м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23460/14 09.12.14

За позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна

залізниця»

До Приватного акціонерного
товариства «Київський
електровагоноремонтний

завод ім. Січневого
повстання 1918 року»

Про стягнення 35 055,00 грн. та
зобов'язання вчинити дії

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Будова Н.М. - по дов. №
3259-НЮ від 11.11.2014

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва були передані позовні вимоги
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна
залізниця» до Приватного акціонерного
товариства «Київський
електровагоноремонтний завод ім.
Січневого поставання 1918 року» про
стягнення 25 239,60 грн. пені, 9 815,40 грн.
штрафу передбачених ст. 231
Господарського кодексу України за
неналежне виконання взятих на себе
зобов'язань згідно договору на
модернізацію моторвагонного рухомого
складу № 40/2012-ЦЮ від 28.03.2012; про
зобов'язання Приватного акціонерного
товариства «Київський
електровагоноремонтний завод ім.
Січневого поставання 1918 року» виконати
гарантійний ремонт електричних машин:
тягових двигунів РТ-51Д зав. №№ 31435/84217,
29169/2367, розчеплювачів фаз зав. №№ 2598, 1467
та повернути їх моторвагонне депо
Фастів-1 в місячний термін або змінити
іншими того обсягу ремонту, який був
виконаний при плановому ремонті
об'єкта.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.10.2014 порушено провадження у
справі з присвоєнням № 910/23460/14 та
призначено її до розгляду на 25.11.2014.

Відповідачем в судовому засіданні
25.11.2014 було заявлено усне клопотання
про оголошення в засіданні суду
перерви.

Позивач в судовому засіданні 25.11.2014
заперечень проти оголошення в
засіданні перерви не навів.

В судовому засіданні 25.11.2014 на підставі
ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України було оголошено перерву
до 09.12.2014.

Позивачем в судовому засіданні 09.12.2014
подано заяву про зміну позовних вимог,
відповідно до якої просить суд
стягнути з відповідача 25 239,60 грн. пені, 9
815,40 грн. штрафу та про зобов'язання
відповідача виконати гарантійний
ремонт електричних машин: тягових
двигунів РТ-51Д зав. №№ 31435/84217, 29169/2367,
розчеплювачів фаз зав. №№ 2598, 1467 та
повернути їх моторвагонне депо Фастів-1
в місячний термін.

Позивач в судовому засіданні 09.12.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 09.12.2014 не
з'явився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 28.10.2014 не
виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення, з
огляду на наступне

Згідно абз. 2 п. 3.9.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання.

Протокол судового засідання від 25.11.2014
свідчить про те, що представник
відповідача Бабій Х.В. згідно
довіреності № ЮР209-12/13 від 23.12.2013 був
присутній в цьому засіданні та
повідомлений про те, що наступне судове
засідання відбудеться 09.12.2014.

Більше того в матеріалах справи наявна
розписка від 25.11.2014 представника
відповідача Бабій Х.В. про те, що
останньому повідомлено судом про дату,
час та місце проведення наступного
засідання у справі № 910/23460/14.

Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважного представника
відповідача суд не повідомлений.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови
Пленуму Вищого господарського сулу
України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки наявних в матеріалах справи
документів достатньо для її розгляду,
суд вважає, що неявка представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті.

В судовому засіданні 09.12.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

28.03.2012 між Приватним акціонерним
товариством «Київський
електровагоноремонтний завод ім.
Січневого повстання 1918 року»
(виконавець), Державною адміністрацією
залізничного транспорту України
(Укрзалізниця) та Державним
територіально-галузевим об'єднанням
«Південно-Західна залізниця» (сторона)
було укладено договір на модернізацію
моторвагонного рухомого складу №
40/2012-ЦЮ (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець
приймає на себе зобов'язання щодо
надання послуг з модернізацій під час
капітального ремонту КРП
електросекцій серії ЕР9м згідно з
«Правилами капітального ремонту ЕР-1,
КР-2 електропоїздів і електросекцій ЕР1,
ЕР2в/і, ЕР9в/і» ЦТ-0113, затвердженими та
введеними в дію наказом Укрзалізниці
від 27.04.2005 № 142-Ц3 і ТУ У 35.2-6-2004
«Електропоїзди серії ЕР9м з
наднормативним терміном служби.
Капітальний ремонт для продовження
терміну служби (КРП). Технічні умови».

