 08.08.13р.
по справі № 904/6113/13.

12.08.13р. державним виконавцем
Криворізького районного управління
юстиції головному бухгалтеру
Ахметовій Н.М., яка виконувала
тимчасово обов'язки директора ТОВ "МІК"
було оголошено про заборону ТОВ "МІК"
вчиняти дії щодо відчуження рухомого
майна, про що державним виконавцем
складено акт та попереджено службових
осіб ТОВ "МІК" про відповідальність за
невиконання рішення суду (т.2 а.с.133-137).

15.08.13р. виконавче провадження №
39300656 щодо виконання ухвали
господарського суду Дніпропетровської
області від 08.08.13р. по справі № 904/6113/13
було закрито у зв'язку з фактичним
виконанням.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області по справі №
904/6113/13 від 11.09.13р., залишеним без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
26.11.13р. стягнуто з ТОВ "МіК" на користь
ТОВ "Дніпроолія" суму неустойки по
Договорам суборенди № 04/01/10-01 від 04.01.10р.
та № 04/01/10 від 04.01.10р. у розмірі 2 800 000,00
грн., згідно до ст. 785 ЦК України за
період з 01.01.13р. до 01.08.13р.; витрати по
сплаті судового збору у розмірі 59441,00
грн.

11.12.13р. державним виконавцем
Криворізького районного управління
юстиції було відкрито виконавче
провадження по виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області по справі № 904/6113/13 про
стягнення з ТОВ "МІК" на користь ТОВ
"Дніпроолія" суми неустойки у розмірі 2
800 000,00 грн. та зроблені відповідні
запити по встановленню майна ТОВ "МІК".

В ході виконання рішення державним
виконавцем було встановлено, що
службові особи ТОВ "МІК" всупереч
заборони відчуження рухомого майна,
яке знаходилось на балансі товариства
в період з 28.08.2013р. по 08.10.2013р здійснили
відчуження 4-х автобусів ПАЗ 2008 р.в. та 15
одиниць автомобілів Мерседес Бенц
Спринтер 2008-2011року випуска.

Засновниками ТОВ "МІК" є Меркулов
Олександр Васильович та Меркулова
Олена Анатоліївна (чоловік і дружина).

17.09.13р. ТОВ "МІК" було проведено збори
засновників, рішення якого оформлено
Протоколом № 8 від 17.09.13р. Даним
протоколом № 8 засновники ТОВ "МІК"
вирішили здійснити продаж автомобілів
Мерседес Бенц Спринтер в кількості 15
одиниць ФОП Меркулову О.В. за ринковою
вартістю всього на суму 1 299 713,40 грн.

ТОВ "МІК" на підставі Протоколу № 8
було знято з обліку 18 одиниць
транспорту, які були на балансі ТОВ
"МІК", а саме на підставі заяв № 27181482 від
27.09.13р. знято з обліку 27.09.13р.; №26867166 від
27.09.13р. знято з обліку 27.09.13р.; № 27288387 від
28.09.13р. знято з обліку 01.10.13р.; № 27227619 від
27.09.13р. знято з обліку 01.10.13р.; № 25199887 від
29.08.13р. знято з обліку 29.08.13р.; № 27181622 від
27.09.13р. знято з обліку 28.09.13р.; № 27181845 від
27.09.13р. знято з обліку 28.09.13р.; № 27063946 від
27.09.13р. знято з обліку 27.09.13р.; № 26983109 від
24.09.13р. знято з обліку 24.09.13р.; № 26859905 від
21.09.13р. знято з обліку 24.09.13р.; № 26982006 від
24.09.13р. знято з обліку 24.09.13р.; № 19657069 від
27.09.13р. знято з обліку 08.10.13р.; №27288576 від
28.09.13р. знято з обліку 03.10.13р.; № 27043819 від
25.09.13р. знято з обліку 25.09.13р.; № 27273159 від
28.09.13р. знято з обліку 28.09.13р.; № 27045248 від
25.09.13р. знято з обліку 25.09.13р.; № 26867290 від
21.09.13р. знято з обліку 25.09.13р.; № 27181654 від
27.09.13р. знято з обліку 01.10.13р.

