ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
"22" грудня 2014 р. Справа № 916/3947/14
За позовом: Котовського міжрайонного
прокурора Одеської області в інтересах
держави в особі Одеської обласної
державної адміністрації; Одеського
обласного управління водних ресурсів
до відповідачів: Котовської районної
державної адміністрації
про розірвання договору оренди водного
об'єкта, визнання незаконним та
скасування розпорядження та
зобов'язання звільнити водний об'єкт
Суддя
Суть спору: про розірвання договору
оренди водного об'єкта, визнання
незаконним та скасування
розпорядження та зобов'язання
звільнити водний об'єкт
Рішенням господарського суду Одеської
області від 11.12.2014р. позов Котовського
міжрайонного прокурора Одеської
області в інтересах держави в особі
Одеської обласної державної
адміністрації; Одеського обласного
управління водних ресурсів задоволено
частково. Визнано недійсним договір
оренди водного об'єкту
загальнодержавного значення
(Косівське водосховище на р. Ягорлик),
загальною площею водного дзеркала 137,6731
га, який розташований на землі
Косівської сільської ради Котовського
району Одеської області, укладений
31.12.2010 року між Котовською районною
державною адміністрацією та Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1, визнано
незаконним та скасовано розпорядження
Котовської районної державної
адміністрації Одеської області № 847/10
від 21.12.2010 року "Про надання згоди на
передачу в оренду водного об'єкту
загальнодержавного значення Косівське
водосховище на території Косівської
сільської ради". В решті позову -
відмовлено.

Крім того, зазначеним рішенням суду
було присуджено до стягнення з
відповідачів - Котовської районної
державної адміністрації та Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1 до
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1 218 грн. з кожного за
розгляд позовних вимог про розірвання
договору оренди водного об'єкта та
визнання незаконним та скасування
розпорядження.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.
Суми, які підлягають сплаті за
проведення судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Водночас, відповідно до положень п. 4.6
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" від 21 лютого 2013 року N 7
згідно з якими - приймаючи рішення зі
справи, провадження в якій порушено за
заявою прокурора, господарський суд у
разі повного або часткового
задоволення позову (скарги) стягує
судовий збір з відповідача (повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
якщо він не звільнений від сплати
судового збору; у разі ж повної або
часткової відмови в позові судовий
збір стягується з визначеного
прокурором позивача (так само повністю
або пропорційно задоволеним вимогам).

Згідно зі ст. 88 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд має право за заявою
сторони, прокурора, який брав участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою прийняти додаткове
рішення, ухвалу, якщо, зокрема, не
вирішено питання про розподіл
господарських витрат або про
повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 4.10 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України" від 21 лютого 2013 року N 7
встановлено, що якщо господарський суд
не прийняв рішення щодо розподілу
судового збору або інших судових
витрат чи про повернення судового
збору з Державного бюджету України, то
за заявою сторони або прокурора, який
брав участь у судовому процесі, а також
з власної ініціативи він на підставі
статті 88 ГПК має право прийняти
додаткове рішення (ухвалу, постанову)
зі справи, яким вирішити відповідне
питання.

Враховуючи зазначене, суд доходить
висновку про прийняття додаткового
рішення у даній справі щодо розподілу
судових витрат за розгляд позовних
вимог Котовського міжрайонного
прокурора Одеської області про
зобов'язання відповідача звільнити
водний об'єкт, в яких в свою чергу,
прокурору було відмовлено.

Керуючись ст.ст. 49, 88 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Прийняти у справі № 916/3947/14
додаткове рішення.

2. Стягнути з Одеської обласної
державної адміністрації (65032, м. Одеса,
пр. Шевченка, 4, ) до
державного бюджету України через
ГУДКСУ в Одеській області (м. Одеса вул.
Садова, 1а) на код бюджетної
класифікації 22030001, п/р 3008 в ГУДКСУ
в Одеській області, МФО 828011, судовий збір у розмірі 609 (шістсот
дев'ять) грн.

3. Стягнути з Одеського обласного
управління водних ресурсів (65078, м.
Одеса, вул. А. Гайдара, 13, ) до державного бюджету України
через ГУДКСУ в Одеській області (м.
Одеса вул. Садова, 1а) на код бюджетної
класифікації 22030001, п/р 3008 в ГУДКСУ
в Одеській області, МФО 828011, судовий збір у розмірі 609 (шістсот
дев'ять) грн.

Накази видати згідно ст. 116 ГПК
України.

Рішення господарського суду
набирає законної сили в порядку ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, та може бути оскаржено у
встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 22.12.2014
року

Суддя

Степанова Л.В.