ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2014 р.
Справа №
911/5006/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Відновлення
інженерних систем»

до Комунального підприємства
«Сквирське комунальне господарство»

про стягнення 50 730,02грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Мінченко В.М.
(довіреність №24 від 16.07.2014);

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю «Відновлення
інженерних систем» (далі - ТОВ
«Відновлення інженерних систем»)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Комунального підприємства «Сквирське
комунальне господарство» (далі - КП
«Сквирське комунальне господарство»)
про стягнення 50 730,02грн, з яких:

- 45008,40грн основного боргу;

- 5048,34грн пені за період з 02.05.2014 по
30.10.2014;

- 673,28грн процентів за період з
02.05.2014 по 30.10.2014.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач посилається на порушення
відповідачем зобов'язань за договором
№ 1422 від 20.12.2013 в частині оплати
виконаних позивачем робіт у
встановлений договором строк (а.с.2-5).

Відповідач у справі - КП «Сквирське
комунальне господарство» відзиву на
позов по суті заявлених вимог не
надало.

05.12.2014 відповідачем заявлено
клопотання про заміну первісного
відповідача КП «Сквирське комунальне
господарство» іншим відповідачем
Сквирською міською радою.

Вказане клопотання мотивовано
відсутністю бюджетного фінансування у
відповідача та тим, що між позивачем та
Сквирською міською радою укладено
договори № 343 та № 344 від 16.10.2014 на ті
самі підрядні роботи, у зв'язку з чим, на
думку відповідача, договір №1422 від
20.12.2013, укладений між позивачем та КП
«Сквирське комунальне господарство»
вважається недійсним (а.с.46-47).

Щодо задоволення відповідного
клопотання заперечував представник
відповідача.

05.12.2014 судом відмовлено у задоволенні
вказаного клопотання з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 ГПК України
господарський суд, встановивши до
прийняття рішення, що позов подано не
до тієї особи, яка повинна відповідати
за позовом, може за згодою позивача, не
припиняючи провадження у справі,
допустити заміну первісного
відповідача належним відповідачем.

Згоди на заміну відповідача позивачем
не надано.

Крім того, спір у даній справі виник
щодо виконання зобов'язань за
договором №1422 від 20.12.2013, стороною
якого та особою, у якої виникли
зобов'язання, є відповідач, а не
Сквирська міська рада. Отже, відповідач
є саме тією особою, яка має відповідати
за заявленим позовом (належний
відповідач).

Окрім того, відповідач не надав доказів
існування юридичних фактів, в силу яких
зобов'язання за договором щодо якого
виник спір передані в установленому
порядку Сквирській міський раді або
припинені, зокрема, внаслідок їх заміни
на інші тошо.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі,
представник відповідача щодо
заявлених вимог заперечував.

У судовому засіданні 05.12.2014 оголошено
перерву до 11.12.2014; у продовжене судове
засідання представник відповідача не
з'явився. Суд продовжив розгляд справи
за відсутності представника
відповідача, якому оголошено про час та
дату продовження судового засідання,
про що свідчить його підпис на
оголошенні про перерву (а.с.75) і який не
з'явився в судове засідання, не
повідомивши про причини неявки.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.12.2013 між сторонами у справі ТОВ
«Відновлення інженерних систем» (далі -
виконавець) та КП «Сквирське
комунальне господарство» (далі -
замовник) укладено договір № 1422 (а.с.9-11,
далі - договір).

Укладений сторонами договір є
підставою для виникнення у його сторін
господарських зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань в
силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору, замовник доручає,
а виконавець зобов'язується надати
послуги з гідродинамічного очищення
від замулення та відновлення дебету
гідрогеологічної свердловини (пункт 1.1
договору).

Відповідно до п. 1.2 договору
результатом наданих послуг за даним
договором є підписані з обох сторін акт
здачі-прийняття наданих послуг.

Згідно п. 2.1 договору загальна вартість
договору складає 45 008,40грн.

При цьому, остаточна сума договору може
змінюватись, виходячи з фактичного
обсягу наданих послуг, що
підтверджується актом (актами)
здачі-прийняття наданих послуг (п. 2.2
договору).

В силу п.3.1 договору за надання послуг
згідно п. 1.1 договору замовник сплачує
виконавцю суму, яка буде обумовлена
актом (актами) здачі-прийняття наданих
послуг.

Оплата здійснюється протягом 60
календарних днів з моменту підписання
обома сторонами акту (актів)
здачі-прийняття наданих послуг у
безготівковій формі шляхом
перерахування замовником коштів на
поточний рахунок виконавця (п. 3.2
договору).

