ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10 грудня 2014 р. Справа №
903/1159/14

Господарський суд Волинської
області, розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1, смт. Ратне

до відповідача: Товариства з
додатковою відповідальністю
"Волинська ПМК №8", смт. Ратне

про зобов'язання виділити частину
нерухомого майна

Суддя Гончар М,М.

при секретарі судового
засідання Лівандовський Т.Г.

за участю представників:

від позивача:, ОСОБА_1,

від відповідача, Юхимчук Петро
Петрович, директор

від відповідача: Філюк Сергій
Миколайович, довіреність №
10.08.14р.представник

Відповідно до ст. 20
Господарського процесуального кодексу
України роз'яснено право відводу судді.
Відводу судді не заявлено. На підставі
ст. 22 ГПК України роз'яснено
процесуальні права та обов'язки сторін.
За клопотанням позивача здійснюється
технічна фіксація судового процесу.

В судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Суть спору: позивач- ОСОБА_1 в позовній
звернувся з позовом до відповідача-
Товариства з додатковою
відповідальністю "Волинська ПМК №8" про
зобов'язання виділити частину
нерухомого майна, в натуральній формі.

На обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що він
входив в коло акціонерів Відкритого
акціонерного товариства "Волинська ПМК
№8", яке у 2010р. реорганізовано у
Товариство з додатковою
відповідальністю "Волинська ПМК №8";
розмір статутного фонду складав
47586грн., його доля становила 1,0717%
статутного фонду.

14.01.14р. позивач звернувся із заявою про
вихід із товариства та виділення йому в
натурі : один бокс автогаража
(інв.НОМЕР_1, введений в експлуатацію в
1986 році); площатку навпроти гаража і
частину дороги (2,1333% від площі об'єкта)
(інв. НОМЕР_2, введена в експлуатацію в
1989р.)

1,0717% від усіх оборотних активів, однак
23.04.2014р. останньому на загальних зборах
ТДВ "ПМК-8" з метою збереження
цілісності майнового комплексу
відмовлено у виділенні йому у приватну
власність вищевказаного майна, що в
свою черру змусило останнього
звернутись до суду.

Вказує, що після виключення з учасників
товариства йому не було виділено у
приватну власність майна пропорційної
до його частки.

Вважає, що на підставі ст.316, ч.1, 3 ст.370 ЦК
України, майно яке на праві власності
належить Товариству з додатковою
відповідальністю "Волинська ПМК №8" а
саме: один бокс автогаража (інв.НОМЕР_1,
введений в експлуатацію в 1986 році);
площадку навпроти гаража і частину
дороги (2,1333% від площі об'єкта) (інв.
НОМЕР_2, введена в експлуатацію в 1989
році) 1,0717% від усіх оборотних активів,
має виділитись йому в натурі .

10.12.14р. у судовому засіданні
представник позивача підтримав свої
позовні вимоги з підстав викладених у
позовній заяві.

Відповідач в відзиві на позовну
заяву , поданому суду 10.12.2014р., та його
представники у судовому засіданні
позов не визнали, просили у його
задоволенні відмовити, посилаючись на
таке:

- Згідно п. 5.6 Статуту Учасник
товариства може вийти з нього з
обов'язковим поданням до товариства
нотаріально посвідченої заяви про
вихід не пізніше ніж за три місяці до
виходу з товариства.

- При виході учасника з товариства йому
виплачується вартість частини майна
товариства, пропорційна його частці у
статутному капіталі . Виплата
проводиться після затвердження звіту
за рік, в якому він вийшов із Товариства
і в строк до 12 місяців з дня виходу.

- На вимогу учасника та за згодою
товариства вклад може бути повернуто
повністю або частково в натуральній
формі.

- Вказаний порядок виходу учасника з
товариства встановлений статутом у
відповідності до законів України,
зокрема:

Ст. 148 ЦК України, учасник товариства з
обмеженою(додатковою)
відповідальністю має право вийти з
товариства, повідомивши товариство про
свій вихід не пізніше ніж за три місяці
до виходу, якщо інший строк не
встановлений статутом. Учасник, який
виходить із товариства з обмеженою
відповідальністю, має право одержати
вартість частини майна, пропорційну
його частці у статутному капіталі
товариства. За домовленістю між
учасником та товариством виплата
вартості частини майна товариства може
бути замінена переданням майна в
натурі. Якщо вклад до статутного
капіталу був здійснений шляхом
передання права користування майном,
відповідне майно повертається
учасникові без виплати винагороди.

- Порядок і спосіб визначення вартості
частини майна, що пропорційна частці
учасника у статутному капіталі, а також
порядок і строки її виплати
встановлюються статутом і законом.

