ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

15.12.2014
Справа № 907/1004/14

Розглянувши матеріали справи

За позовом Закарпатського обласного
комунального підприємства
„Міжнародний аеропорт Ужгород", м.
Ужгород

До відповідача Закарпатського
обласного центру з гідрометеорології,
м. Ужгород

Про стягнення 36 955,65 грн.,

Головуючий суддя Якимчук Л.М.

За участю представників сторін:

від позивача - Буришин В.В., довіреність
№1-12 від 13.01.2014;

Романець Л.В., економіст,
довіреність від 18.11.2014

від відповідача - Міллер Д.М.,
довіреність від 07.03.2014

СУТЬ СПОРУ :

Позивач, Закарпатське обласне
комунальне підприємство „Міжнародний
аеропорт Ужгород", м. Ужгород
звернулося до суду з позовом до
відповідача, Закарпатського обласного
центру з гідрометеорології, м. Ужгород
про стягнення 36 955,65 грн. заборгованості
за надані послуги згідно договору від
01.07.2012 № 31/12.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі з підстав,
зазначених у позовній заяві.

Вказує на те, що вимоги підтверджені
поданими суду доказами, зокрема,
належним чином завіреними копіями
договору про надання послуг АМСЦ від
01.07.2012 №31/12, рахунків Закарпатського
обласного комунального підприємства
„Міжнародний аеропорт Ужгород", актів
надання-приймання виконаних послуг,
претензії від 07.07.2014 №1-437 та відповіді
на претензію від 01.08.2014 №26-01/974, тому
просить суд стягнути з відповідача 36
955,65 грн. заборгованості за надані
послуги, пов'язані із забезпеченням
умов функціонування АМСЦ згідно
„Правил метеорологічного
забезпечення авіації" за період з 01.01.2014
по 30.09.2014.

У ході судового розгляду представник
відповідача надала суду відзив на
позовну заяву від 17.11.2014 № 26-01/1427, в
якому позов визнає лише частково на
суму 22295,63 грн., з іншою частиною
позовних вимог не погоджується. Вважає
факти та позивача необґрунтованими,
незаконними та завищеними на загальну
суму 14 660,02 грн. (в т.ч. ПДВ), і просить суд
відмовити в задоволенні цієї частини
позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що послуги по
виготовленню перепусток на суму 444 грн.
відповідачу не надавались. Здійснення
позивачем охорони аеродромної
території є сумнівними, охорона ДПС - 1
та метеомайданчику є незадовільною, а
тому позивач безпідставно та
незаконною, а тому позивач
безпідставно та незаконно завищив
позовні вимоги шляхом включення в них
вартість витрат на охорону об'єкта ДПС.
- 1 на суму 8537,04 грн.

Починаючи з 13 травня по 15 вересня 2014
року не працював гучномовний зв'язок та
внутрішній телефонний зв'язок за
допомогою яких повинні здійснюватися
прийом та передача інформації між
відділами МП та МСІ АМСЦ Ужгород, тому
відповідач не визнає позовні вимоги в
частині оплати послуг за забезпечення
зв'язком у сумі 2 899,60 грн.

Вважає, що оплата за водопостачання та
водовідведення стічних вод в
каналізацію з травня 2013 року не повинна
проводитись, бо з метою врегулювання
відносин щодо використання приміщень
АМСЦ Ужгород, що знаходяться за
адресою: м. Ужгород, вул. Собранецька, 145,
Закарпатський ЦГМ уклав із
Регіональним відділенням ФДМУ по
Закарпатській області договір оренди
індивідуально визначеного нерухомого
майна, що належить до державної
власності № 32-13/05-08 від 24.05.2013.

У зв'язку уз тривалим небажанням
позивача врегулювати дане питання, з 01
січня 2014 року Закарпатський ЦГМ
повністю припинив здійснювати оплату
по договору №31/12 від 01.07.2012 та не визнає
позовні вимоги в частині оплати за
водопостачання та водовідведення в
сумі - 2779 грню38 коп., в т.ч. ПДВ.

Представник позивача 03.12.2014 надав
суду заперечення на відзив на позовну
заяву, і вважає, що факти викладені в
ньому не можуть прийматись до уваги як
належні та обґрунтовані і є такими, що
не відповідають дійсності.

У судовому засіданні 18.11.2014, 03.12.2014,
10.12.2014 відповідно до ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України оголошувалася перерва до 10
год. 30 хв. 03.12.2014, до 14 год. 30 хв. 10.12.2014 , до
11 год. 30 хв. 12.12.2014 відповідно.

Вивчивши матеріали справи,

заслухавши пояснення представників
сторін,

суд встановив:

Між позивачем, виконавець за договором,
Закарпатським обласним комунальним
підприємством „Міжнародний аеропорт
Ужгород", та відповідачем, замовник за
договором, Закарпатським обласним
центром з гідрометеорології, укладено
договір про надання послуг для АМСЦ від
01.07.2012 №31/12, термін дії якого
пролонговано на визначений у договорі
строк.

