ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.12.2014 Справа № 920/2088/14Суддя
господарського суду Сумської області
Моїсеєнко В.М., розглянувши матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю « ФОНДОВА КОМПАНІЯ
«МЕРИДІАН», м.Київ

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім. М.В.Фрунзе», м.Суми

про зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

19.12.2014р. до господарського суду
Сумської області надійшла позовна
заява від 19.11.2014р. № 389 немайнового
характеру Товариства з обмеженою
відповідальністю «ФОНДОВА КОМПАНІЯ
«МЕРИДІАН» до Публічного акціонерного
товариства «Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім.
М.В.Фрунзе», в якій позивач просить
зобов'язати відповідача в особі його
компетентних органів управління
скликати річні загальні збори
акціонерів із запропонованим
акціонером - позивачем по справі -
порядком денним, викладеним у листі
-вимозі від 12.11.2014р. (вих.№ 376).

До матеріалів позову позивачем, крім
інших документів , на які він
посилається в обґрунтування своїх
вимог, додані копія Статуту
відповідача, зареєстрованого у
встановленому законом порядку 29.04.2011р.
та копію листа - вимоги від 12.11.2014р. вих.
№ 376.

Компетенція, порядок скликання,
проведення ( регламент) та прийняття
рішень, а також інші питання діяльності
загальних зборів відповідача
визначаються Законом України «Про
акціонерні товариства», розділом 9
Статуту відповідача та Положеннями про
Загальні Збори відповідача.

Відповідно до п.10.11.3 Статуту
відповідача до виключної компетенції
Наглядової ради відповідача (орган,
який здійснює захист прав акціонерів
товариства, контролює та регулює
діяльність генерального директора
товариства) належить вирішення усіх
питань щодо скликання та проведення
Загальних Зборів.

До матеріалів позову позивач додав
заяву від 19.11.2014р. вих.. № 390 про вжиття
заходів до забезпечення позову, в якій
просить 1. Заборонити наглядовій раді
Публічного акціонерного товариства
«Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання
ім.М.В.Фрунзе» ( ), обрану
рішенням позачергових загальних
зборів акціонерів ВАТ «Сумське НВО
імені М.В. Фрунзе» від 24.12.2010р. ( протокол
№ 23), у складі більшості від
кількісного складу ( п'яти
осіб)бездіяльність і ухилення від
виконання своїх функцій, визначених
статтею 52 Закону України « Про
акціонерні товариства», як органу
управління акціонерного товариства; 2.
зобов'язати наглядову раду Публічного
акціонерного товариства «Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім.М.В.Фрунзе» ( ), обрану рішенням позачергових
загальних зборів акціонерів ВАТ
«Сумське НВО імені М.В. Фрунзе» від
24.12.2010р. ( протокол № 23), у складі
більшості від кількісного складу (
п'яти осіб) приймати рішення з питань
поточної господарської діяльності
Публічного акціонерного товариства
«Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання
ім.М.В.Фрунзе» ( ) до
моменту прийняття рішення загальними
зборами акціонерів Публічного
акціонерного товариства «Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім.М.В.Фрунзе» ( ) про переобрання складу
наглядової ради.

В обґрунтування своїх вимог про вжиття
заходів до забезпечення позову позивач
вказує, що на протязі тривалого часу
порушуються його права, як акціонера
відповідача, на отримання інформації
щодо ринкової вартості емітованих
відповідачем акцій, тобто фактично
відповідач унеможливлює розпорядження
позивачем своїми майновими та
немайновими правами.

Застосування заходів по забезпеченню
позову врегульовано ст.ст. 66, 67 ГПК
України .

Так, ст. 66 ГПК України визначено, що
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів можу утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно вимог ст. 67 ГПК України , позов
забезпечується:

накладанням арешту на майно або
грошові суми, що належать відповідачу;

забороною відповідачеві вчиняти певні
дії;

забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору;

зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа або іншого
документа, за яким стягнення
здійснюється у безспірному порядку.

Не допускається забезпечення позову у
справах, що виникають з корпоративних
відносин, шляхом заборони:

проводити загальні збори акціонерів
або учасників господарського
товариства та приймати ними рішення;

надавати емітентом, реєстратором,
зберігачем, депозитарієм реєстр
власників іменних цінних паперів,
інформацію про акціонерів або
учасників господарського товариства
для проведення загальних зборів
товариства;

участі (реєстрації для участі) або
неучасті акціонерів або учасників у
загальних зборах товариства,
визначення правомочності загальних
зборів акціонерів або учасників
господарського товариства;

здійснювати органами державної влади
та/або органами місцевого
самоврядування покладені на них згідно
із законодавством повноваження.

Господарський суд, який розглядає спір
про право власності на акції (частки,
паї) товариства, може винести ухвалу
про забезпечення позову шляхом
встановлення заборони на внесення змін
до статуту цього товариства в частині
зміни розміру статутного капіталу.

Види забезпечення позову повинні бути
співвідносними із заявленими
позивачем вимогами.

Види забезпечення позову можуть
використовуватися господарським судом
лише в межах предмета позову та не
повинні порушувати прав інших
акціонерів (учасників) господарського
товариства. Зокрема, заборона вчиняти
дії має стосуватися лише пакета акцій,
безпосередньо пов'язаного з предметом
спору.

У відповідності до п.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 16 від 26.12.2011р. «Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову» відповідно до
ст. 66 ГПК України заходи до
забезпечення позову є гарантією
реального виконання рішення суду. При
цьому особа, яка подала заяву про
забезпечення позову, повинна
обґрунтувати причини звернення із
заявою про забезпечення позову. З цією
метою та з урахуванням загальних вимог,
передбачених ст. 33 ГПК України,
обов'язковим є подання доказів
наявності фактичних обставин, з якими
пов'язується застосування певного
заходу до забезпечення позову.

Згідно приписів п.45 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008р. №
13 « Про практику розгляду судами
корпоративних спорів» при вирішенні
питання про забезпечення позову
господарські суди повинні оцінювати
обґрунтованість доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням таких умов:

- наявність зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги;

- імовірність ускладнення
виконання або невиконання судового
рішення у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку
із вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
які не є учасниками вказаного судового
розгляду.

Пунктом 47 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 24.10.2008р. № 13 « Про
практику розгляду судами
корпоративних спорів» визначено, що
заходи до забезпечення позову повинні
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами. Співмірність
передбачає співвідношення
господарським судом негативних
наслідків від вжиття заходів до
забезпечення позову з тими негативними
наслідками, які можуть настати в
результаті невжиття цих заходів, з
урахуванням відповідності права чи
законного інтересу, за захистом яких
заявник звертається до суду, вартості
майна, на яке він заявляє клопотання
накласти арешт, чи майнових наслідків
заборони відповідачу здійснювати
певні дії.

Заходи до забезпечення позову можуть
бути вжиті судом лише в межах предмета
позову та не повинні порушувати прав
інших акціонерів ( учасників)
товариства, зокрема шляхом заборони
вчиняти дії лише щодо того пакета
акцій, який безпосередньо пов'язаний із
предметом спору.

У разі , якщо необхідність вжиття
заходу до забезпечення позову заявник
обґрунтовує тим, що у випадку невжиття
такого заходу йому буде завдано
значної шкоди, він повинен
обґрунтувати можливість завдання
такої шкоди, її розмір, зв'язок можливої
шкоди з предметом спору, а також
необхідність і достатність для її
запобігання вжиття саме цього заходу
до забезпечення позову.

Суди не вправі вживати такі заходи до
забезпечення позову, які є фактично
рівнозначними задоволенню позовних
вимог.

Позивач обґрунтовує свої вимоги про
вжиття заходів до забезпечення позову
тим, що на час подання позову Наглядова
рада відповідача фактично
самоусунулася від виконання своїх
статутних обов'язків, що, в свою чергу ,
може мати значні негативні наслідки
для господарської діяльності як
позивача, аж до його банкрутства, так і
для відповідача.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 16 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. При
цьому, обрані заходи до забезпечення
позову не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Таким чином, суд вважає вимоги
позивача, викладені в п.1 резолютивної
частини заяви позивача від 19.11.2014р. вих..
№ 390 про вжиття заходів до забезпечення
позову обґрунтованими, пов'язаними з
предметом спору, тому задовольняє
зазначені вимоги.

Стосовно вимог позивача, викладених в
п.2 резолютивної частини заяви від
19.11.2014р. вих.. № 390 у суду відсутні
достатні підстави для їх задоволення,
так як прийняття рішень з поточної
господарської діяльності не
відноситься до виключної компетенції
Наглядової ради, а можуть
здійснюватися і генеральним
директором відповідача ( розділ 11
Статуту), а позивач не подав будь-яких
доказів, що генеральний директор
відповідача не приймає рішень з
поточної господарської діяльності
відповідача.

З цих підстав суд залишає вимоги
позивача викладені в п.2 резолютивної
частини заяви від 19.11.2014р. № 390 без
задоволення .

Керуючись ст. ст.ст. 61- 65, 66, 67
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Порушити провадження у справі .

2.Призначити розгляд справи в
засіданні на 12.01.2015 року на 11 год. 40 хв.
Засідання відбудеться у приміщенні
господарського суду (м. Суми, пр-т
Шевченка, 18/1, кабінет № 103).

3.Зобов'язати відповідача подати відзив
на позовну заяву, з правовим
обґрунтуванням своєї позиції по
справі.

4.Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю « ФОНДОВА КОМПАНІЯ
«МЕРИДІАН» вд 19.11.2014р.№ 390 про вжиття
заходів до забезпечення позову
задовільнити частково.

5.Вжити заходів до забезпечення позову
шляхом зобов'язання заборони
наглядовій раді Публічного
акціонерного товариства «Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім.М.В.Фрунзе» ( ), обрану рішенням позачергових
загальних зборів акціонерів ВАТ
«Сумське НВО імені М.В. Фрунзе» від
24.12.2010р. ( протокол № 23), у складі
більшості від кількісного складу (
п'яти осіб) бездіяльності та ухилення
від виконання своїх функцій,
визначених статтею 52 Законом України «
Про акціонерні товариства», як органу
управління акціонерного товариства.

6.В іншій частині вимоги заяви від
19.11.2014р. № 390 про вжиття заходів до
забезпечення позову залишити без
задоволення.

7.Попередити сторони, що документи
подаються за три дні до судового
розгляду справи. Всі документи повинні
бути подані виключно через канцелярію
суду (кабінет № 117).

8.Представникам сторін для участі в
судовому засіданні мати належні
повноваження та документ, що посвідчує
особу.

9.Попередити представників сторін, що в
разі не з'явлення в судове засідання
справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами на підставі
ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України.

СУДДЯ В.
М. МОЇСЕЄНКО