Згідно з п. 1.2. договору виконавець
зобов'язується надати у встановлений
строк послуги, а замовник
зобов'язується прийняти ці послуги
відповідно до вимог, зазначених в
«Положенні про порядок подачі в ремонт
і видачі з рухомого складу»,
затвердженого наказом Міністерства
транспорту України № 261 від 22.04.2002 та
оплатити їх.

Спір виник в зв'язку з тим, що
відповідачем в порушення умов договору
не було своєчасно здійснено виконання
гарантійних ремонтних робіт, що
призвело до нарахування штрафних
санкцій.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погодженні ними, та умови, які
є обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Як свідчать матеріали справи на
виконання умов договору відповідачем
було проведено капітальний ремонт
(об'єм КР-2) електричних машин: тягових
двигунів РТ-51Д зав. №№ 31435/84217, 29169/2367,
розчеплювачів фаз зав. №№ 2598, 1467.

Згідно з п. 6.11. договору якість наданих
виконавцем послуг повинна
забезпечувати безвідмовну роботу
одиниці відремонтованої продукції
протягом півтора року з дня підписання
акту здачі об'єкту з модернізації в
разі безумовного дотримання
отримувачем правил експлуатації
модернізованої одиниці.

Відповідно до п. 6.12. договору
гарантійні терміни на окремі вузли,
агрегати і деталі встановлені на
відремонтований МВРС встановлюються
згідно з додатком № 5 до даного
договору.

Згідно додатку № 5 (Перелік гарантійних
термінів на вузли, агрегати та деталі
МВРС) визначено, що на тягові двигуни
електропоїздів та їх вузли після
капітального ремонту КР2 та на
допоміжні електричні машини змінного і
постійного струму та їх вузли після
капітального ремонту КР2 встановлено
гарантійний термін роботи не більше 2
(двох) років з дня вводу в експлуатацію
і не більше 2 (двох) років з дня
відвантаження з заводу.

Відповідно до п. 6.4. договору на
виявлені отримувачем дефектів
модернізації МВРС в гарантійний термін
експлуатації складається акт -
рекламація по формі згідно з додатком 7.

В матеріалах справи наявні наступні
акти-рекламації

№ 9 від 12.03.2013 - об'єктом ремонту є: серія
і № локомотива, секції ЕР-9м № 541-04;
електропоїзд ЕР-9м № 541; найменування,
тип та № вузла, агрегату асинхронний
розщеплювач фаз РФ-1Д зав. № 2598;

№ 11 від 12.03.2013 - об'єктом ремонту є: серія
і № локомотива, секції ЕР-9м № 524-06;
електропоїзд ЕР-9м № 541; найменування,
тип та № вузла, агрегату тяговий
електродвигун РТ-51Д зав. № 31435/84217;

№ 32 від 22.05.2013 - об'єктом ремонту є: серія
і № локомотива, секції ЕР-9м № 541-06;
електропоїзд ЕР-9м № 541; найменування,
тип та № вузла, агрегату асинхронний
розщеплювач фаз РФ-1Д зав. № 1467;

№ 47 від 22.11.2013 - об'єктом ремонту є: серія
і № локомотива, секції ЕР-9м № 541-02;
електропоїзд ЕР-9м № 541; найменування,
тип та № вузла, агрегату тяговий
електродвигун РТ-51Д зав. № 29169/2367.

