номер провадження справи 33/84/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2014
Справа № 908/3685/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" (юридична
адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-б;
поштова адреса: 04050, м. Київ, вул.
Мельникова, 81, корп. 20)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ремшляхбуд" (70032,
с.Дружелюбівка Вільнянського району
Запорізької області)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько
Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача : Біллеріс Ю.О. -
довіреність №б/н від 06.11.2013 р.;

від відповідача: Ткач Д.М. - довіреність
№ б/н від 16.05.2014 р.;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта
Банк", м. Київ звернулося в
господарський суд Запорізької області
із позовною заявою про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ремшляхбуд",
с.Дружелюбівка Вільнянського району
Запорізької області заборгованості за
кредитним договором № 04/01/11-К від 25.07.2011
р. в розмірі 544683,75грн., з яких: 477698,98 грн. -
сума заборгованості за кредитом, 46919,21
грн. - сума пені за несвоєчасне
повернення кредиту, 18270, 99 грн. - сума
заборгованості за процентами, 1794,57 грн.
- сума пені за несвоєчасне повернення
процентів.

В обґрунтування заявленого позову
позивач посилався на наступні
обставини. На виконання умов
укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та
ТОВ «Ремшляхбуд» кредитного договору
№ 04/01/11-К від 25.07.2011 р. Банк надав
відповідачу кредит в сумі 1457778,00грн. За
умовами кредитного договору
відповідач зобов'язався повернути
кредит у термін не пізніше 19.07.2013 р. та
сплатити проценти за його
користування. З боку ПАТ
«Кредитпромбанк» зобов'язання за
кредитним договором були виконані
належним чином. Проте, з боку
відповідача договірні зобов'язання
належним чином та у повному обсязі
виконані не були. 27.09.2013 року між ПАТ
«Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк»
було укладено договір купівлі-продажу
прав вимоги, згідно якого, ПАТ «Дельта
Банк» (позивач) набув статус Нового
кредитора, в тому числі, за кредитним
договором укладеним між ТОВ
«Ремшляхбуд» та ПАТ «Кредитпромбанк» в
сумі 495969,97 грн. (477698,98грн. сума
заборгованості за кредитом та 18270,99 грн.
сума нарахованих відсотків за
кредитом). Як вказувалось у позовній
заяві, станом на 08.09.2014р. сума
заборгованості відповідача за
кредитним договором становила 544683,75
грн., з яких - 477698,98 грн. сума
заборгованості за кредитом, 18270,99грн.
сума нарахованих відсотків за
кредитом, 46919,21 грн. сума пені за
несвоєчасне повернення кредиту та 1794,57
грн. сума пені за несвоєчасне
повернення відсотків. Посилаючись на
приписи норм ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 1049,
1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193,
229, 231 Господарського кодексу України,
позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 30.09.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/3685/14,
розгляд якої призначено на 04.11.2014 р.

На підставі ст. 77 ГПК України в судовому
засіданні 04.11.2014 р. (в присутності
представників сторін) було оголошено
перерву до 25.11.2014 р.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 25.11.2014 р., на
підставі ст. 69 ГПК України, продовжено
строк розгляду справи на 15-ть днів - до
15.12.2014 р., розгляд справи відкладено на
10.12.2014 р.

В судовому засіданні 10.12.2014 р. на
підставі ст. 77 ГПК України оголошено
перерву до 15.12.2014 р. на 09 год. 30 хв.

У судовому засіданні 15.12.2014р., яке
відбулось о 9 год. 30 хв. оголошувалась
перерва на 15.12.2014р. на 12 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 10.12.2014 р. відмовлено у
прийнятті зустрічного позову ТОВ
"Ремшляхбуд" до Публічного
акціонерного товариства
"Кредитпромбанк", м. Київ (відповідач 1)
та до ПАТ "Дельта Банк", м. Київ
(відповідач 2), третя особа - Приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу Шевченко Дарина
Геннадіївна, м. Київ про визнання
частково недійсним договору купівлі -
продажу прав вимоги від 27.09.2013р.,
укладеного між ПАТ "Кредитпромбанк" та
ПАТ "Дельта - Банк" в частині передачі
прав та зобов'язань за кредитним
договором № 04/01/11-К від 25.07.2011р.

