ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
Справа № 925/2044/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Кенкеч О.С., у відкритому судовому
засіданні у приміщенні господарського
суду розглянув справу за позовом
публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк "ПРИВАТБАНК", м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50, (поштова адреса: м.
Дніпропетровськ, а/с 1800)

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,
АДРЕСА_1

про стягнення 32541,44 грн. заборгованості
та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: Зборовська С.Є. - за
довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК»
звернулось в господарський суд
Черкаської області з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про
стягнення 32 541,44 грн., у тому числі:

- 23 945,54 грн. боргу по кредиту;

- 5 919,54 грн. заборгованості по процентам
за користування кредитом;

- 877,47 грн. заборгованості по комісії за
користування кредитом;

- 1 798,89 грн. пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

- та відшкодування судових витрат.

У судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав повністю з
підстав, викладених у позовній заяві,
та просив позов задовольнити.

Відповідач, належним чином
повідомлений про дату та час судового
засідання, письмовий відзив не подав,
представника у судове засідання вдруге
не направив, хоча був належним чином
повідомлений про дату та час судового
засідання.

Неподання відповідачем відзиву на
позовну заяву та нез'явлення
представника відповідача у судове
засідання не перешкоджає розгляду
справи по суті за наявними доказами
відповідно до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України. Адреса відповідача в позовній
заяві відповідає адресі, вказаній у
витягу з ЄДР на відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, судом з'ясовані такі
взаємовідносини сторін та обставини.

Згідно заяви фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2 від 13.05.2013р. про відкриття
поточного рахунку та картки зі
зразками підписів і відбитка печатки
фізична особа-підприємець ОСОБА_2
погодилася з Умовами та Правилами
надання банківських послуг, у тому
числі з Умовами та Правилами
обслуговування за розрахунковими
картками, що розміщені на сайті банку,
тарифами банку, та 13.05.2013р. між
публічним акціонерним товариством
Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (Банком -
Позивач по справі) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (Клієнтом -
Відповідач по справі), було укладено
договір про обслуговування кредитних
лімітів на поточному рахунку НОМЕР_2.

Банк, що діє на підставі Ліцензії
Національного банку України (НБУ) від
05.10.2011р. №22, публічно пропонує широкому
та необмеженому колу осіб можливість
отримання банківських послуг, для чого
публікує Умови та Правила надання
банківських послуг (надалі - Умови).

За умовами та правилами надання
банківських послуг (а.с. 31-38) та у
зміненій редакції (а.с. 57-62) кредитний
ліміт на поточний рахунок (далі -
кредит) надається на поповнення
оборотних коштів і здійснення поточних
платежів Клієнта, в межах кредитного
ліміту (далі - ліміт).
Техніко-економічне обґрунтування
кредиту - фінансування поточної
діяльності. Про розмір Ліміту Банк
повідомляє Клієнта на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку Банку і
Клієнта (система клієнт - банк, Інтернет
клієнт банк, sms- повідомлення або інших).
Банк здійснює обслуговування Ліміту
Клієнта, що полягає у проведенні його
платежів понад залишок коштів на
поточному рахунку Клієнта, при
наявності вільних грошових ресурсів,
за рахунок кредитних коштів в межах
Ліміту, шляхом дебетування поточного
рахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо (п. 3.2.1.1.1. Умов).

Відповідно до договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт на
поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному
вигляді через встановлені засоби
електронного зв'язку Банку і Клієнта
(системи клієнт-банк, Інтернет клієнт
банк, sms-повідомлення або інших), що
визначено і врегульовано «Умовами та
правилами надання банківських послуг».

Відповідно до п. 3.2.1.1.3. Умов кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта з повернення кредиту, сплаті
відсотків та винагороди.

Банк виконав договірні зобов'язання у
повному обсязі, надавши Клієнту
кредитний ліміт у розмірі 24 000,00 грн. з
31.01.2014р.

