ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.12.14р. Справа № 904/9119/14За позовом
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м.Павлоград

до Першотравенського міського
житлово-комунального підприємства,
м.Першотравенськ, Дніпропетровська
обл.

про стягнення 7 128 638,26 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: Мележик О.О., представник
за довіреністю № ББУ/ПУ89/ВП/14 від 02.01.14р.

Шереметя Т.І., представник
за довіреністю № ББУ/ПУ82/ВП/14 від 02.01.14р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК
ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (далі-позивач)
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Першотравенського міського
житлово-комунального підприємства
(далі - відповідач) про стягнення 7 128 638,26
грн.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 19.11.2014р.
порушено провадження у справі № 904/9119/14,
прийнято позовну заяву до розгляду та
призначено розгляд справи на 11.12.2014р.

11.12.2014р. у судовому засіданні
повноважні представники позивача
заявлені позовні вимоги підтримав та
просив суд задовольнити їх у повному
обсязі. Крім того, повноважний
представник позивача надав для огляду
суду всі оригінали первинних
документів на підставі яких виник спір,
а для долучення до матеріалів справи
витребувані судом документи.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача у судове засідання не
з'явився, відзив на позов на інші
витребувані документи до суду не надав.
Але 11.12.2014р. до суду від відповідача
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи на іншу дату, у зв'язку
з черговою відпусткою повноважного
представника відповідача.

Дослідивши подане клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи на іншу дату та заслухавши
пояснення повноважних представників
позивача, господарський суд вважає за
необхідне відмовити відповідачу в
задоволенні клопотання про
відкладення розгляду справи та
розглянути справу в даному судовому
засіданні без участі повноважного
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами справи, оскільки:

По-перше, копію ухвали господарського
суду від 19.11.2014р. відповідач отримав
25.11.2014р., тобто за 16 днів до початку
розгляду справи по суті в судовому
засіданні, яке призначено на 11.12.2014р.
Крім того, відповідачем не надано суду
жодних обґрунтованих пояснень щодо
причини невиконання вимог ухвали суду
від 19.11.2014р. Таким чином, суд вважає, що у
відповідача було достатньо часу для
надання суду відзиву на позовну заяву
та інших витребуваних судом документи.

По-друге, відповідач відповідно до норм
чинного законодавства не обмежений у
виборі осіб, які будуть здійснювати
його представництво в господарському
суді.

По-третє, відповідач до свого
клопотання про відкладення розгляду
справи не додав жодних доказів в
обґрунтування неможливості
забезпечення явки свого повноважного
представника.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що
відповідач неналежним чином
користується належними йому
процесуальними правами, не виявляє
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони та не
вживає заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

У судовому засіданні 11.12.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст.85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважних представників позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2010р. між Державним міжрайонним
підприємством
водопровідно-каналізаційного
господарства "Дніпро-Західний Донбас",
позивачем та відповідачем укладено
договір про надання послуг № 10-19/786-у
(надалі - Договір), відповідно до умов п.
1.2 якого, позивач зобов'язується, на
умовах даного Договору, прийняти від
Державного міжрайонного підприємства
водопровідно-каналізаційного
господарства "Дніпро-Західний Донбас"
разом із відповідачем, за актом, на межі
розподілу балансової належності мереж
із Державним міжрайонним
підприємством
водопровідно-каналізаційного
господарства "Дніпро-Західний Донбас",
обумовлений відповідачем щомісячний
об'єм питної води та надати
відповідачеві послугу з доставки
(транспортуванню) по своїх мережах до
межі розподілу балансової належності
мереж із позивачем і відповідачем у
кількості та якості, отриманій на межі
розподілу балансової належності мереж
між Державним міжрайонним
підприємством
водопровідно-каналізаційного
господарства "Дніпро-Західний Донбас"
та позивачем.

Відповідно до абзацу 2 п. 1.3.
Договору відповідач зобов'язується
отримати за актом від позивача питну
воду доведену мережами позивача на
межі розподілу балансової належності
мереж між позивачем та відповідачем, у
кількості та якості, що відповідає
кількості та якості питної води,
отриманої на межі розподілу балансової
належності між позивачем та Державним
міжрайонним підприємством
водопровідно-каналізаційного
господарства "Дніпро-Західний Донбас"
та оплатити позивачу послуги з
доставки (транспортуванню) питної води.