Відповідно до п.1 договору замовник
доручає, а виконавець бере на себе
обов'язки надати комплекс послуг,
пов'язаних із забезпеченням умов
функціонування АМСЦ згідно „Правил
метеорологічного забезпечення
авіації", замовник також зобов'язується
оплатити надані послуги в порядку і на
умовах, визначених договором.

Пунктом 2.1 договору передбачені
послуги, які виконавець зобов'язується
надавати замовнику, а також інші
послуги, які носять одноразовий
характер.

Відповідно до пункту 2.2.8 договору
замовник зобов'язаний здійснювати
оплату виконавцю за надані ним послуги.

Відповідно до п.3. 1. договору ціна
послуг за договором визначається та
погоджується сторонами у протоколі
узгодження договірної ціни на послуги
(Додаток 1) на підставі наданої
виконавцем калькуляції договірної
ціни з урахування ПДВ (Додаток 2).

Сума вартості наданих послуг за місяць
визначається протоколом узгодження
договірної ціни та при наявності -
вартості наданих одноразових послуг
(пункт 3.2. договору).

Згідно п. 3.3. договору виконавець
щомісяця надає замовнику акт надання
приймання послуг, виходячи з наданих
постійних або одноразових послуг,
визначених Додатком №1 до договору.

Відповідно до пунктів 3.4 та 3.5 договору
виконавець не пізніше 15 числа місяця,
наступного за звітним виставляє
замовнику рахунок для оплати вартості
наданих послуг. Протягом 15-ти
календарних днів після отримання
рахунків замовник здійснює
перерахування належної до оплати суми
за надані послуги на розрахунковий
рахунок виконавця.

На виконання умов договору
Закарпатським обласним комунальним
підприємством „Міжнародний аеропорт
Ужгород" Закарпатському ЦГМ надавались
акти надання-приймання виконаних
послуг згідно договору в двох
екземплярах, рахунки на оплату за
надані послуги за період
січень-вересень 2014 року (копії
супровідних листів ЗОКП „Міжнародний
аеропорт Ужгород" від 10.02.2014 №1-113, від
12.03.2014 №1-177, від 14.04.2014 №1-270, від 12.05.2014
№1-321, від 11.06.2014 № 1-393, від 11.06.2014 №1-393,
від 08.07.2014 №1-44, від 07.08.2014 №14-513, від
05.09.2014 №1-592, від 07.10.2014 №1-667 наявні в
матеріалах справи).

Однак, акти надання-приймання
виконаних послуг Закарпатським ЦГМ не
підписані та виставлені рахунки за
надані послуги не оплачені.

Сьомого липня 2014 року Закарпатським
обласним комунальним підприємством
„Міжнародний аеропорт Ужгород"
направлено претензію з вимогою про
сплату заборгованості за договором, а
11.08.2014 отримано відповідь, де
Закарпатський ЦГМ просить
відтермінувати вирішення питання щодо
виконання свого зобов'язання перед
ЗОКП „Міжнародний аеропорт Ужгород" до
розгляду господарським судом спору про
внесення змін до договору про надання
послуг від 01.07.2012.

За розрахунком позивача
заборгованість відповідача перед
позивачем за договором про надання
послуг від 01.07.2012 № АМЦС №31/12 за період
січень-вересень 2014 року становить 36
955,65 грн., що і призвело останнього
звернутися до суду за захистом свого
порушеного права.

Відповідно до п. п.1, 2 ст. 173
Господарського кодексу України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку. Основними видами
господарських зобов'язань є
майново-господарські зобов'язання та
організаційно-господарські
зобов'язання.

Згідно ст. 175 Господарського кодексу
України майново-господарськими
визнаються цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або утриматися
від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно до ч.1 ст. 527 Цивільного кодексу
України боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного
кодексу України встановлено, що якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Оскільки, відповідач за надані
йому позивачем послуги з січня по
вересень2014 року не розраховувався, то
заборгованість, яка утворилася за цей
період підлягає стягненню у
примусовому порядку.

Однак, заявлені позовні вимоги
підлягають задоволенню частково з
огляду на наступне.

Відповідач заперечує одержання
перепусток: разової (вартість 84 грн.) та
постійної (360 грн.). У судовому засіданні
досліджено журнал обліку перепусток на
автотранспорт по території ЗОКП у
пункті 64 якого вказано, що 08.08.2014
Геращенку Максиму В'ячеславовичу
(працівник АМСЦ) видано перепустку на
автотранспорт АО-3124-АК, „Опель", але
підпис про отримання відсутній. Разом з
тим, у журналі обліку в'їзду/виїзду
автотранспорту та проходження осіб на
територію ЗОКП „МА Ужгород" через КПП
№1, за 08.08.2014 міститься запис, що
Геращенко М.В. на вказаному автомобілі
о 10год. 20хв. заїхав через КПП №1, а о 12
год. 35 хв. виїхав. Без перепустки такий
в'їзд неможливий, тому суд приходить до
висновку, що перепустка була
виготовлена і вручена працівнику АМСЦ.
Але не знайшов свого підтвердження
факт виготовлення і вручення
відповідачу транспортної постійної
перепустки, оскільки у журналі під №54
за 13.08.2014 про це є запис, але підпис про
отримання відсутній. Інших доказів про
отримання чи використання постійної
перепустки у матеріалах справи не має,
тому у стягненні 360 грн. за виготовлення
такої перепустки суд відмовляє.