Проте Клієнт (відповідач) свої
зобов'язання належним чином не виконав,
прострочив повернення кредиту та
сплату відсотків, що стало підставою
для звернення Банку до суду для захисту
порушеного права та примусового
стягнення заборгованості за кредитом.

Відповідачем не подано пояснень,
мотивів та підстав порушення ним
зобов'язання. Заяв, звернень до суду про
об'єктивну неможливість подання
документів та доказів для суду -
відповідач не надав.

Інших доказів та документів сторонами
не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності та за внутрішнім
переконанням, заслухавши пояснення
представника позивача, суд вважає
позовні вимоги такими, що підлягають до
повного задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при
прийнятті рішення суд має врахувати
майнові інтереси сторін, не надаючи
переваги одному учаснику над іншим.
Рішення має ґрунтуватися на повній та
всебічній оцінці доказів у конкретній
справі.

Позивач та відповідач є суб'єктами
господарювання та самостійними
юридичними особами з реєстрацією в ЄДР.

Суд враховує, що дії позивача і
відповідача були направлені на
укладення договору та настання певних
юридичних наслідків у зв'язку з
отриманням кредиту відповідачем.

Суд вважає, що між сторонами виникли
відносини кредитування та кредитного
обслуговування відповідно до положень
гл. 71 ЦК України (та ст. 1054 ЦК України. За
кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Суд вважає, що між
сторонами досягнуто згоди за всіма
істотними умовами договору (угоди) від
13.05.2013р. Договір є чинним. Суд враховує
презумпцію правомірності правочину
(ст. 204 ЦК України).

Відносини між сторонами суд розцінює
як договірні кредитні відносини на
підставі строкового оплатного
письмового двостороннього
консенсуального договору. Відповідно
до статті 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то у разі
прострочення повернення чергової
частини Позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Отримання Клієнтом кредитного ліміту
підтверджується банківською довідкою
від 18.09.2014р. №08.7.0.0.0/43 на суму 24 000,00
грн. з 31.01.2014р. (а.с. 41), що перераховані на
поточний рахунок НОМЕР_2, відкритий
фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 на
виконання договору про обслуговування
кредитних лімітів на поточному рахунку
НОМЕР_2 від 13.05.2013р.

Заперечень проти отримання кредитних
коштів чи відмов у отриманні коштів
Клієнт суду не надав.

За доводами, поданими доказами та
мотивованими розрахунками Позивача,
Клієнт (відповідач) розрахунок по
кредиту не провів. Заборгованість по
тілу кредиту станом на 01.09.2014р.
становить 23 945,54 грн.

Відповідно до розділу Умов 3.2.1.4., яким
затверджений порядок розрахунків, за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня Клієнт сплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від терміну
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).
Порядок розрахунку відсотків:

за період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат до 25-го числа поточного
місяця, якщо дебетове сальдо на
поточному рахунку утворилося з 1-го до
20-го (включно) числа поточного місяця
або до 25-го числа наступного місяця,
якщо дебетове сальдо на поточному
рахунку утворилося з 21-го до кінцевого
числа поточного місяця (далі - «період,
в який дебетове сальдо підлягає
обнуління»), розрахунок відсотків
проводиться за процентною ставкою у
розмірі 0% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості.

У випадку необнуленні дебетового
сальдо в одну з дат періоду, в якому
дебетове сальдо підлягає обнулюванню,
на протязі 90 днів з кінцевої дати
періоду, в якому дебетове сальдо
підлягало обнуленню. Клієнт сплачує
Банку за користування кредитом
відсотки в розмірі 24% річних, починаючи
з останньої дати періоду, в яку
дебетове сальдо підлягало обнулюванню.

У разі непогашення кредиту впродовж 90
днів з дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в який дебетове
сальдо підлягало обнуленню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання Клієнта з погашення
заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні Клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
Клієнт сплачує Банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48%, а з
01.07.2014р. - 56% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості. У разі
порушення Клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права Банку на встановлення іншого
терміну повернення кредиту,
передбаченого Умовами та правилами
надання Банківських послуг, Клієнт
сплачує Банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми залишку
непогашеної заборгованості за кожен
день прострочення, виходячи з 360 днів у
році. Сплата пені здійснюється з дня
наступного за датою порушення
зобов'язань.