Відповідач - проти позову заперечив.
Свою правову позицію виклав у
письмовому відзиві. Зокрема, ТОВ
«Ремшляхбуд» вважає, що заміна
кредитора у зобов'язаннях за Кредитним
договором відбулася з порушенням вимог
діючого законодавства. Всупереч
приписам Цивільного кодексу України,
ТОВ «Ремшляхбуд» за Кредитним
договором не було своєчасно
повідомлено про заміну кредитора у
зобов'язаннях. Також, відповідач
звернув увагу суду на те, що ПАТ «Дельта
Банк» не надано до суду акту
приймання-передачі прав вимоги за
договором купівлі-продажу прав вимоги
від 27.09.2013р. До позовної заяви додано
лише акт приймання - передачі прав
вимоги до додаткового договору від
04.11.2013р., а не до договору
купівлі-продажу прав вимоги від 27.09.2013р.
При цьому, ані суду, ані відповідачу не
надано додаткового договору від
04.11.2013р. на який йдеться посилання у
вищевказаному акті.

Крім того, посилаючись на положення
пункту 3.4.4 Кредитного договору, яким
встановлено обов'язок відповідача
повністю погасити заборгованість за
кредитом не пізніше 19 липня 2013 року,
відповідач вважає, що позивач, у разі
підтвердження факту порушення
грошового зобов'язання відповідачем
перед позивачем, мав би право,
враховуючи приписи ч. 6 ст. 232 ГК України,
нараховувати пеню протягом 6 місяців
від дня, коли зобов'язання мало бути
виконано: з 20 липня 2013 року по 20.01.2014 р., а
не з 10.03.2014р. по 08.09.2014р., як вказано у
позові. Посилаючись на приписи норм
ст.ст. 256, 258, 261, 267 Цивільного кодексу
України відповідач зазначає, що строк
позовної давності відносно вимоги про
стягнення пені сплив - 19.07.2014р. Позов
пред'явлено до суду після спливу строку
позовної давності, що є підставою для
відмови у позові за вимогами про
стягнення пені.

ТОВ «Ремшляхбуд» не погоджується із
сумою заборгованості за кредитом в
розмірі 477 698, 98 грн., яку просить
стягнути ПАТ «Дельта Банк» у
первісному позові. Зокрема, вказує, що
заявлена до стягнення сума зменшилась
на суму 37 844, 39 грн., яку ПАТ «Дельта
Банк» списало в рахунок погашення
заборгованості за Кредитним договором
№04/10/11-КЛТ з поточного рахунку ТОВ
«Ремшляхбуд» платіжним дорученням №
78701977 від 29.09.2014р. При цьому, як відзначає
відповідач, ТОВ «Ремшляхбуд» не може
підтвердити чи спростувати суму
заборгованості за кредитом, оскільки
не має можливості сформувати виписки з
банку ПАТ «Кредитпромбанк» через
систему клієнт-банк, оскільки вона не
працює. У зв'язку з цим, відсутня
можливість перевірити відповідність
заявлених до стягнення сум
заборгованості за кредитом за даними
власних банківських виписок.
Враховуючи вищевикладене, відповідач
просить суд відмовити у задоволенні
позову в повному обсязі.

Присутній в судовому засіданні 15.12.2014р.
представник позивача звернувся до суду
з письмовою заявою (вих. б/н від 15.12.2014р.)
про зменшення розміру позовних вимог, в
якій, посилаючись на проведення
відповідачем, після направлення позову
до суду, часткової оплати
заборгованості по кредиту та
процентах, в загальній сумі 37844,39 грн.,
просить суд стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість за
Кредитним договором № 04/01/11-К
від 25 липня 2011 року в розмірі 517164,96 грн.,
з яких: 458125,58грн. - сума заборгованості
за кредитом; 57124,68 грн. - розмір пені за
несвоєчасне повернення кредиту; 1914,70
грн. - розмір пені за несвоєчасне
повернення процентів. При цьому,
позивачем було надано розрахунок пені,
в якому зазначено інший період
нарахування ніж в позові, а саме пеня за
несвоєчасне повернення кредиту
нарахована позивачем за період з 11.06.2014
р. по 10.12.2014 р. сумі 57124,08 грн., а пеня за
несвоєчасне повернення процентів
нарахована позивачем за період з 30.03.2014
р. по 28.09.2014 р. в сумі 1914,70 грн.