Згідно довідок-рахунків № 253098 від
24.09.13р., № 253097 від 24.09.13р., № 253096 від
24.09.13р., № 253106 від 25.09.13р., № 253117 від
27.09.13р., № 253118 від 27.09.13р., № 543907 від
01.10.13р., № 253108 від 25.09.13р., № 253107 від
25.09.13р., № 253116 від 27.09.13р., № 543896 від
28.09.13р., № 543897 від 28.09.13р., № 543898 від
28.09.13р., № 543906 від 01.10.13р., № 543908 від
01.10.13р., № 543927 від 04.10.13р., № 543939 від
09.10.13р., право власності ФОП Меркулова
О.В. було оформлено на наступний
транспорт:

- Mercedes Benz Sprinter 515, д. 3755, ш.к. WDB
90615511N410529;

- Mercedes Benz Sprinter 515, д. 2646, ш.к. WDB
9061551N410525;

- Mercedes Benz Sprinter 515, д. 2523, ш.к. WDB
9061551N410526;

- Mercedes Benz Sprinter 515, д. 0829, ш.к. WDB
9061551N413529;

- Mercedes Benz Sprinter 515, д. 7944, ш.к. WDB
9061551N413528;

- Mercedes Benz Sprinter 515, д. 3573, ш.к.
WDB9061551N410528;

- Mercedes Benz Sprinter 515, д. 3496, ш.к.
WDB9061551N410527;

- Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 7543, ш. к.
WDF9046631E051966;

- Mercedes Benz 416 Sprinter CDI, д. 8694, ш. к.
WDF9046631E052197;

- Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 0434, ш. к.
WDF9046631E054525;

- Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 7633, ш.к.
WDF9046631E052023;

- Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 0940, ш.к.
WDF9046631E054450;

- Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 0441, ш.к.
WDF9046631E054479;

- Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 0218, ш.к.
WDF9046631E054544;

- Mercedes Benz Sprinter 416 CDI, д. 7715, ш.к.
WDF9046631E052097;

- ПАЗ 4234, д. 345770, ш.к. Х1M4234T080000520;

- ПАЗ 4234, д. 371994, ш.к. Х1M4234T080001083;

- ПАЗ 4234, ш. Х1M4234Т080001110.

ТОВ «Дніпроолія» звернулося до
господарського суду з позовом про
визнання недійсним договорів
купівлі-продажу транспортних засобів.

Також позивач просив суд: 1- скасувати
державну реєстрацію, оформлену на
Меркулова Олександра Васильовича на
придбані транспортні засоби;

2 - зобов'язати фізичну особу -
підприємця Меркулова О.В. повернути ТОВ
"МіК" придбані транспортні засоби;

3- визнати право власності на
транспортні засоби за ТОВ "МіК;

4 - зобов'язати ТОВ "МіК" звернутися до
Центру надання послуг пов'язаних з
використанням автотранспортних
засобів з обслуговування м. Кривий Ріг
та Криворізького району,
підпорядкований УДАЇ ГУМВС України в
Дніпропетровській області з
відповідними документами для
здійснення перереєстрації
транспортних засобів.

Колегія суддів не погоджується з
рішенням суду у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.1 ст.1, ч.1 ст.2 ГПК
України, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Господарський суд порушує справи за
позовними заявами підприємств та
організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом
інтересів…

Згідно ст.2 та ч.1 ст.7 Закону України
«Про судоустрій і статус суддів», суд,
здійснюючи правосуддя на засадах
верховенства права, забезпечує кожному
право на справедливий суд та повагу до
інших прав і свобод, гарантованих
Конституцією та законами України, а
також міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.

Кожному гарантується захист його прав,
свобод та законних інтересів
незалежним і безстороннім судом,
утвореним відповідно до закону.

За змістом положень вказаних норм,
правом на пред'явлення позову до
господарського суду наділені, зокрема,
юридичні особи, права і охоронювані
законом інтереси яких порушені або
оспорюються, а суд шляхом вчинення
провадження у справах здійснює захист
таких осіб.

Отже, розглядаючи позовні вимоги,
господарський суд повинен встановити
наявність у особи, яка звернулася з
позовом, суб'єктивного матеріального
права або охоронюваного законом
інтересу, на захист яких подано позов
та з'ясувати наявність чи відсутність
факту порушення або оспорювання особою
до якої пред'явлено позов.

Як зазначалося вище, позивач звернувся
з позовом про визнання недійсними
договорів купівлі-продажу
транспортних засобів, укладених між
ФОП Меркуловим О.В. та ТОВ «МІК».