Під «непогашенням кредиту» мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.18.2.3.4 Умов - Банк на
свій розсуд має право при порушені
Клієнтом будь-якого із зобов'язань,
передбаченого «Умовами», змінити умови
кредитування - зажадати від Клієнта
достроково повернення кредиту, сплати
відсотків за його користування,
виконанні інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі шляхом
подання відповідного повідомлення.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
чинного законодавства. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, якщо інше не передбачено
договором або законом.

На день розгляду спору відповідач
(Клієнт) допустив прострочення сплати 5
919,54 грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом, які позивач
розрахував за наростаючим підсумком з
04.02.2014р. по 10.09.2014р. Розрахунок процентів
зроблено в залежності від існування
прострочки їх сплати відповідачем за
ставкою 24%, 48% та 56% річних, що відповідає
умовам кредитування. Доказів про
сплату процентів у повній сумі Клієнт
суду не надав.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Штрафними санкціями у відповідності з
ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу
України визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

У відповідності до п. 3.18.5.1. Умов при
порушенні Клієнтом будь-якого із
зобов'язань по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів
повернення кредиту, передбачених п.п.
3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди,
передбаченого п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5,
3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний
випадок порушення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, (у % річних) від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення
платежу. А в разі реалізації Банком
права на встановлення іншого строку
повернення кредиту, Клієнт сплачує
Банку пеню у розмірі, зазначеному у п.
3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється у гривні. У випадку якщо
кредит надавався в іноземній валюті,
пеня сплачується в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ на дату
сплати.

Нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3.
Умов, здійснюється протягом 3 (трьох)
років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
Клієнтом.

Пунктом 3.2.1.6.1. Умов зазначено, що цей
Договір, а саме обслуговування
кредитного Ліміту на поточному рахунку
Клієнта, набирає чинності з моменту
надання Клієнтом розрахункових
документів на використання Ліміту у
межах зазначених у них сум, і діє в
обсязі перерахованих коштів до повного
виконання зобов'язань сторонами за цим
Договором.

На підставі вказаних положень позивач
просить стягнути з відповідача 5 919,54
грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 877,47 грн.
заборгованості по комісії, 1 798,89 грн.
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Відповідач не заперечив доводи
позивача, не спростував встановлені
судом факти та не подав суду доказів
проведення розрахунку із позивачем
відповідно до умов Договору
кредитування.

Суд вважає, що вимога позивача про
стягнення із відповідача 23 945,54 грн.
боргу по кредиту, 5 919,54 грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 877,47 грн.
заборгованості по комісії, 1 798,89 грн.
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором є законною і
обґрунтованою, підтвердженою
належними доказами, не спростована
відповідачем належними доказами, тобто
такою, що підлягає до задоволення.

Суд враховує відсутність оплати на
момент розгляду спору та неподання
відповідачем первинних належних
доказів проведеної оплати отриманої та
спожитої послуги кредитування.
Перерахування відповідачем коштів в
момент розгляду справи має бути
врахована виконавчою службою при
проведенні виконавчих дій при
стягненні боргу.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на відповідача
повністю та стягнути на користь
позивача 1 827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер фізичної особи-платника податків
НОМЕР_1, номер рахунку в банку невідомий

на користь публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«Приватбанк», м. Дніпропетровськ, вул.
Набережна Перемоги, буд. 50, , номер рахунку в банку невідомий

- 23 945,54 грн. боргу по кредиту;

- 5 919,54 грн. заборгованості по процентам
за користування кредитом;

- 877,47 грн. заборгованості по комісії за
користування кредитом;

- 1 798,89 грн. пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором;

- 1 827,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 18.12.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба