КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2014 р. Справа№ 927/1385/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевченка Е.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі
Грабінській Г.В.

За участю представників:

від позивача: Циба В.К.

від відповідача: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Приватного
підприємства «УКР-АГРОТРАНС»

на рішення Господарського суду
Чернігівської області від 23.09.2014р.

у справі №927/1385/14 (суддя Лавриненко Л.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «СТРОЙ-ЦЕНТР»

до Приватного підприємства
«УКР-АГРОТРАНС»

про стягнення 55 481,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «СТРОЙ-ЦЕНТР»
звернулось до Господарського суду
Чернігівської області з позовною
заявою до Приватного підприємства
«УКР-АГРОТРАНС» про стягнення з
останнього 40 063,13 грн. штрафу у розмірі
25% від суми заборгованості, 7 940,10 грн.
пені, 1 688,04 грн. 3% річних, 5 752,19 грн.
інфляційних витрат через неналежне
виконання умов Договору поставки №74
від 07.02.2013р.

До прийняття рішення по суті позивачем
була подана заява про збільшення
позовних вимог в частині стягнення
пені та 3% річних та, відповідно,
стягнення з відповідача 40 0063,13 грн.
штрафу, 7 969,67 грн. пені, 1 696,23 грн. 3%
річних та 5 752,19 грн. інфляційних витрат,
яка була прийняла судом до розгляду.

Також позивачем подавалась заява про
зменшення розміру позовних вимог, за
якою він просив суд стягнути з
відповідача на його користь 40 063,13 грн.
штрафу, 7 951,75 грн. пені, 1 690,81 грн. 3%
річних, 5 752,19 грн. інфляційних витрат,
яка була прийнята судом першої
інстанції до розгляду.

Рішенням Господарського суду
Чернігівської області від 23.09.2014р.
позовні вимоги ТОВ «СТРОЙ-ЦЕНТР»
задоволені повністю, стягнуто з
Приватного підприємства
«УКР-АГРОТРАНС» на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
«СТРОЙ-ЦЕНТР» 40 063,13 грн. штрафу, 7 951,75
грн. пені, 1 690,81 грн. 3% річних, 5 752,19 грн.
інфляційних витрат та 1 827,00 грн.
судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Приватне підприємство «УКР-АГРОТРАНС»
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить змінити рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 23.09.2014р., зменшивши суму
нарахованої неустойки (штрафних
санкцій).

На думку скаржника, суд першої
інстанції при постановленні рішення
порушив норми матеріального права -
ст.ст. 3, 509 Цивільного кодексу України в
частині додержання принципу
розумності при стягнення заявленої
значної суми неустойки, позбавив
відповідача права на зменшення
нарахованої неустойки, чим порушив, як
вказує апелянт, ст. 551 Цивільного
кодексу України та ст. 233
Господарського кодексу України.

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю «СТРОЙ-ЦЕНТР», надав
апеляційному суду письмовий відзив на
апеляційну скаргу, згідно з яким
просить залишити рішення
Господарського суду Чернігівської
області від 23.09.2014р. без змін, а
апеляційну скаргу ПП «УКР-АГРОТРАНС»
без задоволення.

Позивач зазначає, що господарським
судом з'ясовано всі обставини справи,
перевірено достовірність наданих
доказів та не порушено норми
матеріального і процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.10.2014р. було
прийнято до провадження апеляційну
скаргу Приватного підприємства
«УКР-АГРОТРАНС» Та призначено її до
розгляду на 01.12.2014р.

В судове засідання, призначене на
01.12.2014р., представник відповідача не
з'явився, хоча про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від представник відповідача до
апеляційного суду не находило.

В підпункті 3.9.2. пункту 3.9. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
зазначено, що у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що неявка відповідача не
перешкоджає розгляду даної справи, а
також з огляду на те, що ухвалою від
29.10.2014р. явка представників у судове
засідання не визнавалась обов'язковою,
судова колегія апеляційного
господарського суду вважає за можливе
розглянути справа за відсутності
представника відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм законодавства,
Київський апеляційний господарський
суд зазначає наступне.

