РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2014 р.
Справа № 16/80/2012/5003

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючої судді
Олексюк Г.Є.

суддів
Гудак А.В.

суддів
Павлюк І. Ю.

при секретарі судового засідання
Юрчук Ю.М.

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест" на рішення
господарського суду Вінницької
області від 01.04.14 р.

у справі № 16/80/2012/5003 (суддя Нешик О.С. )

позивач Приватне
торговельно-посередницьке мале
підприємство фірма "Едельвейс" м.
Рава-Руська

відповідач Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест"

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

1/ товариство з обмеженою
відповідальністю
"Виробнича-торгівельна фірма "ДЛД",
с.Іванівка Вінницького району
Вінницької області;

2/ ОСОБА_3;

3/ ОСОБА_4;

4/ ОСОБА_5;

5/ ОСОБА_6;

6/ ОСОБА_7;

7/ ОСОБА_8;

8/ ОСОБА_9;

9/ ОСОБА_10;

10/ ОСОБА_11;

11/ ОСОБА_12;

12/ ОСОБА_13;

13/ ОСОБА_14;

14/ ОСОБА_15;

15/ ОСОБА_16;

16/ ОСОБА_17;

17/ ОСОБА_18;

18/ ОСОБА_19

19/ Вінницька міська рада

про визнання відсутності права
власності на об'єкт будівництва

та

за зустрічним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест", м.Київ

до приватного
торговельно-посередницького малого
підприємства фірми "Едельвейс",
м.Рава-Руська Львівської області

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

ОСОБА_7;

ОСОБА_16;

ОСОБА_17;

ОСОБА_18;

ОСОБА_5;

ОСОБА_14;

ОСОБА_13;

ОСОБА_3;

ОСОБА_4;

ОСОБА_15;

ОСОБА_12;

ОСОБА_11;

ОСОБА_8;

ОСОБА_19;

ОСОБА_6;

ОСОБА_9

Вінницька міська рада

про визнання права власності на об'єкт
будівництва

за участю представників сторін:

позивача (за первісним позовом) -
ОСОБА_20 представник, довіреність в
справі;

відповідача Ястремський О.Я.
довіреність в справі

треті особи:

товариство з обмеженою
відповідальністю
"Виробнича-торгівельна фірма "ДЛД" - не
з`явився;

ОСОБА_3 - не з`явився;

ОСОБА_4 - ОСОБА_20 представник,
довіреність в справі;

ОСОБА_5 - ОСОБА_20 представник,
довіреність в справі;

ОСОБА_6 - ОСОБА_20 представник,
довіреність в справі;

ОСОБА_7 - ОСОБА_20 представник,
довіреність в справі;

ОСОБА_8 - ОСОБА_20 представник,
довіреність в справі;

ОСОБА_9 - ОСОБА_20 представник,
довіреність в справі;

ОСОБА_10 - не з`явився;

ОСОБА_11 - ОСОБА_20 представник,
довіреність в справі;

ОСОБА_12 - ОСОБА_20 представник,
довіреність в справі;

ОСОБА_13 - не з`явився;

ОСОБА_14 - не з`явився;

ОСОБА_15 - не з`явився

ОСОБА_16 - не з`явився

ОСОБА_17 - не з`явився

ОСОБА_18 - не з`явився

ОСОБА_19 - не з`явився

Вінницька міська рада - не з`явився

Судом роз'яснено представникам сторін
права та обов'язки, передбачені ст.ст.20,
22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Рівненського
апеляційного господарського суду
знаходиться апеляційна скарга
товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест" на рішення
господарського суду Вінницької
області від 01.04.14 р. у справі № 16/80/2012/5003
за позовом приватного
торговельно-посередницького малого
підприємства фірми "Едельвейс" до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест", треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача: товариство з
обмеженою відповідальністю
"Виробнича-торгівельна фірма "ДЛД",
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, Вінницька
міська рада про визнання відсутності
права власності на об'єкт будівництва.

В даній справі товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест" заявлено зустрічний
позов про визнання права власності на
об'єкт будівництва у вигляді
Торгівельно-офісного центру по
АДРЕСА_1.

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 01.04.2014р. у справі
№ 16/80/2012/5003 (колегія суддів : головуючий
суддя Нешик О.С.,судді Банасько О.О. та
Маслій І.В.) первісний позов задоволено
частково. Визнано відсутнім у
товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест" права власності на
належну приватному
торговельно-посередницькому малому
підприємству фірмі "Едельвейс" 181/2000
частку в нежитловій будівлі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1, що
складається з приміщень на першому
поверсі з 5-1 по 5-4, з 4-1 по 4-4. В первісному
позові в частині визнання відсутнім у
товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест" права власності на
належні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_11,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 частки в
торговельно-офісному центрі по АДРЕСА_1
відмовлено.

В зустрічному позові товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест" про визнання права
власності на об'єкт будівництва у
вигляді Торгівельно-офісного центру по
АДРЕСА_1 відмовлено.

Частково задовольняючи позов з огляду
на положення ст.ст.15,20 ГК України, ст.
16,328,331,375, 376 ЦК України, ст. 95 Земельного
Кодексу України, ст. 25 Закону України
"Про оренду землі", ст. 22 Закону України
"Про основи містобудування", місцевий
господарський суд ,зважаючи на
відсутність у відповідача (за
первісним позовом) права на землю, а
також проектно-кошторисної та
технічної документації, які б надавали
змогу встановити індивідуальні ознаки
майна, а також відсутність доказів про
здійснення будівництва у встановлений
законом спосіб, дійшов висновку про
відсутність у ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" права власності на
об'єкт нерухомості -
торговельно-офісний центр по АДРЕСА_1.

