м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/21086/14 18.12.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ
«ЛУЦЬККОНДИТЕР»

до: 1) Державної служби інтелектуальної
власності України

2) Фізичної особи-підприємця Ковальчука
Ігоря Вікторовича

про визнання недійсним свідоцтва
України на знак для товарів і послуг

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: не з'явились

від відповідача 1: Потоцький М.Ю.

від відповідача 2: Сопків С.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ
«ЛУЦЬККОНДИТЕР» (далі-позивач)
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до 1) Державної
служби інтелектуальної власності
України (далі-відповідач-1), 2) Фізичної
особи-підприємця Ковальчука Ігоря
Вікторовича (далі-відповідач-2) про
визнання недійсним повністю свідоцтва
України № 170961 на знак для товарів і
послуг «Жіночі примхи», зобов'язання
відповідача-1 внести до Державного
реєстру свідоцтв України на знаки для
товарів і послуг відомості стосовно
визнання недійсним повністю свідоцтва
України № 170961 та здійснити публікацію
про це в офіційному бюлетені
«Промислова власність».

Позовні вимоги обґрунтовані
невідповідністю умовам надання
правової охорони знака для товарів та
послуг «Жіночі примхи» за свідоцтвом
України № 170961 через можливе введення в
оману щодо особи, яка виробляє товар.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.10.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 30.10.2014
р. за участю представників сторін.

28.10.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник позивача
подав клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку з підготовкою
додаткових доказів.

28.10.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник
відповідача-2 подав відзив на позовну
заяву, в якому проти позову заперечив у
зв'язку з недоведеністю позовних вимог.

Розгляд справи відкладався в порядку
п.п. 1-2 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 20.11.2014 р.
представник позивача заявив
клопотання про зупинення провадження у
справі до вирішення по суті пов'язаної
з нею справи у Господарському суді
Волинської області № 7/903/1103/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Поларт-Інвест» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційний фірма
«Луцьккондитер», Фізичної
особи-підприємця Ковальчука Ігоря
Вікторовича про визнання недійсним
договорів купівлі-продажу б/н від 09.07.2013
р. та від 12.06.2014 р.

Розглянувши подане клопотання, суд
дійшов висновку про його
необґрунтованість, відповідно
відмовив у його задоволенні.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.11.2014 р. продовжено строк
вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.12.2014 р. суд витребував у
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ
«ЛУЦЬККОНДИТЕР»: докази того, що
виробником кондитерського виробу -
торта «Жіночі примхи» є саме
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ
«ЛУЦЬККОНДИТЕР», розгляд справи
відклав та призначив судове засідання
на 18.12.2014 р., явку представників сторін
визнав обов'язковою.

У дане судове засідання представник
позивача повторно не з'явився, причин
неявки суду не повідомив, вимог ухвали
суду 08.12.2014 р. не виконав.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Ці
дані встановлюються такими засобами:
письмовими і речовими доказами,
висновками судових експертів,
поясненнями представників сторін та
інших осіб, які беруть участь в
судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

З наведеного випливає, що чинним
законодавством України на позивача
покладено обов'язок доказування
наявності обставин, на які він
посилається як на підставу своїх вимог
та подання суду відповідних доказів,
необхідних для всебічного розгляду
справи.

Пунктом 5 статті 81 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
залишає позов без розгляду, якщо
позивач без поважних причин не подав
витребувані господарським судом
матеріали, необхідні для вирішення
спору, або представник позивача не
з'явився на виклик у засідання
господарського суду і його нез'явлення
перешкоджає вирішенню спору.

Суд наголошує на тому, що встановити
фактичні обставини справи з
відповідною достовірністю у суду не
вбачається підстав, оскільки позивачем
не надано того обсягу відповідних
відомостей та доказів на їх
підтвердження, які в порядку ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України необхідні для правильного та
всебічного розгляду спору.

Зокрема, позивачем не надано суду
доказів того, що виробником
кондитерського виробу - торта «Жіночі
примхи» є саме Товариство з обмеженою
відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ
«ЛУЦЬККОНДИТЕР», враховуючи, що спір у
даній справі виник саме через
реалізацію та виробництво
відповідачем -2 на території України
кондитерських виробів, маркованих
позначенням «Жіночі примхи», внаслідок
чого позивач просив суд визнати
повністю недійсним свідоцтво України
№ 170961 на знак для товарів і послуг
«Жіночі примхи».

Зазначені документи належать до
предмету доказування у даній справі та
відповідно до ст.ст. 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України
необхідні для правильного та
всебічного розгляду спору.

Разом з тим, ухвалою суду від 08.12.2014 р.
явку представників позивача у судове
засідання визнано обов'язковою.

Відповідно до п. 3.9.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у разі нез'явлення
без поважних причин або без
повідомлення причин в засідання
господарського суду представника
позивача, якщо його присутність було
визнано обов'язковою, суддя вправі
притягти позивача до відповідальності,
встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК, або
залишити позов без розгляду (пункт 5
частини першої статті 81 ГПК), або вжити
обох цих заходів одночасно, а також
винести окрему ухвалу, як це
передбачено частиною першою статті 90
ГПК.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає
причини неподання витребуваних
доказів неповажними, а оскільки
позивач не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, а
представник вдруге підряд не з'явився у
судове засідання, суд залишає позов
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ
«ЛУЦЬККОНДИТЕР» до 1) Державної служби
інтелектуальної власності України, 2)
Фізичної особи-підприємця Ковальчука
Ігоря Вікторовича про визнання
недійсним свідоцтва України на знак
для товарів і послуг без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 ГПК України, про
залишення заяви без розгляду
виноситься ухвала, в якій можуть бути
вирішені питання про розподіл між
сторонами господарських витрат, про
повернення судового збору з бюджету.

При цьому, Вищий господарський суд
України у постанові від 26.12.2011 № 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» (п. 4.12)
зазначив, що у вирішенні питань
розподілу судових витрат необхідно
мати на увазі, що за змістом пунктів 4 і 5
частини першої статті 7 Закону України
"Про судовий збір" залишення позову без
розгляду тягне за собою повернення
сплачених сум судового збору (за
винятком випадку, коли позов залишено
без розгляду в зв'язку з повторною
неявкою представника позивача на
виклик у засідання господарського
суду, якщо таке нез'явлення
перешкоджало вирішенню спору).

Оскільки, повторна неявка
представників Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ
«ЛУЦЬККОНДИТЕР» у судове засідання
перешкоджає вирішенню спору по суті,
тож підстави для повернення сплаченого
судового збору відсутні.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача
на те, що відповідно до ч. 4 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України, після усунення обставин, що
зумовили залишення позову без
розгляду, він має право знову
звернутися з ним до господарського
суду в загальному порядку.

Враховуючи наведене та керуючись п. 5 ч.
1 ст. 81, ст. 86 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, ?

УХВАЛИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ
«ЛУЦЬККОНДИТЕР» до 1) Державної служби
інтелектуальної власності України та 2)
Фізичної особи-підприємця Ковальчука
Ігоря Вікторовича про визнання
недійсним свідоцтва України на знак
для товарів і послуг - залишити без
розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у порядку,
передбаченому чинним законодавством
України.

Суддя
Бондарчук
В.В.