Кількість доведеної води
позивачем відповідачу, на межі
розподілу балансової належності мереж
між позивачем та відповідачем, води
визначається за показниками,
повіреного у встановленому порядку,
приладу обліку відповідача,
розташованого у місці, визначеному у
Додатку № 2, опломбованого Державним
міжрайонним підприємством
водопровідно-каналізаційного
господарства "Дніпро-Західний Донбас"
та позивачем даного Договору про що
складається відповідний акт (п.3.2
Договору).

Як зазначає позивач, на виконання
умов вищезазначеного Договору,
позивачем в період з лютого 2010р. по
лютий включно 2012р. надало відповідачу
послуги з доставки (транспортуванню)
питної води до межі розподілу
балансової належності мереж із
позивачем та відповідачем на загальну
суму 7 128 638,26 грн., що підтверджується
відповідними актами, підписаними
повноважними представниками позивача
та відповідача:

- Акт від 26.02.2010р. на суму 338 880,85
грн.;

- Акт від 30.03.2010г. на суму 299 459,12
грн.;

- Акт від 30.04.2010р. на суму 305 436,67
грн.;

- Акт від 31.05.2010р. на суму 250 520,83
грн.;

- Акт від 30.06.2010р. на суму 285 675,68
грн.;

- Акт від 30.07.2010р. на суму 277 233,46
грн.;

- Акт від 31.08.2010р. на суму 300 461,56
грн.;

- Акт від 30.09.2010р. на суму 301 400,80
грн.;

- Акт від 31.10.2010р. на суму 271 848,66
грн.;

- Акт від 30.11.2010р. на суму 296 270,95
грн.;

- Акт від 30.12.2010р. на суму 296 281,85
грн.;

- Акт від 31.01.2011р. на суму 310 987,09
грн.;

- Акт від 28.02.2011р. на суму 316 014,50
грн.;

- Акт від 31.03.2011р. на суму 265 603,08
грн.;

- Акт від 30.04.2011р. на суму 294 468,76
грн.;

- Акт від 31.05.2011р. на суму 263 835,74
грн.;

- Акт від 30.06.2011 р. на суму 264 012,26
грн.;

- Акт від 30.07.2011р. на суму 259 261,61
грн.;

- Акт від 31.08.2011р. на суму 280 970,80
грн.;

- Акт від 30.09.2011р. на суму 277 763,02
грн.;

- Акт від 31.10.2011р. на суму 233 621,14
грн.;

- Акт від 30.11.2011р. на суму 276 021,83
грн.;

- Акт від 31.12.2011 р. на суму 284 154,60
грн.;

- Акт від 31.01.2012р. на суму 286 680,30
грн.;

- Акт від 29.02.2012р. на суму 291 773,09 грн.

Позивач зауважує, що відповідно до
п. 5.3. Договору оплата послуг з доставки
(транспортування) по мережах позивач,
здійснюється відповідачем на підставі
рахунку позивача до 20-го числа місяця,
наступного за місяцем надання послуг.

Як зазначає позивач, відповідач у
встановлені Договором строки з
позивачем не розрахувався, внаслідок
чого у відповідача виникла
заборгованість перед позивачем у
розмірі 7 128 638,26 грн.

З метою досудового врегулювання
спору, 26.09.2014р. позивачем була
направлена на адресу відповідача
вимога в порядку ст. 530 Цивільного
кодексу України про погашення в
семиденний строк заборгованості за
надані послуги по постачанню
(транспортуванню) питної води та
направлені рахунки:

- Рахунок-фактура №188/2/31 від
28.02.2010р. на суму 338 880,85 грн.;

- Рахунок-фактура №166/3/31 від
30.03.2010г. на суму 299 459,12 грн.;

- Рахунок-фактура №178/4/31 від
30.04.2010р. на суму 305 436,67 грн.;

- Рахунок-фактура №166/5/31 від
31.05.2010р. на суму 250 520,83 грн.;

- Рахунок-фактура № 195/6/31 від
30.06.2010р. на суму 285 675,68 грн.;

