ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.Справа № 922/4958/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Селянське (фермерське
господарство) "Моноліт", с. Підлиман
до Селянське (Фермерське господарство)
"Воля", с. Дружелюбівка про стягнення
коштів в розмірі 65200,00 грн. за участю :

Представник позивача -Савін О.С.
довіреність б/н від 20.06.2014 року;

Представник відповідача - не з"явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Селянське (фермерське
господарство) "Моноліт" звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до Селянського
(Фермерського господарство) "Воля" про
стягнення заборгованості у розмірі
65200,00 грн., а також просить суд покласти
на відповідача витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1827,00 грн.. В
обгрунтування позовних вимог позивач
вказує на неналежне виконання з боку
відповідача своїх зобов'язань за
Договором позички №2 від 28.04.2010 року,
Договором позички №3 від 07.05.2010 року,
Договором позички №1 від 06.06.2011 року та
Договором позички №1 від 25.06.2012 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області суду від 05.11.2014
року за позовною заявою було порушено
провадження по справі №922/4958/14 та
призначено до розгляду у відкритому
судовому засіданні на 09 грудня 2014 року.

Ухвалою суду від 09.12.2014 року розгляд
справи було відкладено на 16 грудня 2014
року.

Через канцелярію суду 08.12.2014 року від
відповідача надійшло клопотання
(вх.№43780) про зупинення провадження по
справі, яке було прийнято судом до
розгляду.

Розглянувши вказане клопотання в
судовому засіданні 16.12.2014 року суд
встановив наступне.

В обгрунтування необхідності
зупинення провадження по справі
відповідач посилається на те, що
позивачем поштою було направлено Акт
звірки, але провести звірку на даний
час неможливо, в зв'язку з тим, що С(Ф)Г
«Воля» звернулося до Управління
Держземагенства в Харківській області
з заявою від 25.11.2014 р. в якій просить
встановити факт самовільного
захоплення землі С(Ф)Г «Моноліт», яку
юридично орендує С(Ф)Г «Воля»; провести
обстеження самовільно захоплених С(Ф)Г
«Моноліт» земельних ділянок та на
підставі матеріалів обстеження
розрахувати шкоду заподіяну С(Ф)Г
«Воля» самовільним зайняттям
земельних ділянок, розташованих на
території Ізюмської сільської ради
Борівського району Харківської
області, для подальшого звернення до
господарського суду; усунути перешкоди
у використанні земельних ділянок,
відновити порушені права С(Ф)Г «Воля»
та зобов'язати С(Ф)Г «Моноліт»
звільнити незаконно зайняті ним
земельні ділянки загальною площею 303,2136
га. З огляду на наведене відповідач
просить зупинити провадження по справі
до вирішення відповідного питання
головним Управлінням Держземагенства
в Харківській області.

Відповідно до ст. 79 ГПК України,
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом, а також у разі звернення
господарського суду із судовим
дорученням про надання правової
допомоги до іноземного суду або іншого
компетентного органу іноземної
держави.

Господарський суд має право зупинити
провадження у справі за клопотанням
сторони, прокурора, який бере участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою у випадках: 1) призначення
господарським судом судової
експертизи; 2) надсилання господарським
судом матеріалів прокурору або органу
досудового розслідування; 3) заміни
однієї з сторін її правонаступником.

Пунктом 3.16. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (із наступними
змінами та доповненнями) визначено, що
статтею 79 ГПК України встановлено
вичерпний перелік підстав зупинення
провадження у справі. Зупинення
провадження у справі з інших підстав є
неправомірним.

Відтак, з огляду на викладені
обставини, суд не вбачає підстав для
зупинення провадження по справі та
відмовляє в задоволенні клопотання
відповідача (вх.№43780).

12 грудня 2014 року позивач надав до суду
додаткові пояснення (вх.№44803) в яких
зазначив, що в тексті позовної заяви
було допущено технічну помилку, а саме,
вказано Договір позички №2 від 08.04.2010
року, замість вірної дати укладення
Договору позички №2 - 28.04.2010 року, а
також вказав на те, що відповідно до
умов Договору позички №1 від 06.06.2011 року
позивач займав відповідачу грошові
кошти в розмірі 15000,00 грн., проте, за
усною домовленістю між сторонами,
кошти були перераховані лише в розмірі
3000,00 грн..

