ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року Справа № 20/119

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Вовк І.В.
(головуючий, доповідач),

Могил С.К.,

Харченко
В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу релігійної
громади Української православної
церкви - Київського патріархату в місті
Мостиська Львівської області на
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014 року у
справі № 20/119 за заявою релігійної
громади Української автокефальної
православної церкви у місті Мостиська
Львівської області про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Львівської
області від 08.07.2010 року за позовом
релігійної громади Української
автокефальної православної церкви у
місті Мостиська Львівської області
до релігійної громади Української
православної церкви - Київського
патріархату в місті Мостиська
Львівської області, Мостиської міської
ради, виконавчого комітету Мостиської
міської ради, комунального
підприємства "Мостиське районне бюро
технічної інвентаризації", третя особа:
товариство по будівництву церкви
"Вознесіння Господнього", про визнання
права власності на будівлю церкви та
права постійного користування землею,
визнання недійсними рішення, свідоцтва
про право власності, витягу та
скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2009 року позивач звернувся до
господарського суду Львівської
області з позовною заявою до
відповідачів про визнання недійсними
рішення виконавчого комітету
Мостиської міської ради від 24.05.2007 року
№ 155, Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно серії САВ № 137829,
скасування державної реєстрації права
власності за релігійною громадою УПЦ -
КП в місті Мостиська Львівської
області на нежитлову будівлю - Церкву
Вознесіння Господнього, яка
знаходиться за адресою: Львівська обл.,
Мостиський район, м. Мостиська, вул.
Міцкевича, буд. 2, визнання недійсним
витягу про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 14700698, визнання за
релігійною громадою УАПЦ у місті
Мостиська Львівської області права
постійного користування земельною
ділянкою площею 0,30 га, що надана для
будівництва та обслуговування Церкви
Вознесіння Господнього, визнання за
релігійною громадою УАПЦ у місті
Мостиська Львівської області права
власності на нежитлову будівлю - Церкву
Вознесіння Господнього, яка
знаходиться за адресою: Львівська обл.,
Мостиський район, м. Мостиська, вул.
Міцкевича, буд. 2.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що
рішення та дії органів державної влади
та місцевого самоврядування щодо
оформлення та державної реєстрації
права власності на майно релігійної
громади УАПЦ в м. Мостиська Львівської
області за частиною релігійної громади
УАПЦ в м. Мостиська Львівської області,
яка стала іменуватися релігійна
громада УПЦ - КП в м. Мостиська
Львівської області, порушують права та
охоронювані законом інтереси тієї
частини релігійної громади УАПЦ в м.
Мостиська Львівської області, яка
залишилась вірною Українській
автокефальній православній церкві, і
яка на час їх прийняття та вчинення
мала статус юридичної особи, оскільки
згідно з п. 4.5 статуту релігійної
громади УАПЦ в м. Мостиська Львівської
області, зареєстрованого рішенням
виконавчого комітету Львівської
обласної ради від 17.09.1991 року № 495
(чинного у 1996 році), у випадку
припинення діяльності парафії УАПЦ,
майно, що їй належить передається у
власність Консисторії УАПЦ. У разі
схизми або відходу від УАПЦ та частини
парафії, яка залишається вірною, стає
власником парафіяльного майна.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 08.07.2010 року
провадження у справі в частині
позовних вимог про визнання недійсним
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно серії САВ № 137829
припинено, а в решті позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 29.09.2010 року
зазначене рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У липні 2013 року позивач звернувся до
господарського суду Львівської
області із заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду Львівської
області від 08.07.2010 року у зв'язку з
існуванням істотних обставин, які не
були відомі позивачу на момент
прийняття судового рішення, і які мають
істотне значення для розгляду справи,
та полягають в тому, що Львівським
окружним адміністративним судом
прийнято постанову від 28.12.2010 року в
справі № 2а-8423/10/1370, залишеною без змін
ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08.12.2011 року
у справі № 3331/11/9104 та ухвалою Вищого
адміністративного суду України від
03.10.2012 року № К/9991/2909/12, якою визнано
протиправним та скасовано пункт 4
розпорядження Голови Львівської
обласної державної адміністрації від
08.04.2010 року № 318/0/5-10 "Про реєстрацію
статутів релігійних громад" стосовно
реєстрації змін до Статуту релігійної
громади УАПЦ м. Мостиська Львівської
області, згідно з якими Статут у новій
редакції викладено як Статут
релігійної громади УПЦ - КП м. Мостиська
Львівської області, що було підставою
для прийняття господарським судом
Львівської області рішення від 08.07.2010
року в справі № 20/119. Як наслідок 06.07.2013
року Львівською обласною державною
адміністрацією було прийнято
розпорядження № 322/0/5-13 "Про реєстрацію
змін до статуту релігійної
організації" та зареєстровано зміни до
статуту релігійної громади УАПЦ м.
Мостиська Львівської області шляхом
викладення статуту у новій редакції
(статут якої зареєстровано рішенням
виконавчого комітету Львівської
обласної ради від 17.09.1991 року № 495).