Правовідносини між Товариством з
обмеженою відповідальністю «СТРОЙ
ЦЕНТР», як постачальником, та Приватним
підприємство «УКР-АГРОТРАНС», як
покупцем, виникли на підставі Договору
№74 поставки нафтопродуктів від
07.02.2013р., за умовами якого постачальник
зобов'язується у відповідності із
замовленням передавати партіями у
власність покупцю нафтопродукти, а
покупець зобов'язується приймати
нафтопродукти та своєчасно
здійснювати їх оплату на умовах даного
Договору та додаткових угод до нього.

Згідно з п. 1.2. Договору істотними
умовами цього Договору є кількість,
асортимент, ціна (вартість) та умови
поставки товару, які узгоджуються
сторонами шляхом укладання
(підписання) письмових додатків до
цього Договору по кожній окремій
товарній поставці (товарній партії)
продукції в рамках цього Договору.
Додатки (додаткові угоди) до цього
Договору становлять його невід'ємну
частину з моменту підписання їх
уповноваженими представниками сторін
та скріплення печатками сторін.

Статтею 3 Договору передбачено, що
покупець зобов'язується оплатити товар
згідно умов, визначених в додаткових
угодах до даного Договору. В разі
проведення поставки товару без
підписання додаткової угоди (за
усним/письмовим замовленням) на дану
партію товару покупець зобов'язаний
провести розрахунок 100% передоплати.
Оплата здійснюється на підставі
виставленого постачальником рахунку,
якщо інше не передбачено в додаткових
угодах до цього Договору. У випадку
неотримання від постачальника рахунку
оплата проводиться протягом 2-х
банківських днів по реквізитах,
вказаних у Договорі. Кінцеві
розрахунки за отриманий товар
здійснюються покупцем на підставі
рахунку, виставленого постачальником
не пізніше 2-х банківських днів після
отримання товару з урахуванням
особливостей п. 3.2. Договору.

Статтею 4 Договору визначено, що
постачальник зобов'язується
відвантажити покупцю товару у
відповідності з поданою заявкою та у
відповідності з відповідною
додатковою угодою до даного Договору. В
разі 100% передплати постачальник
зобов'язується відвантажити покупцеві
товару у день отримання коштів, якщо
інше не передбачено додатковою угодою.
Товар поставляється партіями, в
кількості і по ціні, за умовами, які
визначені в додатковій угоді до даного
Договору. Пункт відвантаження: склад
нафтобаза, м. Бахмач, 16500, Чернігівська
область, вул. Роменська, 1. Перехід права
власності на товар та ризиків
відбувається в момент передачі товару.
Моментом передачі товару за кількістю
та якістю товару вважається дата
підписання товарно-транспортних та
видаткових накладних про їх отримання
покупцем.

Згідно з п. 10.3. Договору даний Договір
вважається укладеним з моменту його
підписання уповноваженими
представниками сторін і діє до 31.12.2013р.,
а в частині виконання зобов'язань до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань.

До даного Договору сторонами
укладались додаткові угоди.

Таким чином, за своєю правовою природою
Договір №74 від 07.02.2013р. є договором
поставки.

У відповідності до ч. 1 ст. 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 266 Господарського
кодексу України предметом поставки є
визначені родовими ознаками продукція,
вироби з найменуванням, зазначеними у
стандартах, технічних умовах,
документації до зразків (еталонів)
прейскурантах чи товарознавчих
довідниках. Предметом поставки можуть
бути також продукція, вироби, визначені
індивідуальними ознаками. Загальна
кількість товарів, що підлягають
поставці, їх часткове співвідношення
(асортимент, сортамент, номенклатура)
за сортами, групами, підгрупами, видами,
марками, типами, розмірами
визначаються специфікацією за згодою
сторін, якщо інше не передбачено
законом.

На виконання Договору позивачем за
період з 25.10.2013р. по 12.01.2014р. було
поставлено нафтопродукти на загальну
суму 968 594,00 грн., що підтверджується
наступними документами:

- видатковою накладною №Ц2650 від 23.10.2013
року на суму 42 547,50 грн., по Додатковій
угоді №57 від 23.10.2013р. строк оплати до
25.10.2013 року; рахунок на оплату №Ц939 від
23.10.2013р. на суму 42 547,50 грн.;

- видатковою накладною №Ц2682 від 01.11.2013р.
на суму 22 509,00 грн., по Додатковій угоді
№58 від 01.11.2013р. - оплата 01.11.2013р.; рахунок
на оплату №Ц971 від 01.11.2013р. на суму 22 509,00
грн.;

- видатковою накладною №Ц2683 від 01.11.2013р.
на суму 42 227,25 грн., по Додатковій угоді
№59 від 01.11.2013р. - оплата 01.11.2013р.; рахунок
на оплату №Ц972 від 01.11.2013р. на суму 42 227,25
грн.

- видатковою накладною №Ц2693 від 01.11.2013р.
на суму 1 524,00 грн., по Додатковій угоді
№60 від 01.11.2013р. - оплата 01.11.2013р.; рахунок
на оплату №Ц979 від 01.11.2013р. на суму 1 524,00
грн.;

- видатковою накладною №Ц2748 від 01.11.2013р.
на суму 45 201,00 грн., по Додатковій угоді
№61 від 01.11.2013р. - оплата 01.11.2013р; рахунок
на оплату №Ц1049 від 01.11.2013р. на суму 45 201,00
грн. ;

- видатковою накладною №Ц2785 від 02.11.2013р.
на суму 44 469,00 грн., по Додатковій угоді
№62 від 01.11.2013р. - оплата 05.11.2013р.; рахунок
на оплату №Ц1084 від 01.11.2013р. на суму 44 469,00
грн.;

- видатковою накладною №Ц2798 від 03.11.2013р.
на суму 2 174,00 грн., по Додатковій угоді
№62/1 від 03.11.2013р. - оплата 06.11.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1095 від 03.11.2013р. на
суму 2 174,00 грн.;

- видатковою накладних №Ц2808 від 04.11.2013р.
на суму 42 547,50 грн. та №Ц2805 від 04.11.2013р. на
суму 42 547,50 грн., по Додатковій угоді №63
від 04.11.2013р. - оплата до 08.11.2013р.; рахунок
на оплату №Ц1102 від 04.11.2013р. на суму 85 095,00
грн.;

- видатковою накладною №Ц2873 від 07.11.2013р.
на суму 45 567,00 грн., по Додатковій угоді
№64 від 07.11.2013р. - оплата до 14.11.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1155 від 07.11.2013р. на
суму 45 567,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц2875 від 08.11.2013р.
на суму 23 149,50 грн., по Додатковій угоді
№65 від 08.11.2013р. - оплата до 15.11.2013о.;
рахунок на оплату №Ц1159 від 08.11.2013р. на
суму 23 149,50 грн.;

- видатковою накладною №Ц2907 від 10.11.2013р.
на суму 1 202,00 грн. та №Ц2908 від 11.11.2013р. на
суму 3 906,00 грн., по Додатковій угоді №66
від 10.11.2013р. - оплата до 15.11.2013р.; рахунок
на оплату №Ц1177 від 10.11.2013 року на суму 5
108,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц2930 від 11.11.2013р.
на суму 22 234,50 грн., по Додатковій угоді
№67 від 11.11.2013р. - оплата до 15.11.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1216 від 11.11.2013 року
на суму 22 234,50 грн.;

- видатковою накладною №Ц2959 від 13.11.2013р.
на суму 45 567,00 грн., по Додатковій угоді
№68 від 13.11.2013р. - оплата до 19.11.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1228 від 13.11.2013р. на
суму 45 567,50 грн.;

- видатковою накладною №Ц3007 від 17.11.2013р.
на суму 2 100,00 грн., по Додатковій угоді
№69 від 16.11.2013р. - оплата до 21.11.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1261 від 16.11.2013р. на
суму 2 100,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц3020 від 18.11.2013р.
на суму 22 263,00 грн., по Додатковій угоді
№70 від 18.11.2013р. - оплата до 21.11.2013р;
рахунок на оплату №Ц1278 від 18.11.2013р. на
суму 22 263,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц3037 від 19.11.2013р.
на суму 43 983,00 грн., по Додатковій угоді
№71 від 19.11.2013р. - оплата до 22.11.2013р;
рахунок на оплату №Ц1294 від 19.11.2013р. на
суму 43 983,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц3096 від 24.11.2013р.
на суму 5 526,00 грн., по Додатковій угоді
№72 від 24.11.2013р. - оплата до 27.11.2013р;
рахунок на оплату №Ц1337 від 24.11.2013р. на
суму 5 526,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц3101 від 01.12.2013
року на суму 43 983,00 грн., по Додатковій
угоді №73 від 01.12.2013 р. - оплата до
03.12.2013р.; рахунок на оплату №Ц1346 від
01.12.2013р. на суму 43 983,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц3148 від 02.12.2013р.
на суму 43 983,00 грн., по Додатковій угоді
№74 від 01.12.2013р. - оплата до 03.12.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1390 від 01.12.2013р. на
суму 43 983,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц3161 від 02.12.2013р.
на суму 43 983,00 грн., по Додатковій угоді
№75 від 02.12.2013р. - оплата до 05.12.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1403 від 02.12.2013р. на
суму 43983,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц3177 від 02.12.2013р.
на суму 4 638,00 грн., по Додатковій угоді
№79 від 02.12.2013р. - оплата до 06.12.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1413 від 02.12.2013 року
на суму 4638,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц3183 від 02.12.2013р.
на суму 45 069,00 грн., по Додатковій угоді
№78 від 02.12.2013р. - оплата до 05.12.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1417 від 02.12.2013р. на
суму 45 069,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц3210 від 03.12.2013р.
на суму 22 896,50 грн., по Додатковій угоді
№80 від 03.12.2013р. - оплата до 06.12.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1436 від 03.12.2013р. на
суму 22 896,50 грн.;

- видатковою накладною №Ц3236 від 05.12.2013р.
на суму 41 765,75 грн. та №Ц3237 від 05.12.2013р. на
суму 44 707,00 грн., по Додатковій угоді №81
від 05.12.2013р. - оплата до 10.12.2013р.; рахунок
на оплату №Ц1467 від 05.12.2013 року на суму
86472,75 грн.;

- видатковою накладною №Ц3262 від 08.12.2013р.
на суму 1 050,00 грн., по Додатковій угоді
№82 від 08.12.2013р. - оплата до 12.12.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1480 від 08.12.2013р. на
суму 1 050,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц3278 від 11.12.2013р.
на суму 20 091,00 грн., по Додатковій угоді
№83 від 11.12.2013р. - оплата до 16.12.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1494 від 11.12.2013р. на
суму 20 091,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц3309 від 15.12.2013р.
на суму 1 258,00 грн., по Додатковій угоді
№84 від 15.12.2013р. - оплата до 18.12.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1523 від 15.12.2013 року
на суму 1258,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц3326 від 18.12.2013р.
на суму 42 082,50 грн., по Додатковій угоді
№85 від 18.12.2013р. - оплата до 23.12.2013р;
рахунок на оплату №Ц1539 від 18.12.2013 року
на суму 42082,50 грн.;

- видатковою накладною №Ц3332 від 19.12.2013р.
на суму 41 765,75 грн., по Додатковій угоді
№86 від 19.12.2013р. - оплата до 24.12.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1546 від 19.12.2013р. на
суму 41 765,75 грн.;

