ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.12.14р. Справа № 904/9483/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДНІПРООЛІЯ",
м.Дніпропетровськ

до В-1: Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІК", м.Трускавець

В-2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІК Актив", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 3 539 360,00 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: Лутошкін І.О., представник
за довіреністю № б/н від 17.12.14р.

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду від
03.12.14р. порушено провадження у справі №
904/9483/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ДНІПРООЛІЯ" (далі-позивач) до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІК"
(далі-відповідач-1), Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІК Актив"
(далі-відповідач-2) про стягнення 3 539 360,00
грн. Справу призначено до розгляду на
18.12.14р.

11.12.14р. до суду від позивача
надійшла заява про збільшення розміру
позовних вимог, відповідно до умов якої
позивач просить стягнути з
відповідача-1 неустойку у розмірі 3
861120,00грн., а з відповідача-2 неустойку у
розмірі 1 000,00 грн.

18.12.14р. у судовому засіданні
повноважний представник позивача
пояснив суду, що при друкуванні тексту
вищезазначеної заяви про збільшення
розміру позовних вимог були допущені
описки, у зв'язку з чим, прохальну
частину заяви про збільшення розміру
позовних вимог читати у наступній
редакції: « 1. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "МіК" () на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дніпроолія" () неустойку
у розмірі 3 860 120, 00 грн.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "МіК" () на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дніпроолія" () судові
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 73 080,00 грн. за подання позовної
заяви.

3. Стягнути солідарно з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МіК" ()
та Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІК Актив" () на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпроолія" () неустойку у розмірі 1 000,00
грн.»

Крім того, повноважний
представник позивача просив суд
повернути надмірно сплачений
платіжним дорученням № 768 від 10.12.14р.
судовий збір у розмірі 4 142,40 грн. на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір".

В свою чергу, повноважний
представник відповідача-1 у судове
засідання не з'явився, відзив на позов
на інші витребувані документи до суду
не надав. Про день, час та місце
розгляду справи відповідач-1
повідомлений належним чином, що
підтверджують подані заяви про відвід
суддів Петренко Н.Е. та про зупинення
провадження у справі, в задоволенні
яких судом було відмовлено.

Дослідивши подані заяви про
відвід судді Петренко Н.Е. та зупинення
провадження у справі, заслухавши
пояснення повноважного представника
позивача, господарський суд вважає за
можливе розглянути справу в даному
судовому засіданні без участі
повноважного представника
відповідача-1 за наявними в ній
матеріалами справи, оскільки:

По-перше, відповідач-1 не обмежений у
виборі осіб, котрі будуть здійснювати
його представництво в господарському
суді.

По-друге, в матеріалах справи є копія
ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 08.12.14р.
по справі № 904/8015/14 та копія протоколу
судового засідання Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
08.12.14р. по справі № 904/3905/14, які
підтверджують факт того, що директор
ТОВ "МІК" Руденко А.П. був особисто
присутній у судових засіданнях. Крім
того, суд звертає увагу на той факт, що
08.12.14р. по справі № 904/8015/14 підприємство
ТОВ "МІК" представляв не лише директор
Руденко А.П., а й повноважний
представник Федько С.А. за довіреністю
№ 20-08 від 01.07.14р.

Таким чином, суд вважає, що повноважний
представник ТОВ "МІК" Федько С.А. у
судове засідання не з'явився без
поважних причин.

По-третє, у відповідача-1 було достатньо
часу для надання суду відзиву на
позовну заяву та інших витребуваних
судом документів. Крім того,
відповідачем-1 не надано суду жодних
обґрунтованих пояснень щодо причини
невиконання вимог ухвали суду від
03.12.14р.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що
відповідач-1 неналежним чином
користується належними йому
процесуальними правами, не виявляє
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони та не
вживає заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача-2 у судове засідання також
не з'явився, але до суду від
відповідача-2 надійшло заперечення,
відповідно до умов якого відповідач-2
вважає заявлені позовні вимоги
обґрунтованими та такими, які
підлягають задоволенню. Крім того,
відповідач-2 просить суд розглянути
спір за відсутністю повноважного
представника відповідача-2 за наявними
доказами.

Господарський суд вважає за можливе
розглянути справу в даному судовому
засіданні без участі повноважного
представника відповідача-2 за наявними
в ній матеріалами.

У судовому засіданні 18.12.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши подані докази, заслухавши
пояснення повноважного представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.01.10р. між позивачем (далі -
Суборендодавець) та відповідачем-1
(далі - Суборендар) було укладено
договір суборенди № 04/01/10-01.

Відповідно до п. 1.1. Договору
суборенди № 04/01/10-01, Суборендодавець
зобов'язується надати, а Суборендар
зобов'язується прийняти в строкове
платне користування майно (надалі -
Об'єкт оренди), що зазначено в п. 1.2 цього
Договору та своєчасно сплачувати
орендну плату.

В п. 1.2. Договору суборенди №
04/01/10-01 зазначено про те, що
Суборендодавець зобов'язується надати,
а Суборендар зобов'язується прийняти в
строкове платне користування наступне
майно, що розташоване за адресою: м.
Кривий Ріг, вул. Коломойцівська, 3, а
саме:

- нежитлове приміщення 1-го
(першого) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера "Б-4") площею 843,60 (вісімсот сорок
три) кв.м;

- нежитлове приміщення 2-го
(другого) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера "Б-4") площею 855,30 (вісімсот
п'ятдесят п'ять) кв.м;

- нежитлове приміщення 3-го
(третього) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера "Б-4") площею 860,40 (вісімсот
шістдесят) кв.м;

- частину нежитлового приміщення
4-го (четвертого) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера "Б-4") площею 360,00 (триста
шістдесят) кв.м;

- нежитлове підвальне приміщення
Адміністративно-побутового корпусу
(літера "Б-4") площею 864,00 (вісімсот
шістдесят чотири) кв.м;

- нежитлове приміщення
(приміщення їдальні, літера "В") площею
990,00 (дев'ятсот дев'яносто) кв. м.

