ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2014 р.
Справа № 911/5022/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лилака Т.Д., розглянувши
справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Реммерс-Україна», м.
Київдо фізичної особи-підприємця
Прилипко Юрій Ілліч, Київська область
смт. Гостомельпро стягнення 104 404,25
грн.,за участю представників:

позивача:Сидоренко В.А.,
директор;відповідача:не зявилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2014 року позивач звернувся
до господарського суду Київської
області з позовом до відповідача про
стягнення 103 866,42 грн. грошових коштів,
537,83 грн. 3% річних, а загалом 104 404,25 грн.,
за договором оренди №01/12 від 01.12.2012
року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 24.11.2014 року порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду на 04.12.2014 року.

03.12.2014 року через канцелярію
господарського суду Київської області
відповідач подав заяву про відкладення
розгляду справи на іншу дату, у зв'язку
з перебуванням представника
відповідача у службовому відрядженні,
яка судом задоволена.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.12.2014 року розгляд справи
було відкладено на 18.12.2014 року.

18.12.2014 року через канцелярію
господарського суду Київської області
відповідач повторно подав заяву про
відкладення розгляду справи на іншу
дату, у зв'язку з перебуванням
відповідача на стаціонарному
лікуванні та перебуванням
представника відповідача у службовому
відрядженні.

Оскільки, суд відкладав розгляд справи,
надаючи можливість учасникам судового
процесу реалізувати свої процесуальні
права на представництво інтересів у
суді та подання доказів в
обґрунтування своїх вимог та
заперечень, і враховуючи процесуальні
строки розгляду спору, встановлені
ст. 69 ГПК України, суд не знаходить
підстав для відкладення розгляду
справи.

Представник відповідача в судове
засідання 18.12.2014 року не з'явився,
відзив на позов не надав, про час і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.12.2012 року між фізичною
особою-підприємцем Прилипко Юрій Ілліч
(орендодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Реммерс-Україна» (орендар) укладено
договір оренди №01/12 за умовами якого
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
наступні приміщення (надалі - об'єкт
оренди).

Відповідно до п. 1.1.2. договору, об'єкт
оренди знаходиться за адресою:
Київська обл., Києво-Святошинський
район, с. Горенка, вул. Садова, 20.

Згідно п. 1.1.3. договору, об'єкт оренди
складається з складських приміщень
загальною площею, що передається в
оренду з 01.12.2012 року по 01.02.2013 року 1 825,20
кв. м., а з 01.02.2013 року загальна площа
об'єкту оренди, що буде орендуватися
орендарем, становить 1 000,00 кв. м. За
додатковою угодою сторін склад та
площа об'єкту оренди може бути змінена.

Відповідно до п. 3.1. договору, об'єкт
оренди повинен бути переданий
орендодавцем та прийнятий орендарем не
пізніше 01.12.2012 року за актом
приймання-передачі, який після
підписання уповноваженими
представниками сторін є невід'ємною
частиною даного договору, в якому
сторони вказують площу об'єкта оренди,
склад та технічні характеристики
об'єкта оренди.

Підписання акта приймання-передачі
свідчить про фактичну передачу об'єкта
оренди в користування (п. 3.2. договору).

На виконання умов договору відповідач
передав позивачеві об'єкт оренди,
загальною площею 1 825,20 кв. м., що
підтверджується актом
приймання-передачі приміщення від
01.12.2012 року, копія якого міститься в
матеріалах справи.

23.01.2013 року між фізичною
особою-підприємцем Прилипко Юрій Ілліч
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Реммерс-Україна»
укладено додаткову угоду до договору,
відповідно до якої загальна площа
об'єкту оренди, що передається в оренду
з 01.12.2012 року по 01.02.2013 року, становить 1
825,20 кв. м., а з 01.02.2013 року загальна площа
об'єкту оренди, що буде орендуватися
орендарем, становить 1 100,00 кв. м.

На виконання умов договору позивач
передав відповідачеві частину об'єкта
оренди, загальною площею 725,20 кв. м., що
підтверджується актом
приймання-передачі приміщення від
31.01.2013 року згідно додаткової угоди від
23.01.2013 року до договору оренди №01/12,
копія якого міститься в матеріалах
справи.

Відповідно до п. 5.1. договору, орендна
плата за користування об'єктом оренди
за місяць оренди розраховується,
виходячи з орендної ставки за 1 кв. м.
Орендна ставка за цим договором оренди
з урахуванням індексації складає 53,00
гривні 00 копійки, у тому числі ПДВ, за 1
(один) кв. м. складських приміщень.

Згідно п. 5.2. договору, орендна плата
нараховується, починаючи з дня
прийняття об'єкта оренди орендарем за
актом приймання-передачі, і
нараховується по день фактичного
повернення об'єкта оренди від орендаря
орендодавцеві. Орендна плата
сплачується орендарем у вигляді
попередньої оплати на поточний рахунок
орендодавця не пізніше 5-го числа
відповідного поточного місяця оренди.
До 5-го числа кожного календарного
місяця оренди орендодавець виставляє
орендарю рахунки для здійснення
попередньої оплати за оренду об'єкта
оренди за поточний календарний місяць.

Строк договору обчислюється з моменту
підписання обома сторонами акта
приймання-передачі об'єкта оренди
становить 2 (два) роки 11 (одинадцять)
місяців. Договір припиняється з
моменту повернення орендарем об'єкта
оренди орендодавцеві та підписання
обома сторонами відповідного акта
приймання-передачі об'єкта оренди.

