м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/27528/14 23.12.14

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши
справу

за позовомПриватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "Інго Україна" доВідкритого
акціонерного товариства Національна
страхова компанія "Оранта"
простягнення 38 650 грн 66
коп.Представники сторін:від
позивача:Пoдкуйко О.Ю., довіреність від
02.01.2014 від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.12.2014 до Господарського суду міста
Києва надійшла позовна заява
Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Інго
Україна" з вимогами до Відкритого
акціонерного товариства Національна
страхова компанія "Оранта" про
стягнення 38 650 грн 66 коп.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що відповідач в
порушення норм чинного законодавства
України не виконав зобов'язання щодо
відшкодування шкоди, заподіяної
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди майну власника
автотранспортного засобу Toyota,
державний номер BT7007AE, водієм
транспортного засобу ВАЗ, державний
номер BT1658AB, цивільна відповідальність
власника якого застрахована
відповідачем відповідно до Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9240098, та право вимоги за
якою перейшло до позивача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.12.2014 порушено провадження у
справі № 910/27528/14, розгляд справи
призначений на 23.12.2014.

17.12.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшов відзив на позовну
заяву, в якому відповідач не заперечує
проти позовних вимог та просить
розглядати справу за його відсутності.

18.12.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
Департаменту інформаційного
забезпечення, аналізу та методології
страхування Моторного (транспортного)
бюро України надійшов витяг з
Централізованої бази даних Моторного
(транспортного) страхового бюро
України.

22.12.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи для
долучення до матеріалів справи на
виконання ухвали суду від 10.12.2014.

У судове засідання 23.12.2014 з'явився
представник позивача, надав пояснення
по суті спору, в яких позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи, а
також на клопотання відповідача про
розгляд справи за його відсутності,
розгляд справи відбувається з
урахуванням положень статті 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
матеріалами.

У судовому засіданні 23.12.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані суду
докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до довідки Міністерства
внутрішніх справ України про
дорожньо-транспортну пригоду № 9155771 та
постанови Комсомольського районного
суду м. Херсона від 22.02.2013 у справі №
667/1189/13-п встановлено, що 10.02.2013 Чабанов
О.С., керуючи автомобілем ВАЗ, державний
номер BT1658AB, не надав переваги в русі та
здійснив зіткнення з автомобілем Toyota,
державний номер BT7007AE, під керуванням
Апонаско О.В., що призвело до
механічних пошкоджень транспортних
засобів.

Вищевказаною постановою Чабанова
Олександра Сергійовича визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого статтею
124 Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

09.11.2012 між Приватним акціонерним
товариством "Акціонерна страхова
компанія "Інго Україна" (страховик) та
Спільним В.І. (страхувальник, власник
транспортного засобу Toyota, державний
номер BT7007AE) було укладено договір
добровільного страхування
автотранспорту № 730554226.12, відповідно до
умов якого транспортниий засіб марки
Toyota, державний номер BT7007AE, було
застраховано від ризику ДТП.

У відповідності до умов пункту 5
договору страхування строк дії
договору визначено з 10.11.2012 по 09.11.2013.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону
України "Про страхування" договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 20 Закону України "Про
страхування" страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про
страхування" визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

У відповідності до частини 1 статті 25
Закону України "Про страхування"
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

Відповідно до рахунку-фактури № СФ-13158
від 14.02.2013, виставленого Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Авто-Плаза", та враховуючи Звіт № 72/02-13
про оцінку вартості (розміру) збитків,
завданих пошкодженням транспортного
засобу, складений Фізичною особою -
підприємцем Болдирєвим С.М., фактична
вартість відновлювального ремонту
транспортного засобу Toyota, державний
номер BT7007AE, складає 40 518 грн 14 коп. з ПДВ

Згідно із страховим актом, складеним
позивачем, № 70150 від 27.02.2013 та
розрахунком страхового відшкодування,
розмір страхового відшкодування
складає 39 160 грн 66 коп.