Рішенням господарського суду
Львівської області від 03.12.2013 року
(суддя Деркач Ю.Б.), прийнятим за
результатами розгляду заяви про
перегляд рішення від 08.07.2010 року за
нововиявленими обставинами, зазначене
рішення господарського суду скасовано.
Прийнято нове рішення, яким визнано
недійсним рішення виконавчого
комітету Мостиської міської ради від
24.05.2007 року № 155 "Про оформлення права
власності на завершену будівництвом
Церкву Вознесіння Господнього
релігійній громаді Української
Православної Церкви Київського
Патріархату в м. Мостиська по вул.
Міцкевича. 2". Визнано за релігійною
громадою УАПЦ м. Мостиська Львівської
області право постійного користування
на земельну ділянку площею 0,30 га, що
надана для будівництва та
обслуговування Церкви Вознесіння
Господнього, що знаходиться за адресою:
Львівська область, Мостиський район, м.
Мостиська, вул. Міцкевича, 2. Визнано за
релігійною громадою УАПЦ м. Мостиська
Львівської області право власності на
нежитлову будівлю - Церкву Вознесіння
Господнього, загальною площею 863,1 м.кв.,
яка знаходиться за адресою: Львівська
область, Мостиський район, м. Мостиська,
вул. Міцкевича, 2. У скасуванні
державної реєстрації права власності
за УПЦ КП в м. Мостиська Львівської
області на нежитлову будівлю - Церкву
Вознесіння Господнього та у визнанні
недійсним витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно
відмовлено. Провадження у справі в
частині позовних вимог про визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно серії САВ
№ 137829 - припинено.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014 року
(судді Давид Л.Л., Гриців В.М., Данко Л.С.)
зазначене рішення суду першої
інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі релігійна громада
УПЦ - КП в м. Мостиська вважає, що судами
попередніх інстанцій порушено норми
матеріального та процесуального права,
і тому просить прийняті ними рішення
скасувати та відмовити в задоволенні
заяви позивача про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами.

У відзиві на касаційну скаргу позивач
вважає, що оскаржені судові рішення у
справі є законними, а тому просить
залишити їх без змін, а касаційну
скаргу без задоволення.

Відзиви на касаційну скаргу від інших
сторін та третіх осіб до суду не
надходили.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 11.12.2014 року розгляд справи
було відкладено на 18.12.2014 року.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача релігійна
громада УПЦ - КП, дослідивши доводи
касаційної скарги та відзиву на неї,
перевіривши матеріали справи і
прийняті в ній судові рішення, суд
касаційної інстанції вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що
приймаючи переглянуте за
нововиявленими обставинами рішення
про відмову в позові про визнання права
власності на будівлю церкви та права
постійного користування земельною
ділянкою, визнання недійсними рішення,
витягу та скасування державної
реєстрації на спірне майно, суди
виходили з того, що релігійна громада
УАПЦ м. Мостиська Львівської області є
окремою юридичною особою, яка
зареєстрована розпорядженням голови
Львівської обласної державної
адміністрації від 01.03.2007 року № 190, та
позивачем не доведено, що він є
правонаступником релігійної громади
УАПЦ м. Мостиська Львівської області,
утвореної в 1991 році, зокрема, в частині
майнових прав.

Судом під час прийняття зазначеного
рішення встановлено, що релігійна
громада УПЦ - КП в місті Мостиська
Львівської області є окремою юридичною
особою, яка зареєстрована рішенням
виконавчого комітету Львівської
обласною державної ради у 17.09.1991 році за
№ 495 як релігійна громада УАПЦ, в
подальшому перереєстровувала свої
установчі документи та змінила свою
конфесійну приналежність
(розпорядження голови Львівської
обласної державної адміністрації від
08.04.2010 року № 318/0/5-10).

Після завершення будівництва Церкви
Вознесіння Господнього у місті
Мостиська 30.03.2007 року релігійна громада
УПЦ - КП в місті Мостиська Львівської
області отримала акт державної
приймальної комісії про прийняття в
експлуатацію закінченого будівництвом
об'єкта. У листопаді 2006 року зазначена
релігійна громада отримала технічний
паспорт на вказану церкву, що
знаходиться по вул. Міцкевича, 2 в м.
Мостиська.

24.05.2007 року виконавчим комітетом
Мостиської міської ради прийнято
рішення № 155, яким оформлено право
власності на завершену будівництвом
Церкву Вознесіння Господнього в м.
Мостиська за релігійною громадою УПЦ -
КП в місті Мостиська Львівської
області.

Місцевий господарський суд, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
задовольняючи заяву про перегляд
рішення господарського суду
Львівської області від 08.07.2010 року за
нововиявленими обставинами виходив з
наявності передбачених ст. 112 ГПК
України нововиявлених обставин, які
полягають у скасуванні реєстрації змін
до статуту релігійної громади УПЦ - КП в
місті Мостиська Львівської області
щодо найменування постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 28.12.2010 року
у справі № 2а-8423/10/1370.

Рішення господарського суду першої
інстанції, прийняте за результатами
перегляду рішення господарського суду
Львівської області від 08.07.2010 року за
нововиявленими обставинами про
задоволення позову в частині визнання
недійсним рішення виконавчого
комітету Мостиської міської ради від
24.05.2007 року № 155, визнання за релігійною
громадою УАПЦ м. Мостиська Львівської
області права постійного користування
на земельну ділянку, надану для
будівництва та обслуговування Церкви
Вознесіння Господнього, визнання за
релігійною громадою УАПЦ м. Мостиська
Львівської області права власності на
нежитлову будівлю - Церкву Вознесіння
Господнього мотивовано тим, що 26.04.2012
року головою Львівської обласної
державної адміністрації винесено
розпорядження № 265/0/5-12, яким на
виконання постанови Львівського
окружного адміністративного суду від
28.12.2010 року у справі № 2а-8423/10/1370
скасовано п. 4 розпорядження голови
Львівської обласної державної
адміністрації від 08.04.2010 року №
318/0/5-10 про реєстрацію змін до статуту
релігійної громади УПЦ - КП в місті
Мостиська Львівської області щодо
найменування, у зв'язку з чим право
власності на будівлю Церкви Вознесіння
Господнього належить релігійній
громаді, статут якої зареєстровано
рішенням виконавчого комітету
Львівської обласної ради у 17.09.1991 році
за № 495, якою на час перегляду рішення
за нововиявленими обставинами є
релігійна громада УАПЦ м. Мостиська
Львівської області згідно з
розпорядженням голови Львівської
обласної державної адміністрації від
06.06.2013 року № 322/0/5-13.

Проте, висновки судів обох інстанцій є
передчасними та такими, що зроблені за
неповного з'ясування обставин, що мають
значення для розгляду заяви про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами.

Відповідно до вимог ч.1 та п. 1 ч. 2 ст. 112
ГПК України господарський суд може
переглянути прийняте ним судове
рішення, яке набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами, зокрема, є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 113 ГПК України
судове рішення господарського суду
може бути переглянуто за
нововиявленими обставинами за заявою
сторони, прокурора, третіх осіб,
поданою протягом одного місяця з дня
встановлення обставин, що стали
підставою для перегляду судового
рішення.

Строк для подання заяви про перегляд
судових рішень господарського суду у
зв'язку з нововиявленими обставинами
обчислюється у випадку, встановленому
пунктом 1 частини 2 статті 112 цього
Кодексу, - з дня встановлення обставин,
що мають істотне значення для справи.

За змістом п. 4 постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами" від 26.12.2011 № 17 днем
встановлення нововиявлених обставин,
про які йдеться в пункті 1 частини
другої статті 112 ГПК, слід вважати день,
коли вони стали або повинні були стати
відомими заявникові.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, нововиявленими обставинами
позивач вважає скасування постановою
Львівського окружного
адміністративного суду від 28.12.2010 року
у справі № 2а-8423/10/1370 пункту 4
розпорядження голови Львівської
обласної державної адміністрації від
08.04.2010 року № 318/0/5-10 щодо реєстрації
змін до Статуту релігійної громади
УАПЦ м. Мостиська Львівської області,
згідно з якими Статут у новій редакції
викладено як Статут релігійної громади
УПЦ - КП м. Мостиська Львівської
області, що було підставою для
прийняття судового рішення, яке
підлягає перегляду за нововиявленими
обставинами.

Постанова Львівського окружного
адміністративного суду від 28.12.2010 року
у справі № 2а-8423/10/1370 набрала законної
сили після винесення ухвали
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 08.12.2011 року
у справі № 3331/11/9104 (ч. 5 ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства
України), позивачем в якій була
релігійна громади УАПЦ м. Мостиська
Львівської області, отже, про існування
обставин, які релігійна громади УАПЦ м.
Мостиська Львівської області вважає
нововиявленими мали бути їй відомі ще у
грудні 2011 року, а місячний строк для
подання заяви сплив у січні 2012 року.

