ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 р.
Справа №917/2146/14

За позовом Публічного
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5,
м. Полтава, 36022

до Комунального підприємства
"Благоустрій Кременчука", вул. 1905 року,
буд. 27, м. Кременчук, 39605

Третя особи, якаі не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: 1. Національна
комісію, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики та
комунальних послуг, вул. Смоленська, 19,
м. Київ, 03680;

2. Кременчуцька міська рада,
Полтавської області, площа Перемоги,
буд. 2, м. Кременчук, 39600.

про внесення змін у договір

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Сірачинська І.В.,
довіреність б/н від 25.11.2014 р.

від третіх осіб: не з'явились

У судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
та повідомлено дату складання повного
рішення у відповідності до вимог ст. 85
ГПК України.

Суть спору: розглядається позовна
заява про внесення змін у договір
оренди індивідуально визначеного
майна № 291 від 01.03.2001 р.

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 25.11.2014 р.
прийнято до розгляду заяву позивача
про зміну предмету позову, в якій
позивач просить суд внести зміни в п. 3.1
Договору оренди індивідуально
визначеного майна, що належить до
комунальної власності № 291 від 01.03.2001р.
та до п. 2 додаткової угоди до нього від
01.06.2011 р. та викласти їх в новій
редакції:

внести зміни до п. 3.1 № 291 Договору
оренди індивідуально визначеного
(нерухомого) майна, що належить до
комунальної власності та викласти його
в наступній редакції: "Орендна плата по
даному договору складає 100 грн без ПДВ.
При внесенні витрат по оренді майна по
основному договору до структури
тарифів (відповідно до постанови КМ
України від 01.06.2011 р. № 869) ПАТ
"Полтаваобленерго", Орендар сплачує
орендну плату в розмірі, передбаченому
встановленими йому тарифами";

внести зміни до п. 2 додаткової
угоди від 01.06.2011 р. до Договору оренди
індивідуально визначеного (нерухомого)
майна, що належить до комунальної
власності та викласти його в наступній
редакції: "Розмір орендної плати за
користування майном, передбаченого п. 1
цієї додаткової угоди становить 100 грн
без ПДВ. При внесенні витрат по оренді
майна по основному договору до
структури тарифів (відповідно до
постанови КМ України від 01.06.2011 р. № 869)
ПАТ "Полтаваобленерго", Орендар сплачує
орендну плату в розмірі, передбаченому
встановленими йому тарифами".

Відповідач у відзиві на позовну
заяву проти позову заперечує, вважає
його безпідставним, необґрунтованими і
таким, що задоволенню не підлягає.

Треті особи письмових пояснень по
суті предмету спору не надали.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника відповідача,
суд встановив:

01 березня 2001 року між ПАТ
"Полтаваобленерго" та КП "Благоустрій
Кременчука" був укладений Договір
оренди індивідуально визначеного
майна № 291 (надалі - Договір).

Предметом даного Договору є
оренда індивідуально визначеного
майна, що знаходиться на балансі
комунального підприємства
"Благоустрій Кременчука".

Відповідно до абз. 2 п. 1.1 згаданого
Договору майно передавалося в оренду з
метою забезпечення належного
утримання та ефективної експлуатації
об'єкта оренди, забезпечення
безперебійного надання послуг по
теплопостачанню на необхідному рівні
та необхідної якості бюджетним
організаціям та населенню міста,
погашення заборгованості міського
бюджету за теплову енергію.

Як зазначає позивач, на даний час,
відповідно до частини першої п. 3.1
Договору орендна плата визначається на
підставі Методики розрахунку орендної
плати, затвердженої Кабінетом
міністрів України, і становить без ПДВ
за базовий місяць розрахунку (останній
місяць, за який є інформація про індекс
інфляції) січень 2001 року 1324 грн.

Крім того, відповідно до п. 2
додаткової угоди від 01.06.11 р. до
Договору оренди індивідуально
визначеного (нерухомого) майна, що
належить до комунальної власності № 291
від 01.03.2001р. розмір орендної плати за
користування майном, передбаченого п. 1
цієї додаткової угоди становить без
ПДВ за базовий місяць розрахунку
червень 2011 року 30 578,50 грн, крім того ПДВ
- 20%.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
теплопостачання" тариф (ціна) на
теплову енергію визначається як
грошовий вираз витрат на виробництво,
транспортування, постачання одиниці
теплової енергії (1 Гкал) з урахуванням
рентабельності виробництва,
інвестиційної та інших складових, що
визначаються згідно із методиками,
розробленими національною комісією, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг.

