ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2014 р.
Справа № 914/3951/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Ділай У.І.

при секретарі Лосик Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

За позовною заявою: Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "ПРИВАТБАНК", м.Дніпропетровськ

до відповідача: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, с. Липники

про: стягнення заборгованості 42 002, 89
грн.

Представники :

Від позивача: Деркач Ю.Ю. - представник
(Довіреність №5350-О від 20.11.2013р.)

Від відповідача: не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено права
і обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811
ГПК України про технічну фіксацію
судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

На розгляд Господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"Приватбанк", м. Дніпропетровськ до
відповідача - Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с. Липники про
стягнення заборгованості 42 002, 89 грн.

Ухвалою суду від 10.11.2014 р. вказана
позовна заява прийнята до провадження
та призначена до розгляду в судовому
засіданні на 02.12.2014 р. З підстав,
викладених в Ухвалі суду від 02.12.2014 р.
розгляд справи відкладався.

16.12.2014р. від представника позивача
через канцелярію суду поступила Заява,
в якій позивач зазначає, що позов
підтримує повністю та просить суд
задоволити позовні вимоги.

Відповідач явку представника в судове
засідання з невідомих причин не
забезпечив, відзиву на позовну заяву
суду не надав, на адресу суду
повернувся конверт з Ухвалою про
порушення провадження у справі від
10.11.2014р. з поштовою довідкою про
повернення поштового відправлення без
вручення.

За змістом ст. 64 ГПК України, зокрема, в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Доказом такого повідомлення в разі
неповернення ухвали підприємством
зв'язку може бути й долучений до
матеріалів справи та засвідчений самим
судом витяг з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" щодо
відстеження пересилання поштових
відправлень, який містить інформацію
про отримання адресатом відповідного
поштового відправлення, або засвідчена
копія реєстру поштових відправлень
суду. (Вказаної позиції дотримується
Вищий господарський суд України у
Постанові від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»).

Враховуючи те, що суду було
представлено достатньо доказів для
вирішення спору по суті, суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи в порядку ст. 75 ГПК України, за
наявними в ній матеріалами.

В процесі розгляду матеріалів справи
судом встановлено:

17.07.2012 р. відповідач у справі підписав
та подав, а позивач прийняв Заяву про
відкриття поточного рахунку, згідно
якої відповідач приєднався до "Умов та
тарифів надання банківських послуг"
(надалі - Умови), Тарифів Банку, що
розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом із Заявою
складають Договір банківського
обслуговування та взяв на себе
зобов'язання виконувати умови
Договору.

Як вказує позивач на виконання
договірних зобов'язань відповідачу
було встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок НОМЕР_2 в електронному
вигляді через встановлені засоби
електронного зв'язку Банку і Клієнта
(системи клієнт-банк, інтернет клієнт
банк, sms - повідомлення або інших), що
визначено і врегульовано "Умовами та
правилами надання банківських послуг".

Пункт 3.2.1.1.16. Умов передбачає, що при
укладанні договорів і угод, чи вчиненні
інших дій, що свідчать про приєднання
Клієнта до "Умов і правил надання
банківських послуг" (або у формі "Заяви
про відкриття поточного рахунку та
картки із зразками підписів і відбитка
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
/ інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), Банк і Клієнт допускають
використання підписів Клієнта у
вигляді електронно - цифрового підпису
та / або підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов - кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів Клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банка та Клієнта.

Згідно п. 3.2.1.1.3. Умов кредит надається в
обмін на зобов'язання Клієнта щодо його
повернення, сплати процентів та
винагороди.

У п. 3.2.1.1.8 Умов визначено, що проведення
платежів Клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться Банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або
у формі обміну паперовій або
електронній інформацією, або в
будь-якій іншій формі - "Угода").

Як вбачається із наданої позивачем
Довідки про розмір встановлених
кредитних лімітів, наданих клієнту ФОП
ОСОБА_1 вих. № 08.7.0.0.0/49 від 08.10.2014 р.
кредитний ліміт для відповідача з
17.07.2012 р. встановлено у розмірі 4900,00
грн., з 05.11.2012р. - у розмірі 10000,00 грн., з
20.05.2013р. - у розмірі 0,00 грн., з 19.06.2013р. - у
розмірі 25000,00 грн., з 01.03.2014р. та з 17.07.2014р.
- 0,00 грн.

Про надання відповідачу кредитних
коштів в межах встановленого ліміту
свідчить виписка із банківського
рахунку ФОП ОСОБА_1.

Відповідно до розділу Умов 3.2.1.4. яким
затверджений порядок розрахунків, за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня Клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (надалі - "період, в який
дебетове сальдо підлягає обнуленню"),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі, 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
Клієнт виплачує Банку за користування
кредитом проценти в розмірі 36 % річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання Клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні Клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
Клієнт сплачує Банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 56%
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
Клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань і при реалізації права
Банку на встановлення іншого строку
повернення кредиту, передбаченого
Умовами і правилами надання
Банківських послуг. Клієнт сплачує
Банку пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми залишку
непогашеної заборгованості за кожен
день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань.

Під «непогашенням кредиту» мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.2.1.23.4. Умов - Банк має
право при порушенні Клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого "Умовами", змінити умови
кредитування - вимагати від Клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

У позовній заяві позивач зазначає, що
зобов'язань за Договором
обслуговування кредитних лімітів на
поточному рахунку Відповідач станом на
10.09.2014 року не виконав, внаслідок чого у
нього виникла заборгованість в
розмірі - 42 002,89 грн. яка складається з
наступного:

24975,83 грн. - заборгованість за кредитом;

11603,88 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом;

3307,40 грн. - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором.

