Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
Р І Ш Е Н Н Я

16 грудня 2014р.
справа №927/1715/14

За позовом: Прокурора Ічнянського
району вул.Червоних партизанів,18а, м.
Ічня

в інтересах держави

В особі: Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Чернігівській

області, пр. Миру 43,
м.Чернігів,14000

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Боско Рапідо»,

вул. Першотравнева, 1, м.
Ічня, Чернігівська область, 16700

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача:

Державне підприємство
«Прилуцьке лісове господарство»

вул.Київська,288, м.
Прилуки, Чернігівська область, 17500

Предмет спору: про стягнення 1593,35 грн.,
про розірвання договору оренди, про
звільнення та повернення нерухомого
майна

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Бутенко Н.В. головний
спеціаліст довіреність №10-6-05067 від
31.12.2013р.

Від відповідача: не з'явився

За участю: Дементьєва М.М. прокурор
прокуратури м. Чернігова

Від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Прокурором Ічнянського району в
інтересах держави в особі
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Чернігівській області подано позов про
розірвання договору оренди №128-13 від
12.08.2013р. індивідуально визначеного
(нерухомого) майна, що належить до
державної власності; про стягнення з
відповідача 1398,12грн. заборгованості з
орендної плати згідно договору оренди
індивідуально визначеного (нерухомого)
майна, що належить до державної
власності №128-13 від 12.08.2013р., 55,42грн.
пені, 139,81грн. штрафу; про зобов'язання
відповідача звільнити нерухоме
державне майна вартістю 35609,63грн. -
нежитлове приміщення столярної
майстерні площею 101,8кв.м за адресою
вул.Леніна,239, м. Ічня та повернути його
балансоутримувачу - Державному
підприємству «Прилуцьке лісове
господарство» на підставі акту
приймання-передачі.

Від прокуратури надійшов лист №452-14 від
17.11.2014р., в якому зазначив, що у
провадженні господарського суду або
іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішує господарський
спір, не має справи між тими ж
сторонами, про той же предмет та з тих
же підстав, а також відсутнє рішення
цих органів з такого спору.

Представник позивача в судовому
засіданні 20.11.2014р. надав пояснення по
справі №10-03-03957 від 19.11.2014р., в якому
зазначив, що 12.08.2013р. між позивачем та
відповідачем укладено договір оренди
№128-13 державного майна - нежитлових
приміщень будівлі столярної майстерні,
площею 101,8кв.м, розміщеного за адресою
м. Ічня, вул.Леніна,239, що перебуває на
балансі ДП «Прилуцьке лісове
господарство», майно передане
орендареві в користування за актом
приймання-передачі від 12.08.2013р.
Протягом дії договору оренди орендар
систематично порушує істотні умови
договору оренди, внаслідок чого у нього
виникла заборгованість з орендної
плати та пені, що орендна плата не
вносилась відповідачем з 30.05.2014р., за
ним обліковується заборгованість за
травень-серпень 2014р. в розмірі 1398,12грн.
У зв'язку з порушенням термінів сплати
орендної плати станом на 30.09.2014р. сума
нарахованої пені за порушення
договірних зобов'язань складає 55,42грн.,
сума штрафу, що підлягає до сплати
орендарем становить 139,81грн. (10% від суми
заборгованості). Регіональне
відділення повідомляє, що звернулося
до ТОВ «Боско Рапідо» (лист від 28.08.2014р.
№18-03-02936) з претензією щодо погашення
заборгованості з орендної плати та
штрафних санкцій, у встановлений
законодавством термін відповідь на
претензію від орендаря на адресу
позивача не надходила, заборгованість
перед державним бюджетом не погашена.

Представник позивача в судовому
засіданні 20.11.2014р. надав клопотання про
залучення третьої особи від 20.11.2014р., в
якому зазначив, що відповідно до п.10.9
договору оренди №128-13 від 12.08.2013р. у разі
розірвання договору майно
повертається балансоутримувачу ДП
«Прилуцьке лісове підприємство» та
просив суд відповідно до ст. 27 ГПК
України залучити для участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Державне підприємство «Прилуцьке
лісове господарство» (м. Прилуки,
вул.Київська,288).