На підставі заяви про виплату
страхового відшкодування від 14.02.2013
позивачем виплачено страхове
відшкодування в розмірі 39 160 грн 66 коп.
на рахунок Товариством з обмеженою
відповідальністю "Авто-Плаза", що
підтверджується платіжним дорученням
№ 2488 від 05.03.2013, належним чином
засвідчена копія якого наявна в
матеріалах справи.

Як встановлено судом, відповідно до
відомостей з Централізованої бази
даних Моторного (транспортного)
страхового бюро України, станом на
10.02.2013, цивільна відповідальність
власника транспортного засобу ВАЗ,
державний номер BT1658AB, застрахована
Відкритим акціонерним товариством
Національна страхова компанія "Оранта"
відповідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/9240098 зі
встановленим розміром страхової суми
за шкоду заподіяну майну - 50000 грн,
франшизи - 510 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 1166
Цивільного кодексу України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187
Цивільного кодексу України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно з статтею 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 7
Закону України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні" встановлено, що
проведення оцінки майна є обов'язковим
для визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

Водночас, Законом України "Про
обов'язкове страхування власників
наземних транспортних засобів" не
передбачено обов'язкового проведення
професійної оцінки шкоди, завданої при
ДТП транспортному засобу, суб'єктами
оціночної діяльності та необхідність
відшкодування шкоди не ставиться у
залежність від проведення такої
оцінки. Звіт про оцінку транспортного
засобу є лише попереднім оціночним
документом, у якому зазначається про
можливу, але не кінцеву суму, яку
необхідно витратити на відновлення
транспортного засобу.

Відповідно до пункту 7.38 вказаної
Методики значення коефіцієнта
фізичного зносу (Ез) приймається таким,
що дорівнює нулю для нових складників
та для складників КТЗ, строк
експлуатації яких не перевищує 5 років -
для легкових КТЗ виробництва країн СНД
та 7 років - для інших легкових КТЗ.

Зі свідоцтва про реєстрацію
пошкодженого автомобіля Toyota, державний
номер BT7007AE, (копія якого міститься у
матеріалах справи) вбачається, що рік
випуску автомобіля - 2011, а отже на
момент ДТП строк його експлуатації не
перевищував семи років. Таким чином,
підстав для вирахування зносу в даному
випадку немає.

Судом також враховано, що у пункті 7.39
вищезазначеної Методики наведені
винятки стосовно використання
зазначених у пункті 7.38 Методики вимог,
однак сторонами не було надано доказів
щодо існування вказаних обставин.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
512 Цивільного кодексу України кредитор
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою внаслідок виконання
обов'язку боржника третьою особою.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного
кодексу України до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

У зв'язку з виплатою страхового
відшкодування страхувальнику, позивач
набув право вимоги до особи
відповідальної за заподіяний збиток,
оскільки відповідно до статті 993
Цивільного кодексу України та статті 27
Закону України "Про страхування" до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування, в межах фактичних
затрат переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Таким чином, до позивача у межах
фактичних витрат і суми страхового
відшкодування перейшло право вимоги,
яке страхувальник мав до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу марки ВАЗ,
державний номер BT1658AB, була
застрахована Відкритим акціонерним
товариством Національна страхова
компанія "Оранта" за Полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9240098, відповідно до
положень Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" обов'язок щодо відшкодування
збитку, завданого внаслідок ДТП водієм
транспортного засобу ВАЗ, державний
номер BT1658AB, власнику автотранспортного
засобу Toyota, державний номер BT7007AE,
покладається на відповідача.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" розмір франшизи при
відшкодуванні шкоди, заподіяної майну
потерпілих, встановлюється при
укладанні договору обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності і не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АВ/9240098 розмір
франшизи складає 510 грн.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищезазначене, вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
страхового відшкодування визнаються
судом обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у розмірі 38 650
грн 66 коп.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національна страхова
компанія "Оранта" (02081, м. Київ, вул.
Здолбунівська, буд. 7-Д,
ідентифікаційний код 00034186) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Інго
Україна" (01054, м. Київ, вул. Воровського,
буд. 33, ідентифікаційний код 16285602)
грошові кошти у розмірі 38 650 (тридцять
вісім тисяч шістсот п'ятдесят) грн 66
коп. та витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 25.12.2014

Суддя
Н.Б. Плотницька