Згідно до ст. 22 ГПК України, позивач
вправі до прийняття рішення по справі
збільшити розмір позовних вимог за
умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви.

Відповідно до п. 3.10 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», передбачені
частиною четвертою статті 22 ГПК
України права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення
судом першої інстанції. Під
збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві.

В даному випадку фактично, заява
позивача, в частині стягнення пені за
несвоєчасне повернення кредиту та
процентів за період з 11.06.2014 р. по 10.12.2014
р. та за період з 30.03.2014 р. по 28.09.2014 р.,
відповідно, не є заявою про зменшення
розміру позовних вимог, оскільки вона
містить позовну вимогу - про стягнення
суми 57124,08 грн. грн. пені за несвоєчасне
повернення кредиту, нарахованої за
період з 11.06.2014 р. по 10.12.2014 р. та про
стягнення суми 1914,70 грн. пені за
несвоєчасне повернення процентів,
нарахованої за період з 30.03.2014 р. по
28.09.2014 р.

Однак, в позовній заяві позивачем було
первісно заявлено вимогу про стягнення
суми 46919,21грн. пені за несвоєчасне
повернення кредиту і суму 1794,57грн. пені
за несвоєчасне повернення нарахованих
процентів.

Таким чином фактично, заява позивача -
за вимогами про стягнення пені за
несвоєчасне повернення кредиту та пені
за несвоєчасне повернення процентів
(із визначеням нового періоду її
нарахування), яка надійшла до суду
15.12.2014р., є заявою про збільшення
розміру позовних вимог та одночасно
заявою про зміну підстави позову.

Відповідно до п. 3.12 постанови Пленуму
ВГСУ № 18, право позивача на зміну
предмета або підстави позову може бути
реалізоване лише до початку розгляду
господарським судом справи по суті та
лише у суді першої інстанції шляхом
подання до суду відповідної письмової
заяви, яка за формою і змістом має
узгоджуватися із статтею 54 ГПК з
доданням до неї документів,
зазначених у статті 57 названого
Кодексу.

Заяви про зміну предмета або
підстави позову, які відповідають
вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані
після початку розгляду
господарським судом справи по суті,
залишаються без розгляду і
приєднуються до матеріалів справи, про
що суд зазначає в описовій частині
рішення, прийнятого по суті спору (або в
ухвалі, якою закінчується розгляд
справи).

В даному випадку, заява позивача не
відповідає вимогам статей 54 і 57 ГПК та
подана після початку судового розгляду
справи по суті.

Крім того, до заяви позивача - в частині
фактичного збільшення розміру
позовних вимог до суми 57124,68грн. пені за
несвоєчасне повернення кредиту та до
суми 1914,70грн. не додано доказів
направлення її копії відповідачу у
справі.

За таких обставин заява позивача (вих.
б/н від 15.12.2014 р.), яка надійшла до суду
15.12.2014 р., в частині стягнення пені за
несвоєчасне повернення кредиту (в сумі
57124,08грн. за період з 11.06.2014 р. по 10.12.2014 р.)
та пені за несвоєчасне повернення
процентів (в сумі 1914,70 грн. за період з
30.03.2014 р. по 28.09.2014 р.), залишається без
розгляду і приєднується до матеріалів
справи, що не позбавляє права позивача
на звернення до суду із окремим позовом
за вказаними вимогами.

Разом з тим, заява позивача (вих. б/н від
15.12.2014 р.), про фактичне зменшення
розміру позовних вимог - за позовними
вимогами про стягнення основного
боргу та процентів, прийнята судом до
розгляду, оскільки не суперечить ст. 22
ГПК України і не порушує чиїх - небудь
прав або хоронюваних законом
інтересів.