- з вищевикладеного вбачається, що за
для того щоб учаснику товариства, який
бажає вийти зі складу учасників, була
повернута частка, пропорційна його
частці у статутному капіталі в
натуральній формі, не достатньо лише
самої вимоги учасника, а обов'язковою
умовою є згода товариства.

- загальні збори учасників товариства,
як вищий орган товариства згідно п. 6.3
Статуту, розглянувши заяву учасника
ОСОБА_1 про вихід його із товариства,
переважною більшістю голосів
присутніх на зборах учасників 23.04.2014
року, прийняли рішення про відмову у
виділі позивачу вказаного ним майна,
вказавши при тому про згоду Товариства
виплатити Позивачу у грошовому виразі
вартість належної йому частки, при
цьому виключно керуючись
вищевказаними нормами Законів та
положенням Статуту.

Отже, жодних прав ОСОБА_1 рішенням
Загальних зборів ТДВ «ПМК-8» від 23.04.2014
року не порушено.

- передача у власність майна товариства
без згоди самого товариства, а лише за
бажанням позивача буде грубим
порушенням прав товариства, його інших
учасників.

- позивач у своїй позовній заяві
безпідставно посилається на норми ЦК
України, які регулюють право спільної
власності, адже власником майна в
даному випадку є товариство, а учасник
товариства має корпоративні права щодо
нього, які згідно ст. 167 ГК України - це
права особи, частка якої визначається у
статутному капіталі (майні)
господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами. Тобто позивач не є
власником (співвласником) конкретного,
визначеного лише ним самим майна, а є
власником корпоративних прав щодо
товариства і при вирішенні спірних
питань повинен керуватись відповідним
законодавством та Статутом.

- позивачем не надано суду жодних
належних доказів в підтвердження своїх
позовних вимог. А доводи Позивача,
викладені у позовній заяві повністю
спростовуються змістом Статуту
Товариства та наведеними вище нормами
Законів України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 відповідно до
свідоцтва №3 від 18.07.14 входив в коло
акціонерів Відкритого акціонерного
товариства "Волинська ПМК №8", яке у 2010р.
реорганізовано у Товариство з
додатковою відповідальністю
"Волинська ПМК №8"; розмір частки у
статутному капіталі становила 1,0717%
статутного фонду.

14.01.14р. позивач звернувся із заявою про
вихід із товариства та виділення йому в
натурі : один бокс автогаража
(інв.НОМЕР_1, введений в експлуатацію в
1986 році); площадку навпроти гаража і
частину дороги (2,1333% від площі об'єкта)
(інв. НОМЕР_2, введена в експлуатацію в
1989 році) 1,0717% від усіх оборотних
активів.

Відповідно до протоколу загальних
зборів учасників ТДВ "Волинська ПМК-8"
від 23.04.2014р. позивачу на загальних
зборах ТДВ "ПМК-8" з метою збереження
цілісності майнового комплексу
відмовлено у виділенні йому у приватну
власність вищевказаного майна.

У відповідності із ст.54 Закону
України "Про господарські товариства"
при виході учасника з товариства з
обмеженою відповідальністю йому
виплачується вартість частини майна
товариства, пропорційна його частці у
статутному (складеному) капіталі.
Виплата провадиться після
затвердження звіту за рік, в якому він
вийшов з товариства, і в строк до 12
місяців з дня виходу. На вимогу
учасника та за згодою товариства вклад
може бути повернуто повністю або
частково в натуральній формі.

Учаснику, який вибув,
виплачується належна йому частка
прибутку, одержаного товариством в
даному році до моменту його виходу.
Майно, передане учасником товариству
тільки в користування, повертається в
натуральній формі без винагороди.

У п.5.6. розділу V змін та доповнень до
Статуту Товариства з додатковою
відповідальністю "Волинська ПМК №8" в
редакції від 12.06.2013р. було визначено, що
при виході учасника з ТОВАРИСТВА йому
виплачується вартість частини майна
ТОВАРИСТВА, пропорційна його частці у
статутному капіталі Виплата
провадиться після затвердження звіту
за рік, в якому він вийшов з Товариства
і в строк до 12 місяців з дня виходу.На
вимогу учасника та за згодою
ТОВАРИСТВА вклад може бути повернуто
повністю або частково в натуральній
формі.

Згідно з п. 3.5. рекомендацій
президії Вищого господарського суду
України № 04-5/14 від 28.12.2007 року в
редакції змін, внесених
рекомендаціями Президії Вищого
господарського суду України № 04-06/83 від
18.06.2009 року "Про практику застосування
законодавства у розгляді справ, що
виникають з корпоративних відносин"
передбачено, що відповідно до статей
126, 135, 148, 151 ЦК України ( 435-15 ) учасники
повних товариств, створених на
невизначений строк, командитних
товариств, товариств з обмеженою та
додатковою відповідальністю мають
право вийти з цих товариств

Учасники товариств з обмеженою та
додатковою відповідальністю повинні
повідомити товариство про свій вихід
не пізніше, ніж за три місяці або у
інший передбачений статутом строк.