У відповідності до п.п. 18-19 Порядку
формування тарифів на теплову енергію,
її виробництво, транспортування та
постачання, послуги з централізованого
опалення і постачання гарячої води,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 1 червня 2011 p. N 869,
вартість оренди основних засобів та
інших необоротних матеріальних
активів загальногосподарського
використання належить до планованих
витрат, що включаються до повної
собівартості теплової енергії, її
виробництва, транспортування та
постачання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивач стверджує, що до 01.01.2014 р.
вартість оренди майна по Договору № 291
від 01.03.2001 р. входила до структури
тарифів, встановлених ПАТ
"Полтаваобленерго" у м. Кременчуці.

Крім того, позивач зазначає, що 31 грудня
2013 року Національна комісія, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг ухвалила Постанову
№ 497, якою затверджено тарифи на
виробництво, транспортування,
постачання теплової енергії ПАТ
"Полтаваобленерго".

Як зазначає позивач, в подальшому
до цієї Постанови вносилися зміни,
однак, на даний час, у зазначеній
Постанові до структури тарифів не
включена вартість оренди майна по
Договору № 291 від 01.03.2001 р.

27.08.2014 р. Указом Президента
України № 692/2014 ліквідовано
Національну Комісію, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг та Указом
Президента України № 715/201 від 10.09.2014р.
створено Національну комісію, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики та комунальних послуг, яка
фактично є правонаступником
ліквідованої Національної комісії та
до повноважень якої (новоствореної
комісії) входить на даний час
встановлення та затвердження тарифів у
сфері електроенергетики.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 Цивільного
кодексу України (надалі - ЦК України), у
разі істотної зміни обставин, якими
сторони керувалися при укладенні
договору, договір може бути змінений
або розірваний. Зміна обставин є
істотною, якщо вони змінилися
настільки, що, якби сторони могли це
передбачити, вони не уклали б договір
або уклали б його на інших умовах.

Таким чином, як стверджує позивач,
якби ПАТ "Полтаваобленерго" могло
передбачити зміну обставин, а саме:
відсутність витрат на оренду
необхідного майна в складі структури
тарифів на теплопостачання, то
зазначений Договір № 291 був би
укладений на інших умовах.

Отже, у зв'язку з відсутністю у ПАТ
"Полтаваобленерго" з 01.01.2014 р.
відповідного джерела фінансування
витрат на сплату орендної плати згідно
договору оренди індивідуально
визначеного (нерухомого) майна, що
належить до комунальної власності № 291
від 01.03.2001 року, відповідно до ст. 188 ГК
України позивач запропонував
відповідачу внести зміни до п. 3.1 чинної
редакції договору № 291 від 01.03.14 р. та до
п. 2 додаткової угоди до нього від 01.06.2011
р., шляхом викладення їх в новій
редакції.

Зокрема, ПАТ "Полтаваобленерго"
направило КП "Благоустрій Кременчука"
листи (вих. № 01-12/11008 від 17 вересня 2014
року та № 01-12/11935 від 06 жовтня 2014 року) з
пропозиціями щодо укладення
додаткової угоди до договору оренди
індивідуально визначеного (нерухомого)
майна № 291 від 01 березня 2001 року.

Зазначені пропозиції ПАТ
"Полтаваобленерго" з боку КП
"Благоустрій Кременчука" були
відхилені із посиланням на
протиправність наданих проектів
додаткових угод та невідповідність їх
імперативним вимогам діючого
законодавства України (лист КП
"Благоустрій Кременчука" № 817/10 від 13
жовтня 2014 року).

Враховуючи те, що сторони не
досягли згоди щодо внесення змін у
Договір у добровільному порядку,
позивач звернувся до суду з вимогою
щодо внесення змін у діючий Договір
оренди індивідуально визначеного
(нерухомого) майна, що належить до
комунальної власності № 291 від 01.03.2001 р.
шляхом викладення його умов в новій
редакції.

Як роз'яснено в п.п. 3.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 29.05.2013 № 12 "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про оренду (найм) майна",
приписи статті 188 ГК України та статті 11
ГПК України не позбавляють сторону
договору права на звернення до суду з
вимогою про зміну або розірвання
договору оренди без дотримання порядку
досудового врегулювання спору.