Ухвалою від 20.11.2014р. згідно ст.27
Господарського процесуального кодексу
України суд залучив до участі у справі
в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Державне
підприємство «Прилуцьке лісове
господарство».

Згідно, наданого позивачем,
Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців в реєстрі станом на
19.11.2014р. значиться Державне
підприємство «Прилуцьке лісове
господарство», ідентифікаційний код
00993461, місцезнаходження: Чернігівська
область, м. Прилуки, вул.Київська, 288.

Представник позивача в судовому
засіданні 02.12.2014р. надав клопотання про
залучення документів до справи №10-03-04060
від 28.11.2014р., яке задоволено судом,
документи долучені до матеріалів
справи.

Прокурор в судовому засіданні
02.12.2014р. надав клопотання про залучення
документів до матеріалів справи
№66365вих14 від 02.12.2014р., яке задоволено
судом, документи долучені до
матеріалів справи.

Від третьої особи надійшла заява
№473 від 27.11.2014р. про залучення
документів до матеріалів справи, в т.ч.
заяви про розгляд справи за
відсутності представника №473 від
27.11.2014р. та пояснення №473 від 27.11.2014р., в
якому третя особа зазначила, що
починаючи з 30.05.2014р. орендар перестав
сплачувати зазначену в договорі
орендну плату, внаслідок чого у нього
виникла заборгованість з орендної
плати за період травень-серпень 2014р. в
сумі 1398,12грн., боржнику неодноразово
направлялись акти виконаних робіт із
зазначеними сумами та реквізитами для
оплати, але відправлення поверталися
назад з довідкою відділення поштового
зв'язку, де причиною повернення вказано
«за зазначеною адресою не проживає», на
даний час заборгованість не погашена,
майно з оренди не повернуто.

Представник позивача та прокурор
в судовому засіданні 16.12.2014р. надали
клопотання про нездійснення технічної
фіксації судового процесу, які
задоволені судом.

Представник позивача та прокурор в
судовому засіданні не заперечували
проти заяви третьої особи про розгляд
справи без участі її представника.

Суд задовольнив клопотання
третьої особи про розгляд справи без
участі її представника, оскільки явка
представників не визнавалась судом
обов'язковою і участь у розгляді справи
є правом сторони.

Представник позивача в судовому
засіданні 16.12.2014р. надав пояснення по
справі №10-03-04233 від 15.12.2014р. щодо
нарахування відповідачу орендної
плати за серпень 2013р. та щодо
нарахування ПДВ на суму орендної плати,
та просив суд залучити документи до
матеріалів справи. Вказане пояснення
та додані до нього документи долучені
судом до матеріалів справи.

Відповідач відзив на позов не
надав, повноваженого представника в
судове засідання не направив. Ухвали
про порушення провадження у справі від
06.11.2014р. та про відкладення розгляду
справи від 20.11.2014р., від 02.12.2014р.,
направлені на адресу відповідача,
вказану у позовній заяві, повернулися
до суду з відміткою відділу поштового
зв'язку «за зазначеною адресою не
проживає».

Згідно, наданого прокурором,
Витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців в реєстрі станом на
03.11.2014р. значиться товариство з
обмеженою відповідальністю «Боско
Рапідо», ідентифікаційний код 37528738,
місцезнаходження: Чернігівська
область, Ічнянський район, м. Ічня,
вул.Першотравнева,1.

Судом вчинені дії щодо перевірки
статусу та місця реєстрації
відповідача, а саме пошук на офіційному
сайті Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр»
(http://search.irc.gov.ua/edr.html). Так, згідно
інформації з офіційного сайту
Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр» за
умовами пошуку код 37528738 в Єдиному
державному реєстрі станом на 02.12.2014р.
зареєстровано товариство з обмеженою
відповідальністю «Боско Рапідо»,
ідентифікаційний код 37528738,
місцезнаходження: Чернігівська
область, Ічнянський район, м. Ічня,
вул.Першотравнева,1, та не перебуває в
процесі припинення.

