м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/23418/14 03.12.14

за позовом: Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група», м.Київ,

до відповідача: Відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної страхової компанії
«Оранта», м.Київ,

про стягнення 4 616,70 грн.

Суддя Любченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: Михайловська І.Г. - по дов.

від відповідача: Лінкевич О.В. -
гол.юр.конс.

Позивач, Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Українська страхова група», м.Київ
звернулось до господарського суду
міста Києва із позовом до відповідача,
Відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта», м.Київ про стягнення
4 616,70 грн.

03.12.2014. до господарського суду надійшла
заява №1163 від 02.12.2014р. Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»
про зменшення позовних вимог. У
вказаній заяві позивач просив стягнути
з відповідача 4 268,27 грн.

Згідно зі ст.22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Враховуючи, що заява №1163 від 02.12.2014р.
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
страхова група» відповідає приписам
ст.22 Господарського процесуального
кодексу України та підтримана
представником позивача в судовому
засіданні 03.12.2014р., остання прийнята
господарським судом до уваги під час
розгляду справи та судом розглядаються
остаточні позовні вимоги, викладені в
ній.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на виплату Криворучку
Петру Івановичу страхового
відшкодування в розмірі 5 616,70 грн. на
підставі договору №28-2900-0577 від 18.02.2011р.
добровільного страхування наземних
транспортних засобів,
цивільно-правової відповідальності
водія від нещасного випадку з водієм та
пасажирами внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
сталась 21.01.2012р., у зв'язку з чим у
позивача виникло право на звернення до
суду з позовом до відповідача про
відшкодування вищевказаних грошових
коштів.

У відзиві без номеру та дати, що
надійшов до суду 03.12.2014р. відповідач
проти позовних вимог заперечив з
огляду на те, що Відкрите акціонерне
товариство Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» вже
виконало свої зобов'язання перед
Криворучком Петром Івановичем з оплати
йому страхового відшкодування, що
підтверджується платіжним дорученням
№61569 від 25.09.2013р. та відомістю переказів
від 25.09.2013р.

Розглянувши матеріали справи та
оцінивши представлені позивачем в
обґрунтування своїх вимог документи,
господарський суд встановив.

Статтею 129 Конституції України
встановлено, що основними засадами
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Відповідно до ст.4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство в господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно із ст.33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести обставини, на
які вона посилається в обґрунтування
своїх вимог або заперечень.

За змістом п.2.3 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» неподання позивачем
витребуваних господарським судом
матеріалів, необхідних для вирішення
спору, може тягнути за собою правові
наслідки у вигляді залишення позову
без розгляду на підставі пункту 5
частини першої статті 81 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.10.2014р. суд зобов'язав
позивача надати довідки з
обслуговуючих банків про наявність
відкритих рахунків та їх реквізити;
власне письмове підтвердження того, що
у провадженні господарських судів
України або іншого органу, який в межах
своєї компетенції вирішує спір, немає
справи зі спору між тими ж сторонами,
про той же предмет і з тих же підстав та
немає рішення цих органів з такого
спору; всі додаткові угоди до договору
№28-2900-0577 від 18.02.2011р.
добровільного страхування
автотранспортних засобів; докази
направлення на адресу відповідача
заяви №1071АРС від 09.10.2013р. про виплату
страхового відшкодування; у судове
засідання представити оригінали
вказаних документів (для огляду).

Представник позивача 05.11.2014р. частково
надав до суду витребувані ухвалою від
29.10.2014р. документи по справі, проте в
судовому засіданні 19.11.2014р. оригіналів
доданих до позовної документів
вказаний учасник судового процесу не
представив.

Враховуючи неподання позивачем в
повному обсязі витребуваних судом
документів, що перешкоджає повному,
всебічному та об'єктивному розгляду
справи, а також нез'явлення в судове
засідання представника відповідача,
господарський суд міста Києва, ухвалою
від 19.11.2014р. відкладав розгляд справи на
03.12.2014р. Крім того, судом додатково
витребувано у позивача докази
виконання Товариством з обмеженою
відповідальністю «Богдан-Авто Київ»
робіт з відновлення пошкоджень,
завданих транспортному засобу Hundai Tucson,
державний номер АА 3454 ІТ внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, що
сталась 21.02.2012р.

Станом на 03.12.2014р. позивач, вказаних в
ухвалах суду дій щодо надання
оригіналів доданих до матеріалів
справи доказів, які мають значення для
правильного вирішення спору, не
виконав. Наразі, судом враховано, що
позивачем не зазначено причин
невиконання вимог суду в частині
надання витребуваних судом документів,
не представлено доказів відносно
виникнення труднощів в наданні певного
доказу, не заявлено відповідного
клопотання про витребування доказів в
порядку ст.38 Господарського
процесуального кодексу України.

Крім того, документи, які були додані
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Українська
страхова група» в додатках до позовної
заяви не можуть бути прийняті судом в
якості належних доказів з огляду на
наступне:

Відповідно до 2.2 Постанови №18 від
26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського
суду України «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» письмові докази
подаються в оригіналі або в належним
чином засвідченій копії. При цьому,
копії, які видаються органами
державної влади України, органами
місцевого самоврядування,
підприємствами, установами,
організаціями та їх об'єднаннями усіх
форм власності, повинні бути
засвідчені з додержанням вимог пункту
5.27 Національного стандарту України
«Державна уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 N 55, а разі
якщо інструкціями з діловодства, які
діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях, установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог. Правила нотаріального
засвідчення копій документів
встановлюються чинним законодавством.
У разі невідповідності наданих суду
копій документів згаданим вимогам вони
не вважаються належними і допустимими
доказами і не беруться судом до уваги у
вирішенні спору. Подані сторонами
копії документів, виготовлені з
використанням технічних засобів
(фотокопії тощо), засвідчуються
підписом особи, яка їх виготовила або
яка перевірила їх на відповідність
оригіналам, із зазначенням її прізвища,
ініціалів та посади (якщо вона є
посадовою особою) та з прикладенням
печатки (за її наявності).