Згідно п. 3.3 договору сторони
погодились, що кінцевий термін оплати
замовником прийнятих послуг, з
урахуванням п. 3.2 договору, - 01.05.2014.

Відповідно до п. 5.1 договору
здавання-приймання наданих послуг
здійснюється сторонами за актом
здачі-прийняття наданих послуг
протягом 2 днів з моменту повідомлення
замовника про готовність до приймання.

Договір вступає в силу з моменту його
підписання обома сторонами і діє до
01.05.2014, а в частині виконання взятих на
себе зобов'язань - до повного їх
виконання сторонами (п. 12.1 договору).

Як встановлено під час розгляду справи,
позивачем виконані, а відповідачем
прийняті роботи, визначені умовами
договору, про що сторонами 24.12.2013
складено акт приймання робіт за
грудень 2013 року (а.с.12-15) та довідку про
вартість робіт та витрати (а.с.17-18);
вартість відповідних робіт складає
45008,40грн.

Предметом спору у даній справі є
виконання відповідачем обов'язку щодо
оплати виконаних за договором робіт, а
також застосування до відповідача
відповідальності, встановленої чинним
законодавством за порушення
зазначених зобов'язань.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України,
що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Укладений договір за своєю правовою
природою є договором підряду, у зв'язку
з чим до відносин сторін у справі
підлягають застосуванню спеціальні
норми, які регулюють підрядні
відносини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України
за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

В силу ст.854 ЦК України, якщо договором
підряду не передбачена попередня
оплата виконаної роботи або окремих її
етапів, замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Враховуючи умови, визначені п.3.3
договору, остаточні розрахунки за
виконані роботи мали бути здійснені до
01.05.2014.

Однак, відповідачем не виконані взяті
на себе зобов'язання з оплати прийнятих
робіт, хоча строк виконання такого
зобов'язання настав; заборгованість за
виконані роботи складає 45008,40грн.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Враховуючи зазначене, вимоги про
стягнення заборгованості за виконі
роботи у розмірі 45008,40грн є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Заявлені позивачем вимоги про
стягнення з відповідача 673,28грн
процентів за період з 02.05.2014 по 30.10.2014 на
суму боргу у розмірі 45008,40грн, суд
вважає обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі, оскільки розмір процентів
обраховано правильно.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню, нараховану за період
з 02.05.2014 по 30.10.2014 на суму заборгованості
у сумі 45008,40грн у розмірі 5048,34грн.

Відповідні вимоги є мотивованими з
наступних підстав.

Як визначено у договорі, при
несвоєчасній оплаті замовником
вартості виконаних виконавцем послуг,
замовник сплачує виконавцю пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день перевищення терміну
сплати від суми не перерахованих
коштів (п. 6.4 договору).

Розмір пені, визначений договором, не
перевищує максимальний розмір пені,
встановлений Законом України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»; пеня
позивачем обрахована з урахуванням
вимог ч.6 ст.232 ГК України.

За таких обставин, враховуючи, що
розмір пені обрахований позивачем
вірно, вимоги про стягнення пені
підлягають задоволенню у повному
обсязі, а саме у розмірі 5048,34грн.

Розглядаючи спір у даній справі, суд не
прийняв до уваги доводи відповідача
щодо укладення між позивачем та
Сквирською міською радою договору №343
від 16.10.2014 на такий же вид робіт,
оскільки укладення такого договору не
є підставою вважати зобов'язання з
оплати робіт за договором №1422 від
20.12.2013, вимоги щодо якого заявлені у
такій справі припиненим, оскільки
відповідних положень договір №343 від
16.10.2014 не містить.

Доводи відповідача щодо недійсності
договору №1422 від 20.12.2013 не прийняті
судом до уваги з огляду на ненадання
доказів недійсності такого правочину.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові
витрати, понесені позивачем у зв'язку з
оплатою позову судовим збором,
підлягають відшкодуванню позивачу за
рахунок відповідача у сумі 1827,00грн

В судовому засіданні оголошена вступна
та резолютивна частини рішення; повне
рішення складено 16.12.2014.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Комунального підприємства
«Сквирське комунальне господарство»
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Відновлення
інженерних систем» 45008,40грн основної
заборгованості, 5048,34грн пені, 673,28грн
процентів, а також 1827,00грн в рахунок
часткового відшкодування витрат,
понесених на оплату позову судовим
збором.

3.Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Ейвазова А.Р.