Подання заяви про вихід з
товариства є дією, спрямованою на
припинення корпоративних прав та
обов'язків учасника товариства. Право
учасника товариства на вихід з
товариства не залежить від згоди
товариства чи інших його учасників.
Враховуючи викладене, учасник
вважається таким, що вийшов з
товариства з обмеженою або з
додатковою відповідальністю з моменту
прийняття загальними зборами рішення
про виключення учасника з товариства
на підставі його заяви про вихід, а у
випадку відсутності такого рішення - з
дати закінчення строку, встановленого
законом або статутом товариства для
повідомлення про вихід з товариства.

Заява про вихід учасника з
товариства є формою реалізації
передбаченого законом права учасника
на припинення корпоративних відносин
шляхом виходу з товариства.

Відповідно до статті 54 Закону
України "Про господарські товариства"
( 1576-12 ) при виході учасника з
товариства з обмеженою
відповідальністю йому виплачується
вартість частини майна товариства,
пропорційна його частці у
статутному (складеному) капіталі та
частину прибутку, одержаного
товариством у відповідному році до
виходу учасника. При цьому вартість
майна та розмір частини прибутку
товариства, належні до виплати
учаснику, який виходить, повинні
обчислюватись на дату волевиявлення
учасника вийти з товариства, тобто на
дату подання учасником заяви про вихід
з товариства.

Згідно з п. 3.7. рекомендацій
президії Вищого господарського суду
України № 04-5/14 від 28.12.2007 року в
редакції змін, внесених
рекомендаціями президії Вищого
господарського суду України № 04-06/83 від
18.06.2009 року "Про практику застосування
законодавства у розгляді справ, що
виникають з корпоративних відносин"
Відповідно до статей 54 і 64 Закону
України "Про господарські товариства"
( 1576-12 ) учасник товариства з
обмеженої або додаткової
відповідальності, що виходить або був
виключений з товариства, має право на
одержання вартості частини майна
товариства пропорційно розміру його
частки у статутному капіталі
товариства. У вирішенні спорів щодо
розрахунків з учасником, що вийшов
(був виключений) з товариства,
господарським судам необхідно
враховувати таке.

Відповідно до частини першої
статті 190 ЦК України ( 435-15 ) майном, крім
речей, вважаються майнові права та
обов'язки. У частині першій статті 66
та у статті 139 ГК України ( 436-15 )
визначено, що майно підприємства
становлять речі та інші цінності
(включаючи нематеріальні активи), які
мають вартісне визначення,
виробляються чи використовуються у
діяльності суб'єктів господарювання
та відображаються в їх балансі або
враховуються в

інших передбачених законом формах
обліку майна підприємства. Отже,
вартість частки майна товариства,
належної до сплати учаснику, що
виходить (виключається) з товариства,
повинна визначатися з розрахунку
вартості усього майна, що належить
товариству, в тому числі основних
засобів, нематеріальних активів,
оборотних активів, майна невиробничого
призначення тощо з урахуванням
майнових зобов'язань товариства.

Майно підприємства обліковується на
його балансі, де відображається
вартість активів підприємства та
джерел їх формування. Тому в основу
розрахунку вартості частини майна
товариства, належної до сплати
учаснику, що виходить з товариства, за
загальним правилом, повинна братись
балансова вартість майна товариства.
Активи (майно і в тому числі майнові
вимоги) товариства відображаються у
статтях активу балансу за кодами 010, 020,
030, 035, 040, 045, 050, 060, 100, 110, 120, 130, 140, 150, 160, 170,
180, 190, 200, 210, 230. 240, 250. Зобов'язання
товариства та забезпечення майбутніх
витрат і платежів товариства
визначаються у статтях пасиву балансу
за кодами 400, 410, 420, 440, 450, 460, 470, 500, 510, 520, 530,
540, 550, 560, 570, 580,590, 600,610.

Будь-який учасник товариства має
право вимагати проведення з ним
розрахунків, виходячи з дійсної
(ринкової) вартості майна товариства.
Положеннями (стандартами)
бухгалтерського обліку передбачено
можливість переоцінки балансової
вартості для таких категорій активів
товариства як основні засоби (пункт 16
Положення (стандарту) бухгалтерського
обліку 7 "Основні засоби", затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 27.04.2000 N 92), нематеріальні активи
(пункт 19 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 8
"Нематеріальні активи", затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 18.10.99 N 242), довгострокові і поточні
біологічні активи (пункти відповідно
16.1 та 22 Положення (стандарту)
бухгалтерського обліку 2 "Баланс",
затвердженого наказом Міністерства
фінансів України від 31.03.99 N 87).