Крім того, суд зазначив, що позивач за
первісним позовом є власником частки
об'єкта будівництва, а саме 181/2000
нежитлової будівлі, торгівельного
комплексу та офісу по АДРЕСА_1 .
Перевіривши доводи позивача щодо
наявності його інтересу у позові про
відсутність права на усе майно -
торговельно-офісний центр по АДРЕСА_1,
враховуючи, що останній є власником
лише частини даного об'єкту, суд не
вбачав підстав для правового захисту
прав ПТПМП фірмі "Едельвейс" на майно,
що йому не належить.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов висновку, що у позові ПТПМП
фірми "Едельвейс" в частині визнання
відсутності у ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" права власності на
майно, належне ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_12,
ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 у
торговельно-офісному центрі по АДРЕСА_1
слід відмовити. А первісний позов
підлягає частковому задоволенню, а
саме в частині визнання відсутності у
ТОВ "Компанія "Бізнесторгінвест" права
власності на належну ПТПМП фірмі
"Едельвейс" 181/2000 частку в нежитловій
будівлі, розташованій за адресою:
АДРЕСА_1, що складається з приміщень на
першому поверсі з 5-1 по 5-4, з 4-1 по 4-4.

Разом з тим, розглянувши матеріали
зустрічного позову, суд дійшов
висновків про те, що звертаючись з
зустрічним позовом про визнання права
власності на усе майно -
торговельно-офісний центр по АДРЕСА_1,
ТОВ "Компанія "Бізнесторгінвест"
визначило відповідачем ПТПМП фірму
"Едельвейс".

Однак, як встановлено судом, останній є
власником лише частини майна, а саме
181/2000 частки в нежитловій будівлі,
розташованій за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, ПТПМП фірма "Едельвейс" не
може перебувати з ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" у матеріальних
правовідносинах стосовно часток
комплексу - торговельно-офісного
центру по АДРЕСА_1, що належать ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, оскільки ПТПМП фірма
"Едельвейс" не є власником даних
приміщень.

Зазначені особи набули та
зареєстрували свої права на дане майно
в якості фізичних осіб, а тому не можуть
бути відповідачами у даній справі з
огляду на приписи ст.ст. 1, 21 ГПК України.

За таких обставин, судом розглянуті
вимоги ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" про визнання права
власності на усе майно -
торговельно-офісний центр по АДРЕСА_1
до єдиного відповідача - ПТПМП фірми
"Едельвейс".

Разом з тим, в зв'язку з недоведеністю
права приватного
торговельно-посередницького
підприємства фірми "Едельвейс" на
належне зазначеним вище фізичним
особам нерухоме майно, у позові в
частині визнання права власності за
товариством з обмеженою
відповідальністю "Бізнесторгінвест" на
належні ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_12, ОСОБА_11,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16,
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 частки в
торговельно-офісному центрі по АДРЕСА_1
слід відмовити, оскільки в цій частині
позовні вимоги пред'явлені до
неналежного відповідача.

Також з посиланням на ст. 875 ЦК України,
ст. 1 Закону України "Про архітектурну
діяльність", п.2.1.1. Правил визначення
вартості будівництва (ДБН Д.1.1-1-2000),
затверджених наказом ДКБАЖПУ №174 від
27.08.2000р., враховуючи встановлені
обставини щодо відсутності у позивача
(за зустрічним позовом) права на землю,
а також проектно-кошторисної та
технічної документації, які б надавали
змогу встановити індивідуальні ознаки
майна, а також відсутність доказів про
здійснення будівництва у встановлений
законом спосіб, суд першої інстанції
дійшов висновку про відмову у
задоволенні зустрічного позову про
визнання права власності на належну
ПТПМП фірмі "Едельвейс" 181/2000 частку в
нежитловій будівлі, розташованій за
адресою: АДРЕСА_1, що складається з
приміщень на першому поверсі з 5-1 по 5-4,
з 4-1 по 4-4 як заявленого безпідставно та
непідтвердженого належними доказами.

Не погодившись із винесеним рішенням
ТОВ "Компанія "Бізнесторгінвест"
звернулось із апеляційною скаргою,
якою вважає його ухваленим з
порушенням та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, порушенням норм процесуального
права, з огляду на таке.

20.09.2006 року між ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" (замовник), ТОВ
"Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД"
(ген.підрядник) та ТОВ "НБК"
(субпідрядник) укладено договір №20/09-001,
предметом якого відповідно до п.1.1 є
будівництво торговельно-офісного
центру по АДРЕСА_1 з інженерними
мережами та благоустроєм земельної
ділянки відповідно до
проектно-кошторисної документації.
Загальна площа забудови орієнтовно
складає 1200 кв.м.

Додатковою угодою від 18.04.2008 року до
договору №20/09-001 від 20.09.2006 року сторони
визначили, що загальна площа забудови
складає 1136 кв.м, вартість будівництва
торговельно-офісного центру по
АДРЕСА_1, складає 3 976 000 грн., з
розрахунку 3500 грн. за 1 кв.м.

З прав та обов'язків, взятих на себе
сторонами договору № 20/09-001 від 20.09.2006
року вбачається, що фактично договір
№20/09-001 є змішаним та містить елементи
різних договорів, насамперед, договору
будівельного підряду та
інвестиційного договору.

ТОВ "Компанія "Бізнесторгінвест" у
повному обсязі виконало свої
зобов'язання по договору від 20.09.2009
року, перерахувавши на рахунок ТОВ
"Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД"
грошові кошти в сумі 3 976 000,00 грн. та
прийнявши поетапно будівельні роботи.

Виконання робіт за договором № 20/09-001
від 20.09.2006 року підтверджується
типовими формами № КБ-2в "Акт приймання
виконаних підрядних робіт" та № КБ-3
"Довідка про вартість виконаних
підрядних робіт", що затверджені
наказом Держкомстату та Держбуду від
21.06.2002 р. № 237/5, підсумковими
відомостями ресурсів.

Акти приймання виконаних підрядних
робіт містять адресу об'єкту
будівництва: АДРЕСА_1.