За таких обставин, предметом позову і,
відповідно, предметом судового
розгляду у справі № 908/3685/14, є позовні
вимоги ПАТ "Дельта Банк" про стягнення з
ТОВ "Ремшляхбуд" заборгованості за
кредитним договором № 04/01/11-К від 25.07.2011
р. в розмірі 506839,36 грн., з яких: 458125,58 грн.
- сума заборгованості за кредитом,
46919,21грн. - сума пені за несвоєчасне
повернення кредиту, та 1794, 57 грн. - сума
пені за несвоєчасне повернення
процентів.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав.
Наголосив, що відповідача було
повідомлено своєчасно про заміну
кредитора у зобов'язаннях відповідно
повідомленням від 10.10.2013 року,
підтвердженням чого є вручення
рекомендованим листом зі зворотнім
повідомленням № 551. Зазначив, що
укладання Додаткової угоди з
Позичальником про заміну Кредитора в
зобов'язанні не є обов'язковим, що
передбачено ст. 512-516 ЦК України, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Факт уступки прав вимоги
відповідачем визнано, оскільки з
рахунку відповідача, який відкрито в
ПАТ «Дельта Банк», було частково
списано суму заборгованості по даному
кредитному договору на рахунки ПАТ
«Дельта банк», а саме: суму 37844,39грн.
Станом на 10.12.2014 року, дані грошові
кошти зараховані в рахунок погашення
заборгованості по кредиту та
заборгованості з процентів, відповідно
умов договору. Заборгованість по
вищевказаному кредитному договору у
відповідача з'явилась на період обліку
даного кредитного договору у ПАТ
«Кредитпромбанк». Також, позивач
відзначив, що виникнення
заборгованості по кредитному договору
встановлено з моменту купівлі-продажу
прав вимоги від 27.09.2013 р., оскільки ПАТ
«Дельта Банк» купив право вимоги по
даному кредиту із вже існуючою
заборгованістю. Так в Додатку № 1 до
Договору купівлі-продажу прав вимоги
від 27.09.2013 р., зазначено на наявність
основної непогашеної суми кредиту,
суми нарахованих але не сплачених
процентів та фактичний розмір
невиконаного грошового зобов'язання
(477698,98 грн. - основна непогашена сума
кредиту та 18270,99грн. - сума нарахованих
але несплачених процентів).

Присутній у судовому засіданні
представник відповідача доводи,
викладені у відзиві на позовну заяву
підтримав.

Також представник відповідача в
судовому засіданні 15.12.2014р. заявив усне
клопотання про застосування строку
позовної давності щодо стягнення пені
за несвоєчасне повернення кредиту та
пені за несвєчасне повернення
процентів, про що відображено у
протоколі судового засідання.

За клопотанням представників сторін
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 15.12.2014 р. прийнято
і оголошено на підставі ст. 85 ГПК
України вступну і резолютивну частини
судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення
представників сторін, суд приходить до
висновку про наявність підстав для
часткового задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 25.07.2011 р.
між ПАТ «Кредитпромбанк» (Банком) та
ТОВ «Ремшляхбуд» (Позичальником,
відповідачем у справі) був укладений
кредитний договір № 04/01/11-К (надалі -
Кредитний договір), за умовами якого,
Банк зобов'язався надати Позичальнику
кредит у сумі 1457778,00 грн., а Позичальник
зобов'язався повернути кредит на
умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до пункту 2.5 Кредитного
договору процентна ставка за
користування кредитом встановлюється
у розмірі 19% річних. При невиконанні
Позичальником умов, передбачених п. 3.4.10
Договору, Банк має право встановити
процентну ставку за кредитом у розмірі
21% річних в порядку, визначеному п. 3.1.10
цього Договору.

За змістом п. 2.6.2 Кредитного договору у
разі несвоєчасного погашення
заборгованості за кредитом у строк,
встановлений у п. 3.4.4 цього Договору,
останнє нарахування процентів за
користування кредитом здійснюється
наступного робочого дня за датою,
вказаною у п. 3.4.4 цього Договору, в
подальшому проценти за користування
кредитом не нараховуються.

При погашенні заборгованості перед
Банком за кредитом та процентами за
користування ним, кошти Позичальника
спрямовуються у першу чергу для оплати
простроченої заборгованості за
нарахованими процентами та кредитом, а
потім для погашення строкової
заборгованості за нарахованими
процентами та кредитом. В останню чергу
сплачується пеня, розмір якої
визначається відповідно до п. 3.4.8 цього
Договору (п. 2.6.4 Кредитного договору)

Згідно із п. 3.4.3 Кредитного договору
Позичальник зобов'язаний сплачувати
Банку нараховані проценти за кредитом
25 числа кожного місяця. У разі
несвоєчасної сплати процентів, з
наступного дня за датою, яка визначена
цим пунктом, нараховується пеня, що
передбачена пунктом 3.4.8 цього Договору,
на суму простроченого платежу.