Оцінивши подані сторонами на
обґрунтування своїх доводів і
заперечень докази, господарський суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову з
огляду на таке.

Під корпоративними відносинами
маються на увазі відносини, що
виникають, змінюються та припиняються
щодо корпоративних прав.(ст. 167
Господарського кодексу України)

Відповідно до ст.116 Цивільного
кодексу України учасники
господарського товариства мають право
у порядку, встановленому установчим
документом товариства та законом: 1)
брати участь в управлінні товариством
у порядку, визначеному в установчому
документі, крім випадків, встановлених
законом; 2) брати участь у розподілі
прибутку товариства і одержувати його
частину (дивіденди); 3) вийти у
встановленому порядку з товариства; 4)
здійснити відчуження часток у
статутному (складеному) капіталі
товариства, цінних паперів, що
засвідчують участь у товаристві, у
порядку, встановленому законом; 5)
одержувати інформацію про діяльність
товариства у порядку, встановленому
установчим документом. Учасники
господарського товариства можуть
також мати інші права, встановлені
установчим документом товариства та
законом.

Згідно із ст.10 Закону України
„Про господарські товариства"
учасники товариства мають право: б)
брати участь у розподілі прибутку
товариства та одержувати його частку
(дивіденди). Право на отримання частки
прибутку (дивідендів) пропорційно
частці кожного з учасників мають особи,
які є учасниками товариства на початок
строку виплати дивідендів; в) вийти в
установленому порядку з товариства; д)
здійснити відчуження часток у
статутному (складеному) капіталі
товариства, цінних паперів, що
засвідчують участь у товаристві, в
порядку, встановленому законом.

Відповідно до частин 1,2 ст.148 ЦК
України учасник товариства має право
вийти з товариства, повідомивши
товариство про свій вихід не пізніше
ніж за три місяці до виходу, якщо інший
строк не встановлений статутом.
Учасник, який виходить із товариства з
обмеженою відповідальністю, має право
одержати вартість частини майна,
пропорційну його частці у статутному
капіталі товариства. За домовленістю
між учасником та товариством виплата
вартості частини майна товариства може
бути замінена переданням майна в
натурі.

Згідно із ст.54 Закону України
„Про господарські товариства" при
виході учасника з товариства з
обмеженою відповідальністю йому
виплачується вартість частини майна
товариства, пропорційна його частці у
статутному (складеному) капіталі.
Виплата провадиться після
затвердження звіту за рік, в якому він
вийшов з товариства, і в строк до 12
місяців з дня виходу. На вимогу
учасника та за згодою товариства вклад
може бути повернуто повністю або
частково в натуральній формі.

Майно підприємства становлять
виробничі та невиробничі фонди, а також
інші цінності, вартість яких
відображається на самостійному
балансі підприємства (п.1 ст. 66 ГК
України).

Як видно з матеріалів справи
позивач, звертаючись з позовом, просить
суд про зобов'язання виділити частину
нерухомого майна, в натуральній формі,
однак з огляду приписів статуту
визначених у п.5.6. розділу V змін та
доповнень до Статуту Товариства з
додатковою відповідальністю
"Волинська ПМК №8" в редакції від
12.06.2013р. було визначено, що при виході
учасника з ТОВАРИСТВА йому
виплачується вартість частини майна
ТОВАРИСТВА, пропорційна його частці у
статутному капіталі. Виплата
провадиться після затвердження звіту
за рік, в якому він вийшов з Товариства
і в строк до 12 місяців з дня виходу.На
вимогу учасника та тільки за згодою
ТОВАРИСТВА вклад може бути повернуто
повністю або частково в натуральній
формі, що не було підтримане на зборах
Товариства з додатковою
відповідальністю "Волинська ПМК
№8"23.04.14р.

За таких обставин вимога позивача
про зобов'язання виділити частину
нерухомого майна, в натуральній формі,
а саме: один бокс автогаража
(інв.НОМЕР_1, введений в експлуатацію в
1986 році); площатку навпроти гаража і
частину дороги (2,1333% від площі об'єкта)
(інв. НОМЕР_2, введена в експлуатацію в
1989 році) до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст.ст.44, 49 ГПК
України у зв'язку із відмовою в позові
судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.116, 148, 190
Цивільного кодексу України, ст.ст.66, 139,
167 Господарського кодексу України,
ст.ст.10, 54, 64, 65 Закону України "Про
господарські товариства", ст. ст. 44, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

В позові ОСОБА_1 до Товариства з
додатковою відповідальністю
"Волинська ПМК №8" про зобов'язання
виділити частину нерухомого майна, в
натуральній формі відмовити.

Повний текст рішення складено

15.12.14

Суддя
М. М. Гончар