Згідно пункту 2.10. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 11
від 29.05.2013р. «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними», якщо чинне законодавство
прямо не визначає кола осіб, які можуть
бути позивачами у справах, пов'язаних з
визнанням правочинів недійсними,
господарському суду для вирішення
питання про прийняття позовної заяви
слід керуватися правилами статей 1 і 2
ГПК. Отже, крім учасників правочину
(сторін за договором), а в передбачених
законом випадках - прокурора, державних
та інших органів позивачем у справі
може бути будь-яке підприємство,
установа, організація, а також фізична
особа, чиї права та охоронювані законом
інтереси порушує цей правочин.

Таким чином, для вирішення питання
наявності у позивача права на
звернення до суду з позовом про
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу транспортних засобів,
укладених між відповідачами, необхідно
встановити факт порушення
вищезазначеними правочинами прав та
охоронюваних законом інтересів
позивача.

Яке вбачається з матеріалів справи,
позивач взагалі не зазначав та не
обґрунтовував порушення свого права
або інтересу оспорюваними угодами, а
суд не досліджував цього факту. В
мотивувальній частині рішення судом
також не обґрунтовано з посиланням на
відповідні докази право позивача на
звернення до суду даним позовом.

Апеляційним судом було запропоновано
позивачу надати письмові пояснення та
докази порушення осорюваними
правочинами прав або охоронюваних
законом інтересів.

В письмових поясненнях та в судовому
засіданні представник позивача вказав,
що службові особи ТОВ «МІК», уклавши
договори купівлі-продажу транспортних
засобів під час заборони, встановленої
ухвалою суду, скоїли злочин,
передбачений ст.382 КК України і завдали
ТОВ «Дніпроолія» шкоду на суму 2 800 000
грн. Дані факти встановлені постановою
слідчого про визнання ТОВ «Дніпроолія»
потерпілим та ухвалами Саксаганського
районного суду м. Кривий Ріг від 07.09.2014р.
та від 09.04.2014р. по справі № 214/3116/14-л,
провадження 1-кс/214/450/14 та по справі №
214/3114/14-к провадження 1-кс/214/449/14.

Колегія суддів звертає увагу, що
постанова слідчого та факти, зазначені
в ухвалах Саксаганського районного
суду, якими надавався слідчому доступ
до транспортних засобів та до
реєстраційних документів на них не є
доказами, які відповідно до ст.35 ГПК
України не потребують доказування.

Таким чином колегія суддів констатує,
що позивачем не наведено підстав та не
надано належних та допустимих доказів
порушення оспорюваними угодами прав
або охоронюваних законом інтересів
позивача.

При цьому колегія суддів зауважує, що
порушення оспорюваними угодами прав
позивача могло б мати місце лише в тому
випадку, коли б позивачем по справі, в
якій в порядку забезпечення позову
було накладено арешт на рухоме майно,
заявлялися вимоги про право на
автомобілі. В цьому б випадку продаж
ТОВ «МІК» автомобілів порушував право
позивача на їх отримання при виконанні
рішення.

Однак предметом позову по справі №
904/6113/13 були не автомобілі, а неустойка
у розмірі 2 800 000 грн.

Що стосується охоронюваного законом
інтересу, то колегія суддів зазначає
наступне.

Відповідно до п.1 рішення
Конституційного суду України від
01.12.2014р. №18-рп/2004 по справі № 1-10/2004,
"охоронюваний законом інтерес", що
вживається в частині першій статті 4
Цивільного процесуального кодексу
України та інших законах України у
логічно-смисловому зв'язку з поняттям
"права", треба розуміти як прагнення до
користування конкретним
матеріальним та/або нематеріальним
благом, як зумовлений загальним
змістом об'єктивного і прямо не

опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл,

що є самостійним об'єктом судового
захисту та інших засобів

правової охорони з метою задоволення
індивідуальних і колективних

потреб, які не суперечать Конституції і
законам

України, суспільним інтересам,
справедливості, добросовісності,

розумності та іншим загальноправовим
засадам.

Виходячи з даного поняття колегія
суддів зазначає, що охоронюваний
законом інтерес позивача полягає в
одержані, на виконання рішення суду по
справі № 904/6113/13, 2 800 000 грн. за рахунок
іншого майна, належного відповідачу. І
порушення оспорюваними угодами
охоронюваного законом інтересу
позивача мало б місце тоді, коли у ТОВ
«МІК» не було б ні грошових коштів ні
іншого майна, крім проданих
транспортних засобів. Тобто лише тоді,
коли рішення суду по справі № 904/6113/13
можливо було виконати лише за рахунок
транспортних засобів. Це могло б мати
місце у разі повернення виконавчого
документа позивачу з підстав
відсутності майна на яке можливо
звернути стягнення.