Пунктом 3.4.4 Кредитного договору
встановлено, що Позичальник
зобов'язаний повністю погасити
заборгованість за кредитом не пізніше
19 липня 2013 року зі свого поточного
рахунку на рахунок Банку. Датою
погашення кредиту вважається дата
зарахування грошових коштів на рахунок
Банку. У разі несвоєчасного повернення
кредитів, з наступного дня за датою, яка
визначена цим пунктом, розраховується
пеня, що передбачена пунктом 3.4.8 цього
Договору, на суму простроченого
платежу.

Відповідно до п. 3.4.8 Кредитного
договору у разі несвоєчасного
погашення заборгованості за кредитом
та/або процентами за користування ним,
Позичальник зобов'язаний сплатити
Банку пеню за кожний день прострочки у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період наявності
простроченої заборгованості за
кредитом чи процентами.

Судом встановлено, що Банк свої
зобов'язання щодо видачі кредиту
виконав повністю. Надання кредиту
відповідачу підтверджується
меморіальним ордером № 153_14
від 25.07.2011 р. на суму 1457778,00 грн.

Позичальником (відповідачем), навпаки,
протягом строку дії Кредитного
договору порушувалися строки
повернення кредиту та сплати відсотків
по кредиту. Так, станом на 27.09.2013 р. за
відповідачем рахувався борг за
кредитом в сумі 477698,98 грн. та борг за
відсотками в сумі 18270,99 грн.

27 вересня 2013 року між ПАТ
«Кредитпромбанк» (Банком, Продавцем) та
ПАТ «Дельта Банк» (Банком, Покупцем,
позивачем у справі) було укладено
договір купівлі-продажу прав вимоги
(надалі-Договір).

Відповідно до п. 2.3 Договору, права
вимоги переходять від Продавця до
Покупця, та обов'язки Продавця передати
Права вимоги вважаються виконаними, з
моменту підписання Продавцем та
Покупцем Акту приймання-передачі Прав
вимоги.

Визначення терміну «Акт
приймання-передачі Прав вимоги»
наведено в п. 1.1 Договору. Так, Акт
приймання-передачі Прав вимоги означає
письмовий акт, який укладається між
Сторонами та яким документально
оформлюється фактична передача Прав
вимоги від Продавця до Покупця.

Згідно наявного у матеріалах справи
Акту приймання-передачі прав вимоги,
згідно пункту 2.3 Договору Продавець
передав, а Покупець прийняв Права
вимоги, зазначені в Додатку до цього
Акту (який є його невід'ємною частиною),
що посвідчує факт здійснення
відступлення.

Так, з Форми Додатку І вбачається, що
Продавцем було передано право вимоги
за кредитами, зокрема, по Кредитному
договору № 04/01/11-К від 25.07.2011 р.,
укладеного між ПАТ «Кредитпромбанк» та
ТОВ «Ремшляхбуд» на загальну суму
495969,97 грн. (477698,98грн. - сума
заборгованості за кредитом та 18270,99 грн.
- сума нарахованих процентів за
кредитом).

За умовами п. 7.6 Договору Покупець
зобов'язався надіслати кожному
Позичальнику Повідомлення про
відступлення права вимоги, що
стосується Кредитного договору,
стороною якого є такий Позичальник, в
порядку, встановленому чинним
законодавством; та надіслати кожній
Особі, що надає забезпечення,
Повідомлення про відступлення права
вимоги, в порядку, встановленому чинним
законодавством.

