ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Справа № 3/291-30/141

Вищий господарський суд України у
складі колегії:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Круглікової
К.С.,

Мамонтової
О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод" на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 04.11.2014 року за
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Морячок-М" на дії
відділу Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві у справі № 3/291-30/141
господарського суду міста Києва за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Морячок-М" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрвікорсервіс",
Комунального підприємства "Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна", третя особа:
Київська міська рада, Закрите
акціонерне товариство "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод",
про визнання права власності та
зобов'язання зареєструвати право
власності,

за участю представників:

Прокуратури: не з'явився,

ВДВС: не з'явився,

Позивача: Годованюк О.В., дов. № 25/14 від
25.03.2014 року,

Відповідача 1: не з'явився,

Відповідача 2: не з'явився,

Третя особа 1: не з'явився,

Третя особа 2: Балаценко М.І., дов. № 481/41
від 29.09.2014 року.

В с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Юнацький клуб "Юнга",
правонаступником якого є Товариство з
обмеженою відповідальністю "Морячок-М"
(далі - ТОВ "Морячок-М", Позивач, Заявник)
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрвікорсервіс" (далі - ТОВ
"Укрвікорсервіс", Відповідач 1) та
комунального підприємства "Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна" (далі - КП
"Київське МБТІ", Відповідач 2) про
визнання права власності на будівлю
елінгу, будівлю корпусу № 1, будівлю
корпусу № 2, будівлю корпусу № 3, басейн
№ 1, басейн № 2, огорожу території, пірс,
що знаходяться за адресою: Жуків
Острів, Голосіївський район м. Києва,
16-й кілометр Обухівського шосе, а також
про зобов'язання КП "Київське МБТІ"
здійснити за Позивачем державну
реєстрацію права власності на вказане
майно та усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою і
розташованими на ній будівлями та
спорудами за вказаною вище адресою.

Ухвалами господарського суду міста
Києва від 12.05.2010 року та від 18.08.2010 року
до участі у справі було залучено,
відповідно, Київську міську раду - в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача (далі - КМР, Третя
особа 1), та Закрите акціонерне
товариство "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод",
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод"
(далі - ПАТ "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод",
Третя особа 1) - в якості третьої особи,
яка заявляє самостійні вимоги на
предмет спору.

Також, з метою забезпечення позову ЗАТ
"Київський
суднобудівний-судноремонтний завод",
ухвалою господарського суду міста
Києва від 25.08.2010 року було накладено
арешт на майно: будівлю літ. "А"
загальною площею 802,6 м2, будівлю літ. "Б"
загальною площею 786,2 м2, будівлю літ. "В"
загальною площею 188,9 м2, будівлю літ. "Г"
загальною площею 306,6 м2, будівлю літ. "Д"
загальною площею 127 м2, будівлю літ. "Е"
загальною площею 94,6 м2, будівлю літ. "Ж"
загальною площею 80,2 м2, пірс літ "№ І"
площею 349,2 м2, паркан літ. "№ ІІ" площею
326,8 м2, басейн літ. "№ ІІІ" та басейн літ.
"№ IV", що знаходяться за адресою: м. Київ,
вул. Лютнева, 58-к, Острів Жуків.

Справа розглядалась та вирішувалась
судами неодноразово.

За результатами останнього судового
розгляду справи, рішенням
господарського суду міста Києва від
14.12.2011 року залишеним без змін
постановами Київського апеляційного
господарського суду від 03.04.2012 року та
Вищого господарського суду від 13.06.2012
року, позовні вимоги ТОВ "Юнацький клуб
"Юнга", було залишено без розгляду, а в
задоволенні позовних вимог ЗАТ
"Київський
суднобудівний-судноремонтний завод",
відмовлено.

Крім того, ухвалою господарського суду
міста Києва від 09.07.2012 року було
скасовано заходи до забезпечення
позову, вжиті ухвалою цього ж
господарського суду від 25.08.2010 року.

В подальшому, у квітні 2014 року ТОВ
"Морячок-М" звернулося до відділу
Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві (далі - ВДВС
Голосіївського РУЮ у місті Києві) із
заявою про примусове виконання ухвали
господарського суду міста Києва від
09.07.2012 року, проте постановою
останнього від 14.04.2014 року №42955566 у
прийнятті до провадження виконавчого
документа - ухвали господарського суду
міста Києва від 09.07.2012 року, було
відмовлено.

У зв'язку з цим, ТОВ "Морячок-М" подало до
господарського суду міста Києва скаргу
на дії ВДВС Голосіївського РУЮ у місті
Києві, у якій просило визнати недійсною
постанову вказаної виконавчої служби
від 14.04.2014 року про відмову у відкритті
виконавчого провадження щодо
виконання ухвали господарського суду
міста Києва від 09.07.2012 року та
зобов'язати цей орган здійснити певні
виконавчі дії, які були визначені
зазначеною ухвалою суду.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 30.09.2014 року у задоволенні
скарги ТОВ "Морячок-М", відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 04.11.2014 року
ухвалу господарського суду міста Києва
від 30.09.2014 року скасовано і скаргу ТОВ
"Морячок-М" задоволено: визнано
недійсною постанову ВДВС
Голосіївського РУЮ у місті Києві від
14.04.2014 року №42955566 про відмову у
відкритті виконавчого провадження з
виконання ухвали господарського суду
міста Києва від 09.07.2012 року та
зобов'язано ВДВС Голосіївського РУЮ у
місті Києві здійснити дії щодо
скасування заходів забезпечення
позову, вжитих ухвалою господарського
суду міста Києва від 09.07.2012 року.