Водночас, відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 113 ГПК
України заява про перегляд судового
рішення господарського суду за
нововиявленими обставинами до
розгляду не приймається і повертається
заявникові у разі подання заяви після
закінчення встановленого строку без
клопотання про його відновлення або
відхилення такого клопотання
господарським судом.

Однак, прийнявши до провадження заяву
релігійної громади УАПЦ м. Мостиська
Львівської області від 06.07.2013 року про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду Львівської області від 08.07.2010 року
за межами встановленого строку та
розглянувши її по суті, місцевий
господарський суд порушив норми
процесуального права (ч.ч. 1, 2, 6 ст. 113 ГПК
України), оскільки обставина подання
заяви з пропуском місячного
процесуального строку зобов'язує суд
вирішити питання про поновлення цього
строку шляхом надання ретельної
правової оцінки відповідному
клопотанню заявника на предмет
поважності причин його пропуску (за
умови його подання).

Разом з тим, у п.п. 2, 8.6, 8.7 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
перегляду рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" від 26.12.2011
№ 17 зазначено, що до нововиявлених
обставин відносяться
матеріально-правові факти, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші факти, які мають
значення для правильного вирішення
спору або розгляду справи про
банкрутство. Необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення. Ці обставини мають
бути належним чином засвідчені, тобто
підтверджені належними і допустимими
доказами.

При цьому прийняття заяви про перегляд
судового рішення за нововиявленими
обставинами не означає обов'язкового
скасування чи зміни рішення, що
переглядається. Результат перегляду
повинен випливати з оцінки доказів,
зібраних у справі, і встановлення
господарським судом на основі цієї
оцінки наявності або відсутності
нововиявлених обставин, визначення їх
істотності для правильного вирішення
спору. Господарський суд вправі
змінити або скасувати судове рішення
за нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини впливають на
юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

Законом не передбачено здійснення
перегляду судового рішення за
нововиявленими обставинами в повному
обсязі. Отже, господарський суд вправі
переглянути судове рішення за
нововиявленими обставинами лише в тих
межах, в яких ці обставини впливають на
суть рішення.

Однак, суди попередніх інстанцій
переглянувши рішення господарського
суду Львівської області від 08.07.2010 року
за нововиявленими обставинами в
повному обсязі та дійшовши висновку
про його скасування і часткове
задоволення позову, не обгрунтували
яким чином обставини, зазначені як
нововиявлені впливають на юридичну
оцінку обставин, здійснену судом у
переглянутому судовому рішенні,
зокрема, чи впливає факт скасування
реєстрації змін до статуту УПЦ - КП щодо
найменування постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
28.12.2010 року у справі № 2а-8423/10/1370 на
статус релігійної громади УАПЦ м.
Мостиська Львівської області як
окремої юридичною особи, яка
зареєстрована розпорядженням голови
Львівської обласної державної
адміністрації від 01.03.2007 року № 190, і яка
не є правонаступником релігійної
громади УАПЦ м. Мостиська Львівської
області, зареєстрованої у 1991 році.

Разом з цим, судами не було з'ясовано
правового статусу позивача та
відповідача релігійної громади УПЦ - КП
за даними єдиного державного реєстру
на час виникнення спірних
правовідносин і не наведено цим
обставинам правової оцінки.

До того ж, судами не було враховано, що
на час прийняття рішення
господарського суду Львівської
області від 08.07.2010 року розпорядження
голови Львівської обласної державної
адміністрації від 06.06.2013 року
№ 322/0/5-13, яким зареєстровано зміни до
статуту релігійної організації УАПЦ м.
Мостиська Львівської області, не
існувало.

Отже, допущені порушення вимог розділу
ХІІІ ГПК України призвели до прийняття
необґрунтованих судових рішень за
результатами розгляду заяви про
перегляд судового рішення за
нововиявленими обставинами.

За таких обставин, оскаржені судові
рішення підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати викладене, більш
повно та всебічно перевірити дійсні
обставини справи, доводи і заперечення
сторін, та в залежності від
встановленого вирішити спір у
відповідності з нормами права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст.
1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу релігійної громади
Української православної церкви -
Київського патріархату в місті
Мостиська Львівської області
задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 14.07.2014 року та
рішення господарського суду
Львівської області від 03.12.2013 року
скасувати, і справу № 20/119 передати на
новий розгляд до суду першої інстанції
в іншому складі.

Головуючий суддя
І.Вовк

Судді
С.Могил

В.Харченко