Відповідно до п. 6.6. договору порядок
взаємодії отримувача і виконавця при
виникненні відмов модернізованого
МВРС та його обладнання в гарантійний
термін проводиться згідно з
«Положенням про порядок подачі в
ремонт і видачі з ремонту рухомого
складу», затвердженого наказом
Міністерства транспорту України від
22.04.2002 № 261. Усунення дефектів
виконавцем на місці, в умовах депо,
проводиться в термін, який вказується в
акті-рекламації та не повинен
перевищувати 15 днів. Усунення дефектів
ремонту (модернізації) виконавцем в
умовах підприємства виконавця,
проводиться в термін, який вказується в
акті-рекламації та не повинен
перевищувати 20 днів.

Положення про порядок подачі в ремонт і
видачі з ремонту рухомого складу,
затверджений наказом Міністерства
транспорту України № 261 від 22.04.2002 (далі
- Положення), встановлює основні
взаємовідносини між виконавцем та
замовником з технічних питань по
ремонту та модернізації рухомого
складу (далі за текстом РС), його вузлів
та агрегатів, що носять загальний
характер, і повністю або частково
використовуються сторонами як додаток
до договору.

Відповідно до п. 5.13. Положення при
неможливості усунення дефектів
ремонту силами замовника або виконавця
в умовах депо приписки рухомий склад
повертається виконавцю, про що
зазначається в акті-рекламації.

В поданих актах-рекламаціях № 9 від
12.03.2013, № 11 від 12.03.2013, № 32 від 22.05.2013, № 47
від 22.11.2013 зазначено, що усунення
дефектів має здійснюватись на
ремонтному заводі Приватного
акціонерного товариства «Київський
електровагоноремонтний завод ім.
Січневого поставання 1918 року».

Позивачем подано акт звірки обладнання
(електричні машини), яке знаходиться на
гарантійному ремонті у Приватного
акціонерного товариства «Київський
електровагоноремонтний завод ім.
Січневого поставання 1918 року» та не
поверненні в моторвагонне депо Фастів
станом на 15.09.2014 (складений
представниками відповідача та
скріплений печаткою останнього), з
якого вбачається, що обладнання, яке
зазначено в актах-рекламаціях № 9 від
12.03.2013, № 11 від 12.03.2013, № 32 від 22.05.2013, № 47
від 22.11.2013 не повернуто з ремонту.

В акті звірки обладнання від 15.09.2014
зазначено, що зазначене вище
обладнання було відправлено на
гарантійний ремонт 28.03.2013, 29.11.2013 та
06.08.2014.

Пунктом 5.15. Положення визначено, що при
поверненні виконавцю об'єктів ремонту,
усунення дефектів проводиться
виконавцем в термін не більше 20 робочих
днів з моменту їх надходження до
виконавця, після чого виконавець
безкоштовно повертає об'єкти ремонту
замовнику або замінює іншими того ж
обсягу ремонту, який був виконаний при
плановому ремонті об'єкта.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, матеріали справи свідчать, що
відповідач зобов'язання щодо
здійснення ремонту та повернення
об'єктів ремонту у визначені строки не
виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

З огляду на викладене, позовні вимоги
про зобов'язання відповідача виконати
гарантійний ремонт електричних машин є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу
України визначає що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Матеріалами справи підтверджується те,
що відповідач, в порушення умов
договору, у визначений строк
зобов'язання щодо гарантійного ремонту
обладнання не здійснив, а отже є таким,
що прострочив виконання зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено що, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу
України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері
господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями
у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 546 Цивільного кодексу
України встановлено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися
зокрема неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547
Цивільного кодексу України всі
правочини щодо забезпечення виконання
зобов'язань боржника перед кредитором
повинні здійснюватися виключно у
письмовій формі.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України визначає, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом зокрема сплата
неустойки.

Згідно з п. 5.4. договору штрафні санкції
за невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань за договором відповідно до
Господарського кодексу України.

Пунктом 5.6. договору передбачено, що за
несвоєчасну здачу об'єктів ремонту
отримувачу для слідування в депо
приписки згідно з умовами цього
договору виконавець сплачує
отримувачу пеню в розмірі 0,1% від ціни
одиниці модернізованого МВРС, що
зазначена в додатку 1, за кожну
прострочену добу затримки, а за
прострочення понад 30 днів додатково
стягується штраф у розмірі 7% одиниці
модернізації.