Одночасно, згідно з вимогами згаданого
вище Національного стандарту України,
відмітка про засвідчення копії
документа складається зі слів «Згідно
з оригіналом», назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціалів та прізвища, дати
засвідчення копії.

Однак, надані до матеріалів справи
позивачем копії документів не містять
всіх належних реквізитів, а саме на
вказаних копіях відсутні відомості
стосовно дати, якою було здійснено
засвідчення даних копій. Крім того,
надані заявником документи, що були
подані до суду 20.11.2014р. взагалі не
засвідчені.

У п.4.9 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» викладено правову
позицію про те, що при вирішенні
питання щодо залишення позову без
розгляду господарським судам слід мати
на увазі, що застосування пункту 5
частини першої цієї статті можливо
лише за наявності таких умов: додаткові
документи вважаються витребуваними,
тільки якщо про це зазначено у
відповідному процесуальному документі
або, в разі оголошення перерви в
судовому засіданні, - в протоколі
такого засідання; витребувані
документи чи явка представника
позивача дійсно необхідні для
вирішення спору, тобто за їх
відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;
позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду або в порядку статті
38 названого Кодексу, чи не направив
свого представника в засідання
господарського суду без поважних
причин.

Наразі, поважними, з урахуванням
конкретних обставин справи, вважаються
причини, які за об'єктивних, тобто,
незалежних від позивача обставин
унеможливлювали або істотно
утруднювали вчинення ним відповідних
процесуальних дій; при цьому береться
до уваги й те, чи вживав позивач заходів
до усунення цих обставин або
послаблення їх негативного впливу на
виконання позивачем процесуальних
обов'язків, покладених на нього судом.
Відповідні докази подаються позивачем
і оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43
Господарського процесуального кодексу
України.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, в тому
числі, залишити позов без розгляду.

В даному випадку, позивач не повідомив
поважних причин неподання оригіналів
документів, на які вказаний учасник
спору посилається обґрунтовуючи
заявлені позовні вимоги.

Одночасно, ненадання позивачем
витребуваних доказів, які мають
істотне значення для вирішення спору
по суті унеможливлює всебічний, повний
та об'єктивний розгляд всіх обставин
судової справи та прийняття
правильного, мотивованого рішення, яке
повинно ґрунтуватися на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи
в їх сукупності підтверджених
належними доказами, як це передбачено
ст.43 Господарського процесуального
кодексу України.

Таким чином, судом не встановлено
поважних причин та невиконання
повному обсязі вимог суду, викладених в
ухвалах господарського суду міста
Києва.

За висновками суду, подальший розгляд
справи неможливий, внаслідок того, що
невиконання позивачем вимог суду,
перелічених у відповідних
процесуальних документах, перешкоджає
всебічному та повному розгляду справи
та унеможливлює вирішення спору по
суті з огляду на те, що наявні у справі
документи незасвідчені належним чином,
тобто такі докази є недостатніми для
прийняття об'єктивного, мотивованого
судового рішення.

Отже, виходячи з фактичних обставин
справи, враховуючи позицію Вищого
господарського суду України, приймаючи
до уваги невиконання позивачем без
поважних причин вимог суду щодо
надання доказів по справі, позов
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
страхова група», м.Київ до відповідача,
Відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта», м.Київ про стягнення
4 268,27 грн. підлягає залишенню без
розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.81
Господарського процесуального
кодексу України.

Наразі, судом також прийнято до уваги
закінчення встановлених ст.69
Господарського процесуального кодексу
України строків розгляду справи.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України
«Про судовий збір» сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду в разі залишення заяви або скарги
без розгляду (крім випадків, якщо такі
заяви або скарги залишені без розгляду
у зв'язку з повторним неприбуттям
позивача або за його клопотанням).

Згідно з п.5.6 Постанови №7 від 21.02.2013р.
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
питання щодо повернення сплаченої суми
судового збору в будь-якому разі
вирішується господарським судом, який
розглядав справу, навіть якщо таку
сплату помилково здійснено не за
місцем розгляду справи.

Приймаючи до уваги підстави залишення
позову без розгляду, у відповідності до
ст.7 Закону України «Про судовий збір»
судовий збір підлягає поверненню
позивачу.

За таких обставин, керуючись ст.ст.4-3, 33,
49, п.5 ст.81 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
страхова група», м.Київ до відповідача,
Відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
компанії «Оранта», м.Київ про стягнення
4 268,27 грн.

Повернути Приватному акціонерному
товариству «Страхова компанія
«Українська страхова група» (03038,
м.Київ, вул.Федорова Івана, буд.32, літ.А,
) з Державного бюджету
України судовий збір в сумі 1 827 грн.,
сплачений на підставі платіжного
доручення №3412037 від 06.08.2014р.

Суддя
М.О. Любченко