Згідно Спеціального Витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців в
реєстрі станом на 16.12.2014р. значиться
товариство з обмеженою
відповідальністю «Боско Рапідо»,
ідентифікаційний код 37528738,
місцезнаходження: Чернігівська
область, Ічнянський район, м. Ічня,
вул.Першотравнева,1.

Відповідно до ст. 64 ГПК України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається особам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала про відкриття провадження у
справі надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. зазначено, що в разі якщо
ухвалу про порушення провадження по
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається що адресат повідомлений про
час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що процесуальні документи
господарського суду Чернігівської
області були направлені відповідачу по
справі за вказаною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб
адресою, явка відповідача обов'язковою
не визнавалась, суд приходить висновку
про належне повідомлення відповідача
про дату, час і місце розгляду справи.

Рішення приймається за наявними у
справі матеріалами на підставі ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані матеріали,
вислухавши пояснення повноважного
представника позивача та прокурора,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
оцінивши докази, що мають юридичне
значення для розгляду справи по суті,
господарський суд встановив:

Згідно ч.1 ст.283 Господарського кодексу
України за договором оренди одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом (ч.6 ст.283 Господарського
кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону
України «Про оренду державного та
комунального майна» орендою є
засноване на договорі строкове платне
користування майном, необхідним
орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

12.08.2013 року між позивачем та
відповідачем укладено договір №128-13
оренди індивідуально визначеного
(нерухомого) майна, що належить до
державної власності (далі - договір).
Відповідно до п.1.1. договору
орендодавець (позивач по справі)
передає, а орендар (відповідач по
справі) приймає в строкове платне
користування без права передачі в
суборенду та приватизації державне
окреме індивідуально визначене
(нерухоме) майно - нежитлове приміщення
столярної майстерні (реєстровий номер
00993461.8.АААДДИ408) (далі - майно) площею
101,8кв.м, розміщене за адресою: м. Ічня,
вул.Леніна,239, що перебуває на балансі
Державного підприємства «Прилуцьке
лісове господарство» (далі -
балансоутримувач, третя особа по
справі), вартість якого визначена
згідно з висновком про вартість на
30.04.2013р. і становить за незалежною
оцінкою 35609,63грн.

За умовами п.1.2, п.1.3 договору майно
передається в оренду для здійснення
переробки дерево сировини. Стан майна
на момент укладання договору
визначається в акті обстеження за
узгодженим висновком
балансоутримувача і орендаря, що є
додатком до акту приймання-передачі.

Згідно Свідоцтва про право власності
№5015 на нерухоме майно від 26.03.2012р.
(а.с.64), комплекс, виробничі приміщення
за адресою м. Ічня, вул. Леніна, 239, в т.ч.
будівля столярної майстерні Д-1,
загальною площею 279,8кв.м, будівля
столярної майстерні Є-1, загальною
площею 284,3кв.м, належать до державної
власності; власник держава України в
особі Державного комітету лісового
господарства України; правовий режим
майна: господарського відання,
Державне підприємство «Прилуцьке
лісове господарство».

Згідно Витягу з реєстру об'єктів
державної власності щодо державного
майна, виданого Фондом державного
майна України (а.с.85)
балансоутримувачем столярної
майстерні (реєстровий номер
00993461.8.АААДДИ408) є Державне підприємство
«Прилуцьке лісове господарство».

Таким чином, майно, яке є предметом
договору оренди, належить до державної
власності, а тому, до спірних
правовідносин застосовуються як норми
Цивільного кодексу України,
Господарського кодексу України, так й
норми спеціального законодавства -
Закону України «Про оренду державного
та комунального майна».