Будь-яких доказів на спростування
підписаних сторонами договору № 20/09-001
від 20.09.2006 року Актів приймання
виконаних підрядних робіт, довідок про
вартість виконаних підрядних робіт,
підсумкових відомостей ресурсів не
надано.

Крім того, питання дійсності договору
№ 20/09-001 від 20.09.2006 року було предметом
розгляду господарським судом
Вінницької області справи № 14/99/2012/5003
за позовом ОСОБА_13 до ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест", ТОВ
"Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД" та
ТОВ "НБК" про визнання договору № 20/09-001
від 20 вересня 2006 року недійсним.

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 28.02.2013 року,
залишеним без змін ухвалою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 09.04.2013 року, в
задоволенні позову відмовлено та
встановлено, що "первинними
документами підтверджено, що роботи
виконані підрядником, прийняті ТОВ
"Компанія "Бізнесторгінвест" без
зауважень та повністю оплачені, що
свідчить про те, що сторонами досягнуто
згоди щодо істотних умов договору,
зокрема, про перелік робіт та їх
вартість (ціну). Що стосується
направлення договору на настання
реальних наслідків, то, як встановлено
судом, і вони мали місце,
торгівельно-офісний комплекс на
сьогоднішній день побудований, жодних
інших доказів, що його будівництво
відбувалося не на виконання спірного
договору позивачем не надано".

В зв'язку з невиконанням ТОВ
"Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД"
свого обов'язку щодо передачі об'єкта
будівництва, ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" звернулось до суду з
позовом про зобов'язання до виконання
умов договору підряду №20/09-001 від 20.09.2006
року.

В ході розгляду справи ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" стало відомо, що
рішенням Ленінського районного суду м.
Вінниці від 17 жовтня 2008 року в
порушення умов договору підряду та
інвестиційної угоди визнано право
власності на торгівельний комплекс та
офіс, що розташований по АДРЕСА_1, без
номеру, позначений у плані літерою А,
який складається з підвалу, загальною
площею 277,9 кв.м., 1-го поверху, площею 294,1
кв.м., 2-го поверху, загальною площею 292,9
кв.м., 3-го поверху, площею 297,6 кв.м., а
всього загальною площею літери А 1162,5
кв.м, за ОСОБА_3

Після ухвалення Ленінським районним
судом м.Вінниці 17 жовтня 2008 року
рішення ОСОБА_3 здійснила відчуження
частому спірному комплексу ряду
фізичних осіб.

Зазначає,що на даний момент, окрім
ПТПМП фірми "Едельвейс", співвласниками
Торгівельно-офісного центру по
АДРЕСА_1, які набули право власності на
підставі договорів купівлі-продажу, є
ОСОБА_7, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_5., ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_8,
ОСОБА_19, ОСОБА_6, ОСОБА_9

Рішенням Апеляційного суду Вінницької
області від 22.11.2012 року за апеляційною
скаргою ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці від 17 жовтня
2008 року скасовано ,в задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_23 про визнання права
власності на торгівельний комплекс та
офіс, що розташований по АДРЕСА_1,
відмовлено. Рішенням Апеляційного суду
Вінницької області від 22.11.2012 року
встановлено, що "право власності ОСОБА_3
на торговельно-офісний центр по
АДРЕСА_1 не виникло".

Таким чином, рішенням Апеляційного
суду Вінницької області від 22.11.2012 року
встановлений той факт, що ОСОБА_3 не
набула права власності на спірний
торгівельно-офісний комплекс, а отже і
не являлась його законним власником на
момент відчуження його частин.

Також зазначає, що засновник ТОВ "ВТФ
"ДЛД" ОСОБА_24 обвинувачується у
вчиненні злочину, передбаченому ч.4
ст.190 КК України, що полягає у
заволодінні майном ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" у вигляді
торгівельно-офісного центру в
м.Вінниці по АДРЕСА_1 шляхом
зловживання довірою. Кримінальна
справа на даний момент розглядається
Вінницьким міським судом.

Вказує, що судом було встановлено
та не заперечувалось ніким із
сторін, що будівництво
торгівельно-офісного центру в
м.Вінниці по АДРЕСА_1 завершено,
торгівельно-офісний центр
експлуатується та неодноразово
виступав об'єктом правочинів саме як
завершений будівництвом об'єкт.Тому
спірний торгівельно- офісний центр не
можна вважати будівельними
матеріалами.

З посиланням на правові висновки
Верховного Суду України у справі №
6-36цс13 від 15 травня 2013 року, у справі №
6-45 цс 13 від 12.06.2013 року, апелянт вказує,
що дані правові висновки Верховного
суду України, які є обов'язковими для
застосування, слід розуміти так, що ТОВ
"Компанія "Бізнесторгінвест", повністю
виконавши зобов'язання щодо оплати
будівництва по договору №20/09-001 від
20.09.2006 року, вчинило дії, спрямовані на
виникнення юридичних фактів,
необхідних і достатніх для набуття
майнових прав на об'єкт будівництва у
вигляді торгівельно-офісного центру,
що розташований по АДРЕСА_1, тобто
набуло майнові права на вказаний
об'єкт. Крім того, ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" отримало право
вимоги переходу права власності на
об'єкт будівництва у вигляді
торгівельно-офісного центру, що
розташований по АДРЕСА_1, яке
реалізується в даному судовому спорі.

Таким чином, ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" вважає, що у нього
виникло право власності на об'єкт
будівництва у вигляді
Торгівельно-офісного центру АДРЕСА_1,
який завершений будівництвом та є
самостійним об'єктом цивільного обігу.

ТОВ "Компанія "Бізнесторгінвест"
вважає, що суд неправомірно відмовив у
задоволені клопотання про залучення до
участі у справі № 16/80/2012/5003 інших
відповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_15, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_8,
ОСОБА_19, ОСОБА_6, ОСОБА_9 та припинення
провадження у справі на підставі п.1 ч.1
ст.80 ГПК України.

Також вважає, що судом необґрунтовано
було повернуто заяву ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" про зміну предмету
спору, в якій товариство просило
визнати майнові права на спірний
торгівельно-офісений центр, оскільки
на час її подання розгляд справи по
суті не розпочинався.

З посиланням на ст. 16 Цивільного
кодексу України вважає, що пред'явлення
позову про визнання відсутнім права у
іншої особи не відповідає способам
захисту права, визначеним законом, та
призведе до порушення ст.19 Конституції
України.

Вказує також , що судом першої
інстанції необґрунтовано було
відхилене як клопотання про зупинення
провадження у справі так і клопотання
про приєднання до матеріалів справи
копії рішення Вінницького міського
суду від 15.10.2013 року,яким визнано
недійсним договір купівлі-продажу
частки торгівельного комплексу та
офісу, що розташований по АДРЕСА_1, від
20.05.2009 року, укладений між ОСОБА_3 та
ПТПМП "Едельвейс".

Таким чином, на думку апелянта ,ПТПМП
"Едельвейс" не являється власником 181/2000
частки Торгівельно-офісного центру по
АДРЕСА_1 .

Просить рішення господарського суду
Вінницької області від 01.04.2014р.
скасувати. Ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні первісного позову
відмовити. Зустрічний позов
задоволити. Визнати за Товариством з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест" право власності на
об'єкт будівництва у вигляді
торгівельно - офісного центру АДРЕСА_1

У відзиві на апеляційну скаргу
Приватне торговельно-посередницьке
мале підприємство фірма "Едельвейс"
наводить свої міркування на
спростування доводів скаржника та
вказує на законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції.

Серед іншого вказує, що відповідно до
ст.ст. 328,331Цивільного кодексу України
ТОВ "Компанія "Бізнесторгінвест" та ТОВ
"ВКФ "ДЛД" не надали документів на
підтвердження законності здійснення
капітального будівни цтва.

Крім того вважає, що апелянтом
неправильно застосовано норми ст. 876 ЦК
України та дано визначення "майнових
прав".

Зазначає, що Верховний суд України в
постанові від 15.05.2013р. у справі № 6-3бцс13,
на яку посилається апелянт, висловив
правову позицію, згідно якої визначив,
що "майнове право, яке можна визначити
як "право очікування", є складовою
частиною майна як об'єкта цивільних
прав. Майнове право - це обмежене речове
право, за яким власник цього права
наділений певними, але не всіма правами
власника майна, та яке засвідчує
правомочність його власника отримати
право власності на нерухоме майно чи
інше речове право на відповідне майно в
майбутньому".

Так, дійсно, уклавши договір підряду,
апелянт очікував отримання в
майбутньому права власності на об'єкт
нерухомості. При цьому, можливість
отримання такого права безпосередньо
пов'язана із законністю дій.

Стаття 875 ЦК України визначає загальні
вимоги до договору будівельного
підряду.

Договором № 20/09 від 20.09.2006р. були
встановлені вимоги щодо забезпечення
та організації отримання необхідної
документації та прав на землю для
здійснення буді вництва.

Звертає увагу, що жодною умовою
договору не передбачено надання саме
ТОВ "ВКФ "ДЛД" земельної ділянки та
замовлення і виготовлення
проектно-кошторисної документації, а
відтак, виходячи з приписів ст. 875 ЦК
України, даний обов'язок покладався на
ТОВ "Компанія "Бізнесторгінвест", який
його взагалі не виконував.

З посиланням на ст. 331,876 Цивільного
кодексу України зазначає, що суть
майнового права апелянта полягає у
можливій наяв ності у нього права
власності на матеріали, обладнання
тощо, які були використа ні в процесі
будівництва.

Крім того, вважає помилковим
застосування апелянтом Закону України
"Про ін - вестиційну діяльність".

Договір № 20/09-001 від 20.09.2006р., на який
посилається апелянт, за своєю правовою
природою є договором підряду і
правовідносини за ним регулюються гл. 61
ЦК України.

Таким чином, приписи Закону України
"Про інвестиційну діяльність" не
підлягають застосуванню до
правовідносини за договором № 20/09-001
від 20.09.2006р.

Водночас ,звертає увагу на те, що право
на пред'явлення позову про визнання
права власності в порядку ст. 392 ЦК
України належить виключно власнику.

При цьому, право власності позивача має
бути підтверджено належними і допус -
тимими доказами, зокрема - щодо права
власності на об'єкт нерухомості -
відповідними документами.

Вказує, що відповідно до ст. 877 ЦК
України, п. 3 Загальних умов укладення
та виконання договорів підряду в
капіталь ному будівництві,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України № 668 від 01.08.2005р. (в
редакції, яка діяла на момент укладення
договору підряду від 20.09.2006р.) проектна
документація та кошторис є
обов'язковими для ідентифікації
об'єкта будівництва та визначення його
вартості.

Акти КБ-2 та Акти КБ-3 складаються при
виконанні будівельних робіт у
відповідності до проектно-кошторисної
документації.

За її відсутності зазначені Акти
неможливо вважати, складеними на
виконання робіт при будівництві
конкретного об'єкта.

Просить рішення господарського суду
Вінницької області від 01 квітня 2014 року
у справі №16/80/2012/5003 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест" без задоволення.

Крім того, Приватним
торговельно-посередницьким малим
підприємством фірмою "Едельвейс"
подано додаткові пояснення до відзиву,
в яких наводить додаткові міркування
на спростування доводів скаржника.

Треті особи: товариство з обмеженою
відповідальністю
"Виробнича-торгівельна фірма "ДЛД",
ОСОБА_3, ОСОБА_25, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18,
ОСОБА_19, Вінницька міська рада у судове
засідання не з'явились з невідомих
причин. Про день, місце та час розгляду
справи повідомлені належним чином, що
стверджується наявними у справі
матеріалами. (т. 13, а.с.127-172).

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Оскільки сторони належним чином
повідомлялись про час та місце
апеляційного перегляду справи,
враховуючи обмеженість строків
вирішення спору, явка сторін
обов'язковою не визнавалась, судова
колегія не вбачає підстав для
відкладення розгляду справи та визнала
за можливе розглянути справу у
відсутність представників третіх осіб.

В судовому засіданні представник ТОВ
"Компанія Бізнесторгінвест" апеляційну
скаргу підтримав в повному обсязі з
підстав, викладених у ній; вказав, що
товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест" вважає себе
власником всього приміщення; просив
рішення господарського суду
Вінницької області від 01.04.2014р.
скасувати. Ухвалити нове рішення, яким
в задоволенні первісного позову
відмовити. Зустрічний позов
задоволити. Визнати за Товариством з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест" право власності на
об'єкт будівництва у вигляді
торгівельно - офісного центру по
АДРЕСА_1

Представник позивача та третіх осіб -
ОСОБА_20 проти доводів апеляційної
скарги заперечував з підстав,
викладених у відзиві та додаткових
поясненнях. Просив залишити рішення
господарського суду Вінницької
області без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі. У
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третіх осіб , обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
повноту з'ясування та доведеність всіх
обставин, що мають значення для справи,
дослідивши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального та матеріального
права при винесенні оскарженого
рішення, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга ТОВ"Компанія
"Бізнесторгінвест" підлягає до
часткового задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
24.11.2005р. між ОСОБА_3 та ТОВ
"Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД"
укладено генеральну інвестиційну
угоду на будівництво торгівельного та
офісного центру, предметом якої є
обумовлена спільна дольова участь
сторін в реалізації інвестиційного
проекту ТОВ "Виробничо-торгівельна
фірма "ДЛД" по будівництву об'єкту -
торговельно-офісного центру по
АДРЕСА_1.

Відповідно до п.2.3.2. угоди ОСОБА_3
виступає у якості замовника
будівництва, виконує функції замовника
будівництва самостійно або
уповноважує належним чином ТОВ
"Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД" на
виконання функцій замовника
будівництва.

Згідно п.2.3.3. угоди ОСОБА_3 надає
погодження на використання для
будівництва об'єкту земельної ділянки
площею 0,0526 га, яка знаходиться у
користуванні останньої на підставі
договору оренди земельної ділянки,
укладеного між Вінницькою міською
радою та ОСОБА_3 09 лютого 2001 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_22 09.02.2001 за реєстровим №
389, у зв'язку з чим ОСОБА_3 отримує після
завершення будівництва у власність
нежитлові приміщення в побудованому
Торгівельно-офісному центрі в обсягах,
визначених умовами пункту 2.4. угоди.

ТОВ "Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД"
як генеральний інвестор здійснює
фінансування будівельних робіт по
будівництву об'єкту, визначає за
погодженням з ОСОБА_3 будівельну
організацію - генерального підрядника,
здійснює за дорученням ОСОБА_3 інші
необхідні дії для реалізації проекту
(п. 2.3.4. угоди).

Відповідно до п.7.1. угоди для реалізації
інвестиційного проекту та виконання
умов даної угоди щодо будівництва
об'єкту ОСОБА_3 гарантує надання ТОВ
"Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД" при
завершенні будівельних робіт по
об'єкту письмового погодження (в формі,
встановленій на момент його видачі)
щодо передачі (відведення) ТОВ
"Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД"
земельної ділянки площею, на якій
проведено будівництво, а також надання
відповідної письмової відмови ОСОБА_3
від права користування земельною
ділянкою площею 0,0526 га на користь ТОВ
"Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД".

20.09.2006р. між ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" (замовник), ТОВ
"Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД"
(генпідрядник) та ТОВ "НБК"
(субпідрядник) укладено договір
будівельного підряду №20/09-001, предметом
якого відповідно до п.1.1 є будівництво
торговельно-офісного центру по АДРЕСА_1
з інженерними мережами та благоустроєм
земельної ділянки відповідно до
проектно-кошторисної документації.
Загальна площа забудови (будівельний
об'єм) орієнтовно складає 1200 кв.м.

Відповідно до п.2.1. договору
будівельного підряду №20/09-001 ТОВ
"Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД"
взяло на себе зобов'язання забезпечити
юридичне супроводження будівництва
об'єкта і по закінченню будівництва
надати ТОВ "Компанія "Бізнесторгінвест"
або іншим особам за його поданням,
необхідні документи для подальшого
оформлення прав власності на
відповідні частини об'єкту;
забезпечити отримання дозволу
Вінницького міськвиконкому на
проведення проектно-вишукувальних
робіт, виготовлення проекту та
відведення земельної ділянки,
організувати розробку
проектно-кошторисної документації,
оформити дозвільну документацію на
будівництво та інше.

Відповідно до п.2.2. договору ТОВ
"Компанія "Бізнесторгінвест" взяло на
себе зобов'язання сплатити ТОВ
"Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД"
вартість її послуг та витрат з
виконання нею зобов'язань, визначених
п.2.1 договору, по закінченні
будівництва прийняти об'єкт від ТОВ
"Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД" за
актом і забезпечити його заселення та
експлуатацію.

Відповідно до п.2.3. договору ТОВ "НБК"
взяло на себе зобов'язання виконати як
субпідрядна організація роботи, які
будуть доручені їй для виконання ТОВ
"Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД".

На виконання умов договору
будівельного підряду №20/09-001 від
20.09.2006р. товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест" перерахувало на
рахунок товариства з обмеженою
відповідальністю
"Виробничо-торгівельна фірма "ДЛД"
грошові кошти, що підтверджується
платіжними дорученнями та виписками по
рахунку, копії яких містяться в
матеріалах справи.

Рішенням Ленінського районного суду
м.Вінниці від 17 жовтня 2008 року за ОСОБА_3
визнано право власності на
торгівельний комплекс та офіс, що
розташований по АДРЕСА_1, без номеру,
позначений у плані літерою "А", який
складається з підвалу, загальною
площею 277,9 кв.м., 1-го поверху, площею 294,1
кв.м., 2-го поверху, загальною площею 292,9
кв.м., 3-го поверху, площею 297,6 кв.м., а
всього загальною площею літери А 1162,5
кв.м.

20 травня 2009 року між приватним
торговельно-посередницьким малим
підприємством фірма "Едельвейс"
(покупець) та ОСОБА_3 (продавець) було
укладено договір купівлі-продажу,
відповідно до п.1.1. якого остання
передала, а ПТПМП фірма "Едельвейс"
набуло у власність нежитлові
приміщення загальною площею 89,4 кв.м.,
які складають 2/25 частки будівлі літ. "А",
розташованої за адресою: АДРЕСА_1 (далі -
приміщення) та зобов'язалось сплатити
ціну відповідно до умов, визначених в
цьому договорі.

Характеристика приміщень наведена у
витягу з Реєстру прав власності на
нерухоме майно, виданому КП "Вінницьке
міське бюро технічної інвентаризації"
04 березня 2009 року за №22067348.

Відповідно до п.1.2. договору приміщення
належать продавцю на праві власності
на підставі рішення Ленінського
районного суду м.Вінниці від 17 жовтня
2008 року, справа № 2-7333/08. Право власності
продавця на відчужувані приміщення
зареєстроване БТІ в Реєстрі прав
власності на нерухоме майно 11
листопада 2008 року за реєстраційним
номером 25369549, про що зроблено запис 102 в
книзі 3фо.

Даний договір посвідчений приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_27

Згідно Витягу з державного реєстру
правочинів 15.06.2009р. прийнято відповідне
рішення про реєстрацію права
власності.

За актом приймання-передачі 20.05.2009р.
продавцем передано, а покупцем
прийнято у власність нежитлові
приміщення загальною площею 89,4 кв.м.,
які складають 2/25 частки будівлі літ. "А",
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, після ухвалення Ленінським
районним судом м.Вінниці 17 жовтня 2008
року рішення ОСОБА_3 здійснила
відчуження часток у спірному комплексі
фізичним особам, що вбачається з
документів, наданих позивачем та не
заперечується сторонами.

Так, за договорами купівлі-продажу від
24.03.2009р. ОСОБА_4 було продано 32,2 кв. м.; за
договорами від 06.05.2009 року ОСОБА_6 було
продано 104,9 кв. м., за договором від
24.04.2009 року ОСОБА_13 було продано 29 кв. м.;
за договором від 24.04.2009 року ОСОБА_14
було продано 28,7 кв. м.; за договором від
24.04.2009 року ОСОБА_16 було продано 21,3 кв.
м.; за договором від 24.04.2009 року ОСОБА_15
було продано 31,6 кв. м,; за договором від
20.05.2009 року Приватному
торговельно-посередницькому малому
підприємству "Едельвейс" було продано
89,4 кв. м.; за договором від 21.04.2010 року
ОСОБА_8, ОСОБА_16, ОСОБА_15, ОСОБА_14,
ОСОБА_28, ОСОБА_28, ОСОБА_13, ОСОБА_4,
ОСОБА_29, ОСОБА_5 було продано 137,6 кв. м.;
за договором від 27.05.2010 року ОСОБА_29 та
ОСОБА_6,ОСОБА_9та приватному
торговельно-посередницькому малому
підприємству "Едельвейс" було продано
55,9 кв. м.; за договором від 16.06.2009 року
ОСОБА_9 було продано 104,1 кв. м.; за
договором від 19.03.2009 року ОСОБА_17 було
продано 99,9 кв.м; за договором від 24.04.2009
року ОСОБА_25 було продано 36 кв. м.

В подальшому ОСОБА_29 за договором
купівлі-продажу від 20.08.2010 року, реєстр.
№ 1413, продала частину належної їй
частки в торгівельному комплексі та
офісі, що розташований по АДРЕСА_1,
ОСОБА_13 Відчужувана за даним договором
на користь ОСОБА_13 частка
торгівельного комплексу та офісу
становить 19/200 і складається з
підвальних приміщень 1-13, 1-14, 1-15, 1-16,
1-17,1-18, загальною площею 104 кв.м.

За договором від 03.08.2010 року ОСОБА_29
продала частину належної їй частки в
торгівельному комплексі площею 87,8 кв.м.
ОСОБА_7

За договором від 09.02.2010 року ОСОБА_6
продала частину належної їй частки в
торгівельному комплексі площею 8,5 кв.м.
ОСОБА_8

За договором від 28.07.2009 року ОСОБА_29
продала частину належної їй частки в
торгівельному комплексі площею 57,0 кв.м.
ОСОБА_5

За договором від 23.07.2010 року ОСОБА_29
продала належну їй частину в
торгівельному комплексі площею 57,3 кв.м.
та 137,6 кв.м. ОСОБА_18

За договором від 20.08.2010 року ОСОБА_29
продала належні їй частину в
торгівельному комплексі площею 55,9 кв.м.
та 84 кв.м. ОСОБА_19

05.03.2012р. ОСОБА_11 подарував ОСОБА_12
частку в торгівельному комплексі
площею 137,6 м.кв. і 33,8 м.кв.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької
області від 22.11.2012р. за апеляційною
скаргою ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" рішення Ленінського
районного суду м. Вінниці від 17 жовтня
2008 року скасовано, в задоволенні позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_23 про визнання права
власності на торгівельний комплекс та
офіс, що розташований по АДРЕСА_1,
відмовлено.

Як зазначено вище, відповідач (за
первісним позовом) ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" стверджує про
наявність у нього майнового права на
спірне майно на підставі договору
№20/09-001 від 20.09.2006р., згідно якого
останнє є замовником об'єкта
будівництва та фактично здійснило його
оплату.

Однак, на думку позивача (за первісним
позовом) виключно за наявності всіх
передбачених законодавством
документів та дозволів замовник
набуває право власності на об'єкт
будівництва. Відсутність дозвільних
документів виключає законність
будівництва та набуття права власності
на новозбудоване нерухоме майно.

Позивач вказує, що відповідно до
висновку експерта № 567/568/13-21 від
30.12.2013р. встановлена неможливість
визначення відповідності
(невідповідності) обсягів та вартості
фактично виконаних робіт наданій на
дослідження звітній документації, а
саме формам №КБ-2в "Акт приймання
виконаних підрядних робіт", №КБ-3
"Довідка про вартість виконаних
підрядних робіт", підсумковим
відомостям ресурсів, що підписані ТОВ
"Компанія "Бізнесторгінвест" та ТОВ
"ВТФ"ДЛД" за період з грудня 2006 року по
березень 2008 року. Також неможливо
встановити чи відповідав станом на
березень 2008 року об'єкт нерухомості
наданій звітній документації на її
будівництво за період з грудня 2006 року
по березень 2008 року.

Підставою звернення позивача з
відповідним позовом до суду стало
подання відповідачем позовів з
вимогами визнання недійсними
договорів купівлі-продажу, на підставі
яких позивач набув право власності на
спірне нерухоме майно, та витребування
майна з чужого незаконного володіння.

Позивач посилається на положення ч.1
ст.20 ГК України, відповідно до яких
кожний суб'єкт господарювання має
право на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються
шляхом: визнання наявності або
відсутності прав. Наявність спору між
позивачем та відповідачем про право
власності, тобто його оспорювання
зумовила звернення позивача до суду з
даним позовом.

У оскаржуваному рішенні господарський
суд Вінницької області дійшов висновку
про часткове задоволення позову, однак
колегія суддів апеляційної інстанції
не може погодитися із такими
висновками з наступних підстав.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
звертаючись до суду з первісним
позовом про визнання відсутності прав
власності на об»єкт будівництва,
позивач зазначив відповідачем
товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест". У зустрічному
позові про визнання права власності на
об»єкт будівництва ТОВ "Компанія
"Бізнесторгінвест" зазначив
відповідачем приватне
торговельно-посередницьке мале
підприємство фірму "Едельвейс".

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 25 грудня 2012 року
у справі № 16/80/2012/5003 було залучено в
якості третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача за первісним позовом:
товариство з обмеженою
відповідальністю
"Виробнича-торгівельна фірма "ДЛД",
с.Іванівка Вінницького району
Вінницької області; ОСОБА_3; ОСОБА_4;
ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_9;
ОСОБА_10; ОСОБА_11; ОСОБА_12; ОСОБА_13;
ОСОБА_14; ОСОБА_15; ОСОБА_16.

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 25 грудня 2012 року
у справі № 16/80/2012/5003 було залучено в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору за
первісним та зустрічним позовами -
Вінницьку міську раду.

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 18.02.2013р. було
залучено до участі в справі у якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача за первісним позовом
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 та залучено до
участі у справі №16/80/2012/5003 в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача за зустрічним
позовом ОСОБА_7; ОСОБА_16; ОСОБА_17;
ОСОБА_18; ОСОБА_5; ОСОБА_14; ОСОБА_13; ОСОБА_3;
ОСОБА_4; ОСОБА_15; ОСОБА_12; ОСОБА_11; ОСОБА_8;
ОСОБА_19; ОСОБА_6; ОСОБА_9.

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що судом першої
інстанції не було в повній мірі
визначено характеру спірних
правовідносин і зміст правових вимог, а
тому не було визначено повне коло осіб,
що мають брати участь у спорі в якості
сторін, а не третіх осіб.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Частиною 2 ст.11 ЦК України встановлено,
що підставами виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, є договори
та інші правочини.

Частиною 1 ст.202 ЦК України передбачено,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.4 ст.202 ЦК України дво- чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.

З матеріалів справи вбачається, що між
ОСОБА_3 та фізичними особами ОСОБА_4,
ОСОБА_6, ОСОБА_13, ОСОБА_30, ОСОБА_16,
ОСОБА_15, ОСОБА_29, ОСОБА_8, ОСОБА_25,
ОСОБА_11, ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_17, ОСОБА_7,
ОСОБА_18, ОСОБА_19 було укладено ряд
договорів купівлі - продажу, за якими
ОСОБА_3 здійснила відчуження часток у
спірному комплексі.(т.13 а.с.1-103).

В подальшому ОСОБА_29 продала свої
частки іншим громадянам.

ОСОБА_25 подарував свою частку ОСОБА_12
(т.13 а.с.100-103).

З огляду на положення ст. 202 ЦК України
вищезазначені договори купівлі -
продажу є за своєю природою як
двосторонніми так і багатосторонніми
правочинами.

В подальшому право власності на
нерухоме майно частки в
торговельно-офісному центрі по
АДРЕСА_1, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, а саме: об'єкт будівництва у
вигляді торгівельно - офісного центру -
фізичними особами ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_13, ОСОБА_30, ОСОБА_16, ОСОБА_15,
ОСОБА_8, ОСОБА_25, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_5,
ОСОБА_9, ОСОБА_17, ОСОБА_7, ОСОБА_18, ОСОБА_19,
ОСОБА_3 було зареєстроване у
Комунальному підприємстві "Вінницьке
міське бюро технічної інвентаризації".

Державні реєстрації права власності
часток торгівельного комплексу та
офісу ,по АДРЕСА_1 не скасовані, а тому і
на даний час громадяни є
співвласниками вищезазначеного
приміщення.

Проте, як вбачається із зустрічного
позову , Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія
Бізнесторгінвест", вважаючи себе
власником всього приміщення , просить
визнати за ним право власності на все
спірне приміщення,в т.ч. і на
частки,які зареєстровані за фізичними
особами.

Крім того, представник позивача за
зустрічним позовом у судовому
засіданні 19.11.14р. також вказав, що
вважає себе власником всього
приміщення та просить визнати за ним
право власності на все приміщення (т.13,
а.с. 114-117).

Стаття 392 Цивільного кодексу України
передбачає, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів дійшла до висновку, що вказані
фізичні особи ОСОБА_3; ОСОБА_4; ОСОБА_5;
ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_9; ОСОБА_10;
ОСОБА_11; ОСОБА_12; ОСОБА_13; ОСОБА_14;
ОСОБА_15; ОСОБА_16; ОСОБА_17; ОСОБА_18;
ОСОБА_19 підлягають залученню до участі
у справі в якості інших відповідачів за
зустрічним позовом.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судочинство здійснюється
Конституційним Судом України та судами
загальної юрисдикції.

Статтею 125 Конституції України
передбачено, що система судів
загальної юрисдикції в Україні
будується за принципами
територіальності і спеціалізації.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів" суди
загальної юрисдикції спеціалізуються
на розгляді цивільних, кримінальних,
господарських, адміністративних справ,
а також справ про адміністративні
правопорушення.

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України, правом
на звернення до господарського суду
користуються підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи,
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Стаття 21 Господарського
процесуального кодексу України
визначає, що сторонами в судовому
процесі - позивачем і відповідачем -
можуть бути підприємства та
організації, зазначені у статті 1 цього
кодексу.

Вищевикладене зазначене також у
Інформаційному листі Вищого
господарського суду України від
20.10.2006р. № 01-8/2351.

А тому, в силу положень ст. 12 ГПК України
даний спір не підвідомчий
господарським судам, оскільки предмет
спору безпосередньо стосується прав і
обов'язків зазначених фізичних осіб.

Відповідно до пункту 1 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України, в тому числі, якщо спір
за предметною ознакою підвідомчий
господарському суду, але одна із сторін
не може бути учасником господарського
процесу.

Згідно роз'яснень, наданих у п. 4.2.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011 р., припинення провадження у
справі - це форма закінчення розгляду
господарської справи без прийняття
судового рішення у зв'язку з виявленням
після порушення провадження у справі
обставин, з якими закон пов'язує
неможливість судового розгляду справи.

Провадження у справі підлягає
припиненню з посиланням на пункт 1
частини першої статті 80 ГПК України,
якщо при розгляді справи буде
встановлено, що позов подано позивачем
або до відповідача, який не має статусу
юридичної особи або громадянина -
суб'єкта підприємницької діяльності і
не є учасником корпоративних відносин
(п.п. 4.2.5.).

Враховуючи викладене, провадження у
даній справі підлягає припиненню.

Крім того, від ТОВ "Компанія "
Бізнесторгінвест" надійшло клопотання
про призначення повторної судової
будівельно - технічної експертизи,
оскільки за результатами проведення
судової будівельно-технічної
експертизи Вінницького відділення
КНДІСЕ № 567/568/13-21 від 30.12.2013 року
експертом у висновку зазначено, що на
жодне з поставлених питань не
вбачається можливим надати відповідь,
так як значна частина робіт
відноситься до робіт, перевірити які
можливо було лише в процесі їх
виконання технічним наглядом.

Заслухавши думку представників сторін
та третіх осіб,вивчивши матеріали
справи, колегія суддів відхиляє
заявлене клопотання, оскільки
призначення експертизи лише затягне
розгляд справи і не спростує
висновків апеляційного
господарського суду про доцільність
припинення провадження у справі у
зв"язку з залученням інших
відповідачів-громадян.

Згідно із п.3 ч.1 ст.103 ГПК України,
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги (подання)
має скасувати рішення повністю або
частково і припинити провадження у
справі або залишити позов без розгляду
повністю або частково .

Відповідно до п.4 ч.1 ст.104 ГПК України,
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Відповідно до положень ст.43 ГПК
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Сукупність вищезазначеного дає
підстави дійти до висновку про
неправильне застосування місцевим
господарським судом норм
процесуального права, а, отже, і
порушення вимог ст.43 ГПК України щодо
всебічного, повного та об'єктивного
розгляду всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів дійшла висновку про скасування
рішення господарського суду
Вінницької області від 01.04.2014 року та
припинення провадження у даній справі
на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
відповідно до пункту 5.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 7 від 21 лютого 2013 року "Про
деякі питання практики застосування
розділу VI ГПК України", статтею 7 Закону
України "Про судовий збір" передбачено
підстави повернення судового збору,
перелік яких є вичерпним. У їх числі не
зазначено такої підстави, як
припинення провадження у справі
(стаття 80 Господарського
процесуального кодексу України).
Водночас закриття провадження у
справі, про яке йдеться у пункті 5
частини 1 статті 7 Закону України "Про
судовий збір" , є поняттям цивільного і
адміністративного судочинства,
передбаченим відповідно статтею 205
Цивільного процесуального кодексу
України і статтею 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які господарським судам у
здійсненні судочинства не
застосовуються.

Таким чином, припинення провадження у
справі з підстав, передбачених статтею
80 Господарського процесуального
кодексу України, не тягне за собою
наслідків у вигляді повернення
сплаченої суми судового збору.

Керуючись ст.ст. 80ч.1п.1,49,80,99,101,103-105 ГПК
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Бізнесторгінвест" задоволити
частково.

Рішення господарського суду
Вінницької області від 01.04.2014р. у справі
№ 16/80/2012/5003 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким залучити до
участі у справі № 16/80/2012/5003 в якості
інших відповідачів ОСОБА_3; ОСОБА_4;
ОСОБА_5; ОСОБА_6; ОСОБА_7; ОСОБА_8; ОСОБА_9;
ОСОБА_10; ОСОБА_11; ОСОБА_12; ОСОБА_13;
ОСОБА_14; ОСОБА_15; ОСОБА_16; ОСОБА_17;
ОСОБА_18; ОСОБА_19.

Провадження у справі № 16/80/2012/5003
припинити.

Справу № 16/80/2012/5003 повернути
господарському суду Вінницької
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Головуюча суддя
Олексюк Г.Є.

Суддя
Гудак А.В.

Суддя
Павлюк І. Ю.