Надані пояснення були досліджені
судом, долучені до матеріалів справи,
розгляд справи продовжено з їх
урахуванням.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримував позовні вимоги в
повному обсязі та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з"явився, про причини
неявки суд не повідомив. У відзиві,
наданому до суду 08.12.2014 року (вх.№43996),
відповідач в задоволенні позову просив
відмовити з огляду на те, що позивач по
справі з 2010 року без підстав
використовує земельні ділянки, на які у
С(Ф)Г «Воля» укладені та належним чином
зареєстровані договори оренди площею 9
га, та без належних на те підстав
сплачує орендну плату в якості
орендаря. В тому числі з 2010 р. по 2012 р.
використовував 86,3334 га земельних
ділянок, а з 2012 р. по теперішній час
використовує 39,8746 га за які відповідач
сплачує орендну плату. У зв'язку з
викладеним відповідач звернувся із
заявою до головного управління
Держземагенства в Харківській області,
щоб розрахували заподіяну С(Ф)Г
«Моноліт» шкоду, для подальшого
проведення звірки та взаємного
розрахування, звернення з зустрічним
позовом до позивача, оскільки порушені
права відповідача, а позивач ще вимагає
повернення боргу в розмірі 65200,00 грн. та
не збирається відшкодовувати
заподіяну відповідачу шкоду.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглядати справу за
наявними у справі і додатково поданими
на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши матеріали справи та надані
представниками сторін докази,
вислухавши пояснення представника
позивача судом встановлено наступне.

28 квітня 2010 року між Селянським
(Фермерським) господарством "Моноліт"
(позивач) та Селянським (Фермерським)
господарством "Воля" (Відповідач) був
укладений Догоір позички № 2 (Договір 1),
відповідно до умов якого позивач
передає відповідачу позичку, яку
відповідач, в свою чергу,
зобов"язується повернути. Об"єктом
позички за даним Договором є
національна валюта України - гривня в
розмірі 20000,00 гривень (п. 1.2 Договору 1).

На виконання умов даного Договору
позивачем було перераховано на рахунок
відповідача грошові кошти в розмірі
20000,00 грн., що підтверджується платіжним
дорученням №180 від 29.04.2010 року (арк. с. 15).

07 травня 2010 року між Селянським
(Фермерським) господарством "Моноліт"
(позивач) та Селянським (Фермерським)
господарством "Воля" (Відповідач) був
укладений Догоір позички № 3 (Договір 2),
відповідно до умов якого позивач
передає відповідачу позичку, яку
відповідач, в свою чергу,
зобов"язується повернути. Об"єктом
позички за даним Договором є
національна валюта України - гривня в
розмірі 40000,00 гривень (п. 1.2 Договору 2).

На виконання умов даного Договору
позивачем було перераховано на рахунок
відповідача грошові кошти в розмірі
40000,00 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями №187 від 07.05.2010
року на суму 20000,00 грн. та №240 від 17.06.2010
року на суму 20000,00 грн. (арк. с. 19-20).

06 червня 2011 року між Селянським
(Фермерським) господарством "Моноліт"
(позивач) та Селянським (Фермерським)
господарством "Воля" (Відповідач) був
укладений Догоір позички № 1 (Договір 3),
відповідно до умов якого позивач
передає відповідачу позичку, яку
відповідач, в свою чергу,
зобов"язується повернути. Об"єктом
позички за даним Договором є
національна валюта України - гривня в
розмірі 15000,00 гривень (п. 1.2 Договору 3).

На виконання умов даного Договору та
відповідно до усної домовленості між
сторонами, позивачем було перераховано
на рахунок відповідача грошові кошти в
розмірі всього 3000,00 грн., що
підтверджується платіжними
дорученнями №245 від 07.06.2011 року (арк. с.
24).

