ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.
Справа № 5023/3207/12

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Лакіза В.В., суддя Білоусова Я.О.,
суддя Бородіна Л.І.,

при секретарі Катренко І.С.,

за участю представників:

від апелянта - Бідоленко Є.І. - за
довіреністю від 10.10.2012р. № 128/12,

кредитори - не з'явились,

від боржника - ОСОБА_2 - за довіреністю
від 27.09.2013р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Харківської
обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк
Аваль" (вх. №3878 Х/2) на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 29.10.2014р. у справі № 5023/3207/12

за заявою фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4, с.Олійникове,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 29.10.2014р. у
справі № 5023/3207/12 (суддя Дзюба О.А.)
затверджено наданий суду звіт по
банкрутству боржника та ліквідаційний
баланс. Визнано вимоги кредиторів, що
не задоволені, у зв'язку з відсутністю
майна банкрута - погашеними.
Зобов`язано державного реєстратора
внести до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців запис про проведення
державної реєстрації припинення
підприємницької діяльності Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце
проживання: 62410, АДРЕСА_1, (свідоцтво про
державну реєстрацію фізичної особи
підприємця серії НОМЕР_2, дата
реєстрації - 15.06.1999 року, місце
проведення державної реєстрації -
Харківська РДА) та передати органам,
які здійснювали облік, відповідне
повідомлення про знаття фізичної
особи підприємця з обліку. Провадження
у справі №5023/3207/12 припинено.

Ухвала місцевого господарського суду
мотивована тим, що суду надані
документи, у тому числі ліквідаційний
баланс з непогашеною кредиторською
заборгованістю в зв'язку з відсутністю
активів банкрута, які свідчать про
завершення ліквідаційної процедури та
наявність підстав для затвердження
звіту про банкрутство та
ліквідаційного балансу боржника, а
також визнання вимог, що не задоволені
за недостатністю активів банкрута,
погашеними.

Не погодившись з ухвалою
господарського суду Харківської
області від 29.10.2014р. Публічне
акціонерне товариство "Райффайзен Банк
Аваль" в особі Харківської обласної
дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль"
звернулося до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
неправильне застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального права, просить скасувати
ухвалу господарського суду
Харківської області від 29.10.2014р. у
справі № 5023/3207/12 та прийняти нове
судове рішення, яким відмовити
банкруту фізичній особі-підприємцю в
задоволенні клопотання про
затвердження звіту по банкрутству та
ліквідаційного балансу.

Апелянт, обґрунтовуючи апеляційні
вимоги, вказує на наступні підстави для
скасування оскаржуваної ухвали:
по-перше, неналежне формування
ліквідаційної маси банкрута та
проведення інвентаризації майна,
зокрема, безпідставне не включення до
ліквідаційної маси банкрута
заробітної плати ОСОБА_4, яку останній
отримував, займаючи посаду директора
ПП "СПЕЦСТРОЙПРОЕКТ-1", а також
нереалізовану книжкову продукцію,
отриману ФОП ОСОБА_4 на підставі
договорів купівлі-продажу від 16.02.2010р.
№ 01-02/10 та від 18.01.2010р. № 010-19; по-друге, на
думку апелянта, місцевий господарський
суд неправомірно визнав вимоги
кредиторів, які незадоволені через
відсутність майна банкрута,
погашеними.

15.12.2014р. ФОП ОСОБА_4 подано відзив на
апеляційну скаргу, в якому він просить
ухвалу господарського суду
Харківської області від 29.10.2014р. у
справі №5023/3207/12 залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення
(вх.№12216, т. 8, а.с. 28-40).

Зокрема, боржник звертає увагу на
необґрунтованість посилання скаржника
не наявність у нього нереалізованої
книжкової продукції та необхідності
включення до ліквідаційної маси
заробітної плати ОСОБА_4, яку він
отримував як фізична особа для
підтримання прожиткового мінімуму.

Крім того, посилаючись на п. 1 ст. 90
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", боржник
зазначає про правомірність висновку
господарського суду щодо визнання
погашеними не задоволених у
ліквідаційній процедурі вимог
кредиторів у зв'язку з відсутністю
майна банкрута.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 19.11.2014р.
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Харківської
обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк
Аваль" прийнято до провадження та
призначено до розгляду.

Розпорядженням секретаря другої
судової палати Харківського
апеляційного господарського суду від
16.12.2014р. для розгляду даної справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Лакіза В.В., суддя
Білоусова Я.О., суддя Бородіна Л.І.

В судовому засіданні представник
апелянта підтримав вимоги апеляційної
скарги, просив суд її задовольнити,
ухвалу господарського суду
Харківської області від 29.10.2014р. у
справі № 5023/3207/11 скасувати та прийняти
нове судове рішення, яким відмовити ФОП
ОСОБА_4 в задоволенні клопотання про
затвердження звіту по банкрутству та
ліквідаційного балансу.

В судовому засіданні Харківського
апеляційного господарського суду
представник ФОП ОСОБА_4 заперечив проти
вимог апеляційної скарги, просив
залишити її без задоволення, а ухвалу
господарського суду Харківської
області від 29.10.2014р. у справі № 5023/3207/12 -
без змін.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились, про час та місце
проведення судового засідання
належним чином повідомлені, що
підтверджується відтиском штампу
вихідної кореспонденції
господарського суду апеляційної
інстанції, який міститься на зворотній
сторінці останнього аркушу оригіналу
ухвали Харківського апеляційного
господарського суду від 04.12.2014р. у
справі №5023/3207/12, з відміткою про
направлення копій зазначеної ухвали
сторонам у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
апелянта, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, а також повноту встановлених
обставин справи та відповідність їх
наданим доказам, повторно розглянувши
справу в порядку ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Згідно з статтею 50 Цивільного кодексу
України право на здійснення
підприємницької діяльності, яку не
заборонено законом, має право фізична
особа з повною цивільною дієздатністю.
Фізична особа здійснює своє право на
підприємницьку діяльність за умови її
державної реєстрації в порядку,
встановленому законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
фізична особа - підприємець ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про державну
реєстрацію фізичної особи-підприємця
серії НОМЕР_2, дата реєстрації - 15.06.1999р.,
набув статусу суб'єкта підприємницької
діяльності. Відомості про фізичну
особу-підприємця ОСОБА_4 внесено до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до ст. 51 Цивільного кодексу
України до підприємницької діяльності
фізичних осіб застосовуються
нормативно-правові акти, що регулюють
підприємницьку діяльність юридичних
осіб, якщо інше не встановлено законом
або не випливає з суті відносин.

Згідно з ст. 53 Цивільного кодексу
України фізична особа, яка не спроможна
задовольнити вимоги кредиторів,
пов'язані із здійсненням нею
підприємницької діяльності, може бути
визнана банкрутом у порядку,
встановленому законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 205 Господарського
кодексу України у разі неспроможності
суб'єкта господарювання через
недостатність його майна задовольнити
вимоги кредиторів він може бути
оголошений за рішенням суду банкрутом.
Умови, порядок та наслідки оголошення
суб'єктів господарювання банкрутами
встановлюються цим Кодексом та іншими
законами.

Згідно статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

За приписами пункту 1-1 Розділу X
"Прикінцеві та перехідні положення"
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", викладеного у
новій редакції згідно з Законом
України від 22.12.2011р. N 4212-VI положення
цього Закону, що регулюють
ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою місцевого господарського
суду від 04.12.2012р. фізичну
особу-підприємця ОСОБА_4 визнано
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру.

Враховуючи вимоги перехідних положень
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції від
22.12.2011р., до спірних правовідносин слід
застосовувати Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції Закону України № 2344-XII.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
суб'єкт банкрутства (далі - банкрут) -
боржник, неспроможність якого виконати
свої грошові зобов'язання встановлена
господарським судом. Суб'єктами
банкрутства не можуть бути
відокремлені структурні підрозділи
юридичної особи (філії, представництва,
відділення тощо), а також фізичні особи
- підприємці за грошовими
зобов'язаннями, що виникли
безпосередньо у фізичної особи на
підставах, не пов'язаних із здійсненням
такою особою підприємницької
діяльності.

Відповідно до статті 47 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
правила, передбачені цією статтею,
застосовуються до відносин, пов'язаних
з визнанням громадянина - суб'єкта
підприємницької діяльності банкрутом.

Заява про порушення справи про
банкрутство громадянина-підприємця
може бути подана в господарський суд
громадянином-підприємцем, який є
боржником, або його кредиторами.

Як встановлено колегією суддів, 17.07.2012р.
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4
подано заяву про визнання його
банкрутом в порядку ст. 47-49 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (т.1, а.с. 4-6).

Згідно з копією витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців вбачається,
що державним реєстратором на момент
подачі заяви про визнання боржника
банкрутом було внесено запис про
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (т.2,
а.с. 70).

В Бюлетені державної реєстрації від
03.04.2012р. № 209 (9) розміщено повідомлення
про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (т.2, а.с. 127,128).

Як вбачається з матеріалів поданої
боржником заяви про визнання його
банкрутом, кредитор - фізична
особа-підприємець ОСОБА_5 звернувся з
заявою до боржника про визнання
грошових вимог у сумі 231840,00 грн., які
виникли на підставі укладеного з
боржником договору про надання
консалтингових послуг від 03.02.2009р. №3.
Зазначені вимоги заявник підтверджує
актами виконаних робіт, рішенням
постійно діючого третейського суду при
товарній біржі "Санвест" від 25.07.2011р. у
справі №6/ПТС-11, ухвалою господарського
суду Харківської області від 29.08.2011р. у
справі №5023/6969/11 та постановою ВДВС
Харківського РУЮ від 06.10.2011р. Вказані
грошові вимоги визнані боржником в
повному обсязі.

Також, фізична особі-підприємець
ОСОБА_6 звернувся з заявою про визнання
грошових вимог у сумі 123057,70 грн., які
виникли на підставі укладеного з
боржником договору купівлі-продажу з
відстрочкою платежу від 18.01.2010р. №010-18.
Зазначені вимоги до боржника
підтверджуються відповідними
видатковими накладними, актом звірки
взаєморозрахунків, рішенням постійно
діючого третейського суду при товарній
біржі "Санвест" від 25.07.2011р. у справі №
4/ПТС-11, ухвалою господарського суду
Харківської області від 13.09.2011р. у
справі №5023/7005/11 та постановою ВДВС
Харківського РУЮ від 17.10.2011р. Вказані
грошові вимоги визнані боржником в
повному обсязі.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_7
звернувся до боржника з заявою про
визнання грошових вимог у сумі 95277,87
грн. за договором купівлі-продажу від
16.02.2010р. №01-02/10. Зазначені вимоги
заявник підтвердив відповідними
видатковими накладними, рішенням
постійно діючого третейського суду при
товарній біржі "Санвест" від 25.07.2011р. у
справі № 5/ПТС-11, ухвалою
господарського суду Харківської
області від 31.08.2011р. у справі №5023/6970/11 та
постановою ВДВС Харківського РУЮ від
10.10.2011р. Вказані грошові вимоги визнані
боржником в повному обсязі.

Також, на момент звернення до суду
боржник - фізична особа-підприємець
ОСОБА_4 мав заборгованість перед ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" в розмірі 775076,17
грн. та 86250,47 дол. США, яка виникла на
підставі укладених між ними кредитних
договорів від 26.07.2007р., від 30.08.2007р. та
від 13.11.2007р., що підтверджується
відповідними виписками по рахунку та
вимогами банку щодо сплати зазначеної
заборгованості. При цьому, боржник не
має заперечень стосовно вказаної
заборгованості.

Крім того, до заяви про порушення
провадження у справі про
банкрутство боржником були надані
наступні документи: копії первинних
документів на підтвердження наявності
заборгованості перед ФОП ОСОБА_5, ФОП
ОСОБА_6, ФОП ОСОБА_7; копії постанов про
відкриття виконавчого провадження від
07.10.2011р . у справі №5023/6970/11, від 06.10.2011р. у
справі №5023/6969/11, від 17.10.2011р. у справі
№7005/11; довідку Комунального
підприємства "Харківське міське бюро
технічної інвентаризації" від 13.10.2011р.
№ 23-36934 про відсутність за ОСОБА_4
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна; довідку Комунального
підприємства "Харківське районне бюро
технічної інвентаризації" від 02.03.2012р.
№ 141 про те, що за ОСОБА_4 не числиться ні
частини, ні цілого домоволодіння у
вказаних містах та селищах міського
типу; довідку Управління Держкомзему у
місті Харкові від 05.09.2011р. №5521/07 про
відсутність за ОСОБА_4 реєстрації права
власності або права користування
землею; довідку Харківської
регіональної філії Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру" від 29.03.2012р. № 07/1199
про відсутність за ОСОБА_4 обмінних
файлів щодо оформлення права власності
чи права користування земельними
ділянками; довідку ВДАІ по
обслуговуванню Харківського району та
АТІ ГУМВС України в Харківській
області від 08.11.2011р. №1840, відповідно до
якої за ОСОБА_4 транспортні засоби не
зареєстровані; довідку Інспекції
державного технічного нагляду від
20.12.2011р. № 752 та від 05.10.2011р. №570, про те,
що за ОСОБА_4 сільгосптехніка не
зареєстрована; копії податкової
звітності за 2009-2011р.

Відповідно до довідки Харківської ОДПІ
від 04.11.2011р. № 15739/10/29-21, де обліковується
боржник, підприємець має відкриті
розрахункові рахунки в банківських
установах ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
та ПАТ "Універсал Банк" (т.2, а.с. 23).

Згідно листа ПАТ "Універсал Банк"
залишок коштів на рахунку боржника
становить 18,00 грн.

Недостатність коштів на рахунках
боржника підтверджується копією листа
ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", в якому
банк повідомляє, що для погашення вимог
кредиторів залишку коштів недостатньо.

Також, матеріали справи містять
розрахункові документи про списання
коштів з банківських рахунків
боржника, а саме платіжні вимоги, що
повернуті без виконання, у зв'язку з
відсутністю коштів на рахунках
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

Фінансові звіти, які надавались
боржником до ДПІ та податкова
декларація свідчать про звітування
боржником відсутності доходів від
своєї господарської діяльності, а
надана у справу первинна документація
підтверджує, що боржник неспроможний
виконати перед кредиторами грошові
зобов'язання, що пов'язані із
здійсненням ним підприємницької
діяльності.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 20.07.2012р.
прийнято заяву фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 до розгляду та
порушено провадження у справі. З
моменту прийняття ухвали про порушення
провадження у справі про банкрутство
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

14.08.2012р. до господарського суду
Харківської області подано заяву
арбітражного керуючого Санжаревського
Ігоря Анатолійовича про участь у
справі про банкрутство.

Постановою господарського суду
Харківської області від 04.12.2012р. у
справі №5023/3207/12 визнано фізичну
особу-підприємця ОСОБА_4 банкрутом та
відкрито ліквідаційну процедуру.
Призначено ліквідатором банкрута
Санжаревського Ігоря Анатолійовича.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 19.02.2013р. у
справі № 5023/3207/12 постанову
господарського суду Харківської
області від 04.12.2012р. у справі № 5023/3207/12
залишено без змін

Постановою Вищого господарського суду
України від 23.04.2013р. у справі №5023/3207/12
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 19.02.2013р. в
частині залишення без змін п.п. 5, 6
постанови господарського суду
Харківської області від 04.12.2012р. у
справі № 5023/3207/12 скасовано. П.п. 5,6
постанови господарського суду
Харківської області від 04.12.2012р. у
справі №5023/3207/12 скасовано. В решті
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 19.02.2013р. та
постанову господарського суду
Харківської області від 04.12.2012р. у
справі № 5023/3207/12 залишено без змін (т.4,
а.с. 148-157).

Зокрема, вказаною постановою
встановлено, що висновок
господарського суду Харківської
області та Харківського апеляційного
господарського суду України про
наявність підстав для порушення
провадження по справі та визнання ФОП
ОСОБА_4 банкрутом в порядку ст. ст. 47-49
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" є правомірним
та обґрунтованим, а також таким, що
відповідає обставинам справи (т.4, а.с.
155).

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що факт наявності підстав для
порушення провадження у справі №
5023/3207/12 та відкриття ліквідаційної
процедури стосовно фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 є встановленим
судовим рішенням між тими ж сторонами,
яке вступило в законну силу, та не
потребує встановленню в межах даного
судового розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
копію постанови про визнання
громадянина-підприємця банкрутом і
інформацію про відкриття
ліквідаційної процедури господарський
суд направляє всім відомим кредиторам
із зазначенням строку пред'явлення
кредиторами вимог, який не може
перевищувати два місяці.

В газеті "Голос України" від 18.12.2012р. № 240
(5490) розміщено оголошення про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури стосовно
фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, а
також призначення ліквідатора
арбітражного керуючого Санжаревського
Ігоря Анатолійовича та можливість
подання заяв кредиторі на протязі 60
днів з моменту оголошення за вказаною
адресою (т.4, а.с. 102).

19.12.2012р. фізична особо-підприємець
ОСОБА_5 подав заяву про визнання
кредиторських вимог за договором про
надання консалтингових послуг від
03.02.2009р. № 03 в розмірі 231840,00 грн. та
внесення їх до реєстру вимог
кредиторів (т.6, а.с. 125,126).

19.12.2012р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_6 звернувся до ліквідатора з
заявою про визнання кредиторських
вимог за договором купівлі-продажу з
відстрочкою платежу від 18.01.2010р. № 010-18 в
розмірі 123057,70 та внесення їх до реєстру
вимог кредиторів (т.6, а.с. 121).

19.12.2012. фізична особа-підприємець
ОСОБА_7 звернувся до ліквідатора з
заявою про визнання кредиторських
вимог за договором купівлі-продажу від
16.02.2010р. № 01-02/10 в розмірі 95277,87 грн. та
внесення їх до реєстру вимог
кредиторів (т.6, а.с. 123).

04.02.2013р. Публічним акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль" в
особі Харківської обласної дирекції АТ
"Райффайзен Банк Аваль" подано заяву
про визнання кредиторських вимог, в
якій він просив внести до реєстру вимог
кредиторів та визнати вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» в особі
Харківської обласної дирекції
«Райффайзен Банк Аваль» в розмірі
1378379,92 грн. (т.4, а.с. 3-5).

Вказані вимоги ФОП ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_6,
ФОП ОСОБА_7, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
визнані ліквідатором та включені до
реєстру вимог кредиторів до 5-ї черги
задоволення вимог кредиторів (т. 5, а.с.
218-220).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 17.06.2013р. у
справі №5023/3207/12 зобов'язано
арбітражного керуючого Санжаревського
Ігоря Анатолійовича направити до
господарського суду Харківської
області всі матеріали, пов'язані з
ліквідаційною процедурою фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 (т.5, а.с. 55, 56).

На виконання зазначеної ухвали
місцевого господарського суду
арбітражним керуючим Санжаревським
Ігорем Анатолієвичем подано наступні
документи: довідку з Комунального
підприємства "Харківське районне бюро
технічної інвентаризації" від 17.04.2013р.
№ 373 про відсутності реєстрації за
ОСОБА_4 частини або цілого
домоволодіння; довідку Державної
інспекції сільського господарства в
Харківській області від 25.03.2013р. №
05.01-26/2506, якою підтверджено факт
відсутності реєстрації за ФОП ОСОБА_4
права власності на
сільськогосподарську техніку,
самохідних машин та механізмів;
довідку Управління Держземагенства у
Харківському районі Харківської
області від 14.03.2013р. № 326, якою
встановлено відсутність
правовстановлюючих документів на ім'я
ОСОБА_4 про право власності або
користування на земельні ділянки на
території Харківського району
Харківської області; довідку
Управління Держземагенства у м.
Харкові Харківської області від
26.03.2013р. №613/08/А.13, якою встановлено, що в
Управлінні не обліковуються
документів, що посвідчують право
власності або право користування
ОСОБА_4 на землю; довідку Харківського
РВ (з обслуговування Харківського
району та м. Люботин) ГУМВС України в
Харківській області від 04.04.2013р. №7927,
якою підтверджено факт відсутності
реєстрації за ОСОБА_4 транспортних
засобів; довідку Управління ДАІ ГУМВС
України в Харківській області від
15.03.2013р. № 2715, якою підтверджено, що на
автоматизованому обліку
інформаційного забезпечення "ДАІ-2000"
УДАІ ГУМВС України в Харківській
області за ОСОБА_4 транспортних засобів
не значиться (т.5, а.с. 96-107).

Також, матеріали справи містять акт
державного виконавця від 25.09.2013р.,
відповідно до якого встановлено, що при
виході державного виконавця за місцем
проживанням боржника майна, на яке
можливо звернути стягнення, не
виявлено (т.5, а.с. 241, 242).

14.10.2013р. фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_4 подано заяву про закриття
рахунків боржника, відкритих в
Публічному акціонерному товаристві
"Райффайзен Банк Аваль" та надання
відповідної довідки (т.5, а.с. 243).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14.10.2013р. у
справі №5023/3207/12 заяву про закриття
рахунків задоволено частково.
Зобов'язано ПАТ "Універсал Банк"
закрити рахунок НОМЕР_3, відкритий на
ім'я фізичної особи-підприємця ОСОБА_4,
код НОМЕР_1. Зобов'язано боржника
звернутися у встановленому порядку до
ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" із
відповідною заявою про закриття
рахунків.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 23.12.2013р. у
справі №5023/3207/12 заяву боржника про
закриття рахунків задоволено.
Зобов'язано ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
закрити рахунки фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 НОМЕР_4 та
НОМЕР_5 (т.6, а.с. 168,169).

05.11.2013р. Публічним акціонерним
товариством "Райффайзен Банк Аваль"
подано клопотання про припинення
провадження у справі № 523/3207/12 про
банкрутство фізичної особи-підприємця
ОСОБА_4 (т.6, а.с. 19-21).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 12.02.2014р. у
справі №5023/3207/12 заяву ПАТ "Райффайзен
Банк Аваль" про роз'яснення ухвали суду
від 23.12.2013р. про закриття рахунків
боржника залишено без розгляду.
Відмовлено ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
в задоволенні клопотанні про
припинення провадження у даній справі
(т.6, а.с. 206-208).

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р. у
справі № 5023/3207/12 припинено апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" на ухвалу
господарського суду Харківської
області від 12.02.2014р. у справі № 5023/3207/12
(т.6, а.с. 244-246).

Постановою Вищого господарського суду
України від 10.06.2014р. у справі №5023/3207/12
ухвалу Харківського апеляційного
господарського суду від 18.03.2014р. у
справі № 5023/3207/12 залишено без змін (т.7,
а.с. 37-39).

30.07.2014р. фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_4 подано до господарського суду
Харківської області звіт про хід
ліквідаційної процедури станом на
29.07.2014р (т. 7, а.с. 69-71).

До вказаного звіту боржником було
надано копію електронного
повідомлення-відповіді щодо закриття
рахунку платника податків у
контролюючому органі, виписку по
рахунках ФОП ОСОБА_4 в Публічному
акціонерному товаристві "Райффайзен
Банк Аваль", повідомлення кредиторів
про закінчення ліквідаційної
процедури з доказами відповідного
направлення.

Крім того, в ході ліквідаційної
процедури фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_4 було подано наступні документи:
лист Національної комісії з цінних
паперів та фондового ринку від 20.08.2014р.,
яким підтверджено, що ОСОБА_4 не володіє
значними пакетами акцій емітентів (10
відсотків і більше статутного
капіталу), лист Департаменту льотної
придатності Державної авіаційної
служби України від 06.08.2014р. № 20.28-8685,
яким підтверджено відсутність
реєстрації у Державному реєстрі
цивільних повітряних суден України за
ОСОБА_4 повітряних суден, лист
Харківської митниці Міндоходів від
12.08.2014р. № 10/01-15/6127/Б-18, яким встановлено,
що в зоні діяльності Харківської
митниці Міндоходів митне оформлення
ФОП ОСОБА_4 не здійснювалося, копію
витягу зі Спадкового реєстру (спадкові
справи та видані на їх підставі
свідоцтва про право на спадщину), копія
листа Державної інспекції України з
безпеки на морському та річковому
транспорті від 08.08.2014р. № 1523-05/1/1-14,
відповідно до якого ФОП ОСОБА_4 не є
власником або судновласником суден,
копія листа філії "Український центр
інноватики та патентно-інформаційних
послуг" від 03.09.2014р. № 559, відповідно до
якого ФОП ОСОБА_4 не належать об'єкти
промислової власності.

Також, матеріали справи містять копію
витягу з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно, яким
підтверджено факт відсутності
відомостей в державному реєстрі
речових прав ОСОБА_4 на нерухоме майно,
копія інформації Лук'янцівської
сільської ради Харківського району
Харківської області від 10.12.2014р. № 473
про те, що громадянин ОСОБА_4 житлового
будинку та земельної ділянки в с.
Олійникове у приватній власності не
має; копія листа Харківського
районного бюро технічної
інвентаризації від 23.08.2012р. № 2-464 щодо
відсутності за ОСОБА_4 реєстрації прав
на нерухоме майно об'єктів., що
розташовані в Харківському районі
Харківської області (т.7, а.с. 41-43).

Таким чином, колегія суддів,
розглянувши наявні в матеріалах справи
відповіді на запити до відповідних
державних органів, а також перевіривши
проведеня місцевим господарським
судом дії з метою виявлення майна
банкрута для погашення заявлених у
справі кредиторських вимог, колегія
суддів дійшла висновку про
правомірність висновку місцевого
господарського суду щодо відсутності
будь-яких майнових та фінансових
активів, належних боржнику, які
підлягають включенню до ліквідаційної
маси боржника та за рахунок яких
можливе погашення вимог кредиторів у
справі.

При цьому, щодо посилання апелянта на
неналежне формування ліквідаційної
маси ФОП ОСОБА_4 колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до договорів купівлі
-продажу книжкової продукції, на які
посилається апелянт, та які були
укладені 16.02.2010р. та 18.01.2010р., боржником
було отримано від ФОП ОСОБА_7 та ФОП
ОСОБА_6 книжкову продукцію.

Вказаний факт підтверджується
відповідними видатковими накладними,
які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до актів звірки взаємних
розрахунків на початок липня 2011 року
заборгованість ФОП ОСОБА_4 перед
кредиторами за вказаними договорами не
була погашена.

При цьому, до заяви про визнання
боржника банкрутом додано податкові
звіти ФОП ОСОБА_4, як суб'єкта малого
підприємництва - фізичної особи -
платника єдиного податку за 2010 рік,
відповідно до яких обсяг виручки від
реалізації товарів (робіт, послуг) за
звітній квартал складав:

за 1 квартал 2010 року - 83831,00 грн.;

за 2 квартал 2010 року - 286064,00 грн.;

за 3 квартал 2010 року - 286064,00 грн.;

за 4 квартал 2010 року - 286064,00 грн.

Відповідно до частини 296.7 Податкового
кодексу України податкова декларація
складається наростаючим підсумком з
урахуванням норм пунктів 296.5 і 296.6 цієї
статті.

Таким чином, загальний дохід ФОП ОСОБА_4
за 2010 р. склав 286064,00 грн.

Згідно з ч. 296.10 Податкового кодексу
України платники єдиного податку
першої - третьої груп не застосовують
реєстратори розрахункових операцій.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" реєстратор розрахункових
операцій - пристрій або
програмно-технічний комплекс, в якому
реалізовані фіскальні функції і який
призначений для реєстрації
розрахункових операцій при продажу
товарів (наданні послуг), операцій з
купівлі-продажу іноземної валюти
та/або реєстрації кількості проданих
товарів (наданих послуг). До
реєстраторів розрахункових операцій
відносяться: електронний
контрольно-касовий апарат, електронний
контрольно-касовий реєстратор,
комп'ютерно-касова система,
електронний таксометр, автомат з
продажу товарів (послуг) тощо;

Враховуючи вказані приписи Закону,
колегія суддів зазначає, що податкова
звітність суб'єкта малого
підприємництва - платника єдиного
податку не передбачає можливість
ідентифікувати окремі господарські
операції проведені суб'єктом
господарювання при здійсненні ним
підприємницької діяльності.

Відповідно до поданої декларації про
доходи банкрута, одержаних з 1 січня по
31 грудня 2011 року, вбачається, що в 2011
році ФОП ОСОБА_4 не здійснювалася
підприємницька діяльність та не було
одержано жодних доходів.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
усі види майнових активів (майно та
майнові права) банкрута, які належать
йому на праві власності або повного
господарського відання на дату
відкриття ліквідаційної процедури та
виявлені в ході ліквідаційної
процедури, включаються до складу
ліквідаційної маси, за винятком
об'єктів житлового фонду, в тому числі
гуртожитків, дитячих дошкільних
закладів та об'єктів комунальної
інфраструктури, які в разі банкрутства
підприємства передаються в порядку,
встановленому законодавством, до
комунальної власності відповідних
територіальних громад без додаткових
умов і фінансуються в установленому
порядку. Речі, визначені родовими
ознаками, що належать банкруту на праві
володіння або користування,
включаються до складу ліквідаційної
маси.