Факт передачі майна в оренду
підтверджується актом
приймання-передавання від 12.08.2013р.
(а.с.13), який підписано орендодавцем,
орендарем та скріплено їх печатками, а
також на акті є відмітка про погодження
балансоутримувачем. Відповідно до
вказаного акту орендодавець передає, а
орендар приймає в строкове платне
користування без права передачі в
суборенду, приватизації та переходу
права власності третім особам державне
окреме індивідуально визначене
(нерухоме) майно - нежитлове приміщення
столярної майстерні (далі - майно)
площею 101,8кв.м, розміщене за адресою: м.
Ічня, вул.Леніна,239, що перебуває на
балансі Державного підприємства
«Прилуцьке лісове господарство» (далі -
балансоутримувач), вартість якого
визначена згідно з висновком про
вартість на 30.04.2013р. і становить за
незалежною оцінкою 35609,63грн. Стан майна
на момент укладання договору
визначений в акті обстеження від 03.06.2013
року і за узгодженим висновком
балансоутримувача і орендаря не
потребує капітального ремонту, але
потребує здійснення поточного ремонту.

У п.10.1. договору сторони обумовили, що
договір укладено строком на 2 роки 364
дні, що діє з 12.08.2013р. до 09.08.2016р. включно.

Згідно п.2.1.-2.4. договору орендар вступає
у строкове платне користування майном
у термін, указаний у договорі, але не
раніше дати підписання сторонами
договору та акту приймання-передавання
майна. Передача майна в оренду не тягне
за собою виникнення в орендаря права
власності на це майно. Власником майна
залишається держава, а орендар
користується ним протягом строку
оренди. Передача майна в оренду
здійснюється за вартістю, визначеною у
звіті про незалежну оцінку, складеному
за методикою оцінки. Обов'язок щодо
складання акта приймання-передавання
покладається на орендодавця.

Відповідно до ч.1 ст. 762 Цивільного
кодексу України за користування майном
з наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» орендар за користування
об'єктом оренди вносить орендну плату
незалежно від наслідків господарської
діяльності, строки внесення орендної
плати визначаються у договорі.

Так, у п.3.1-3.2. договору сторони
обумовили, що орендна плата визначена
на підставі Методики розрахунку
орендної плати за державне майно та
пропорції її розподілу, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995р. №786 і становить без ПДВ за
базовий місяць розрахунку травень 2013р.
445,57грн. Нарахування ПДВ на суму
орендної плати здійснюється у порядку,
визначеному законодавством.

Сторонами підписано Розрахунок
орендної плати за перший місяць оренди
нерухомого майна. Майно перебуває на
балансі ДП «Прилуцьке лісове
господарство».

Відповідно до п.3.3.-3.4 договору орендна
плата за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць.
Оперативна інформація про індекси
інфляції, розраховані Державною
службою статистики України
розміщується на веб-сайті Фонду
державного майна України. У разі
користування майном протягом
неповного календарного місяця (першого
місяця оренди) добова орендна плата за
дні користування визначається згідно з
чинною Методикою розрахунку на основі
орендної плати за відповідні місяці
пропорційно дням користування.

Згідно п.3.6. договору орендна плата
перераховується до державного бюджету
та балансоутримувачу у співвідношенні
70% до 30% щомісяця не пізніше 12 числа
місяця наступного за звітним
відповідно до пропорцій розподілу,
установлених Кабінетом Міністрів
України і чинних на кінець періоду, за
який здійснюється платіж.

За умовами п.3.10 договору зобов'язання
орендаря щодо сплати орендної плати
забезпечується у завдатку у розмірі, не
меншому, ніж орендна плата за базовий
місяць, який вноситься в рахунок
орендної плати за останній місяць
оренди.

Згідно п.5.2. договору орендар
зобов'язався протягом місяця після
підписання договору внести завдаток,
передбачений цим договором. Завдаток
стягується до державного бюджету та
балансоутримувачу у співвідношенні,
визначеному у пункті 3.6. цього договору.
Після закінчення основного строку
договору оренди здійснюється
перерахування орендної плати за
останній місяць (останні місяці) з
урахуванням внесеного орендарем
завдатку. У разі порушення орендарем
зобов'язання зі сплати орендної плати
він має відшкодувати державному
бюджету і балансоутримувачу збиткі в
сумі, на яку вони перевищують розмір
завдатку. Якщо в разі дострокового
припинення договору за згодою сторін
сума сплачених орендних платежів і
завдатку перевищить, передбачені
договором платежі за період фактичної
оренди, то це перевищення
розглядається як зайва сума орендної
плати (дивись п.3.9. цього договору).