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по виконанню
ремонтних робіт, позивач просить
стягнути з відповідача 25 239,60 грн. пені, 9
815,40 грн. штрафу. З розрахунку пені та
штрафу, що міститься в позовній заяві
вбачається, що позивач нараховує
штрафні санкції на вартість ремонту в
сумі 57 906,00 грн. та в сумі 12 204,00 грн.

Додаток 3 до договору містить перелік
договірних цін на виконання ремонту
вузлів та агрегатів, які входять до
складу модернізації МВРС на 2012 рік,
згідно якого вартість ремонту
електричних машин РТ-51Д (ЕР9;9П;М) КР2
визначена в сумі 57 906,00 грн. та вартість
ремонту допоміжних машин і вузлів КР2
визначена в сумі 12 204,00 грн.

Частиною 2 статті 231 Господарського
кодексу України передбачено, що у разі
якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки, або порушення пов'язане з
виконанням державного контракту, або
виконання зобов'язання фінансується за
рахунок Державного бюджету України чи
за рахунок державного кредиту, штрафні
санкції застосовуються, якщо інше не
передбачено законом чи договором, у
таких розмірах:

за порушення умов зобов'язання щодо
якості (комплектності) товарів (робіт,
послуг) стягується штраф у розмірі
двадцяти відсотків вартості неякісних
(некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання
зобов'язання стягується пеня у розмірі
0,1 відсотка вартості товарів (робіт,
послуг), з яких допущено прострочення
виконання за кожний день прострочення,
а за прострочення понад тридцять днів
додатково стягується штраф у розмірі
семи відсотків вказаної вартості.

Аналіз наведеної норми матеріального
права дає підстави для висновку, що
застосування до боржника, який порушив
господарське зобов'язання, санкції у
вигляді штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 2
ст. 231 Господарського кодексу України,
можливо за сукупності таких умов:

- якщо інший розмір певного виду
штрафних санкцій не передбачено
договором або законом;

- якщо порушено господарське
зобов'язання, в якому хоча б одна
сторона є суб'єктом господарювання, що
належить до державного сектора
економіки;

- якщо допущено прострочення виконання
негрошового зобов'язання, пов'язаного з
обігом (поставкою) товарів, виконанням
робіт, наданням послуг, з вартості яких
і вираховується у відсотковому
відношенні розмір штрафу.

суд приходить до висновку про
задоволення вимог про стягнення з
відповідача суми штрафу в розмірі 5 361,65
грн.

Оскільки прострочення з виконання
ремонтних робіт мало місце, суд
приходить до висновку про задоволення
вимог позивача щодо стягнення з
відповідача 25 239,60 грн. пені, 9 815,40 грн.
штрафу (за обґрунтованими
розрахунками).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

Зважаючи на вищевказане, позовні
вимоги Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Київський
електровагоноремонтний завод ім.
Січневого повстання 1918 року» (м. Київ,
вул. Ползунова, 2, ) на
користь Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця» (м. Київ,
вул. Лисенка, 6, )

25 239 (двадцять п'ять тисяч двісті
тридцять дев'ять) грн. 60 коп. пені, 9 815
(дев'ять тисяч вісімсот п'ятнадцять)
грн. 40 коп. штрафу, 3 045 (три тисячі сорок
п'ять) грн. 00 коп. витрат по сплаті
судового збору.

3. Зобов'язати Приватне акціонерне
товариство «Київський
електровагоноремонтний завод ім.
Січневого поставання 1918 року» (м. Київ,
вул. Ползунова, 2, )
виконати гарантійний ремонт
електричних машин: тягових двигунів
РТ-51Д зав. №№ 31435/84217, 29169/2367,
розчеплювачів фаз зав. №№ 2598, 1467 та
повернути їх моторвагонне депо Фастів-1
в місячний термін.

Стягувач - Державне
територіально-галузеве об'єднання
«Південно-Західна залізниця» (м. Київ,
вул. Лисенка, 6, ).

Повне рішення складено 15.12.2014.

СуддяВ.В. Сівакова