На виконання умов даного договору
позивачем було перераховано
відповідачу 1 179 360,20 грн., що
підтверджується належним чином
завіреними копіями платіжних доручень
наявними в матеріалах справи.

Відповідно до п. 4.3. договору, сторони
мають право достроково розірвати цей
договір у випадках, передбачених
договором та законодавством України.

30.04.2014 року між фізичною
особою-підприємцем Прилипко Юрій Ілліч
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Реммерс-Україна»
укладено додаткову угоду №2 до
договору, відповідно до якої сторони
розірвали договір оренди №01/12 від
01.12.2012 року з 04.05.2014 року.

Відповідно до п. 8.1. договору, об'єкт
оренди повертається орендодавцю
орендарем на підставі акту
приймання-передачі протягом 5 (п'яти)
днів з моменту закінчення терміну дії
цього договору або з дня дострокового
припинення терміну дії договору в разі
дострокового припинення дії договору з
підстав, передбачених цим договором
або чинним законодавством України.

На виконання умов договору та
додаткової угоди №2 до договору
позивач передав відповідачеві об'єкт
оренди, загальною площею 1 100,00 кв. м.,
що підтверджується актом
приймання-передачі від 04.05.2014 року
договору оренди №01/12 від 01.12.2012 року,
копія якого міститься в матеріалах
справи.

Доказів надання послуг з оренди об'єкту
оренди позивачу на суму 103 866,42 грн. за
період з травня 2014 року по червень 2014
року відповідачем не надано.

Вимогою №2014/08/22-1 від 22.08.2014 року позивач
звернувся до відповідача щодо
повернення надлишково перерахованих
коштів, яку відповідач отримав 02.09.2014
року та залишив без відповіді.

Отже, відповідач зберігає зазначені
кошти без достатньої правової
підстави.

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа,
яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

У разі, коли поведінка набувача,
потерпілого, інших осіб або подія
утворюють правову підставу для набуття
(збереження) майна, стаття 1212 ЦК України
може бути застосована тільки після
того, як така правова підстава в
установлення порядку скасована,
визнана недійсною, змінена, припинена
або була відсутня взагалі.

Аналогічна правова позиція міститься у
Постанові Верховного Суду України від
02.10.2013 року у справі № 6-88цс13.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Доказів сплати відповідачем
зазначеної суми боргу суду не надано.

Відповідач свого контррозрахунку суми
позову не надав, стверджувань позивача
не спростував.

Враховуючи те, що станом на момент
судового розгляду справи договір
оренди №01/12 від 01.12.2012 року на виконання
якого були сплаченні грошові кошти у
сумі 103 866,42 грн. є припиненим, суд
дійшов висновку про відсутність
правової підстави для сплати спірних
грошових коштів, а відтак, вимога про
стягнення 103 866,42 грн. безпідставно
отриманих коштів, підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами
і відповідно підлягає задоволенню на
підставі ст. 1212 ЦК України.

Також, на суму боргу позивач нараховує
три відсотки річних у розмірі 537,83 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив
виконання зобов'язання з повернення
надлишкової оплати наданих послуг за
договором, з нього на користь позивача
на підставі ст. 625 ЦК України підлягає
стягненню 537,83 грн. трьох відсотків
річних, які нараховані позивачем
відповідно до вимог закону та умов
договору.

Згідно статті 4 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року , в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік»
станом на 1 січня 2014 року мінімальна
заробітна плата у місячному розмірі
становить 1 218,00 грн.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру справляється
судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни
позову, але не менше 1,5 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, а із позовних заяв
немайнового характеру - 1 розмір
мінімальної заробітної плати.

Таким чином, розмір судового збору за
розгляд позовних заяв поданих у 2014 році
в господарському суді майнового
характеру становить не менше 1 827,00 грн.
та не більше 73 080,00 грн.

Оскільки позивачем пред'явлено позовні
вимоги про стягнення 104 404,25 грн., то
судовий збір мав бути сплачений в
розмірі 2 088,09 грн.

Проте, позивачем подане платіжне
доручення №3215 від 13.11.2014 року, з якого
вбачається, що судовий збір сплачено в
розмірі 2 100,00 грн., тобто у більшому
розмірі ніж передбачено законом.

Пункт 1 ст. 7 Закону України «Про судовий
збір» встановлює, що сплачена сума
судового збору повертається в разі
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, зайво сплачений позивачем
судовий збір в сумі 11,92 грн. підлягає
поверненню позивачу.

Судовий збір, сплачений позивачем у
розмірі 2 088,09 грн. відповідно до
положень статті 49 ГПК України підлягає
стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
Прилипко Юрій Ілліч (08290, Київська обл.,
м. Ірпінь, смт. Гостомель, вул.
Червоноармійська, буд. 227, код ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Реммерс-Україна»
(02660, м. Київ, вул. Крайня, буд. 1-В, код
34751239) 103 866 (сто три тисячі вісімсот
шістдесят шість) грн. 42 коп. основного
боргу, 537 (п'ятсот тридцять сім) грн. 83
коп. 3% річних, 2 088 (дві тисячі
вісімдесят вісім) грн. 09 коп. судового
збору.

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю «Реммерс-Україна»
(02660, м. Київ, вул. Крайня, буд. 1-В, код
34751239) з Державного бюджету України
зайво сплачений судовий збір в розмірі
11 (одинадцять) грн. 92 коп. що
перерахований платіжним дорученням
№3215 від 13.11.2014 року. Оригінал
платіжного доручення дорученням №3215
від 13.11.2014 року залишити в матеріалах
справи господарського суду Київської
області №911/5022/14.

Після вступу рішення в законну силу
видати накази.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 23.12.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак