ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

"23" грудня 2014 р.
справа № 911/5228/14

Суддя Ярема В.А. розглянувши заяву
Державної іпотечної установи про
вжиття заходів до забезпечення позову
у справі №911/5228/14

за позовом Державної іпотечної
установи

до Приватного підприємства фірми
«Базальт»

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Публічного
акціонерного товариства «Банк Комбіо»

про звернення стягнення на заставлене
майно

за участю представників:

від позивача: Кривошей Є.В. (довіреність
№3816/15/1 від 21.07.2014)

від відповідача: не прибув

від третьої особи: Звєрєва О.В.
(довіреність №04/2826 від 05.12.2014)

Встановив:

05.12.2014 Державна іпотечна установа
звернулась до господарського суду
Київської області з позовом до
Приватного підприємства фірми
«Базальт» про звернення стягнення на
предмет іпотеки згідно договору
іпотеки майнових прав на нерухоме
майно №26/3.1-З від 24.05.2013 для погашення 11
398 164,50 грн. заборгованості ПАТ «Банк
Комбіо» за кредитним договором №26/3 від
24.05.2013.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на
невиконання ПАТ «Банк Комбіо», як
позичальником, своїх зобов'язань за
кредитним договором №26/3 від 24.05.2013 у
зв'язку з чим грошові вимоги позивача,
як кредитора та іпотекодержателя,
підлягають задоволенню за рахунок
заставленого майна згідно договору
іпотеки майнових прав на нерухоме
майно №26/3.1-З від 24.05.2013.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 08.12.2014 порушено провадження
у справі №911/5228/14, призначено справу до
розгляду на 23.12.2014, а також залучено до
участі у даній справі у якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача Публічне акціонерне
товариство «Банк Комбіо».

Разом з позовною заявою позивачем було
подано заяву про вжиття заходів до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на майнові права на нерухоме
майно - складову та невід'ємну частину
об'єкта нерухомого майна -
незавершеного будівництва житлового
будинку (1-ої секції), розташованого за
адресою: Київська обл., смт. Гостомель,
вул. Леніна, 73 В, яка виражена у вигляді
квартир №№2-6, 9-11, 13, 14, 17-19, 21, 22, 24-35, 37, 38,
40, 41, 43, 44-58 та нежитлових приміщень:
офісні приміщення загальною площею 155,32
м2.

Заява обґрунтована тим, що з метою
забезпечення виконання ПАТ «Банк
Комбіо» своїх зобов'язань за кредитним
договором №26/3 від 24.05.2013, між позивачем
та відповідачем було укладено договір
іпотеки майнових прав на нерухоме
майно №26/3.1-3 від 24.05.2013, предметом
іпотеки за яким визначено майнові
права відповідача на нерухоме майно -
складову та невід'ємну частину об'єкта
нерухомого майна - незавершеного
будівництва житлового будинку (1-ої
секції), який розташований за адресою:
Київська обл., смт. Гостомель, вул.
Леніна, 73, яка виражена у вигляді
квартир та нежитлових приміщень.

24.05.2013 приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу Гамаль
І.М. накладено заборону на відчуження
вищезазначених майнових прав до
виконання/припинення чи розірвання
означеного іпотечного договору.

Водночас, рішенням Гостомельської
селищної ради Київської області №169
від 13.11.2013 житловому будинку (І черга
будівництва, секція №1), що
розташований по вул. Леніна, 73 у сел.
Гостомель присвоєно новий адресний
номер - вул. Леніна, 73 В.

Таким чином, внаслідок присвоєння
житловому будинку, в якому знаходяться
забезпечені договором іпотеки
квартири та нежитлові приміщення,
адреси, відмінної від адреси,
зазначеної у договорі іпотеки майнових
прав, та на які накладено заборону на
відчуження, стало можливо здійснення
відповідачем, за згодою ПАТ «Банк
Комбіо», продажу забезпечених
іпотечних договором квартир.

Здійснення відповідачем реалізації
квартир, майнові права на які
знаходяться в іпотеці у позивача
підтверджується листом відповідача
№14/10/2014 від 14.10.2014, відповідно до якого
станом на 14.10.2014, залишок
нереалізованих відповідачем приміщень
становить: 17 квартир, загальною площею 1
030,65 м2 та нежитлових приміщень-офісів
площею 155,32 м2.