У п.3.9. договору сторони встановили, що
надміру сплачена сума орендної плати,
що надійшла до бюджету, підлягає в
установленому порядку заліку в рахунок
майбутніх платежів, а у разі
неможливості такого заліку у зв'язку з
припиненням орендних відносин -
поверненню орендарю. Для забезпечення
повернення зазначених коштів сторони
керуються вимогами Порядку повернення
коштів, помилково або надміру
зарахованих до державного та місцевих
бюджетів, затвердженого наказом
Державного казначейства України від
10.12.2002р. №226 (у редакції наказу
Державного казначейства України від
29.05.2008р. №181), зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 25.12.2002р.
№1000/7288, та постанови Кабінету
Міністрів України від 16.02.2011р. №106
«Деякі питання ведення обліку податків
і зборів (обов'язкових платежів) та
інших доходів бюджету» (зі змінами).

Відповідно до п. 5.3 договору відповідач
зобов'язується своєчасно та у повному
обсязі сплачувати орендну плату до
державного бюджету та
балансоутримувачу (у платіжних
дорученнях, які оформлює орендар,
вказується «призначення платежу» за
зразком, який надає орендодавець
листом при укладенні договору оренди).

Згідно п.3.11 договору у разі припинення
(розірвання) договору оренди орендар
сплачує орендну плату до дня
повернення майна за актом
приймання-передавання включно.
Закінчення строку дії договору не
звільніє орендаря від обов'язку
сплатити заборгованість за орендною
платою, якщо така виникла, у повному
обсязі, ураховуючи санкції, до
державного бюджету та
балансоутримувачу.

Позивач просить сягнути з відповідача
заборгованість по орендній платі за
період травень-серпень 2014р. у сумі
1398,12грн.

З матеріалів справи та наведеного
розрахунку заборгованості відповідача
із оплати орендної плати вбачається, що
за користування орендованим
приміщеннями відповідач зобов'язаний
сплатити до державного бюджету (70%
орендної плати), а саме станом на:
12.09.2013р. - 199,61грн.; 12.10.2013р. - 309,40грн.;
12.11.2013р. - 310,64грн.; 12.12.2013р. - 311,26грн.;
12.01.2014р. - 312,82грн.; 12.02.2014р. - 313,44грн.;
12.03.2014р. - 315,32грн.; 12.04.2014р. - 322,26грн.;
12.05.2014р. - 332,89грн.; 12.06.2014р. - 345,54грн.;
12.07.2014р. - 349,00грн.; 12.08.2014р. - 350,39грн.;
12.09.2014р. - 353,19грн. Всього 4125,76грн.

Обов`язок по оплаті орендованого майна
орендарем виконано частково, а саме
сплачено: 04.10.2013р. - 200,00грн; 28.10.2013р. -
310,00грн., 14.11.2013р. - 320,00грн., 29.11.2013р. -
310,00грн., 17.01.2014р. - 310,00грн., 14.02.2014р. -
310,00грн., 28.03.2014р. - 312,49грн. та 30.05.2014р. -
655,15грн. Разом - 2727,64грн., що
підтверджується виписками з
держказначейства, копії яких додані
позивачем до матеріалів справи.

Беручи до уваги вищенаведене,
заборгованість відповідача по сплаті
до державного бюджету (70%) орендної
плати на день ухвалення даного
судового рішення становить 1398,12грн. за
період травень-серпень 2014р., що
підтверджується матеріалами справи та
не спростовується відповідачем.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
525 Цивільного кодексу України). За таких
обставин, борг у сумі 1398,12грн. підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача.

За умовами п. 3.7. договору орендна плата
перерахована несвоєчасно або не в
повному обсязі, підлягає індексації та
стягується до бюджету та
балансоутримувачу у визначеному п.3.6
співвідношенні відповідно до чинного
законодавства України з урахуванням
пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ на дату нарахування пені від
суми заборгованості за кожний день
прострочення, включаючи день сплати.

Згідно п.3.8 договору у разі, якщо на дату
сплати орендної плати заборгованість
за нею становить загалом не менше ніж
три місяці, орендар також сплачує штраф
у розмірі 10% від суми заборгованості.

Позивач, посилаючись на вище вказані
умови договору, просить стягнути з
відповідача 55,42грн. пені, 139,81грн.
штрафу.

Як свідчить, наведений позивачем
розрахунок пені за прострочку сплати
орендної плати, позивач просить
стягнути з відповідача пеню нараховану
за період з 13.09.2013р. по 30.09.2014р. від суми
заборгованості, яка існувала у
зазначений період з урахуванням
проведених відповідачем часткових
оплат орендної плати. Всього за період
з 13.09.2013р. по 30.09.2014р. позивачем
нарахована пеня у сумі 75,42грн. Окрім
того, в рахунок часткової оплати пені
позивачем враховано, проведений
відповідачем, 04.10.2013р. платіж на суму
20,00грн. (75,42грн. - 20,00грн.=55,42грн.). Сума
штрафу розрахована позивачем, як 10% від
суми заборгованості 1398,12грн.

Відповідно до ч.1 ст.216, ч.2 ст.217
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарську-правову
відповідальність за порушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбаченим
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу
України - штрафними санкціями є
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойки, штраф, пеня),
яка сплачується у разі порушення
учасником господарських відносин
правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або неналежне
виконання господарського зобов'язання.

Перевіривши здійснений позивачем
розрахунок пені, з урахуванням
зазначених вище норм чинного
законодавства України, суд, доходить
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення 55,42грн. пені за період з
13.09.2013р. по 30.09.2014р. та 10% штрафу за
прострочення виконання зобов'язання по
сплаті орендної плати не менше ніж три
місяці у сумі 139,81грн. є обґрунтованими,
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до п.5.8 договору протягом
місяця після укладання договору
орендар зобов'язаний застрахувати
орендоване майно не менше, ніж на його
вартість за висновком про вартість на
користь балансоутримувача, який несе
ризик випадкової загибелі чи
пошкодження об'єкта оренди, у порядку,
визначеному законодавством і надати
орендарю та балансоутримувачу копії
страхового полісу і платіжного
доручення. Постійно поновлювати
договір страхування, таким чином, щоб
увесь строк оренди майно було
застраховане.

Позивач стверджує про невиконання
відповідачем п.5.8 договору щодо
страхування орендованого майна та
ненадання відповідачем копії
страхового полісу і платіжного
доручення.

На час розгляду справи в матеріалах
справи відсутні докази страхування
майна орендарем відповідно до умов
договору оренди.

Вимога щодо страхування орендарем
майна, одержаного в оренду, встановлено
у ст. 10, 24 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна».

Статтею 26 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
передбачено, що одностороння відмова
від договору оренди не допускається. На
вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірвано за
рішенням суду у разі невиконання
сторонами своїх зобов'язань та з інших
підстав, передбачених законодавчими
актами України.

Виходячи зі змісту даної норми,
підставою для розірвання договору може
бути належним чином доведене
невиконання орендарем хоча б одного з
його зобов'язань, передбачених законом
або договором оренди.

Згідно з ч.3 ст. 291 Господарського
кодексу України договір оренди може
бути розірваний за згодою сторін. На
вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірваний з
підстав, передбачених Цивільним
кодексом України для розірвання
договору найму, в порядку,
встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Розділами 9 та 10 Договору №128-13 від
12.08.2013р. сторонами узгоджено
відповідальність і вирішення спорів за
договором та визначено строк чинності,
умови зміни та припинення Договору.

Так, згідно п.п. 9.1., 9.3., 9.4. договору, за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язань за цим договором сторони
несуть відповідальність згідно з
чинним законодавством України. Спори,
які виникають за цим договором або в
зв`язку з ним, не вирішені шляхом
переговорів, вирішуються в судовому
порядку. У разі несплати орендної плати
орендарем протягом трьох місяців
підряд, орендодавець має право
відмовитись від договору та вимагати
повернення майна у порядку,
передбаченому ст.782 ЦК України.