Також, 25 червня 2012 року між Селянським
(Фермерським) господарством "Моноліт"
(позивач) та Селянським (Фермерським)
господарством "Воля" (Відповідач) був
укладений Догоір позички № 1 (Договір 4),
відповідно до умов якого позивач
передає відповідачу позичку, яку
відповідач, в свою чергу,
зобов"язується повернути. Об"єктом
позички за даним Договором є
національна валюта України - гривня в
розмірі 2200,00 гривень (п. 1.2 Договору 4).

На виконання умов даного Договору
позивач передав грошові кошти в
розмірі 2200,00 грн. відповідачу, що
підтверджується видатковим касовим
ордером від 25.06.2012 року. Грошові кошти
було отримано представником
відповідача, повноваження якого
підтверджуються Довіреністю №2 від
25.06.2012 року (арк. с. 28-29).

Таким чином, відповідно до вказаних
Договорів, позивачем було передано
відповідачу грошові кошти на загальну
суму 65200,00 гривень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.530 Цивільного
кодексу україни, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Позивачем 08.10.2014 року було направлено
на адресу відповідача Вимогу (вих.№126) з
вимогою про повернення грощових коштів
в розмірі 65200,00 гривень. Відповідачем
вказана Вимога була отримана 16.10.2014
року, на підтвердження чого в
матеріалах справи міститься та поштове
повідомлення (арк. с. 33).

Однак, зазначена вимоги залишились
відповідачем без відповіді та без
задоволення, що і стало підставою
звернення Селянського (Фермерського)
господарства "Моноліт" із позовом до
суду.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу, тобто із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, зокрема, з договорів та інших
правочинів.

За договором позички одна сторона
(позичкодавець) безоплатно передає або
зобов'язується передати другій стороні
(користувачеві) річ для користування
протягом встановленого строку (ч. 1 ст.
827 ЦК України).

Предметом договору позички є річ,
визначена індивідуальними ознаками.
Однак, відповідно до умов Договору
позички №2 від 28.04.2010 року, Договору
позички №3 від 07.05.2010 року, Договору
позички №1 від 06.06.2011 року та Договору
позички №1 від 25.06.2012 року, позивач
передає відповідачу грошові кошти в
національній валюті України.

Разом із цим, суд зазначає, що Цивільний
кодекс розрізняє договори позички та
позики та встановлює як основний
критерій їх розмежування об'єкти даних
договорів. Так, якщо за договором
позики можуть передаватися тільки
гроші та речі, визначені родовими
ознаками, то об'єктом позички можуть
бути виключно індивідуально визначені
неспоживні речі.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Таким чином, укладені між Селянським
(Фермерським) господарством "Моноліт"
(позивач) та Селянським (Фермерським)
господарством "Воля" (Відповідач)
Договори за своєю правовою природою є
договорами позики.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Цивільним кодексом України
передбачені наслідки порушення
договору позичальником: якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України,
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається. Зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України:
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Суд не приймає доводи відповідача щодо
безпіставного викристання позивачем
земельних ділянок, які орендує С(Ф)Г
«Воля», оскільки завдання збитків
позивачем не стосується предмету спору
по даній справі.

Враховуючи, що вказана сума
заборгованості відповідачем не
оспорена, відповідач не надав суду
доказів повернення грошових коштів, а
також враховуючи, що відповідно до ст.
526 Цивільного кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк,
позовні вимоги позивача в частині
стягнення 65200,00 грн. є обгрунтованими,
підтверджуються наданими суду
доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по оплаті судового збору
відшкодовуються за рахунок
відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625, 827, 1046, 1049,
1050 ЦК України, ст. 179, 193, ГК України,
ст.ст. 1, 4, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 65, 79 ст.ст. 82-85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Селянське (Фермерське
господарство) "Воля" (63841, Харківська
обл., Борівський район, с. Дружелюбівка,
Код ) на користь Селянське
(фермерське господарство) "Моноліт" (63824,
Харківська обл., Борівський район, с.
Підлиман, вул. Радянська, буд.2, Код
) заборгованість в розмірі
65200,00 грн. та суму судового збору у
розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 22.12.2014 р.

Суддя Т.С. Денисюк