м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25481/14 16.12.14

За позовом Товариства з додатковою
відповідальністю "Інтер-А" м. Києва

до Публічного акціонерного товариства
"Укрсоцбанк" м. Києва

про визнання договору недійсним.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: Даниленко І.В.

СУТЬ СПОРУ :

у листопаді 2014 року Товариство з
додатковою відповідальністю "Інтер-А"
звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що між відповідачем
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Боянівка імпекс лтд"
(далі-товариство) був укладений
генеральний договір про здійснення
кредитування № 39 від 8 серпня 2008 р.,
відповідно до умов якого відповідач
зобов'язався відкрити товариству
відновлювальну кредитну лінію та в її
межах надати кредит у розмірі 19200000 грн.,
а той, у свою чергу - повернути кредит та
сплатити за його користування проценти
згідно умов договору.

Виконання товариством зобов'язання за
вказаним договором було забезпечене
заставою на підставі договору застави
майна № 39 від 8 серпня 2008 р. укладеного
між сторонами у справі, згідно з яким
він передав відповідачу в заставу
належні йому транспортні засоби
загальною вартістю 2177960 грн.

Посилаючись на те, що договір застави
укладений від його імені директором з
перевищенням наданих йому повноважень,
позивач на підставі ст.ст. 203, 215 ЦК
України просив задовольнити позов та
визнати цей договір недійсним.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час і місце
його проведення повідомлений в
установленому порядку.

Відповідач у відзиві на позовну заяву,
його представник у судовому засіданні
проти позову заперечував, посилаючись
на безпідставність заявлених вимог,
відповідність спірного договору
вимогам чинного законодавства.

Суд вважає можливим розглянути справу
відповідно до вимог ст. 75 ГПК України у
відсутності представника позивача за
наявними у ній матеріалами, що містять
достатньо відомостей про права і
взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, розглянувши матеріали
справи, суд вважає, що у позові слід
відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що між відповідачем
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Боянівка імпекс лтд"
був укладений генеральний договір про
здійснення кредитування № 39 від 8
серпня 2008 р., відповідно до умов якого
відповідач зобов'язався відкрити
товариству відновлювальну кредитну
лінію та в її межах надати кредит у
розмірі 19200000 грн., а той, у свою чергу -
повернути кредит та сплатити за його
користування проценти згідно умов
договору.

На виконання кредитного договору 8
серпня 2008 р. між сторонами у справі був
укладений договір застави майна № 39,
згідно з яким позивач передав
відповідачу в заставу належні йому
транспортні засоби загальною вартістю
2177960 грн. в рахунок забезпечення
виконання зобов'язання товариства за
генеральним договором про здійснення
кредитування № 39.

Зазначені обставини підтверджуються
пояснення відповідача, наявними у
матеріалах справи копіями
вищевказаних договорів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Згідно з правилами ч. 2 ст. 203 ЦК України
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

З тексту спірного договору вбачається,
що від імені позивача він підписаний
директором Гордою Іллею Омеляновичем,
який діяв на підставі статуту.

Відповідно до п. е) ст. 8.4.2 статуту
позивача до компетенції директора
відносяться, зокрема, затвердження
будь-яких договорів (угод) щодо
розпорядженням майном та набуття
зобов'язань, з урахуванням обмежень,
встановлених ст. 8.1.2 статуту.

Згідно умов п. е) ст. 8.1.2 статуту до
виключної компетенції загальних зборі
входить, зокрема, прийняття рішення про
надання в заставу майна товариства,
відчуження основних засобів, та
вчинення інших операцій, що обмежують
право власності на майно товариства.

При цьому, як вбачається з рішення
засновника позивача від 18 червня 2008 р.
позивачем вирішено виступити майновим
поручителем за зобов'язання Товариства
з обмеженою відповідальністю "Боянівка
імпекс лтд" по генеральному договору
про здійснення кредитування № 39 та
надати в заставу відповідачу
транспортні засоби загальною
балансовою вартістю 2177960 грн., а
директора Горду І.О. уповноважено на
підписання відповідного договору.

Доказів визнання в установленому
порядку указаного рішення засновників
позивача недійсним до часу укладення
спірного правочину суду не надано.

Таким чином, під час укладення спірного
договору з відповідачем директор
позивача Горда І.О. діяв в межах наданих
йому повноважень.

За таких обставин, враховуючи, що
спірний договір укладено з дотриманням
вимог ч. 2 ст. 203 ЦК України, права
позивача у зв'язку з його укладенням з
боку відповідача не порушені, то у
позові відповідно до вимог ст.ст. 16, 215
ЦК України слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені
по справі господарські витрати
стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід
покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

у позові Товариства з додатковою
відповідальністю "Інтер-А" м. Києва
відмовити.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва

П.І.Паламар