м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Фізичної особи -
підприємця Огородник Олени Олексіївни
до Товариства з
обмеженою відповідальністю «КВАПБУД»
про стягнення 10 877,26
Суддя Нечай
Представники сторін:
від позивача: Кагарлик Ю.В., за
від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд Господарського суду міста
Києва були передані позовні вимоги
Фізичної особи - підприємця Огородник
Олени Олексіївни (далі - позивач) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «КВАПБУД» (далі -
відповідач) про стягнення 9 100,00 грн.
основного боргу, 1 227,93 грн. інфляційних
нарахувань за період з червня 2012 р. до
серпня 2014 р. та 549,33 грн. трьох відсотків
річних за період з 21.05.2012 р. до 26.09.2014 р., у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань щодо оплати
послуг за Договором надання послуг з
користування МТК № 117 від 29.03.2012 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.10.2014 р. було порушено
справи призначено на 12.11.2014 р.;
зобов'язано сторін надати суду певні
04.11.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду від позивача
надійшло письмове підтвердження про
відсутність аналогічного спору, яке
залучено до матеріалів справи.
У судовому засіданні 12.11.2014 р.
представник позивача подав клопотання
про продовження троків розгляду
справи.
Розглянувши вищезазначене клопотання
представника позивача, суд його
Представник відповідача в судове
засідання 12.11.2014 р. не з'явився, вимог
ухвали суду від 06.10.2014 р. не виконав, про
призначене судове засідання був
повідомлений належним чином. Зокрема,
відповідно до повідомлення відділення
поштового зв'язку - «за закінченням
встановленого строку зберігання».
У пункті 3.9.1 11 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» зазначено, що особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 811
ГПК), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.
За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Враховуючи наведене, у зв'язку з
нез'явленням представника відповідача
у призначене судове засідання,
невиконанням ним вимог ухвали суду від
06.10.2014 р., господарський суд ухвалою від
12.11.2014 р., продовжив строк розгляду
відклав розгляд справи на 10.12.2014 р. та
повторно зобов'язав відповідача надати
суду до 05.12.2014 р. відзив на позовну заяву
з доданням доказів, що підтверджують
обставини, викладені у ньому, та докази
направлення копій цих документів
Представник позивача в судовому
засіданні 10.12.2014 р. позовні вимоги
підтримав та просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судове
засідання 10.12.2014 р. повторно не з'явився,
вимог ухвал суду в даній справі не
виконав, про поважні причини неявки
суду не повідомив, про час та місце
судового засідання був повідомлений
Враховуючи, що матеріали справи
містять докази належного повідомлення
відповідача про час та місце судового
засідання, то за таких обставин суд
приходить до висновку про можливість
розгляду справи на підставі ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними матеріалами без
участі представника відповідача.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, Господарський
суд міста Києва,
Між Фізичною особою - підприємцем
Огородник Оленою Олексіївною (далі -
позивач, виконавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю КВАПБУД»
(далі - відповідач, замовник) було
укладено Договір надання послуг з
користування МТК № 117 від 29.03.2012 р.
(надалі - Договір), відповідно до умов
якого виконавець зобов'язується надати
замовнику комплекс послуг з
користування мобільних туалетних
кабінок (надалі - МТК), на умовах цього
договору, а замовник зобов'язується
прийняти та вчасно оплатити надані
Відповідно до статті 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої (замовника) надати
послугу, яка споживається в процесі
вчинення певної дії або здійснення
певної діяльності, а замовник
зобов'язується оплатити виконавцеві
зазначену послугу, якщо інше не
встановлено договором.
Згідно з п. 1.2. Договору комплекс послуг
з користування мобільних туалетних
кабінок складається з оренди МТ, які є
власністю виконавця та з
обслуговування МТК (надалі - послуги) на
умовах, що визначаються та
узгоджуються сторонами у додатку до
договору, який є його невід'ємною
Пунктом 1.3. Договору передбачено, що для
забезпечення виконання зобов'язань по
предмету договору, виконавець передає
по акту прийому-передачі МТК в
користування замовнику в кількості, що
узгоджується сторонами в додатку.
Послуги за цим договором надаються на
об'єкті замовника (п. 1.4. Договору).
Розділами 2 і 3 Договору визначено права
та обов'язки сторін.