У поданій касаційній скарзі, ПАТ
"Київський
суднобудівний-судноремонтний завод",
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального та матеріального права,
зокрема ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), ст.ст. 22, 25, 26, 49 Закону
України "Про виконавче провадження"
(далі - ЗУ "Про виконавче провадження",
Закон), просить скасувати постанову
апеляційного господарського суду та
залишити в силі ухвалу суду першої
інстанції.

Заслухавши пояснення учасників
судового процесу, вивчивши матеріали
справи та обговоривши доводи
касаційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про виконавче
провадження", в редакції від 04.11.2010 року
№ 2677-VI, який набрав чинності з 09.03.2011
року, виконавче провадження, як
завершальна стадія судового
провадження, та примусове виконання
рішень інших органів - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Також, статтями 6 та 11 згаданого Закону
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний використовувати надані
йому права відповідно до закону і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. Державний виконавець
роз'яснює особам, які беруть участь у
виконавчому провадженні або
залучаються до проведення виконавчих
дій, їхні права згідно з вимогами цього
Закону. Рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця можуть бути
оскаржені в порядку, встановленому цим
Законом. Державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Разом з тим, статтею 19 ЗУ "Про виконавче
провадження" передбачені підстави для
відкриття державним виконавцем
виконавчого провадження - на підставі
виконавчого документа, зазначеного в
статті 17 цього Закону і, зокрема, за
заявою стягувача або його представника
про примусове виконання рішення.

При цьому, пунктом 1 ч. 1 ст. 26 вказаного
Закону також передбачено, що державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання.

Тобто, вказаними статтями 19 та 26 Закону
визначені підстави для відкриття
державним виконавцем виконавчого
провадження та відмови у відкритті
такого провадження.

Водночас, частиною 1 ст. 25 ЗУ "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

При цьому, пунктом 4.2.11. Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затв. Наказом Міністерства
юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року,
передбачено, що при скасуванні судом
заходів забезпечення позову за
завершеними виконавчими провадженнями
державний виконавець відновлює
виконавче провадження протягом трьох
робочих днів з дня надходження рішення
суду, після чого майно звільняється
з-під арешту за постановою державного
виконавця без винесення постанови про
відкриття виконавчого провадження.
Копія постанови державного виконавця
про звільнення майна боржника з-під
арешту надсилається сторонам та до
відповідного органу (установи) для
зняття арешту.

В даному випадку, постановою ВДВС
Голосіївського РУЮ у місті Києві №
42955566 від 14.04.2014 року ТОВ "Морячок-М" було
відмовлено у прийнятті до провадження
виконавчого документа - ухвали
господарського суду міста Києва від
09.07.2012 року, з посиланням на положення
ст.ст. 22, 24, 26 ЗУ "Про виконавче
провадження" і те, що Заявником було
пропущено строк для пред'явлення до
виконання вказаного документу.

Разом з тим, звертаючись із скаргою на
дії ВДВС Голосіївського РУЮ у місті
Києві в порядку ст. 1212 ГПК України, ТОВ
"Морячок-М" вказувало на порушення
виконавчою службою при винесенні
постанови № 42955566 від 14.04.2014 року, як
положень ЗУ "Про виконавче
провадження", так і згаданого вище п.
4.2.11. Інструкції з організації
примусового виконання рішень.

Суд першої інстанції, за результатами
розгляду скарги ТОВ "Морячок-М",
посилаючись на положення ст.ст. 24, 26 ЗУ
"Про виконавче провадження" і те, що
Заявником було саме пропущено строк
пред'явлення до виконання ухвали
господарського суду від 09.07.2012 року про
скасування арешту майна, дійшов
висновку про правомірність відмови
ВДВС Голосіївського РУЮ у місті Києві у
відкритті виконавчого провадження
ухвали суду від 09.07.2012 року, та - про
відмову у задоволенні вказаної скарги.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції,
скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції та приймаючи постанову про
задоволення скарги ТОВ "Морячок-М" на
дії ВДВС Голосіївського РУЮ у місті
Києві, з посиланням на ст.ст. 19 та 26 ЗУ
"Про виконавче провадження", і те, що при
винесенні оскаржуваної постанови
державний виконавець безпідставно
посилався на п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону
України, який стосується саме
відкриття виконавчого провадження,
помилково ототожнюючи тим самим
процедури відкриття виконавчого
провадження та відновлення завершення
такого провадження, з урахуванням при
цьому пункту 4.2.11. вказаної вище
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, дійшов висновку про
незаконність постанови ВДВС
Голосіївського РУЮ у місті Києві №
42955566 від 14.04.2014 року про відмову ТОВ
"Морячок-М" у прийнятті до провадження
виконавчого документа - ухвали
господарського суду міста Києва від
09.07.2012 року, та визнання її недійсною, а
також - про необхідність скасування
ухвали суду першої інстанції про
відмову в задоволенні скарги ТОВ
"Морячок-М", визнавши доводи останнього
обґрунтованими.

Вказані висновки суду апеляційної
інстанції, відповідають фактичним
обставинам справи та наявним
матеріалам і ґрунтуються на
правильному застосуванні норм
матеріального права, із дотриманням
процесуальних норм.

Доводи касаційної скарги не
спростовують висновків апеляційного
господарського суду, а тому підстав для
зміни чи скасування постанови суду
апеляційної інстанції, не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117 - 1119, 11111, 11113, 1212
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Київський
суднобудівний-судноремонтний завод"
залишити без задоволення, а постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 04.11.2014 року у
справі № 3/291-30/141 - без змін.

Головуючий суддя
Малетич М.М.

Судді
Круглікова К.С.

Мамонтова О.М.