Матеріали справи свідчать, що у жовтні
2013 р. позивачем на адресу відповідача
було направлено Повідомлення про
відступлення (вих. № 10429/КРМ/7 від
10.10.2013р.), яким відповідача сповіщено
про відступлення ПАТ «Кредитпромбанк»
(Первісним кредитором) своїх прав
вимоги за кредитним договором, що
укладений між Первісним кредитором та
Позичальником - Новому кредитору ПАТ
«Дельта Банк». При цьому, позивачем
було вказано, що відступлення прав
вимоги не призводить до жодної зміни
обсягу прав і зобов'язань Позичальника
за Кредитними документами. Зокрема,
суми, які мають бути сплачені
Позичальником, залишаються такими, як
визначено Кредитними документами.
Також, було повідомлено, що внаслідок
такої передачі Новий кредитор є єдиним
власником всіх прав вимоги за
Кредитними документами.

Отримання вказаного повідомлення
відповідачем 21.10.2013р. підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення, засвідчена копія якого
надана представником позивача до
матеріалів справи.

Як вказує позивач, з моменту купівлі
прав вимоги, тобто після 27.09.2013 року
відповідачем було проведено часткову
оплату по погашенню заборгованості по
кредиту та заборгованості по
процентах:

19573,40 грн. - 29.09.2014р. - сплата по кредиту

1 8270,099 грн. - 29.09.2014 - сплата по процентах

Всього сплачено відповідачем з 27.09.2013
року суму - 37844,39грн. станом на 10.12.2014
року. Дані грошові кошти зараховані в
рахунок погашення заборгованості по
кредиту та заборгованості процентів,
відповідно умов договору.

Решта боргу залишилась несплаченою.

Позовні вимоги про стягнення з ТОВ
"Ремшляхбуд" на користь ПАТ «Дельта
Банк» заборгованості за кредитним
договором № 04/01/11-К від 25.07.2011 р. в
розмірі 506839,36грн., з яких: 458125,58 грн. -
сума заборгованості за кредитом, 46919,21
грн. - сума пені за несвоєчасне
повернення кредиту та 1794, 57 грн. - сума
пені за несвоєчасне повернення
процентів, стали предметом судового
розгляду у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

В силу ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти в
кредит позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Якщо договором
не встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України. У
разі відсутності іншої домовленості
сторін проценти виплачуються щомісяця
до дня повернення позики (ст. 1048 ЦК
України).

Позика вважається повернутою в момент
зарахування грошової суми, що
позичалася, на банківський рахунок
позикодавця (ч.3 ст. 1049 ЦК України).

Згідно до ст. 1050 ЦК України, якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 цього
Кодексу. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Як свідчить ст. 599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов Кредитного договору,
Банк надав Позичальнику (відповідачу у
справі) кредит на загальну суму 1457778,00
грн., що підтверджується долученим до
матеріалів справи меморіальним
ордером № 153_14 від 25.07.2011 р. на суму 1457778,00
грн.

Позичальник належним чином не виконав
зобов'язання по поверненню кредиту та
оплаті процентів, внаслідок чого
станом на момент укладення Договору
купівлі-продажу прав вимоги у нього
виникла заборгованість за кредитом в
сумі 477698,98 грн. та заборгованість по
відсоткам за кредитом в сумі 18270,99 грн.,
всього на суму 495969,97 грн.

Як вже зазначалося вище, згідно з
укладеним між ПАТ «Кредитпромбанк»
(Продавцем, Первісним кредитором) та
ПАТ «Дельта Банк» (Новим кредитором,
позивачем) Договором купівлі-продажу
прав вимоги від 27.09.2013 р., до позивача
перейшло право вимоги за кредитним
договором, укладеним між ТОВ
"Ремшляхбуд" та ПАТ «Кредитпромбанк».

Умовами Договору купівлі-продажу прав
вимоги передбачено, що новий кредитор
набуває право вимагати від
Позичальника виконання зобов'язання по
Кредитному договору.

Листом нового кредитора відповідач був
сповіщений про перехід права вимоги до
ПАТ «Дельта Банк» (Повідомлення про
передачу за вих. №
10429/КРМ/7 від 10.10.2013 р.). Долучена до
матеріалів справи належним чином
засвідчена копія Рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення свідчить про отримання
уповноваженим представником
відповідача вказаного листа - 21.10.2013 р.

Відповідно до статті 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою, зокрема,
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
514 ЦК України).