У відповідності до пунктів 4.1. і 4.2.
Договору надання послуг проводиться
згідно умов, визначених сторонами в
додатку до цього договору, про що
робиться відповідна відмітка в
документах виконавця, яка завіряється
підписом замовника; обсяг наданих
послуг щомісячно оформляється актом
наданих послуг, який складається в двох
примірниках, підписується виконавцем
та передається замовнику.
Згідно з пунктами 4.3. та 4.4. Договору
замовник протягом трьох банківських
днів з дня закінчення обумовленого
терміну надання послуг підписує акт
наданих послуг, що є підставою для
остаточних розрахунків та повертає
один екземпляр підписаного акту
виконавцю; якщо протягом строку,
передбаченого п. 4.3. цього договору
замовник не зробив письмових зауважень
щодо повноти та якості наданих послуг,
то вони вважаються прийнятими, а акт
виконаних послуг вважається
підписаним замовником, що є підставою
для остаточних розрахунків.
Пунктами 4.1. та 4.4. Договору визначено,
що у разі порушення зобов'язань, що
виникають із цього договору, сторони
несуть відповідальність, визначену цим
договором та (або) законодавством
України; у різі прострочення оплати за
даним договором замовник сплачує
виконавцю пеню в розмірі 1 % від
простроченої суми за кожен день
Відповідно п. п. 5.1. - 5.3. Договору
вартість надання послуг визначається
та затверджується сторонами у додатку
до цього договору; попередню оплату за
кожен місяць замовник сплачує на
підставі рахунку-фактури, не пізніше
20-го числа поточного місяця; замовник
сплачує погоджену сторонами вартість
послуг на розрахунковий рахунок
виконавця в національній валюті
За умовами п. 6.1. Договору за
невиконання чи неналежне виконання
зобов'язань за цим договором сторони
несуть відповідальність, передбачену
нормами чинного законодавства і цим
Згідно з п. 6.3. Договору у випадку
несвоєчасного та/або не в повному
обсязі перерахування замовником плати
за надані послуги, останній сплачує
виконавцю за кожний день прострочення
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від сум загальної вартості
послуг за один місяць.
Розділом 8 Договору встановлено, що цей
договір вважається укладеним і набирає
чинності з моменту його підписання
сторонами та скріплення печатками
сторін і діє до 31.12.2012 р.; закінчення
строку дії цього договору не звільняє
сторони від відповідальності за
неналежне виконання своїх зобов'язань
за договором, яке мало місце під час
його дії; якщо по закінченню строку дії
цього договору жодна із сторін
протягом одного місяця письмово не
заявить про його припинення, договір
вважається продовженим на кожен
наступний календарний рік без
додаткового підтвердження.
Позивач пояснив суду, що ним належним
чином виконувались зобов'язання за
Договором, однак відповідач свої
зобов'язання щодо оплати послуг
виконував неналежним чином.
За період з 29.03.2012 р. по 15.11.2012 р.
відповідач отримав послуги за
Договором, вартість неоплачених з яких
складає 9 100,00 грн. При цьому, відповідач
частково здійснив оплату послуг по
рахунку № 00-0000075 від 26.07.2012 р. на суму 900,00
грн.. що підтверджується банківською
випискою від 22.10.2012 р. № 1382. Проте,
згідно з актом здачі-прийняття робіт
(надання послуг) № 00-000075, підписаного
відповідачем, йому було надано послуги
на суму 1 800,00 грн.
В обґрунтування заявлених позовних
вимог, позивач надав суду належним
чином засвідчені копії актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ 00-0000042 від 30.04.2012 р. на суму 800,00 грн., №
00-0000072 від 30.06.2012 р. на суму 1 600,00 грн., №
00-0000075 від 31.07.2012 р. на суму 1 800,00 грн., №
00-0000084 від 31.08.2012 р. на суму 1 600,00 грн., №
00-0000095 від 30.09.2012 р. на суму 1 600,00 грн., №
ОУ-0000104 від 31.10.2012 р. на суму 1 800,00 грн., №
ОУ-0000115 від 15.11.2012 р. на суму 800,00 грн.;
рахунків-фактур № 00-0000042 від 20.04.2012 р. на
суму 800,00 грн., № 00-0000072 від 29.06.2012 р. на
суму 1 600,00 грн., № 00-0000075 від 26.07.2012 р. на
суму 1 800,00 грн., № 00-000084 від 31.08.2012 р. на
суму 1 600,00 грн., № 00-0000095 від 26.09.2012 р. на
суму 1 600,00 грн., № СФ-0000104 від 30.10.2012 р. на
суму 1 800,00 грн., № СФ-0000115 від 15.11.2012 р. на
23.08.2014 р. позивач направив на адресу
відповідача претензію з вимогою
погасити заборгованість за Договором у
розмірі 9 100,00 грн. та акт звірки
взаєморозрахунків станом на 22.08.2014 р.
