ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2014 року Справа №
904/6203/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого: судді Дарміна М.О.
(доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Чус О.В.

при секретарі судового засідання:
Ситниковій М.Ю.

Представники сторін:

від позивача: Припшина О.С., довіреність
№б/н від 28.10.14, представник;

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"НІКОПОЛЬСЬКИЙ РЕМОНТНИЙ ЗАВОД" на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 20.10.2014
року у справі №904/6203/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВОСТОК-ЗАПОРІЖЖЯ",

до Приватного акціонерного товариства
"НІКОПОЛЬСЬКИЙ РЕМОНТНИЙ ЗАВОД",

про стягнення суми основного боргу за
договором поставки в розмірі
1044480грн.00коп., пені в розмірі
22293грн.36коп. та 3% річних в розмірі
2950грн.70коп., -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого
господарського суду :

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 20.10.2014
року у справі №904/6203/14 (головуючий суддя
Новікова Р.Г.) позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Восток - Запоріжжя"
до Приватного акціонерного товариства
"Нікопольський ремонтний завод" про
стягнення суми основного боргу за
договором поставки в розмірі
1044480грн.00коп., пені в розмірі
22160грн.62коп. та 3% річних в розмірі
2929грн.74коп. задоволено в повному
обсязі.

Приймаючи рішення, господарський суд
дійшов висновку, що обставини, на які
посилається позивач в обґрунтування
заявлених вимог про стягнення з
відповідача суми боргу у розмірі
1044480грн.00коп., підтверджені матеріалами
справи та не спростовані відповідачем,
розмір пені, та розрахунок суми 3%
річних наданий позивачем, суд визнав
вірними та відповідаючи вимогам
чинного законодавства.

Підстави з яких порушено питання про
перегляд рішення:

Не погодившись з вказаним рішенням,
Приватне акціонерне товариство
"НІКОПОЛЬСЬКИЙ РЕМОНТНИЙ ЗАВОД"
звернулося до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій з
посиланням на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення господарського суду
Дніпропетровської області 20.10.2014 року у
справі №904/6203/14 скасувати повністю,
прийняти нове рішення , яким відмовити
у повному обсязі у задоволенні
позовних вимог про стягнення суми
основного боргу за договором поставки
в розмірі 1044480грн. 00 коп., пені в розмірі
22160 грн.62 коп. та 3 % річних в розмірі 2929
грн.74 коп.

В апеляційній скарзі скаржник
зазначає, що позивач жодним належним та
допустимим доказом не довів настання у
відповідача обов'язку щодо сплати суми
основного боргу та обґрунтованість
своїх вимог в цій частині. У зв'язку з
недоведеністю порушення відповідачем
строків оплати товару до відповідача
не можуть бути застосовані правові
наслідки передбачені у разі порушення
зобов'язань встановлених договором чи
законом, тобто сплата 3% річних від суми
заборгованості та пені. На думку
відповідача, у позивача взагалі
відсутнє право вимагати сплати пені за
порушення строків оплати товару,
оскільки конкретний її розмір
договором не визначено.

Доводи, викладені у відзиві на
апеляційну скаргу:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВОСТОК-ЗАПОРІЖЖЯ"
надало відзив на апеляційну скаргу, в
якому просить рішення господарського
суду Дніпропетровської області від
20.10.2014 року у справі №904/6203/14- залишити
без змін, апеляційну скаргу без
задоволення. У відзиві зазначає, що
відповідач свої зобов'язання за
Договором щодо сплати не виконав,
внаслідок чого у нього перед позивачем
виникла заборгованість в сумі 1044480,00
грн. Позивач вважає безпідставним
посилання апелянта на недостатність
доказів для підтвердження виставлених
рахунків на оплату товару, оскільки не
зрозуміло чим користувався апелянт,
коли зазначав у скарзі, що в описі
вкладення повинен бути зазначений
номер поштового відправлення, тому як
заповнення опису вкладення передує
видачі фіскального чеку на
підтвердження оплати послуг поштового
зв'язку. На думку позивача, нарахування
пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ за порушення відповідачем
грошових зобов'язань, не суперечить ані
положенням договору, ані вимогам
чинного законодавства України.

У судовому засіданні представник
позивача надав суду додаткові усні
пояснення по апеляційній скарзі.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

У судовому засіданні була оголошена
вступна та резолютивна частина
постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені
апеляційною інстанцією:

12.02.2014р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Восток - Запоріжжя"
(далі - постачальник) та Приватним
акціонерним товариством
"Нікопольський ремонтний завод" (далі -
покупець) підписаний договір №120214/5. За
умовами зазначеного договору,
постачальник зобов'язується поставити,
а покупець прийняти та оплатити
продукцію матеріально - технічного
призначення, в подальшому іменовану
"товар". Найменування, асортимент,
номенклатура, сортамент, кількість,
ціна, умови та строки поставки товару
вказані у специфікаціях, які оформлені
у вигляді додатків до цього договору.

В п. 2.1 договору передбачено, що ціна
товару, який поставляється за
договором, визначається у гривнах та
вказана у специфікаціях до цього
договору.

Сума договору складається із суми
специфікацій, які є невід'ємною
частиною цього договору (пункт 2.4
договору).

Згідно до пункту 3.1 договору товар за
цим договором поставляється на умовах,
вказаних у специфікаціях, згідно
Інкотермс 2000.

Згідно з положеннями пункту 3.4 договору
разом з товаром постачальник передає
покупцю наступні документи: рахунок -
фактуру; накладну; сертифікат якості
виробника чи інші документи, які
підтверджують якість товару.

За умовами пункту 4.1 договору (з
урахуваннями додаткової угоди від
19.05.2014р. до договору) передбачено, що
розрахунки за цим договором
здійснюються покупцем шляхом
перерахування грошових коштів в
розмірі вартості партії товару на
рахунок постачальника за фактом
поставки кожної узгодженої сторонами
партії товару протягом 25 календарних
днів, які обчислюються з дня,
наступного за днем поставки партії
товару. Сторони в специфікаціях на
поставку кожної конкретної партії
товару можуть узгодити інший порядок
розрахунків, інший ніж зазначений в
цьому пункті договору, як відносно
всієї партії товару, так і окремих
найменувань товару, які входять до цієї
партії.

У пункті 7.5 договору визначено, що у
випадку несвоєчасного виконання
розрахунків за цим договором покупець
сплачує постачальнику пеню в розмірі
не більше подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
нараховується пеня від суми
заборгованості.

Сторони згідно з специфікаціями №120214/2
від 19.05.2014р., №120214/3 від 06.06.2014р. та №120214/4
від 10.06.2014р. до договору, узгодили
поставку товару на загальну суму в
розмірі 1044480грн.00коп.

За умовами специфікації №120214/2 від
19.05.2014р. покупець здійснює оплату
товару, який поставляється - протягом 30
календарних днів з моменту поставки та
виставлення рахунку.

Товар, який поставляється за
специфікаціями №120214/3 від 06.06.2014р. та
№120214/4 від 10.06.2014р. оплачується покупцем
протягом 25 календарних днів з моменту
поставки та виставлення рахунку.

Поставка товару згідно зазначених
специфікацій відбулась 22.05.2014р. та
11.06.2014р., що підтверджується
видатковими накладними №200 від 22.05.2014р.,
№233 від 11.06.2014р., №232 від 11.06.2014р. та
довіреностями на отримання
матеріальних цінностей.

16.06.2014р. між сторонами підписаний акт
№41 приймання продукції за якістю, яким
сторони встановили, що поставлений
згідно з видатковою накладною №232 від
11.06.2014р. марганець металевий Мн95 не
відповідає вимогам ГОСТ 6008-90, внаслідок
чого підлягає поверненню з заміною в
строк до 19.06.2014р.

Мотиви з яких суд апеляційної
інстанції виходив при прийнятті
постанови:

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність юридичної оцінки
встановлених фактичних обставин
справи, застосування господарським
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті ним рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
закону, інших правових актів, договору,
а за відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами статті 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського
кодексу України та статті 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином. Відповідачем не були
виконані грошові зобов'язання, доказів
припинення відповідних зобов'язань
перед позивачем у будь-який інший
передбачений законом спосіб,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Доводи апеляційної скарги щодо не
надання позивачем доказів своєчасного
виставлення рахунків і ненадання
специфікацій, передбачених п.1.1, 4.1
Договору і як наслідок невиникнення у
останнього права вимоги оплати за
поставлений товар колегією суддів до
уваги не приймаються з огляду на
наступне.

Згідно ч. 1 ст. 666 ЦК України, якщо
продавець не передає покупцеві
приналежності товару та документи, що
стосуються товару та підлягають
переданню разом з товаром відповідно
до договору купівлі-продажу або актів
цивільного законодавства, покупець має
право встановити розумний строк для їх
передання.

Якщо приналежності товару або
документи, що стосуються товару, не
передані продавцем у встановлений
строк, покупець має право відмовитися
від договору купівлі-продажу та
повернути товар продавцеві (ч. 2 ст. 666 ЦК
України).

При отриманні товару Покупцем не
подавалося жодних заперечень щодо
неналежності виконання Постачальником
прийнятих за Договором зобов'язань з
поставки Товару.

Виходячи зі змісту статей 688 та 690 ЦК
України, поставлені без згоди Покупця
товари, від яких Покупець відмовився,
повинні прийматися ним на
відповідальне зберігання.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Доводи апелянта, щодо неправомірності
застосування штрафних санкцій не
приймаються до уваги колегією суддів,
оскільки є похідними від доводів про
ненастання стоків оплати поставленого
товару.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з рішенням
місцевого господарського суду, який
всебічно, повно та об'єктивно з'ясував
всі обставини справи, правильно
застосував норми процесуального та
матеріального права, що у
відповідності до п.1 ч.1 ст.103 ГПК України
є підставою для залишення рішення
місцевого господарського суду без
змін, а скарги - без задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судова колегія вважає за необхідне
залишити без змін розподіл судових
витрат.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства
"НІКОПОЛЬСЬКИЙ РЕМОНТНИЙ ЗАВОД" -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 20.10.2014
року у справі №904/6203/14- залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України
через Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено
25.12.2014р.

Головуючий суддя М.О.Дармін
Суддя О.В. Березкіна Суддя

О.В. Чус