- видатковою накладною №Ц3344 від 22.12.2013р.
на суму 1 108,00 грн., по Додатковій угоді
№87 від 22.12.2013р. - оплата до 25.12.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1556 від 22.12.2013 року
на суму 1 108,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц3359 від 24.12.2013р.
на суму 41 765,75 грн., по Додатковій угоді
№88 від 24.12.2013р. - оплата до 27.12.2013р;
рахунок на оплату №Ц1569 від 24.12.2013р. на
суму 41 765,75 грн.;

- видатковою накладною №Ц3398 від 29.12.2013р.
на суму 3 006,00 грн., по Додатковій угоді
№89 від 29.12.2013р. - оплата до 31.12.2013р.;
рахунок на оплату №Ц1599 від 29.12.2013р. на
суму 3 006,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц3410 від 30.12.2013р.
на суму 274,50 грн.;, по Додатковій угоді
№89-1 від 30.12.2013р. - оплата до 09.01.2014р.;
рахунок на оплату №Ц1608 від 30.12.2013р.на
суму 274,50 грн.;

- видатковою накладною №Ц3414 від 31.12.2013р.
на суму 447,50 грн., по Додатковій угоді
№89-2 від 31.12.2013р. - оплата до 09.01.2014р.;
рахунок на оплату №Ц1611 від 31.12.2013р. на
суму 447,50 грн.;

- видатковою накладною №Ц7 від 03.01.2014р.
на суму 22 755,00 грн., по Додатковій угоді
№90 від 03.01.2014р. - оплата до 09.01.2014р.;
рахунок на оплату №Ц4 від 03.01.2014р. на
суму 22 755,00 грн.;

- видатковою накладною №Ц12 від 03.01.2014р.
на суму 183,00 грн., по Додатковій угоді №91
від 03.01.2014р. - оплата до 09.01.2014р; рахунок
на оплату №Ц9 від 03.01.2014р. на суму 183,00
грн.;

- видатковою накладною №Ц45 від 12.01.2013р.
на суму 537,00 грн., по Додатковій угоді №92
від 12.01.2013р. - оплата до 15.01.2014р; рахунок
на оплату №Ц36 від 12.01.2014р. на суму 537,00
грн.

Факт отримання відповідачем
нафтопродуктів підтверджується
довіреностями на отримання від
позивача продукції, виданих на ім'я
Вовк Ігоря Григоровича: №248, 254, 256 від
01.11.2013 року, №257 від 04.11.2013 року, №260 від
07.11.2013 року, №264 від 08.11.2013 року, №266 від
13.11.2013 року, №269 від 15.11.2013 року, №271 від
19.11.2013 року, №277 від 01.12.2013 року, №285 від
02.12.2013 року, №296 від 06.12.2013 року, №300 від
11.12.2013 року, №302 від 13.12.2013 року, №307 від
18.12.2013 року, №310 від 22.12.2013 року, №312 від
24.12.2013 року, №318 від 29.12.2013 року, №1 від
03.01.2013 року; № 291 від 05.12.2013 року, №308 від
19.12.2013 року, виданої на ім'я Ярошенко
Віктора Миколайовича, копії яких
додано до матеріалів справи.

В свою чергу відповідач допустив
прострочення виконання своїх
зобов'язань щодо отриманого товару від
позивача і тільки станом на 17.07.2014р.
повністю здійснив оплату товару.

Так, з аналізу наданих позивачем
розрахунків заборгованості
вбачається, що в період з 25.10.2014р. по
17.07.2014р. (дати повного погашення
заборгованості) відповідачем була
допущена прострочка виконання взятих
на себе зобов'язань щодо оплати
отриманих нафтопродуктів у строки,
зазначені в додаткових угодах.