З огляду наведеного, продаж
відповідачем квартир, майнові права на
які є предметом договору іпотеки
майнових прав на нерухоме майно №26/3.1-3
від 24.05.2013, дає позивачу підстави
вважати, що незастосування зазначеного
заходу до забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду у даній справі,
оскільки реалізація квартир, майнові
права на які перебувають в іпотеці у
позивача унеможливить задоволення
грошових вимог останнього, як
кредитора, за рахунок забезпеченого
майна.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, суд встановив, що
заява позивача про вжиття заходів до
забезпечення позову підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Зі змісту зазначеної норми вбачається,
що заходи до забезпечення позову
застосовуються господарським судом як
гарантія реального виконання рішення
суду.

Згідно зі ст. 67 ГПК України, позов
забезпечується зокрема, позов
забезпечується, зокрема, накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачу.

Пунктами 2, 3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України №16 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» передбачено, що забезпечення
позову є засобом запобігання можливим
порушенням майнових прав чи
охоронюваних законом інтересів
юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Так, враховуючи наведені позивачем
обставини, беручи до уваги значний
розмір пред'явлених позовних вимог у
даній справі, враховуючи виникнення у
відповідача можливості відчужувати
квартири, майнові права на які
забезпечені договором іпотеки у
зв'язку з присвоєнням будинку, в якому
знаходиться предмет іпотеки, нової
адреси, а саме: вул. Леніна, 73 В, замість:
вул. Леніна, 73, як і здійснення
відповідачем часткової реалізації
таких квартир, що визнається останнім у
повному обсязі, суд дійшов висновку про
обґрунтованість посилань позивача на
те, що не вжиття заходу до забезпечення
позову у даній справі шляхом
накладення арешту на майнові права на
квартири №№2-6, 9-11, 13, 14, 17-19, 21, 22, 24-35, 37, 38,
40, 41, 43, 44-58 та офісні приміщення
загальною площею 155,32 м2, що знаходяться
у буд. 73 В по вул. Леніна в смт. Гостомель
може призвести до неможливості
відновити порушені права позивача, як
кредитора та іпотекодержателя (у разі
задоволення позову), і як наслідок
утруднить чи зробить неможливим
виконання рішення у даній справі.

При цьому, судом врахована відсутність
доказів, що спростовують як наявність у
відповідача можливості розпоряджатись
належними йому майновими правами на
спірні квартири на власний розсуд без
урахування майнових інтересів
позивача, так і достатньо
обґрунтованих припущень позивача, що
вищезазначений предмет іпотеки може
зменшитись на момент виконання
рішення.

За таких обставин, виходячи з наведених
законодавчих положень, аналізу
суб'єктного складу, характеру
правовідносин, що ґрунтується на їх
безпосередньому, всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні, з
урахуванням всіх обставин справи,
здійснивши оцінку адекватності
заявленого позивачем заходу до
забезпечення позову, зв'язку між ним та
предметом позову, а також зважаючи на
те, що невжиття вищезазначеного заходу
до забезпечення позову може реально
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду у даній справі,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість заяви позивача та
вжиття заявленого заходу до
забезпечення позову.

При винесенні даної ухвали судом також
було враховано, що Закон не містить
точного переліку господарських спорів
або обставин, за яких вживаються заходи
до забезпечення позову.

Відповідна правова позиція про
відсутність у розділі Х ГПК України
чіткого переліку спорів або обставин,
за яких вживаються заходи до
забезпечення позову, як і про
застосування судом заходів
забезпечення позову за своїм
внутрішнім переконанням на підставі та
у відповідності з вимогами чинного
законодавства, викладена у постанові
Вищого господарського суду України від
05.11.2013 у справі №905/4295/13.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 66, 67, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

Ухвалив:

1. Заяву Державної іпотечної установи
про вжиття заходів до забезпечення
позову задовольнити.

2. Накласти арешт на майнові права на
нерухоме майно - складову та невід'ємну
частину об'єкта нерухомого майна -
житлового будинку, який розташований
за адресою: Київська обл., смт.
Гостомель, вул. Леніна, 73 В, яка виражена
у вигляді квартир та нежитлових
приміщень, а саме: квартири №№2, 3, 4, 5, 6,
9, 10, 11, 13, 14, 17, 18, 19, 21, 22, 24, 25, 26, 27, 28, 29 ,30, 31,
32, 33, 34, 35, 37, 38, 40, 41, 43, 44, 45, 46, 47, 48, 49, 50, 51, 52,
53, 54, 55, 56, 57, 58; нежитлові приміщення:
офісні приміщення загальною площею 155,32
м2.

Ухвала набирає законної сили з дня її
винесення судом і відповідно до Закону
України «Про виконавче провадження» є
виконавчим документом зі строком
пред'явлення до виконання протягом
року.

Суддя
В.А.
Ярема