Так, за умовами ст.782 Цивільного кодексу
України, наймодавець має право
відмовитися від договору найму і
вимагати повернення речі, якщо наймач
не вносить плату за користування річчю
протягом трьох місяців підряд. У разі
відмови наймодавця від договору найму
договір є розірваним з моменту
одержання наймачем повідомлення
наймодавця про відмову від договору.

Відповідно до частини другої ст.124
Конституції України, юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

В резолютивній частині Рішення
Конституційного Суду України від 09.07.2002
№ 15-рп/2002 у справі № 1-2/2002 (справа про
досудове врегулювання спорів)
встановлено, що положення частини
другої ст. 124 Конституції України щодо
поширення юрисдикції судів на всі
правовідносини, що виникають у державі,
в аспекті конституційного звернення
необхідно розуміти так, що право особи
(громадянина України, іноземця, особи
без громадянства, юридичної особи) на
звернення до суду за вирішенням спору
не може бути обмежене законом, іншими
нормативно-правовими актами.

Приписи ст.188 Господарського
кодексу України та ст.11 Господарського
процесуального кодексу України не
позбавляють сторону договору права на
звернення до суду з вимогою про зміну
або розірвання договору оренди без
дотримання порядку досудового
врегулювання спору.

Відповідно до частини другої ст.651
Цивільного кодексу України, договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Тобто, йдеться про таке порушення
договору однією стороною, яке тягне для
другої сторони неможливість
досягнення нею цілей договору.

Згідно п.5.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
29.05.2013р. № 12 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про оренду
(найм) майна», законом (частина третя
ст.291 ГК України, частина друга ст. 651,
ст.783 ЦК України) передбачено
можливість розірвання договору найму
(оренди) за рішенням суду на вимогу
однієї з сторін, а ст. 782 ЦК України -
право наймодавця на односторонню
відмову від такого договору у разі
невнесення наймачем плати за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд. Відповідне право
наймодавця на відмову від договору
найму не є перешкодою для звернення
наймодавця (орендодавця) до суду з
вимогою щодо розірвання договору в
разі несплати наймачем (орендарем)
платежів, якщо має місце істотне
порушення умов договору.

У вирішенні відповідних спорів
господарським судам слід
встановлювати, протягом яких конкретно
місяців і якого року орендар не вносив
орендну плату, в якому розмірі, в тому
числі протягом яких місяців орендар
взагалі не вносив орендну плату або
вносив частково. При цьому погашення
орендарем заборгованості до або після
подання позову орендодавцем не має
правового значення для вирішення
такого спору, оскільки законодавець
пов'язує виникнення права орендодавця
відмовитися від договору оренди саме з
фактом не внесення орендної плати
протягом трьох місяців підряд.

Матеріалами даної справи підтверджено,
що відповідач взяті на себе
зобов`язання щодо оплати орендної
плати здійснив частково, сплативши
04.10.2013р. - 200,00грн; 28.10.2013р. - 310,00грн.,
14.11.2013р. - 320,00грн., 29.11.2013р. - 310,00грн.,
17.01.2014р. - 310,00грн., 14.02.2014р. - 310,00грн.,
28.03.2014р. - 312,49грн. та 30.05.2014р. - 655,15грн.
Після 30.05.2014р. плата за користування
орендованими приміщеннями за
договором оренди №128-13 від 12.08.2013р.
відповідачем не здійснювалася.

Судом на підставі правової оцінки умов
укладеного між сторонами договору
оренди №128-13 від 12.08.2013р. та інших
наявних у справі доказів в їх
сукупності встановлено, а відповідачем
не спростовано, факти порушення
орендарем зобов'язань по своєчасній та
повній оплаті орендної плати,
страхуванню орендованого майна, а тому
вимога позивача про розірвання
договору оренди №128-13 від 12.08.2013р.
індивідуально визначеного (нерухомого)
майна, що належить до державної
власності є обґрунтованою та підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» у разі розірвання договору
оренди, закінчення строку його дії та
відмови від його продовження або
банкрутства орендаря він зобов'язаний
повернути орендодавцеві об'єкт оренди
на умовах, зазначених у договорі
оренди.

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу
України у разі припинення договору
найму наймач зобов'язаний негайно
повернути наймодавцеві річ у стані, в
якому вона була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Згідно п. 5.10. договору у разі припинення
або розірвання договору Орендар
зобов'язаний повернути
балансоутримувачу орендоване майно в
належному стані, не гіршому, ніж на
момент передачі його в оренду з
урахуванням нормального фізичного
зносу та відшкодувати орендодавцеві
збитки в разі погіршення стану або
втрати (повної або часткової)
орендованого майн з вини орендаря.

Крім того, згідно ч.3 ст.653 Цивільного
кодексу України, якщо договір
змінюється або розривається у судовому
порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Таким чином, обов`язок у відповідача
(Орендаря) повернути позивачу
(Орендодавцю) об`єкт оренди виникає
після набрання законної сили судовим
рішення про розірвання договору
оренди.

Отже, оскільки вимоги позивача щодо
звільнення та повернення відповідачем
орендованого приміщення і стягнення
заборгованості по орендній платі, пені
та штрафу відповідають приписам
чинного законодавства та умовам
договору, виходячи з того, що позов
доведений позивачем, обґрунтований
матеріалами справи та відповідачем не
спростований, суд доходить висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №7 від
21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» у
випадку об'єднання в одній заяві вимог
як майнового так і не майнового
характеру судовий збір згідно з п.3 ст.6
Закону України «Про судовий збір»
підлягає сплаті як за ставками,
встановленими для позовів майнового
характеру, так і за ставками,
встановленими для розгляду позовних
заяв зі спорів немайнового характеру.
Якщо в позовній заяві об'єднано дві або
більше вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України з
відповідача підлягає стягненню в доход
державного бюджету судовий збір в сумі
1827,00грн. (з вимог щодо стягнення боргу,
пені, штрафу) та в сумі 2436,00грн. (з вимог
щодо розірвання договору та
зобов'язання повернути майно), а всього
4263,00грн.

Керуючись ст.ст.526, 525, 610, 611, 625, 759, 760, 762
Цивільного кодексу України, ст.ст.188, 283,
291 Господарського кодексу України,
ст.ст. 10, 11, 19, 26 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», ст.ст.22, 33, 34, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Розірвати укладений між регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Чернігівській області та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Боско Рапідо»
договір оренди №128-13 від 12.08.2013р.
індивідуально визначеного (нерухомого)
майна, що належить до державної
власності.

3. Товариству з обмеженою
відповідальністю «Боско Рапідо» (вул.
Першотравнева, 1, м. Ічня,
ідентифікаційний код 37528738) звільнити
та повернути балансоутримувачу -
державному підприємству «Прилуцьке
лісове господарство» (м. Прилуки,
вул.Київська,288, ідентифікаційний код
00993461) нерухоме майно: нежитлове
приміщення столярної майстерні
(реєстраційний номер 00993461.8.АААДДИ408)
площею 101,8кв.м, вартістю 35609,63грн., яке
знаходиться за адресою: Чернігівська
обл., м. Ічня, вул.Леніна,239.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Боско Рапідо» (вул.
Першотравнева, 1, м. Ічня,
ідентифікаційний код 37528738) в доход
державного бюджету (отримувач - УК у
Ічнянському районі/22080300, номер рахунку
133, МФО 853592, код 38030010) 1398грн. 12коп.
заборгованості з орендної плати, 55грн.
42коп. пені та 139грн. 81коп. штрафу.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Боско Рапідо» (вул.
Першотравнева, 1, м. Ічня,
ідентифікаційний код 37528738) в доход
державного бюджету (р/р 3002 в ГУ
ДКСУ у Чернігівській області,
отримувач - УК у м. Чернігові/м.
Чернігів/22030001, МФО 853592, )
4263грн.00коп. судового збору.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено 22.12.2014р.

Суддя
Н.Ю.Книш

.