Частиною 1 статті 516 ЦК України
встановлено, що заміна кредитора у
зобов'язанні здійснюється без згоди
боржника, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Тобто, відступлення права вимоги є
правочином (договором), на підставі
якого первісний кредитор передає свої
права новому кредитору. В разі заміни
кредитора у зобов'язанні первісний
кредитор повністю або у визначеній
частині вибуває із зобов'язання, а на
його місце приходить новий кредитор.
При цьому зміст зобов'язання, тобто
сукупність прав та обов'язків його
сторін залишається незмінним.

Будь-яких обмежень щодо передачі прав
та обов'язків за зобов'язанням по
Кредитному договору, первісним
кредитором (Банком) та Позичальником
(відповідачем) не встановлювалось.

Таким чином, новий кредитор - ПАТ
«Дельта Банк», у відповідності до ст. 512
ЦК України, в повному обсязі набув
цивільних прав та обов'язків, як
кредитор по відношенню до відповідача -
ТОВ "Ремшляхбуд".

Так, згідно долученої до матеріалів
справи Форми Додатку І, ПАТ
«Кредитпромбанк» було передано ПАТ
«Дельта Банк» право вимоги за
кредитами, в т.ч. по Кредитному договору
№ 04/01/11-К від 25.07.2011 р., укладеного між
ПАТ «Кредитпромбанк» та ТОВ
"Ремшляхбуд" на загальну суму 495969,97 грн.
(477698,98грн. сума заборгованості за
кредитом та 18270,99 грн. сума нарахованих
відсотків за кредитом).

Таким чином, станом на дату укладання
договору купівлі-продажу прав вимоги,
сума заборгованості відповідача за
кредитом становила 477698,98 грн., а за
процентами становила - 18270,99 грн.

29.09.2014 р. з рахунку відповідача,
відкритого в ПАТ «Дельта Банк», було
частково списано суму заборгованості
по Кредитному договору на рахунки ПАТ
«Дельта Банк» в сумі 37844,39 грн., які були
зараховані позивачем в рахунок
погашення заборгованості по процентам
(18270,99 грн.) та в рахунок погашення
заборгованості по кредиту (19573,40 грн.).

Зарахування грошових коштів в такому
порядку передбачено умовами п. 2.6.4
Кредитного договору.

Отже, борг за процентами було погашено
відповідачем у повному обсязі.

Решта заборгованості за кредитом, в
сумі 458125,58 грн., залишилась несплаченою.

Доказів повернення кредитних коштів в
сумі 458125,58 грн., відповідачем суду не
надано.

Заборгованість відповідача перед
позивачем за Кредитним договором у
розмірі 458125,58 грн. (основний борг)
доведена матеріалами справи.

Враховуючи вимоги ст. 599 ЦК України,
згідно з якою зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином, суд вважає позовну
вимогу про стягнення з ТОВ "Ремшляхбуд"
основної суми заборгованості за
кредитом в розмірі 458125,58 грн.,
правомірною та доведеною, а тому
задовольняє її у повному обсязі.

Разом з тим, заявлені позивачем вимоги
про стягнення з відповідача суми
46919,21грн. пені за несвоєчасне
повернення кредиту та суми 1794,57 грн.
пені за несвоєчасне повернення
процентів, залишаються судом без
задоволення з огляду на наступні
обставини.

В даному випадку, вимоги про стягнення
пені заявлені на підставі п. 3.4.8
Кредитного договору, яким передбачено,
що у разі несвоєчасного погашення
заборгованості за кредитом та/або
процентами за користування ним,
Позичальник зобов'язаний сплатити
Банку пеню за кожний день прострочки у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період наявності
простроченої заборгованості за
кредитом чи процентами.

В останньому абзаці п.3.4.4 кредитного
договору від 25.07.2011р. сторони обумовили,
що у разі несвоєчасного повернення
кредитів, з наступного дня за датою, яка
визначена цим пунктом, розраховується
пеня, що передбачена пунктом 3.4.8 цього
договору, на суму простроченого
платежу.

В позовній заяві зазначено, що
відповідач заборгованість за
Кредитним договором не сплачує, у
зв'язку з чим, станом на 08.09.2014 р. його
заборгованість за кредитом складала
477698,98 грн., а заборгованість за
процентами 18270,99грн. У зв'язку з цим, за
період з 10.03.2014 р. по 08.09.2014 р.,
відповідачу було нараховано пеню за
несвоєчасне повернення кредиту в сумі
46919,21 грн. та пеню за несвоєчасне
повернення процентів в сумі 1794,57грн.