Відповідно до частини 7 статті 48 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" постанова
господарського суду про визнання
громадянина-підприємця банкрутом та
виконавчий лист про звернення
стягнення на майно
громадянина-підприємця направляються
судовому виконавцю для здійснення
реалізації майна банкрута. Продажу
підлягає все майно
громадянина-підприємця, за винятком
майна, що не включається до складу
ліквідаційної маси згідно з цим
Законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи відомості наданої
боржником податкової звітності, а
також проміжного ліквідаційного
балансу банкрута, який додано до
матеріалів справи, та з якого
вбачається відсутність готової
продукції та товарів у ФОП ОСОБА_4,
колегія суддів дійшла висновку про не
доведення апелянтом наявності на час
відкриття ліквідаційної процедури
стосовно ФОП ОСОБА_4 книжкової
продукції, отриманої на підставі
укладених договорів купівлі-продажу з
ФОП ОСОБА_7 та ФОП ОСОБА_6, а також
безпідставність твердження про
неправомірне не включення зазначеної
книжкової продукції до ліквідаційної
маси банкрута.

Щодо посилання апелянта на
необхідність включення до
ліквідаційної маси банкрута
заробітної плати ОСОБА_4, як фізичної
особи, колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 з 27.01.2010р. по 15.01.2014р. займав
посаду директора ПП "Спецстройпроект-1"
(т.7, а.с. 219).

Згідно з довідки, виданої ПП
«Спецстройпроект-1», заробітна ОСОБА_4
за 2012р. склала 18425,00 грн., з яких утримано
2664,28 грн. податку з доходів фізичних
осіб та 663,30 грн. єдиного соціального
внеску (т.7, а.с. 221).

Згідно з довідки, виданої ПП
"Спецстройпроект-1", заробітна плата
ОСОБА_4 за 2013р. склала 18247,64 грн., з яких
утримано 2638,62 грн. податку з доходів
фізичних осіб та 656,91 грн. єдиного
соціального внеску (т.7, а.с. 220).

Відповідно до довідки, виданої ПП
"Спецстройпроект-1", заробітна плата
ОСОБА_4 за 2014р. склала 0 грн. 00 коп. (т.7,
а.с. 222).

Згідно з ч. 7 статті 48 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
кошти, отримані від продажу майна
громадянина-підприємця, визнаного
банкрутом, а також наявні у нього кошти
у готівковій формі вносять на
депозитний рахунок нотаріальної
контори або приватного нотаріуса та
використовуються за рішенням
господарського суду, який визнав
громадянина-підприємця банкрутом.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону
України "Про оплату праці" заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором роботодавець
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

Колегія суддів зазначає, що категорія
заробітна плата регулюється трудовим
законодавством України та має свою
особливу правову природу, яка
нерозривно пов'язана з фізичною особою,
яка її отримує.

Згідно з ст. 26 Закону України "Про
оплату праці" відрахування із
заробітної плати можуть провадитися
тільки у випадках, передбачених
законодавством. При кожній виплаті
заробітної плати загальний розмір
усіх відрахувань не може
перевищувати двадцяти відсотків, а у
випадках, передбачених законодавством,
- п'ятдесяти відсотків заробітної
плати, що належить до виплати
працівникам.

Враховуючи, що Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
нормами якого врегульована
ліквідаційна процедура
неплатоспроможного боржника, не
передбачено в межах процедур
банкрутства фізичної особи-підприємця
можливості відрахування заробітної
плати боржника як фізичної особи з
метою погашення зобов'язання перед
третіми особами, колегія суддів дійшла
висновку, що посилання апелянта на
можливість включення до ліквідаційної
маси банкрута заробітної плати ОСОБА_4
як фізичної особи є необґрунтованим та
таким, що суперечить принципам та
нормам діючого законодавства.

29.10.2014р. фізичною особою-підприємцем
подано звіт про банкрутство фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4 (т.7, а.с. 201-203).

Зокрема, до звіту фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 подано
наступні документи: ліквідаційний
баланс станом на 29.10.2014р., відповідно до
якого у боржника відсутні необоротні
та оборотні активи; документи щодо
проведення інвентаризації майна
банкрута; реєстр вимог кредиторів та
дані про розміри погашених вимог
кредиторів; копія трудової книжки
фізичної особи ОСОБА_11, а також довідки
про виплачену заробітну плату фізичній
особі ОСОБА_12 за період з 2012р. по 2013р.
включно.

Відповідно до ст. 32 Закону про
банкрутство після завершення усіх
розрахунків з кредиторами ліквідатор
подає до господарського суду звіт та
ліквідаційний баланс, до якого
додаються: показники виявленої
ліквідаційної маси (дані її
інвентаризації); відомості про
реалізацію об'єктів ліквідаційної маси
з посиланням на укладені договори
купівлі-продажу; копії договорів
купівлі-продажу та акти
приймання-передачі майна; реєстр вимог
кредиторів з даними про розміри
погашених вимог кредиторів; документи,
які підтверджують погашення вимог
кредиторів.