2115,78 грн. - заборгованість по комісії за
користуванням кредитом.

Суд заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши та
дослідивши докази по справі та
оцінивши їх в сукупності, прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення у повному обсязі, з
наступних підстав:

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом.

Як встановлено в процесі розгляду
справи спірні правовідносини між
сторонами виникли на підставі
підписання сторонами Заяви про
відкриття рахунку від 17.07.2012 р., за
умовами якої відповідач приєднався до
"Умов та тарифів надання банківських
послуг" (надалі - Умови), Тарифів Банку,
що розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом із Заявою
складають Договір банківського
обслуговування та взяв на себе
зобов'язання виконувати умови
Договору.

Згідно ст. 1066 ЦК України за
договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Статтею 1067 ЦК України встановлено, що
договір банківського рахунка
укладається для відкриття клієнтові
або визначеній ним особі рахунка у
банку на умовах, погоджених сторонами.
Банк зобов'язаний укласти договір
банківського рахунка з клієнтом, який
звернувся з пропозицією відкрити
рахунок на оголошених банком умовах, що
відповідають закону та банківським
правилам.

Положеннями ст. 1068 ЦК України
передбачено, що банк зобов'язаний
вчиняти для клієнта операції, які
передбачені для рахунків даного виду
законом, банківськими правилами та
звичаями ділового обороту, якщо інше не
встановлено договором банківського
рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати
грошові кошти, що надійшли на рахунок
клієнта, в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
встановлений договором банківського
рахунка або законом. Банк зобов'язаний
за розпорядженням клієнта видати або
перерахувати з його рахунка грошові
кошти в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом. Клієнт
зобов'язаний сплатити плату за
виконання банком операцій за рахунком
клієнта, якщо це встановлено договором

Відповідно до ст. 1069 ЦК України якщо
відповідно до договору банківського
рахунка банк здійснює платежі з
рахунка клієнта, незважаючи на
відсутність на ньому грошових коштів
(кредитування рахунка), банк вважається
таким, що надав клієнтові кредит на
відповідну суму від дня здійснення
цього платежу.

Права та обов'язки сторін, пов'язані з
кредитуванням рахунка, визначаються
положеннями про позику та кредит
(параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Як вбачається із матеріалів справи за
заявою відповідача позивачем було
відкрито поточний банківський рахунок
НОМЕР_2, на який відповідачу ліміт з
17.07.2012 р. встановлено у розмірі 4900,00
грн., з 05.11.2012р. - у розмірі 10000,00 грн., з
20.05.2013р. - у розмірі 0,00 грн., з 19.06.2013р. - у
розмірі 25000,00 грн., з 01.03.2014р. та з 17.07.2014р.
- 0,00 грн.

Згідно визначення ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно 3.2.1.5. Умов при порушенні
Клієнтом будь-якого із зобов'язань по
сплаті відсотків за користування
кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2,
3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення
кредиту , передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3,
3.2.1.2.3,4, винагороди, передбаченого п.п.
3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт
виплачує Банку за кожний випадок
порушення пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ , яка діяла у
період, за який сплачується пеня , (у %
річних) від суми простроченого платежу
за кожний день прострочення платежу. А
в разі реалізації Банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у
розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від
суми заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, а у
відповідності до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним
чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Правова норма ч. 1 ст. 612 ЦК України
визначає, що боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив
до виконання зобов'язання або не
виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

В силу ст. 216 ГК України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
кодексом, іншими законами та договором.

Частиною третьою ст. 549 ЦК України
встановлено, що пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пункт 6 ст. 232 ГК України визначає, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Умовами встановлено інший порядок
нарахування пені, ніж це передбачено
вищенаведеною правовою нормою, а саме
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбаченої п. 3.2.1.5.1., 3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3,
здійснюється протягом 3 (трьох) років з
дня, коли відповідне зобов'язання мало
бути виконано Клієнтом (п. 3.2.1.5.4 Умов).

Строки позовної давності на вимогу про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів
встановлюється сторонами тривалістю 5
років (п. 3.2.1.5.7. Умов).

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України
законом щодо окремих видів зобов'язань
може бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням
сторін не допускається.

Стаття 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачає, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Відповідн до ст. 3 вищевказаного
Закону України розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
розміру подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини
між платниками і одержувачами грошових
коштів щодо відповідальності за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань врегульовано Законом
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань".

Отже, яким би способом не визначався в
договорі розмір пені, він не може
перевищувати той розмір, який
установлено законом як граничний,
тобто за прострочення платежу за
договором може бути стягнуто лише пеню,
сума якої не перевищує ту, що обчислено
на підставі подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок позовних вимог, суд
встановив, що розрахунок пені
здійснено вірно та у відповідності із
вимогами законодавства.

Із врахуванням вищенаведеного, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
є обґрунтованими, доведеними наявними
в матеріалах справи доказами та такими,
що підлягають до задоволення.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідач доводів
позивача не спростував, доказів
належного виконання кредитних
зобов'язань суду не надав.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 174, 193, 216, 231, 232 ГК України, ст.ст. 509,
525, 526, 549, 553, 554, 599, 610, 612, 1054, 1066-1069, ЦК
України, ст.ст.4-3, 33, 43, 49, 82-84 ГПК України ,
суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1. Ідентифікаційний код
НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50. Ідентифікаційний код 14360570)
24975,83 грн. - заборгованість за кредитом;
11603,88 грн. заборгованість по процентах
за користування кредитом; 3307,40 грн.
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 2115,78 грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом, всього - 42002,89
грн.; 1 827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 19.12.2014 р.

Суддя
Ділай У.І.