Враховуючи викладене, керуючись
ст. ст. 652 Цивільного кодексу України,
ст. 188 Господарського кодексу України
позивач просить суд внести зміни в п. 3.1
Договору оренди індивідуально
визначеного майна, що належить до
комунальної власності № 291 від 01.03.2001р.
та до п. 2 додаткової угоди до нього від
01.06.2011 р. та викласти їх в наступній
редакції:

внести зміни до п. 3.1 № 291 Договору
оренди індивідуально визначеного
(нерухомого) майна, що належить до
комунальної власності та викласти його
в наступній редакції: "Орендна плата по
даному договору складає 100 грн без ПДВ.
При внесенні витрат по оренді майна по
основному договору до структури
тарифів (відповідно до постанови КМ
України від 01.06.2011 р. № 869) ПАТ
"Полтаваобленерго", Орендар сплачує
орендну плату в розмірі, передбаченому
встановленими йому тарифами";

внести зміни до п. 2 додаткової
угоди від 01.06.2011 р. до Договору оренди
індивідуально визначеного (нерухомого)
майна, що належить до комунальної
власності та викласти його в наступній
редакції: "Розмір орендної плати за
користування майном, передбаченого п. 1
цієї додаткової угоди становить 100 грн
без ПДВ. При внесенні витрат по оренді
майна по основному договору до
структури тарифів (відповідно до
постанови КМ України від 01.06.2011 р. № 869)
ПАТ "Полтаваобленерго", Орендар сплачує
орендну плату в розмірі, передбаченому
встановленими йому тарифами".

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, суд дійшов висновку
відмовити в позові, виходячи з
наступного:

Відповідно до ст. 188
Господарського Кодексу України зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за
необхідне змінити або розірвати
договір, повинна надіслати пропозиції
про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала
пропозицію про зміну чи розірвання
договору, у двадцятиденний строк після
одержання пропозиції повідомляє другу
сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягай
згоди щодо зміни (розірвання) договору
або у разі неодержання відповіді у
встановлений строк з урахуванням часу
поштового обігу, заінтересована
сторона має право передати спір на
вирішення суду.

Якщо судовим рішенням договір
змінено або розірвано, договір
вважається зміненим або розірваним з
дня набрання чинності даним рішенням,
якщо іншого строку набрання чинності
не встановлено за рішенням суду.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 4 ЦК
України, актами цивільного
законодавства є також інші закони
України, які приймаються відповідно до
Конституції України та цього Кодексу
(далі - закон).

Згідно з абз. 1 ч. 4 ст. 4 ЦК України,
актами цивільного законодавства є
також постанови Кабінету Міністрів
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", орендар за
користування об'єктом оренди вносить
орендну плату незалежно від наслідків
господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", розмір орендної плати може бути
змінено за погодженням сторін.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 19
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна", методика
розрахунку орендної плати та пропорції
її розподілу між відповідним бюджетом,
орендодавцем і балансоутримувачем
визначаються для об'єктів, що
перебувають у державній власності,
Кабінетом Міністрів України. Методика
розрахунку орендної плати та пропорції
її розподілу між відповідним бюджетом,
орендодавцем і балансоутримувачем
визначаються органами, уповноваженими
Верховною Радою Автономної Республіки
Крим (для об'єктів, що належать
Автономній Республіці Крилі), та
органами місцевого самоврядування (для
об'єктів, що перебувають у комунальній
власності) на тих самих методологічних
засадах, як і для об'єктів, що
перебувають у державній власності.

Кабінет Міністрів України
затвердив зазначену методику своєю
Постановою № 786 від 04 жовтня 1995 року.

Відповідно до роз'яснення Фонду
державного майна України № 10-22-8412 від 05
грудня 1995 року (копія в матеріалах
справи), наданого Регіональним
відділенням і представництвам Фонду
державного майна України, органам
управління власністю
адміністративно-територіальних
одиниць та Головній державній
податковій інспекції України щодо
змісту і порядку застосування Методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 04 жовтня 1995 р. №
786, методика є нормативно-правовим
актом загальної дії, обов'язковим для
застосування всіма органами державної
влади, під державним майном
розуміється як майно, що належить до
загальнодержавної власності, так і
майно, що належить до власності
Автономної Республіки Крим і
комунальної власності
адміністративно - територіальних
одиниць.

Відповідно до п. 4 Методики
розрахунку орендної плати за державне
майно та пропорції її розподілу,
затвердженої Постановою Кабінету
Міністрів України № 786 від 04 жовтня 1995
року, орендна плата за цією Методикою
розраховується у такій послідовності:
визначається розмір річної орендної
плати. На основі розміру річної
орендної плати встановлюється розмір
орендної плати за базовий місяць
розрахунку орендної плати - останній
місяць, за який визначено індекс
інфляції, яка фіксується у договорі
оренди. З урахуванням розміру орендної
плати за базовий місяць оренди
розраховується розмір орендної плати
за перший та наступні місяці оренди.

Відповідно до п. 8 Методики
розрахунку орендної плати за державне
майно та пропорції її розподілу,
затвердженої Постановою Кабінету
Міністрів України № 786 від 04 жовтня 1995
року, у разі оренди нерухомого майна
(крім оренди нерухомого майна
фізичними та юридичними особами,
зазначеними у пункті 10 цієї Методики)
розмір річної орендної плати
визначається за формулою:

Опл = Вп х Сор

100

де Вп - вартість орендованого майна,
визначена шляхом проведення
незалежної оцінки, грн.; Сор - орендна
ставка, визначена згідно з додатком № 2.

Відповідно до ст. 11 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", оцінка об'єкта оренди
здійснюється за методикою,
затвердженою Кабінетом Міністрів
України. Оцінка об 'єкта оренди передує
укладенню договору оренди. У разі якщо
на момент продовження дії договору
оренди остання оцінка об'єкта оренди
була зроблена більш як три роки тому,
для продовження (поновлення) договору
оренди провадиться оцінка об'єкта
оренди.

Таким чином, відповідно до
положень Закону України "Про оренду
державного та комунального майна" та
Постанови Кабінету Міністрів України
№ 786 "Про Методику розрахунку орендної
плати за державне майно та пропорції її
розподілу" від 04 жовтня 1995 року, орендна
плата за майно, що належить до
комунальної власності (у тому числі,
теплові мережі та їх споруди, що є
предметом договору оренди
індивідуально визначеного (нерухомого)
майна № 291 від 01 березня 2001 року),
визначається виключно на підставі
нормативно затвердженої методики
виходячи із вартості майна, визначеної
шляхом проведення незалежної оцінки та
встановленої нормативно орендної
ставки.

У матеріалах справи, відсутні
докази проведення незалежної оцінка
комунального майна (теплових мереж та
їх споруд).

Доказів звернення до КП
"Благоустрій Кременчука" щодо
проведення зазначеної незалежної
оцінки, позивач суду також не надав.

До позову ПАТ "Полтаваобленерго"
також не додано розрахунку розміру
орендної плати за комунальне майно
(теплові мережі та їх споруди) із
застосуванням орендної ставки,
визначеної згідно додатку № 2 до
затвердженої Кабінетом Міністрів
України методики.

Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 6 ЦК
України, сторони в договорі не можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства, якщо в цих
актах прямо вказано про це, а також у
разі, якщо обов'язковість для сторін
положень актів цивільного
законодавства випливає з їх змісту або
із суті відносин між сторонами.

Позивачем - ПАТ "Полтаваобленерго"
фактично на власний розсуд без
будь-якого нормативного та/або
доказового обґрунтування визначено
розмір орендної плати за користування
тепловими мережами та їх спорудами
згідно договору оренди індивідуально
визначеного (нерухомого) майна № 291 від
01 березня 2001 року в розмірі 100,00 грн, що є
порушенням імперативних вимог
Цивільного кодексу України, Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" та інших актів
цивільного законодавства України.

Таким чином, запропоновані
позивачем зміни до договору, що є
предметом позову, порушують вимоги абз.
2 ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 203 ЦК України, ст.ст. 11, 19,
21 Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" та Постанови
Кабінету Міністрів України № 786 "Про
Методику розрахунку орендної плати за
державне майно та пропорції її
розподілу" від 04 жовтня 1995 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України,
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
встановлених ч.ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 ЦК
України, є підставою недійсності
правочину.

Отже, враховуючи вищевикладені
обставини та нормативні посилання,
факт невідповідності запропонованих
позивачем змін до договору загальним
вимогам чинності правочину та
порушення при цьому імперативних вимог
актів цивільного законодавства, позов
ПАТ "Полтаваобленерго" до КП
"Благоустрій Кременчука" про внесення
змін до договору не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судовий збір при відмові в позові
покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 82 - 85
ГПК України, суд -

В И Р І Ш
И В:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 15.12.2014 р.

Суддя
Сірош Д.М.