Згідно до ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного прав або інтересу.

За змістом ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

В силу положень ст. 258 ЦК України для
окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю. Позовна давність в один рік
застосовується, зокрема, до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

У відповідності до ч. 1 та ч. 5 ст. 261 ЦК
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила. За зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання. За
зобов'язаннями, строк виконання яких не
визначений або визначений моментом
вимоги, перебіг позовної давності
починається від дня, коли у кредитора
виникає право пред'явити вимогу про
виконання зобов'язання.

Пунктом 3.4.3 Кредитного договору
відповідач прийняв зобов'язання
сплачувати Банку нараховані проценти
за кредитом 25 числа кожного місяця. У
разі несвоєчасної сплати процентів, з
наступного дня за датою, яка визначена
цим пунктом, нараховується пеня, що
передбачена пунктом 3.4.8 цього Договору,
на суму простроченого платежу.

Пунктом 3.4.4 Кредитного договору
відповідач зобов'язався повністю
погасити заборгованість за кредитом не
пізніше 19 липня 2013 року зі свого
поточного рахунку на рахунок Банку. У
разі несвоєчасного повернення
кредитів, з наступного дня за датою, яка
визначена цим пунктом, розраховується
пеня, що передбачена пунктом 3.4.8 цього
Договору, на суму простроченого
платежу.

Матеріали справи свідчать, що
відповідач у встановлений пунктом 3.4.4
Кредитного договору строк - 19.07.2013 р.,
заборгованість за кредитом та
процентами не сплатив. Про вказану
обставину позивач зазначив і у
підставі заявленого позову.

Таким чином, наступного дня за датою,
яка визначена пунктом 3.4.4 Кредитного
договору, тобто 20.07.2013 р., позивач вже
знав про порушення свого права, і
згідно з умовами пунктів 3.4.3 та 3.4.4, саме
з 20.07.2013 р., повинен був нараховувати
пеню, що передбачена пунктом 3.4.8
Кредитного договору.

За змістом п. 6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Отже, позивач мав право на нарахування
пені за кредитом та процентами за
період з 20.07.2013 р. по 20.01.2014 р., а не за
період з 10.03.2014 р. по 08.09.2014 р., як
зазначено у розрахунку до позовної
заяви.

З урахуванням вимог ст. 258 ЦК
України, спеціальний (скорочений) строк
позовної давності щодо стягнення пені
за кредитом та відсотками, збіг станом
на 20.07.2014 р.

Наслідки спливу позовної
давності визначені ст. 267 Цивільного
кодексу України.

Зокрема, частиною 3 ст. 267 ЦК України
визначено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України визначено,
що сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Позивач із позовом звернувся до
господарського суду у вересні 2014року,
тобто після спливу строку позовної
давності.

Про необхідність застосування
строку позовної давності до вимог про
стягнення пені за кредитом та пені за
процентами, відповідачем було заявлено
до винесення судом рішення у справі,
зокрема, усно у судовому засіданні
15.12.2014 р. та у письмовому відзиві на
позовну заяву.

За таких обставин, у задоволенні вимог
про стягнення з відповідача суми
46919,21грн. пені за несвоєчасне
повернення кредиту та суми 1794,57 грн.
пені за несвоєчасне повернення
процентів, слід відмовити.

З урахуванням вищевикладеного, позов
задовольняється частково.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК
витрати зі сплати судового збору
покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ремшляхбуд" (70032,
с.Дружелюбівка Вільнянського району
Запорізької області, код ЄДР 20488682,
рахунки в установі банку невідомі) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" (юридична
адреса: 01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б;
поштова адреса: 04050, м. Київ, вул.
Мельникова, 81, корп. 20, код ЄДР 34047020, п/р
№ 373910011 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236) суму
458125 (чотириста п'ятдесят вісім тисяч
сто двадцять п'ять) грн. 58 коп..
заборгованості по кредиту та суму 9102
(дев'ять тисяч сто дві) грн. 09 коп.
судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Рішення оформлено і підписано у
відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК
України - 18.12. 2014 р.

Суддя
М.В. Мірошниченко