Однак колегією суддів під час
перегляду справи встановлено, що ТОВ
«МІК» на виконання рішення суду по
справі 904/6113/13 сплачено ТОВ
«Дніпроолія» 853 385,25 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями (т.2 а.с. 155 - 163).

Згідно висновків про вартість об'єкту
оцінки ТОВ «МІК» має обладнання
вартістю 22 910 953 грн. та виробничий
комплекс вартістю 21 892 747 грн. Судовим
виконавцем на виконання наказу суду №
904/6113/13 складено Акт опису і арешту
майна від 31.01.2014р. на суму 3 036 893,94 грн. А
на виконання ухвали про забезпечення
позову по справі №904/6113/13 державним
виконавцем 22.08.2013р. здійснено опис та
арешт майна ТОВ «МІК» - 4-х газових печей
на суму 1 253 713 грн.(т.2 а.с.166-171).

На час розгляду справи виконавче
провадження здійснюється

Таким чином ТОВ «МІК» має достатньо
майна для виконання рішення суду і
продаж транспортних засобів не порушує
інтереси позивача.

Заперечення позивача щодо наявності
заборгованості ТОВ «МІК» по іншим
судовим рішенням, з виплати заробітної
плати, знаходження майна у заставі
банку не є достатніми доказами
порушення оспорюваними угодами
охоронюваного інтересу, так як
виконавче провадження здійснюється і
накладені арешти на майно, яке по своїй
сумі перевищує заборгованість за
наказом № 904/6113/13.

У зв'язку з цим, оскільки угоди
купівлі-продажу транспортних засобів,
укладені між відповідачами, не
порушують ні прав ні охоронюваних
законом інтересів позивача то у ТОВ
«Дніпроолія» відсутнє право на
звернення до суду з позовом про
визнання недійсними угод, укладених
між ТОВ «МІК» та Меркуловим О.В.

А тому з цих підстав у позові слід
відмовити.

Колегія також звертає увагу, що
господарським судом при розгляді
справи допущено порушення норм
матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.2 - 4 п.2.1. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 11 від 29.05.2013р. «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»,
правочин може бути визнаний недійсним
з підстав, передбачених законом.

Загальні підстави і наслідки
недійсності правочинів (господарських
договорів) встановлені статтями 215, 216
ЦК України, статтями 207, 208 ГК України.
Правила, встановлені цими нормами,
повинні застосовуватися
господарськими судами в усіх випадках,
коли правочин вчинений з порушенням
загальних вимог частин першої -
третьої, п'ятої статті 203 ЦК України і не
підпадає під дію інших норм, які
встановлюють підстави та наслідки
недійсності правочинів, зокрема,
статей 228, 229, 230, 232, 234, 235, 1057-1 ЦК України,
… .

Отже, вирішуючи спори про визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними, господарський суд повинен
встановити наявність фактичних
обставин, з якими закон пов'язує
визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин.

Господарський суд, приймаючи рішення,
не дав належної оцінки оспорюваному
договору і не зазначив конкретних
підстав, передбачених ЦК України,
недійсності правочину. Замість цього
суд, також як і позивач, просто
перерахував як загальні норми права -
ст.203, 215 ЦК України так і спеціальні -
ст.ст.228, 234 ЦК України, не
конкретизувавши, з яких підстава слід
визнати правочин недійсним.

На запит колегій суддів позивач
конкретизував, що договори
купівлі-продажу підлягають визнанню з
підстав фіктивності договору - ст.234 ЦК
України.

Відповідно до ч.1 ст.234 ЦК України,
фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися цим правочином.

Згідно п. 3.11. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 11 від
29.05.2013р. «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними», фіктивний правочин
(стаття 234 ЦК України) є недійсним
незалежно від мети його укладення,
оскільки сторони не мають на увазі
настання правових наслідків, що
породжуються відповідним правочином.
Таким може бути визнаний будь-який
правочин, в тому числі нотаріально
посвідчений. Якщо сторонами не вчинено
ніяких дій на виконання фіктивного
правочину, господарський суд приймає
рішення лише про визнання фіктивного
правочину недійсним без застосування
будь-яких наслідків. У разі коли на
виконання правочину було передано
якесь майно, такий правочин не може
розцінюватися як фіктивний. Саме лише
невчинення сторонами тих чи інших дій
на виконання правочину не означає його
фіктивності. Визнання фіктивного
правочину недійсним потребує
встановлення господарським судом
умислу його сторін.