- Рахунок-фактура № 178/7/31 від
31.07.2010р. на суму 277 233,46 грн.;

- Рахунок-фактура №157/8/31 від
31.08.2010р. на суму 300 461,56 грн.;

- Рахунок-фактура №242/9/31 від
30.09.2010р. на суму 301 400,80 грн.;

- Рахунок-фактура №117/10/31 від
31.10.2010р. на суму 271 848,66 грн.;

- Рахунок-фактура №163/11/31 від
30.11.2010р. на суму 296 270,95 грн.;

- Рахунок-фактура №199/12/31 від
30.12.2010р. на суму 296 281,85 грн.;

- Рахунок-фактура №90002423 від
31.01.2011р. на суму 310 987,09 грн.;

- Рахунок-фактура №90003645 від
28.02.2011р. на суму 316 014,50 грн.;

- Рахунок-фактура №90005260 від
31.03.2011р. на суму 265 603,08 грн.;

- Рахунок-фактура №90006172 від
30.04.2011р. на суму 294 468,76 грн.;

- Рахунок-фактура №90007161 від
31.05.2011р. на суму 263 835,74 грн.;

- Рахунок-фактура №90008151 від
30.06.2011р. на суму 264 012,26 грн.;

- Рахунок-фактура №90009287 від 30.07.2011
р. на суму 259 261,61 грн.;

- Рахунок-фактура №90010247 від
31.08.2011р. на суму 280 970,80 грн.;

- Рахунок-фактура №90011305 від
30.09.2011р. на суму 277 763,02 грн.;

- Рахунок-фактура №90012338 від
31.10.2011р. на суму 233 621,14 грн.;

- Рахунок-фактура №90013399 від
30.11.2011р. на суму 276 021,83 грн.;

- Рахунок-фактура №90014513 від 31.12.2011
р. на суму 284 154,60 грн.;

- Рахунок-фактура №90015605 від
31.01.2012р. на суму 286 680,30 грн.;

- Рахунок-фактура №90016773 від
29.02.2012р. на суму 291 773,09 грн.

Відповідно направленої вимоги
відповідач повинен був провести оплату
заборгованості в строк до 04.10.2014р., але
як зазначає позивач, відповідач свої
зобов'язання по погашенню
заборгованості за отримані послуги не
виконав, направлену вимогу залишив без
відповіді та задоволення, у зв'язку з
чим позивач був змушений звернутися з
позовом до суду.

Позивач звертає увагу суду, що
відповідач визнав суму заборгованості
у розмірі 7128638,26грн., що підтверджують
Акти звірки, які підписані
відповідачем та скріплені печаткою без
будь-яких зауважень.

Враховуючи вищевикладене,
позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість за отримані послуги у
розмірі 7 128 638,26 грн.

В свою чергу, відповідач доказів
належного виконання своїх зобов'язань
по вищезазначеному Договору на момент
розгляду спору до господарського суду
не надав. Крім того, відповідач не
скористався наданим йому правом на
судовий захист, наведених позивачем
обставин не спростував.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників позивача, оцінивши
надані докази в їх сукупності, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог-відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства, умови Договору
та обставини справи, господарський суд
вважає, що вимоги позивача є
обґрунтованими та такими, що підлягає
задоволенню у повному обсязі, оскільки
заборгованість підтверджується
матеріалами справи, а зобов'язання
повинні виконуватись належним чином та
в установлений строк.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625,
629, 901, 903 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 173, 174, 193, 218 Господарського
кодексу України, ст.ст. 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 75,
82-85, 115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Першотравенського міського
житлово-комунального підприємства (52800,
Дніпропетровська обл., м.
Першотравенськ, вул. Комсомольська,
буд. 12, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (51400, м.
Павлоград, вул. Леніна, буд. 76, ) заборгованість у розмірі 7
128 638,26 грн. (сім мільйонів сто двадцять
вісім тисяч шістсот тридцять вісім грн.
26 коп.), витрати по сплаті судового
збору у розмірі 73 080,00 грн. (сімдесят три
тисячі вісімдесят грн. 00 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 15.12.14р

Суддя Н.Е. Петренко