Згідно з ч. 5 ст. 32 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
якщо ліквідатор не виявив майнових
активів, що підлягають включенню до
ліквідаційної маси, він зобов'язаний
подати господарському суду
ліквідаційних баланс, який засвідчує
відсутність у банкрута майна.

Як встановлено колегією суддів,
ліквідаційна процедура у справі
завершена боржником - фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_4 особисто,
без залучення арбітражного керуючого.

Розглянувши наданий ФОП ОСОБА_4 звіт та
ліквідаційний баланс, а також
перевіривши хід ліквідаційної
процедури банкрута, колегія суддів
дійшла висновку про відповідність
проведеної ліквідаційної процедури
стосовно ФОП ОСОБА_4 вимогам чинного
законодавства, правомірність
встановлення факту відсутності у
боржника основних та оборотних фондів
для ведення господарської діяльності
та можливості погашення кредиторських
вимог, а також неможливості
відновлення платоспроможності
боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
господарський суд після
заслуховування звіту ліквідатора та
думки членів комітету кредиторів або
окремих кредиторів виносить ухвалу про
затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 40 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" господарський
суд припиняє провадження у справі про
банкрутство, зокрема, якщо затверджено
звіт ліквідатора в порядку,
передбаченому статтею 32 цього Закону.

Таким чином, колегія суддів,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дійшла висновку, що наявності
підстав для затвердження звіту по
банкрутству та ліквідаційного балансу
ФОП ОСОБА_4 та правомірності
оскаржуваної ухвали в цій частині.

Разом з цим, колегія суддів не
погоджується з висновком місцевого
господарського суду щодо визнання
вимог кредиторів, що не задоволені у
зв'язку з відсутністю майна банкрута,
погашеними та вважає, що ухвала в цій
частині підлягає скасуванню з огляду
на наступне.

Особливості банкрутства суб'єкта
підприємницької - громадянина
передбачено ст. ст. 47-49 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з ч. 2 ст. 49 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
після завершення розрахунків з
кредиторами громадянин-підприємець,
визнаний банкрутом, звільняється від
подальшого виконання вимог кредиторів,
що були заявлені після визнання
громадянина-підприємця банкрутом, за
винятком вимог, передбачених абзацом
другим цієї частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Цивільного
кодексу України фізична
особа-підприємець відповідає за
зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім своїм
майном, крім майна, на яке згідно із
законом не може бути звернено
стягнення.

Відповідно до ст.ст. 51, 52, 598-609
Цивільного кодексу України, ст. 47-49
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" однією із
особливостей підставі припинення
зобов'язань для фізичної
особи-підприємця є те, що у випадку
припинення суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи (виключення
з реєстру суб'єктів підприємницької
діяльності) її зобов'язання за
укладеними договорами не припиняються,
залишаються за нею як фізичною особою,
оскільки фізична особа не перестає
існувати. Фізична особа - підприємець
відповідає за своїми зобов'язаннями,
пов'язаними з підприємницькою
діяльністю, усім своїм майном.

Крім того, вказана правова позиція
викладена в постанові Верховного Суду
України від 04.12.2013р. у справі №6-125цс13.

Відповідно до ч. 1 ст. 111-28
Господарського процесуального кодексу
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів зазначає, що господарський суд
першої інстанції при прийнятті
оскаржуваної ухвали не врахував
особливість статусу суб'єкта
господарювання - фізичної особи -
підприємця, невірно застосував норми
матеріального права, необґрунтовано та
безпідставно визнав вимоги кредиторів,
які заявлені в ході проведення
процедур банкрутства ФОП ОСОБА_4 та не
задоволені у зв'язку з відсутністю
майна банкрута, погашеними.

У зв'язку з цим, ухвала господарського
суду Харківської області від 29.10.2014р. у
справі № 5023/3207/12 в зазначеній частині
підлягаю скасуванню.

Таким чином, за наведених вище підстав,
колегія суддів апеляційної інстанції
дійшла висновку, що апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" в особі
Харківської обласної дирекції АТ
"Райффайзен Банк Аваль" підлягає
частковому задоволенню, ухвала
господарського суду Харківської
області від 29.10.2014 р. у справі № 5023/3207/12 -
частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103,
п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. ст. 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" в особі Харківської
обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк
Аваль", м.Харків, задовольнити частково.

Пункт 2 резолютивної частини ухвали
господарського суду Харківської
області від 29.10.2014р. у справі № 5023/3207/12
скасувати.

В іншій частині ухвалу господарського
суду Харківської області від 29.10.2014р. у
справі № 5023/3207/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складений
22.12.2014р.

Головуючий суддя
Лакіза В.В.

Суддя
Білоусова Я.О.

Суддя
Бородіна Л.І.