Однак, зазначена претензія була
залишена відповідачем без відповіді.
За таких обставин, позивач звернувся до
Господарського суду м. Києва з позовом
до відповідача про стягнення 9 100,00 грн.
основного боргу, 1 227,93 грн. інфляційних
нарахувань за період з червня 2012 р. до
серпня 2014 р. та 549,33 грн. трьох відсотків
річних за період з 21.05.2012р. до 26.09.2014 р., у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань щодо оплати
послуг за Договором.
Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню, з наступних підстав.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.
Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.
До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим до
виконання сторонами.
Згідно частини 1 статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.
Згідно з статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
З наданих позивачем доказів
вбачається, що позивач взяті на себе
зобов'язання за Договором виконав
належним чином, тоді як відповідач свої
зобов'язання щодо оплати послуг за
вказаним договором виконав неналежним
чином, у зв'язку з чим у нього
утворилась заборгованість в розмірі 9
Відповідач жодних обґрунтованих
заперечень та належних доказів на
спростування обставин, викладених
позивачем у позовній заяві, суду не
За таких обставин, враховуючи те, що
наявні у справі матеріали свідчать про
обґрунтованість вимог позивача щодо
стягнення 9 100,00 грн. основного боргу, а
відповідач в установленому законом
порядку обставини, які повідомлені
суду позивачем, не спростував, розміру
позовних вимог не оспорив та не довів
суду доказами належного виконання ним
своїх зобов'язань, то позов в частині
стягнення з відповідача суми основного
боргу за Договором в розмірі 9 100,00 грн.
підлягає задоволенню.
Позивач просить суд також стягнути з
відповідача 1 227,93 грн. інфляційних
нарахувань за період з червня 2012 р. до
серпня 2014 р. та 549,33 грн. трьох відсотків
річних за період з 21.05.2012р. до 26.09.2014 р., у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем грошового зобов'язання за
Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
Індекс інфляції є щомісячним
показником знецінення грошових коштів
і розраховується він не на кожну дату
місяця, а в середньому на місяць. За
таких обставин застосовувати індекс
інфляції у випадку, коли борг виник у
певному місяці і в тому же місяці був
погашений, - підстави відсутні. Крім
того, при розрахунку інфляційних
нарахувань мають бути враховані
рекомендації, викладені в листі
Верховного Суду України від 03.04.1997 р. №
62-97р «Рекомендації щодо порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ», згідно з якими
при застосування індексу інфляції слід
умовно вважати, що сума, внесена за
період з 1 до 15 числа відповідного
місяця, наприклад, травня, індексується
за період з врахуванням травня, а якщо з
16 до 31 числа, то розрахунок починається
за наступного місяця - червня.
Таким чином, за розрахунком позивача,
перевіреним судом, підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача 1 227,93 грн. інфляційних
нарахувань за період з червня 2012 р. до
серпня 2014р. та 549,33 грн. трьох відсотків
річних за період з 21.05.2012 р. до 26.09.2014 р., у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем грошового зобов'язання за
Враховуючи наведене, позов підлягає
задоволенню повністю.
Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись
статтями 4, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд,
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «КВАПБУД»
буд. 3/5; ідентифікаційний код: 37617340) на
користь Фізичної особи - підприємця
Київська область, Тетіївський район,
село Теліжинці, вул. 60 річчя Жовтня;
ідентифікаційний номер картки
тисяч сто) грн. 00 коп. основного боргу, 1
227 (одна тисяча двісті двадцять сім) грн.
93 коп. інфляційних нарахувань, 549
(п'ятсот сорок дев'ять) грн. 33 коп. трьох
відсотків річних та 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.
Повне рішення складено 15.12.2014 р.
Суддя