Стосовно заперечень відповідача про
забезпечення його зв'язком з 13 травня
по 15 вересня 2014 року, то суд приймає
такі до уваги, зважаючи на рапорти від
13.05.2014 №26-13/154а, від 21.05.2014 №26-13/156а
начальника АМСЦ Ужгород начальнику
Закарпатського ЦГМ, в яких
повідомилось про те, що вийшов з ладу
гучно-мовний зв'язок та незадовільно
працює внутрішній телефонний зв'язок,
а також лист від 23.10.2014 №26-13/184, в якому
повідомлялося про проведення
відповідних ремонтних робіт і
відновлення зв'язку.

Вказані неполадки із зв'язком
зафіксовані також у журналах
прийому-здачі змін чергових
працівників відділів МП та МСІ АМСЦ
Ужгород та журналі зауважень до роботи
обладнання.

З огляду на зазначене суд вважає, що у
стягненні 2899,60 грн. (оплата за
забезпечення зв'язком за період з
13.05.2014-15.09.2014) слід відмовити.

Відповідач вважає, що він не повинен
сплачувати позивачу 8537,04 грн. за
охорону об'єкта ДПС - 1 та забезпечення
пожежної безпеки (ДПС - 1 та
метеоплощадки), посилаючись на те, що
така послуга надавалась неякісно, з чим
суд не погоджується, оскільки таке
твердження відповідача ґрунтується на
припущеннях, жодних доказів такого
факту суду не надано.

Відповідач не визнає також позовні
вимоги в частині стягнення 2779.38 грн. за
водопостачання та водовідведення
стічних вод в каналізацію за
січень-вересень 2014 року, обґрунтовуючи
вказане наявністю укладеного договору
між ним та Львівським РСП Украероруху
від 20 вересня 2013 року № 25 на
відшкодування вартості комунальних
послуг, в тому числі водопостачання і
водовідведення. Однак суд зазначене до
уваги не приймає з огляду на те, що
зміни у договір, укладений між
сторонами у спорі від 01.07.2012 №31/12 не
вносились, ним передбачено
відшкодування позивачу витрат за
водопостачання і водовідведення
стічних вод в каналізацію, за які той
(позивач) розраховується з комунальним
підприємством „Виробниче управління
водопровідного - каналізаційного
господарства міста Ужгорода" на
підставі договору від 01.08.2011 №263/11/60/11 на
подачу води з комунального водопроводу
та приймання стічних вод до
комунальної каналізації, як „Абонент",
а відповідач у даній справі
відшкодовує йому 20% наданих послуг
відповідно до договору від 01.07.2012 №31/12
та 80% Львівський РСП Украероруху
відповідно до договору від 01.07.2011
№195/62/11, укладеного між позивачем та
Львівським РСП Украероруху. І тільки з
01.07.2014 Львівський РСП Украероруху
відшкодовує позивачу 100% витрати по
водопостачанню та водовідведенню
відповідно до додаткової угоди від
02.09.2014 №5 до договору від 01.07.2011 №195/62/11,
укладеного між позивачем та Львівським
РСП Украероруху. Тому, враховуючи, що за
липень, серпень і вересень 2014 року
Львівським РСП Украероруху
відшкодовано позивачу 100% витрати за
водопостачання та водовідведення, то
вони не можуть бути ще раз відшкодовані
за рахунок відповідача.

Отже, у стягненні 926,46 грн. за
водопостачання та водовідведення за
липень, серпень і вересень 2014 належить
відмовити.

Судові витрати по сплаті судового
збору відповідно до ст.49
Господарського процесуального кодексу
України підлягають відшкодуванню
позивачеві пропорційно до задоволених
позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
33, 34, 43, 44 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Закарпатського обласного
центру з гідрометеорології, (, м. Ужгород, Слов'янська
набережна, 5) на користь Закарпатського
обласного комунального підприємства
„Міжнародний аеропорт Ужгород" (, м. Ужгород, вул.
Собранецька, 145) суму 32 769 (тридцять дві
тисячі сімсот шістдесят дев'ять) грн. 59
коп. заборгованості за надані послуги,
а також 1620 (одну тисячу шістсот
двадцять) грн. на відшкодування
сплаченого судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити,
судові витрати в цій частині покласти
на позивача.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України і може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 19.12.2014

Суддя
Л. М. Якимчук