ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

05.12.14 №910/26770/14 Суддя Яковенко А.В.,
розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного
товариства "Київобленерго"

до Суб'єкта підприємницької
діяльності Діденко Ігоря Леонідовича

про стягнення 17 549,32 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Київобленерго» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до суб'єкта підприємницької
діяльності Діденко Ігоря Леонідовича
про стягнення з останнього
заборгованості за Договором про
постачання електричної енергії №220037984
від 30.10.2009 у розмірі 17 549,32 грн., крім того
судові витрати у розмірі 1 827,00 грн.
також просили покласти на відповідача.

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов
висновку, що позовна заява №б/н від
25.11.2014 (вх. №26770/14 від 01.12.2014) і додані до
неї документи підлягають поверненню
позивачеві без розгляду з наступних
підстав:

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України
позовна заява повинна містити, зокрема,
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за
його наявності для фізичних осіб)
сторін, ідентифікаційні коди суб'єкта
підприємницької діяльності за їх
наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності.

Згідно ч. 1 ст. 90 Цивільного кодексу
України юридична особа повинна мати
своє найменування, яке містить
інформацію про її
організаційно-правову форму.
Найменування установи має містити
інформацію про характер її діяльності.
Юридична особа може мати крім повного
найменування скорочене найменування.

Відповідно до п. 58 Постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Правил надання послуг поштового
зв'язку" від 05.03.2009 №270 адреса, за якою
пересилається поштове відправлення
(поштовий переказ), зазначається у
такому порядку: найменування адресата
(одержувача) у називному відмінку (для
фізичних осіб - прізвище, ім'я та по
батькові, для юридичних осіб - повне
найменування підприємства, установи,
організації, а також посада, ім'я та
прізвище); найменування вулиці, номер
будинку, квартири; найменування
населеного пункту, району, області;
поштовий індекс; країна призначення
(для міжнародних поштових відправлень).

Як визначено ст. 93 ЦК України
місцезнаходженням юридичної особи є
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені. Відомості про місцезнаходження
юридичної особи включається до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (ст. 17
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців").

Згідно абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суд
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 №18 у
випадках, передбачених статтею 56 ГПК
України, місцезнаходження (місце
проживання) відповідача визначається
за даними його державної реєстрації як
суб'єкта господарювання.

Так, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 ГПК
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін, їх
поштових адрес.

Фактично у позовній заяві (вх. №26770/14
від 01.12.2014) у якості місцезнаходження
відповідача (суб'єкта підприємницької
діяльності Діденко Ігоря Леонідовича)
вказано наступну адресу: 02206, м. Київ,
вул. Малишка, 21 кв.109.

Втім, як встановлено судом на підставі
даних Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців юридичною адресою
відповідача (суб'єкта підприємницької
діяльності Діденко Ігоря Леонідовича)
є: 02002, м. Київ, вул. Малишка, 21 кв.109.

Також судом прийнято до уваги
Постанову Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", зокрема, абзацу 1 п.
3.5, де зазначено, що недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК. Так, позовна заява підлягає
поверненню без розгляду, якщо
позивачем не вказано повне
найменування сторін та їх поштових
адрес, або позовну заяву підписано не
уповноваженою належним чином особою чи
особою, посадове становище якої не
вказано, або прокурор не зазначив
орган, уповноважений здійснювати
відповідні функції держави у спірних
відносинах, або позовна заява не
підписана позивачем.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо не подано
доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до норм ст. 56 ГПК України
позивач зобов'язаний надіслати
сторонам по справі копії позовної
заяви та доданих до неї документів до
подання позовної заяви до суду.

Відповідно до вимог п. 2 ст. 57 ГПК
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України
"Позивач, прокурор чи його заступник
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення".

Відповідно до постанови Кабінету
Міністрів України "Про затвердження
Правил надання послуг поштового
зв'язку від 05.03.2009 №270 розрахунковим
документом, що підтверджує факт
надання послуг поштового зв'язку є
документ встановленої відповідно до
Закону України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг" форми і змісту
(касовий чек, розрахункова квитанція
тощо).

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету
Міністрів України №270 від 05.03.2009 "Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку" внутрішні поштові
відправлення з оголошеною цінністю з
описом вкладення подаються для
пересилання відкритими для перевірки
їх вкладення. У разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення. За бажанням
відправника на примірнику опису, що
вкладається до поштового відправлення,
вартість предметів може не
зазначатися.

З сукупного аналізу наведених вище
норм вбачається, що належним доказом
відправлення відповідачеві позовної
заяви та доданих до неї документів є
опис вкладень в поштовий конверт та
документ, що підтверджує надання
поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст. 4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

Таким чином, належним доказом
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви та доданих до неї
документів є опис вкладень в поштовий
конверт та документ, що підтверджує
надання поштових послуг (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо) надані в
оригіналі.

Фактично до позовної заяви №б/н від
25.11.2014 (вх. №26770/14 від 01.12.2014) додано копію
опису вкладення у цінний лист від 28.11.2014
та фіскального чеку № від 28.11.2014,
що зобов'язує суд застосувати норми п. 6
ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Разом з тим, з доданих до позовної заяви
копій фіскального чеку відділення
поштового зв'язку та опису вкладення у
цінний лист від 28.11.2014, вбачається, що
позивачем надіслано позовну заяву із
додатками до неї на адресувідповідача -
02206, м. Київ, вул. Малишка, 21 кв.109, за якою
відповідач не знаходиться, таким чином
у наданих матеріалах відсутні докази
на підтвердження надання послуг
поштового зв'язку.

Доказів надсилання відповідачеві
копії позовної заяви і доданих до неї
документів за його юридичною адресою
(адресою органу або особи, які
відповідно до установчих документів
юридичної особи чи закону виступають
від її імені) позивачем не надано.

Не надано позивачем і доказів того, що
станом на день звернення до суду з
даним позовом, відповідач знаходиться
за адресою на яку скеровано копію
позовної заяви.

Дані обставини є суттєвими, оскільки
нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Крім того, з опису вкладення у цінний
лист вбачається на адресу відповідача
відправлено 10 документів на 15 аркушах,
а в описі вкладення у цінний лист на
адресу Господарського суду направлено
24 документів на 35 аркушах.

Відповідно до п. 3.5 Постанови Пленуму
ВГСУ №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" визначено, у разі
коли до позовної заяви додано докази
надсилання відповідачеві копії лише
самої заяви, але відсутні докази
надсилання йому копій доданих до неї
документів, така заява підлягає
поверненню на загальних підставах
згідно з пунктом 6 частини першої
статті 63 ГПК

Таким чином, суду не доведено, що
позивачем на адресу відповідача
направлено позовну заяву з доданими до
неї документами, у зв'язку з чим позовна
заява підлягає поверненню позивачу без
розгляду з посиланням на п. 6 ч. 1 ст. 63
ГПК України.

Приймаючи до уваги наведене, зважаючи
на те, що заявником не дотримано вимоги
ст.ст. 54, 56, 57 Господарського
процесуального кодексу України,
враховуючи, що приписи ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України носять імперативний характер,
суд дійшов висновку, що викладені
обставини є підставою для повернення
позовної заяви відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України.

Проаналізувавши всі наведені вище
обставини, суд дійшов висновку, що
позовна заява не може бути прийнята до
розгляду та підлягає поверненню.

Суд звертає увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до Господарського суду
міста Києва з позовом, відповідно до ч. 3
ст. 63 ГПК України.

Керуючись п.п. 2, 6 ч. 1 ст. 63, ч. 3 ст. 63,
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути
позивачеві без розгляду.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя

А.В.Яковенко