З урахуванням того, що фіктивний
правочин не спрямований на набуття,
зміну чи припинення цивільних прав та
обов'язків, він не створює
цивільно-правових наслідків незалежно
від того, чи він був визнаний судом
недійсним.

У розгляді відповідних справ суд має
враховувати, що ознака фіктивності має
бути притаманна діям усіх сторін
правочину. Якщо хоча б одна з них
намагалася досягти правового
результату, то даний правочин не може
визнаватися фіктивним. Позивач, який
вимагає визнання правочину недійсним,
повинен довести, що всі учасники
правочину не мали наміру створити
правові наслідки на момент його
вчинення.

Колегія суддів зазначає, що укладені
відповідачами договори
купівлі-продажу не можуть бути визнані
недійсними з підстав фіктивності
договору, оскільки на виконання
договору ТОВ «МІК» передало, а ФОП
Меркулов О.В. прийняв та зареєстрував
за собою право власності на
транспортні засоби. Тобто правочин
частково був виконаний.

Що стосується виконання договору ФОП
Меркуловим О.В., то колегія зазначає, що
надані останнім докази виконання є
суперечними, а тому не достатніми для
висновку про оплату придбаних
автомобілів.

Так попередній договір, за яким ТОВ
«МІК» зобов'язувалося передати
автомобілі Меркулову О.В., а останній
надати ТОВ «МІК» замовлення на
підрядні роботи датований 20.09.2013р.

Договір підряду № 1207/1 де ТОВ «МІК» є
підрядником, а ФОП Меркулов О.В.
замовником укладений 13.07.2013р., тобто до
укладання попереднього договору.

Платіжні доручення на загальну суму 2 615
947,90 грн., в підтвердження сплати
Меркуловим О.В авансу за підрядні
роботи, містять посилання на договір №
0204/1 від 02.04.2013р., а не на №1207/1 від 13.07.2013р.

Також колегія суддів звертає увагу, що
господарський суд, прийнявши рішення
про скасування державної реєстрації
транспортних засобів за Меркуловим
О.В., застосував спосіб захисту який не
передбачений ні ст.16 ЦК України, ні ст.20
ГК України ні будь-яким іншим законом.

Посилання заявника апеляційної скарги
на непідсудність справи
господарському суду у зв'язку з тим, що
автомобілі належать на праві власності
не ФОП Меркулову О.В., а громадянину
Меркулову О.В. і тому справа підлягає
припиненню не приймається до уваги з
наступних підстав.

Відповідно до ч.2 п.6 Порядку державної
реєстрації (перереєстрації), зняття з
обліку автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженого
постановою КМУ від 07.09.1998р. № 1388,
транспортні засоби, що належать
фізичним особам-підприємцям,
реєструються за ними, як за фізичними
особами.

З урахуванням цього, а також того, що
загальними зборами ТОВ «МІК» в
присутності Меркулова О.В. приймалося
рішення про продаж автомобілів ФОП
Меркулову О.В., а не громадянину, акт
взаємозаліку складено між ТОВ «МІК» та
ФОП Меркуловим О.В., грошові кошти, що
зараховувалися сплачені ФОП
Меркуловим О.В., договір підряду
укладено ФОП Меркуловим О.В. колегія
суддів вважає, що при купівлі
автомобілів Меркулов О.В. виступав як
фізична особа-підприємець, а не як
громадянин.

З урахуванням наведеного
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення господарського
суду скасуванню у зв'язку неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, невідповідність висновків,
викладених у рішенні місцевого
господарського суду, обставинам
справи, неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права.
Слід прийняти нове рішення. яким в
позові відмовити.

На підставі викладеного керуючись
ст..ст.101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи
- підприємця Меркулова Олександра
Васильовича задовольнити.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 15.07.2014р.
у справі №904/3905/14 скасувати. Прийняти
нове рішення.

В позові відмовити.

Повний текст постанови складено
15.12.2014р.

Головуючий: __________________ С.Г.
Антонік

Судді: __________________ Л.О.
Чимбар

__________________
Л.В.Чоха