ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р.Справа №
9/17-2000-2011Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Журавльова О.О.,

суддів: Ярош А.І., Лисенко В.А.

(відповідно до розпорядження голови
суду від 15.12.2014р. розгляд апеляційної
скарги здійснюється даною судовою
колегією)

при секретарі судового засідання
Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін:

від позивачів: Малафіюк В.В., за
довіреністю від 08.07.2014р.

від відповідача: Мілошевич А.С., за
довіреністю від 17.09.2014р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Зевс"

на ухвалу господарського суду Одеської
області від 24 листопада 2014 року

по справі №9/17-2000-2011

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Лікеро-горілчаний
завод "Прайм" та Закритого акціонерного
товариства "Кримський винно-коньячний
завод "Бахчисарай", в особі Приватного
підприємства "Зевс"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Юг"

про стягнення 500354,93 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Одеської
області (суддя Меденцев П.А.) від 03.08.2011
р. по справі № 9/17-2000-2011 у задоволенні
позовних вимог ТОВ "Лікеро-горілчаний
завод "Прайм" та ЗАТ "Кримський
винно-коньячний завод "Бахчисарай", в
особі Приватного підприємства "Зевс"
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 04.10.2011 р.
рішення від 03.08.2011 р. скасовано, позов
задоволено частково, стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю „АГРО-ЮГ" на користь
Приватного підприємства „Зевс" 396862,48
грн. основного боргу, 17981,74 грн. пені,
42344,12 грн. процентів за користування
чужими грошовими коштами, 3480,34 грн. 3%
річних, 7108,47 витрат зі сплати
державного мита та 217,28 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

13.10.2011 р. на виконання вказаної
постанови господарським судом
Одеської області видано відповідний
наказ.

Постановою Вищого господарського суду
України від 14.12.2011 р. скасовано
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 04.10.2011 р. у
частині стягнення 3480,34 грн. 3% річних і у
позові у цій частині відмовлено, у
решті постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
04.10.2011 р. залишено без змін.

29.10.2014р. до господарського суду
Одеської області від ТОВ "Агро-Юг"
надійшла заява про визнання наказу
таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 24 листопада 2014 року у
справі №9/17-2000-2011 (суддя Лічман Л.В.) на
підставі ст. 117 ГПК України задоволено
заяву ТОВ „Агро-Юг" та визнано таким, що
не підлягає виконанню повністю, наказ
господарського суду Одеської області
від 13.10.2011 р. по справі № 9/17-2000-2011,
виданий на примусове виконання
постанови Одеського апеляційного
господарського суду від 04.10.2011 р.

При винесенні ухвали суд першої
інстанції дійшов висновку, що ухвала
про затвердження мирової угоди у
справі про банкрутство є виконавчим
документом, а отже відповідно до ч.2
ст.604 ЦК України відбулась новація,
оскільки сторони припинили попередні
обов'язки, замінивши їх новими, а саме
тими, які виникли з умов затвердженої
судом мирової угоди. Розмір грошових
зобов'язань, за якими відбулась
новація, дорівнює 446514,00 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою господарського суду першої
інстанції, ПП "Зевс" звернулось до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить її скасувати та відмовити у
задоволенні заяви ТОВ „Агро-Юг" про
визнання наказу господарського суду
Одеської області від 13.10.2011 р. по справі
№ 9/17-2000-2011, виданого на примусове
виконання постанови Одеського
апеляційного господарського суду від
04.10.2011 р. таким, що не підлягає
виконанню, з посиланням при цьому на
порушення місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права та не повне
з'ясування обставин справи, з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі.

У судовому засіданні представник
скаржника підтримав вимоги, викладені
в апеляційній скарзі і наполягали на їх
задоволенні.

Представник відповідача (ТОВ „Агро-Юг")
у судовому засіданні надав пояснення,
відповідно до яких відповідач просить
залишити оскаржувану ухвалу без змін, а
апеляційну скаргу ПП "Зевс" без
задоволення, з мотивів, викладених у
відзиві на апеляційну скаргу.

Представник ТОВ "Лікеро-горілчаний
завод "Прайм" у судове засідання не
з'явився, про час, дату та місце
розгляду апеляційної скарги
повідомлений належним чином, про що
свідчить відповідне поштове
повідомлення від 16.12.2014р.

Відповідно до ст.85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
заслухавши представників сторін,
апеляційний господарський суд дійшов
до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ
„Лікеро-горілчаний завод „Прайм" та
ЗАТ „Кримський винно-коньячний завод
„Бахчисарай" в особі Приватного
підприємства „Зевс" звернулись до
господарського суду Одеської області з
позовом до ТОВ „Агро - Юг" про стягнення
на користь ПП „Зевс" 396862,48 грн.
основного боргу, 17981,74 грн. пені, 42344,12
грн. процентів за користування чужими
грошовими коштами, 39686,25 грн. штрафу та
3480,34 грн. 3% річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання.

Рішенням господарського суду Одеської
області (суддя Меденцев П.А.) від 03.08.2011
р. по справі № 9/17-2000-2011 у задоволенні
позовних вимог ТОВ "Лікеро-горілчаний
завод "Прайм" та ЗАТ "Кримський
винно-коньячний завод "Бахчисарай", в
особі Приватного підприємства "Зевс"
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 04.10.2011 р.
рішення від 03.08.2011 р. скасовано, позов
задоволено частково, стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю „АГРО-ЮГ" на користь
Приватного підприємства „Зевс" 396862,48
грн. основного боргу, 17981,74 грн. пені,
42344,12 грн. процентів за користування
чужими грошовими коштами, 3480,34 грн. 3%
річних, 7108,47 витрат зі сплати
державного мита та 217,28 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

13.10.2011 р. на виконання вказаної
постанови господарським судом
Одеської області видано відповідний
наказ.

Постановою Вищого господарського суду
України від 14.12.2011 р. скасовано
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 04.10.2011 р. у
частині стягнення 3480,34 грн. 3% річних і у
позові у цій частині відмовлено, у
решті постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
04.10.2011 р. залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 23.07.2012 р. порушено
провадження у справі № 5017/2130/2012 про
банкрутство ТОВ „Агро-Юг".

30.08.2012р. в газеті „Голос України" № 1161
(5411) опубліковано відповідне
оголошення.

ПП „Зевс" у рамках провадження у справі
про банкрутство звернулось до суду із
заявою з кредиторськими вимогами до
боржника в сумі 464514,09 грн. Наявність
заборгованості заявник підтвердив
судовими рішеннями по справі №
9/17-2000-2011.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 26.12.2012 р. у справі № 5017/2130/2012
частково визнано грошові вимоги
Приватного підприємства „Зевс", а саме
борг у розмірі 446514,00 грн. включено до
реєстру кредиторів у 4 чергу та у
розмірі 17981,74 грн. - у 6 чергу.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 25.07.2014 р. затверджено мирову
угоду у справі № 5017/2130/2012 про
банкрутство ТОВ „Агро-Юг".

Відповідно до умов мирової угоди
вимоги Приватного підприємства „Зевс"
підлягають задоволенню шляхом
перерахування грошових коштів у сумі
55814,25 грн. щоквартально протягом 2015 та
2016 р.р. (всього - 446514,00 грн.). При цьому
17981,74 грн. заборгованості підлягають
прощенню (списанню).

29.10.2014р. ТОВ „Агро-юг" звернулось в
господарський суд Одеської області із
заявою про визнання таким, що не
підлягає виконанню, наказу
господарського суду Одеської області
від 13.10.2011 р. у порядку ст.117 ГПК України.
Вказана заява обґрунтована тим, що
обов'язок боржника, з метою
підтвердження якого видано виконавчий
документ по справі № 9/17-2000-2011, на
теперішній час припинено у зв'язку з
новацією (заміна первісного
зобов'язання новим зобов'язанням між
тими ж сторонами), яка виникла
внаслідок затвердження ухвалою
господарського суду Одеської області
від 25.07.2014 р. мирової угоди у справі №
5017/2130/2012 про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю „АГРО-ЮГ".

Дослідивши матеріали та обставини
справи апеляційний господарський суд
прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
„Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1 ст. 116 ГПК України
виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ч.2 ст. 117 ГПК України
господарський суд, який видав наказ,
може за заявою стягувача або боржника
виправити помилку, допущену при його
оформленні або видачі, чи визнати наказ
таким, що не підлягає виконанню, та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
наказом.

Згідно з п.4 ч.1 ст. 117 ГПК України
господарський суд ухвалою вносить
виправлення до наказу, а у разі якщо
його було видано помилково або якщо
обов'язок боржника відсутній повністю
чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин, господарський суд визнає наказ
таким, що не підлягає виконанню
повністю або частково. Якщо стягнення
за таким наказом уже відбулося
повністю або частково, господарський
суд одночасно на вимогу боржника
стягує на його користь безпідставно
одержане стягувачем за наказом.

Таким чином, ч. 4 ст. 117 ГПК України
містить виключний перелік підстав для
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню повністю або частково, за
заявами стягувачів або боржників,
поданими в порядку зазначеної статті, а
саме:

- якщо судовий наказ видано помилково;

- якщо обов'язок боржника відсутній
повністю чи частково у зв'язку з його
припиненням добровільним виконанням
боржником чи іншою особою або з інших
причин (наприклад, у разі скасування чи
зміни в апеляційному або в касаційному
порядку чи за результатами перегляду
за нововиявленими обставинами рішення,
на підставі якого наказ було видано,
якщо на момент таких скасування чи
зміни наказ ще не було виконано
повністю або частково).

Аналогічні правові висновки викладені
в п.3.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р. №9 „Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України".

В ч.2 ст.604 ЦК України вказано, що за
домовленістю сторін про заміну
первісного зобов'язання новим
зобов'язанням між тими ж сторонами
(новація).

Частина 1 ст.605 ЦК України передбачає, що
зобов'язання припиняється внаслідок
звільнення (прощення боргу) кредитором
боржника від його обов'язків, якщо це не
порушує прав третіх осіб щодо майна
кредитора.

Згідно ч.1 ст.35 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
від 14.05.1992 р. № 2343-ХІІ (в редакції, чинній
під час розгляду справи № 5017/2130/2012) під
мировою угодою у справі про
банкрутство розуміється домовленість
між боржником і кредиторами стосовно
відстрочки та (або) розстрочки, а також
прощення (списання) кредиторами боргів
боржника, яка оформляється угодою
сторін.

Частиною 2 ст.37 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
передбачено, що мирова угода набирає
чинності з дня її затвердження
господарським судом і є обов'язковою
для боржника (банкрута), кредиторів,
вимоги яких забезпечені заставою,
кредиторів другої та наступних черг.

В абз.25 ч.1 ст.1 Закону України „Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
визначено, що погашеними визнаються
задоволені вимоги кредитора, вимоги,
щодо яких досягнуто згоди про
припинення, у тому числі заміну,
зобов'язання або припинення
зобов'язання іншим чином, а також інші
вимоги, які відповідно до Закону
вважаються погашеними.

Мирова угода - це договір, який
укладається сторонами з метою
припинення спору, на умовах, погоджених
сторонами.

Таким чином, відповідно до ч.2 ст.604 ЦК
України через затвердження
відповідною ухвалою мирової угоди
відбулась новація, оскільки сторони
припинили попередні обов'язки,
замінивши їх новими, а саме тими, які
виникли з умов затвердженої судом
мирової угоди. Розмір грошових
зобов'язань, за якими відбулась
новація, дорівнює 446514,00 грн.

Окрім того спірна мирова угода
породжує нові зобов'язання щодо
відстрочення, розстрочення та списання
платежу.

Решта доказів та доводів сторін не
стосуються предмету позову та не
спростовують вищенаведених висновків
апеляційного господарського суду.

З огляду на вищенаведене оскаржувану
ухвалу місцевого господарського суду
слід залишити без змін, а апеляційну
скаргу Приватного підприємства "Зевс" -
без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Ухвалу господарського суду Одеської
області від 24 листопада 2014 року у
справі №9/17-2000-2011 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Зевс" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 24
грудня 2014 року.

Головуючий суддяО.О. Журавльов
Судді А.І. Ярош В.А. Лисенко