У відповідності до ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
до виконання сторонами.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється частково або в повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення зобов'язання може бути
обумовлено не будь-яким, а лише
належним його виконанням. Під належним
виконанням зобов'язання розуміють
виконання належній особі, в належному
місці, в належний строк (термін), з
додержанням усіх інших вимог і
принципів виконання зобов'язання. Якщо
учасники зобов'язання порушують хоча б
одну з умов його належного виконання,
зобов'язання не припиняється, а
змінюється, оскільки в такому разі на
сторону, яка допустила неналежне
виконання, покладаються додаткові
юридичні обов'язки у вигляді
відшкодування збитків, сплати
неустойки тощо. Виконання таких
додаткових обов'язків, як правило, не
звільняє боржника від виконання
зобов'язання в натурі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

За змістом ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Оскільки відповідач прострочив
грошове зобов'язання, позивач просить
стягнути з нього 7 951,75 грн. пені за
період з 25.10.2013р. по 16.07.2014р., а також
штраф у сумі 40 063,13 грн.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у
разі порушення зобов'язань наступають
наслідки, встановлені договором або
законом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, в тому числі
неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, яка обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 ГК України
передбачено, що штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 231 ГК
України, законом щодо окремих видів
зобов'язань може бути визначений
розмір штрафних санкцій (неустойки,
штрафу, пені), зміна якого за
погодженням сторін не допускається.

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно з статтею 3 вказаного Закону
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до п. 6.4. Договору у випадку
порушення покупцем термінів
здійснення взаєморозрахунків,
передбачених договором, покупець
сплачує постачальнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми заборгованості за кожен день
прострочення платежу. Пеня
нараховується на весь період
прострочення по день проведення
розрахунків у відповідності з умовами
договору, без обмеження шестимісячним
або іншим строком нарахування та
стягнення пені визначеного чинним
законодавством України.

Пунктом 6.5. Договору передбачено, що у
випадку якщо термін прострочення
покупцем проведення взаєморозрахунків
перевищує 15 календарних днів, покупець
зобов'язаний сплатити постачальнику
штраф у розмірі 25% від суми
заборгованості, не пізніше 20
календарних днів після дати
прострочення проведення таких
розрахунків.

За таких обставин, правомірним є
нарахування позивачем пені на суму
простроченого зобов'язання а також
штрафу у розмірі 7 951,75 грн. та 40 063,13 грн.
відповідно.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином, підлягає до стягнення з
відповідача на користь позивача сума 3%
річних у розмірі 1 690,81 грн., нарахована
за період з 25.10.2013р. по 16.07.2014р., та сума
інфляційних витрат у розмірі 5 752,19 грн.
за період з березня 2014р. по 16 липня 2014р.

Судова колегія апеляційного
господарського суду погоджується з
господарським судом першої інстанції
щодо відсутності підстав для зменшення
розміру штрафних санкцій, оскільки
відповідачем не надано суду належних
доказів на підтвердження тяжкого
фінансового стану підприємства,
доказів відсутності грошових коштів на
рахунках та іншого майна для погашення
заборгованості, а також доказів, які
підтверджують, що сума штрафу та пені є
надмірно великими у порівнянні із
збитками кредитора (позивача).

У відповідності до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін, яка,
зокрема, проявляється в тому, що, і
встановлено нормою ч. 1 ст. 33 ГПК
України. Розподіл тягаря доказування
визначається предметом спору. За
загальним правилом обов'язок (тягар)
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. При цьому доказування
полягає не лише в поданні особами
доказів, а й у доведенні їх
переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Частина 2 ст. 34 ГПК України містить
відомий процесуальному праву принцип
допустимості доказів (засобів
доказування). Допустимість доказів
означає, що у випадках, передбачених
нормами матеріального права, певні
обставини повинні підтверджуватися
певними засобами доказування або певні
обставини не можуть підтверджуватися
певними засобами доказування.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
вважає, що рішення Господарського суду
Чернігівської області від 23.09.2014р. у
даній справі є таким, що відповідає
нормам матеріального і процесуального
права, фактичним обставинам та
матеріалам справи, у зв'язку з чим
підстави для його скасування та
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
підприємства «УКР-АГРОТРАНС» залишити
без задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Чернігівської області від 23.09.2014р. у
справі №927/1385/14 залишити без змін.

3. Справу №927/1385/14 повернути до
Господарського суду Чернігівської
області.

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня її
прийняття.

Головуючий суддя
Е.О. Шевченко

Судді
В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця