ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.
Справа № 911/5181/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Саванчук С.О., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЕРРА ФУД",

23600, Вінницька обл., Тульчинський р-н, м.
Тульчин, вул. Полковника Ганжі, 16

03037, м. Київ, вул. Зеленогірська, 8

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Білоцерківський
молочний комбінат",

09172, Київська обл., Білоцерківський р-н,
с. Томилівка, вул. Узинська, 2

про стягнення 560 681,27 грн.

за участю представників:

позивача - Геєць Т.О. (довіреність від
11.02.2014 № 1102/14-10);

відповідача - Павлюченко Л.О.
(довіреність від 03.12.2014, б/н).

Обставини справи:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТЕРРА ФУД" (далі -
позивач) до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Білоцерківський
молочний комбінат" (далі - відповідач)
про стягнення 517 682,40 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
грошових зобов'язань за
дистриб'юторським договором від 01.01.2014
№ 51-ІФ/Дет.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 04.12.2014 порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
16.12.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 28195/14
від 16.12.2014) позивачем подано до
матеріалів справи документи на
виконання вимог ухвали суду від 04.12.2014.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 28196/14
від 16.12.2014) надійшла заява позивача про
збільшення розміру позовних вимог.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, з урахуванням того, що заяву
про збільшення розміру позовних вимог
підписано уповноваженою на це особою,
збільшення розміру позовних вимог не
суперечить чинному законодавству та не
порушує нічиїх прав і охоронюваних
законом інтересів, збільшення розміру
позовних вимог прийнято господарським
судом.

У зв'язку з прийняттям збільшення
розміру позовних вимог господарським
судом, у справі має місце нова ціна
позову, відповідно до розміру якої буде
вирішуватися спір - 560 681,27 грн.

Через канцелярію господарського суду
Київської області (вх. № 28194/14
від 16.12.2014) відповідачем подано до
матеріалів справи відзив на позовну
заяву, відповідно до якого позов
визнано у повному обсязі.

У судовому засіданні 16.12.2014
представнику відповідача судом
роз'яснено наслідки визнання позову,
відповідно до частини 5 статті 78
Господарського процесуального кодексу
України.

Оскільки заяву про визнання
відповідачем позову підписано
уповноваженою особою - Павлюченко Л.О.
(довіреність від 03.12.2014, б/н) та, з огляду
на матеріали справи, зважаючи на
частину 6 статті 22, частину 5 статті 78
Господарського процесуального кодексу
України, визнання відповідачем позову
не суперечить законодавству та не
порушує прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб, визнання позову
відповідачем прийнято господарським
судом.

У судовому засіданні 16.12.2014 представник
позивача повністю підтримав позовні
вимоги, представник відповідача визнав
позов у повному обсязі.

Відповідно до статті 85 Господарського
процесуального кодексу України в
судовому засіданні 16.12.2014 оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутніх в
судовому засіданні представників
сторін, дослідивши докази та оцінивши
їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТЕРРА ФУД" (далі -
постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Білоцерківський молочний комбінат"
(далі - покупець) укладено
дистриб'юторський договір від 01.01.2012 №
51 (далі - Договір), відповідно до умов
якого, постачальник зобов'язується
поставляти та передавати у власність
дистриб'ютора окремими партіями товар,
а дистриб'ютор зобов'язується приймати
та оплачувати поставлений товар,
розміщувати рекламні матеріали,
проводити рекламні акції з метою
збільшення кінцевих споживачів товару
(пункт 2.1. Договору).

Метою постачання товару від
постачальника дистриб'ютору є подальша
реалізація придбаного дистриб'ютором
товару замовникам дистриб'ютора з
урахуванням умов, визначених Договором
(пункт 2.2. Договору).

Відповідно до пункту 6.8. Договору,
моментом поставки вважається момент
передачі товару постачальником та
приймання її дистриб'ютором, що
підтверджується відміткою в товарних
(товарно-транспортних, видаткових)
накладних (штамп, підпис та розшифровка
підпису особи, яка підписує накладну із
сторони дистриб'ютора). Дистриб'ютор
призначає відповідальну особу за
отримання товару, яка повинна
підписувати товарні
(товарно-транспортні, видаткові)
накладні із розшифровкою підпису
(зазначенням посади, прізвища, ім'я та
по-батькові), вказувати на відповідній
товарній (товарно-транспортній,
видатковій) накладній дату отримання
товару та скріпляти підпис печаткою
або штампом. В разі, якщо така дата не
вказана, моментом поставки є дата
складання товарної
(товарно-транспортної, видаткової)
накладної.

Згідно з пунктом 8.3. Договору, в
редакції Додаткової угоди від 05.05.2014
№ 1, розрахунки за товар, що
відпускається, здійснюються шляхом
перерахування грошових коштів
дистриб'ютором на поточний рахунок
постачальника в строк, не пізніше 3
банківських днів з дати складання
кожної видаткової накладної.

Відповідно до пункту 9.2. Договору,
підписання дистриб'ютором товарної
(товарно-транспортної, видаткової)
накладної, свідчить про те, що
дистриб'ютор згоден з ціною на товар,
вказаною в накладній, перевірив якість,
кількість, асортимент, тару
поставленої партії товару та
погоджується на прийняття всього
товару як належно поставленого, згідно
з Договором, з дотриманням строків його
постачання. Сторони домовились, що
дистриб'ютор підписує товарну
(товарно-транспортну, видаткову)
накладну лише за умови відсутності у
нього претензій щодо ціни, якості,
кількості, асортименту, упаковки
товару, тому претензії щодо вказаних
умов Договору після підписання
дистриб'ютором накладної є
безпідставними та розглядатись не
будуть.

Договір вважається укладеним і набирає
чинність з моменту підписання його
сторонами та діє протягом одного року з
моменту його укладання (пункт 3.1.
Договору).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач, на виконання умов Договору,
поставив відповідачу товар на суму 560
681,27 грн., що підтверджується наданими
разом з позовною заявою в матеріали
справи видатковими накладними від
19.10.2014 № TF5IФ-1053 на суму 257 993,22 грн., від
05.11.2014 № TF5IФ-301 на суму 127 188,05
грн., від 21.11.2014 № TF5IФ-1262 на суму 175 500,00
грн., що підписані уповноваженими
представниками обох сторін, а
відповідач вказаний товар отримав.

Підписи уповноважених представників
сторін на видаткових накладних
скріплені відбитками печаток обох
сторін, що оцінюється судом як
підтвердження юридичною особою -
відповідачем, фактів вчинення
господарських операцій з поставки
товару. До матеріалів справи долучені
копії зазначених видаткових накладних.

Крім того, на підтвердження позовних
вимог, позивачем надано в матеріали
справи копії податкових накладних, що
складені ним на господарські операції
з поставок товару за спірними
видатковими накладними та реєстри
отриманих та виданих податкових
накладних.

Податкові накладні, що надані
позивачем, складено у період дії
Податкового кодексу України,
відповідно до пунктів 201.1, 201.4., 201.6., 201.7.
статті 201 якого платник податку
зобов'язаний надати покупцю
(отримувачу) на його вимогу підписану
уповноваженою платником особою та
скріплену печаткою (за наявності)
податкову накладну, яка складається у
двох примірниках у день виникнення
податкових зобов'язань продавця. Один
примірник видається покупцю, а другий
залишається у продавця. У разі
складання податкової накладної у
паперовому вигляді покупцю видається
оригінал, а копія залишається у
продавця. Податкова накладна є
податковим документом і одночасно
відображається у податкових
зобов'язаннях і реєстрі виданих
податкових накладних продавця та
реєстрі отриманих податкових
накладних покупця. Податкова накладна
складається на кожне повне або
часткове постачання товарів/послуг, а
також на суму коштів, що надійшли на
поточний рахунок як попередня оплата
(аванс).

Зважаючи не викладене, судом
оцінюються податкові накладні, що
складені позивачем, як докази того, що
позивачем відображені господарські
операції за спірними видатковими
накладними у своїх податкових
зобов'язаннях.

На підтвердження наявності
заборгованості, до матеріалів справи
надано довідки від 12.12.2014 № 19-3-18/6893-ИРД,
від 12.12.2014 № 05Ц/1268БТ, від
12.12.2014 № 01309/1756, від 12.12.2014 № 20-2-14/3924 з
банківських установ, в яких відкрито
поточні рахунки позивача, що
засвідчені підписами уповноважених
осіб банків та скріплені відбитками їх
печаток, за весь період спірних
правовідносин з відповідачем,
відповідно до яких судом встановлено
відсутність надходжень грошових
коштів від відповідача за Договором.

У ході судового розгляду позивачем
подано заяву про збільшення розміру
позовних вимог.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, з урахуванням того, що заяву
про збільшення розміру позовних вимог
підписано уповноваженою на це особою,
збільшення розміру позовних вимог не
суперечить чинному законодавству та не
порушує нічиїх прав і охоронюваних
законом інтересів, збільшення розміру
позовних вимог прийнято господарським
судом.

У зв'язку з прийняттям збільшення
розміру позовних вимог господарським
судом, у справі має місце нова ціна
позову, відповідно до розміру якої буде
вирішуватися спір - 560 681,27 грн.

Відповідачем підтверджено факт
отримання товару за Договором, а також
визнано позов у повному обсязі.

Згідно з частиною 6 статті 22
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд не приймає
визнання позову відповідачем, якщо ця
дія суперечить законодавству або
порушує чиї-небудь права і охоронювані
законом інтереси.

Відповідно до частини 5 статті 78
Господарського процесуального кодексу
України у разі визнання відповідачем
позову господарський суд приймає
рішення про задоволення позову за
умови, що дії відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Визнання позову є процесуальним правом
відповідача, з яким кореспондується
повноваження суду задовольнити
визнаний позов, якщо суд не встановить,
що визнання позову суперечить
законодавству або порушує чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси.

При прийнятті рішення, зважаючи на
повне визнання позову відповідачем,
судом взято до уваги правові позиції,
що викладено у пункті 24. постанови
Пленуму Верховного Суду України від
12.06.2009 № 2 "Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" та в абзаці 9
підпункту 3.12. пункту 3. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції», за
якими, у разі визнання відповідачем
позову, якщо таке визнання не
суперечить законодавству та не порушує
чиї-небудь права і охоронювані законом
інтереси, суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 712
Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не
пов'язаних з особистим, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу
України передбачено, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Частиною 1 статтею 530 Цивільного
кодексу України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з вимогами статті 599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

З наявних у матеріалах справи
письмових доказів, з огляду на те, що
вони підписані уповноваженими на те
особами, вбачається наявність у
відповідача грошового зобов'язання
перед позивачем, строк виконання якого
настав і яке відповідачем не виконане.

Зважаючи на вказане, господарський суд
дійшов висновку, що визнання позову
відповідачем не суперечить
законодавству та не порушує прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб, письмову заяву про визнання
позову підписано уповноваженою особою
відповідача, а, відтак, позовна вимога
про стягнення боргу підлягає
задоволенню повністю у розмірі 560 681,27
грн.

Відшкодування судового збору,
сплаченого позивачем у розмірі 11 213,65
грн., відповідно до частини 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 78, 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Білоцерківський
молочний комбінат" (09172, Київська обл.,
Білоцерківський р-н, с. Томилівка, вул.
Узинська, 2, ідентифікаційний ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТЕРРА ФУД"
(23600, Вінницька обл., Тульчинський р-н, м.
Тульчин, вул. Полковника Ганжі, 16,
ідентифікаційний ) 560 681
(п'ятсот шістдесят тисяч шістсот
вісімдесят одна) грн. 27 коп. основної
заборгованості та 11 213 (одинадцять
тисяч двісті тринадцять) грн. 65 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його належного оформлення і підписання
та може бути оскаржено в апеляційному
порядку.

Повне рішення складено 22.12.2014.

Суддя
С.О. Саванчук