Всього передано в платне
тимчасове користування нежитлових
приміщень загальною площею 4773,30 (чотири
тисячі сімсот сімдесят три) кв.м.

Згідно до п. 2.1. Договору суборенди
№ 04/01/10-01, Суборендар вступає у строкове
платне користування у термін, указаний
у договорі, але не раніше дати
підписання сторонами цього Договору та
акта приймання-передачі, що є
невід'ємною частиною даного Договору.

04.01.10р. позивач передав по Акту
приймання-передачі, а відповідач-1
прийняв об'єкт оренди, у відповідності
до п.п. 1.2., 2.1. Договору суборенди №
04/01/10-01.

01.03.11р. між позивачем та
відповідачем-1 було укладено додаткову
угоду № 01/03/11-01 до Договору суборенди №
04/01/10-01 від 04.01.10р.

У відповідності до п. 1. Додаткової
угоди № 01/03/11-01 пункт 1.2 Договору
суборенди №04/01/10-01 викладений в
наступній редакції: "Суборендодавець
зобов'язується надати, а Суборендар
зобов'язується прийняти в строкове
платне користування наступне майно, що
розташоване за адресою: м. Кривий Ріг,
вул. Коломойцівська, 3, а саме:

- нежитлове приміщення 1-го
(першого) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера "Б-4") площею 843,60 (вісімсот сорок
три) кв.м;

- нежитлове приміщення 2-го
(другого) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера "Б-4") площею 855,30 (вісімсот
п'ятдесят п'ять) кв.м;

- нежитлове приміщення 3-го
(третього) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера "Б-4") площею 860,40 (вісімсот
шістдесят) кв.м;

- частину нежитлового приміщення
4-го (четвертого) поверху
Адміністративно-побутового корпусу
(літера "Б-4") площею 360,00 (триста
шістдесят) кв.м;

- нежитлове підвальне приміщення
Адміністративно-побутового корпусу
(літера "Б-4") площею 864,00 (вісімсот
шістдесят чотири) кв.м;

- нежитлове приміщення
(приміщення їдальні, літера "В") площею
927,50 (дев'ятсот двадцять сім) кв. м;

- нежитлове приміщення (складські
приміщення, літера "А") загальною площею
1679,9 (одна тисяча шістсот сімдесят
дев'ять) кв.м, а саме частину
нежитлового приміщення № 1 площею
578,4кв.м, нежитлове приміщення № 2 площею
711,90 кв.м, нежитлове приміщення № 3
площею 67,2 кв.м., нежитлове приміщення №
4 площею 194,6 кв.м, нежитлове приміщення
№ 5 площею 6,0 кв.м, нежитлове приміщення
№ 6 площею 4,3 кв.м, нежитлове приміщення
№ 7 площею 4,3 кв.м, нежитлове приміщення
№ 8 площею 4,3 кв.м, нежитлове приміщення
№ 9 площею 9,9 кв.м, нежитлове приміщення
№ 10 площею 44,6 кв.м, нежитлове
приміщення № 11 площею 13,8 кв.м,
нежитлове приміщення № 12 площею 10,7
кв.м, нежитлове приміщення № 21 площею
29,90 кв.м.

Всього передано в платне
тимчасове користування нежитлових
приміщень загальною площею 6390,70 кв.м
(шість тисяч триста дев'яносто цілих
сімдесят десятих кв.м.)".

Відповідності до п. 2 Додаткової
угоди № 01/03/11-01 пункт 3.1. Договору №
04/01/10-01 викладений в наступній редакції:
"За користування Об'єктом оренди
Суборендар сплачує щомісячно в строк
передбачений п. 3.2 Договору суборенди,
Суборендодавцю орендну плату в розмірі
160880,00грн. у т.ч. ПДВ".

Пунктом 2.3. Договору суборенди №
04/01/10-01 передбачено, що Суборендар
протягом 5 днів після закінчення строку
суборенди повертає, а Суборендодавець
приймає орендоване майно, що
оформлюється відповідним актом, який
підписується Сторонами.

У відповідності до п. 7 Додаткової
угоди № 01/03/11-01 пункт 7.1. Договору
№04/01/10-01 викладений в наступній
редакції: "Цей Договір укладено на
строк з 01.01.10р. по 31.12.12р. включно".

В п. 7.4. Договору суборенди №
04/01/10-01 передбачено, що чинність цього
Договору припиняється внаслідок:
закінчення строку, на який його було
укладено; дострокового розірвання
Договору в односторонньому порядку на
вимогу Суборендодавця у разі
невиконання Суборендарем п.3.1., п. 3.2.
Договору протягом тридцяти
календарних днів з моменту
повідомлення про розірвання Договору
Суборендаря; банкрутства Суборендаря
та в інших випадках, прямо передбачених
чинним законодавством України.

Строк дії Договору суборенди №
04/01/10-01 від 04.01.10р. закінчився 31.12.12р.

Як зазначає позивач, станом на
01.12.14р. відповідач-1 орендоване майно по
Договору суборенди № 04/01/10-01 від 04.01.10р.
позивачу не повернув та продовжує його
використовувати в своїй господарській
діяльності.

Згідно наданих позивачем
розрахунків сума неустойки за період з
01.12.13р. по 01.12.14р. по Договору суборенди
№04/01/10-01 від 04.01.10р. складає 3 861 120,00 грн.

Крім того, позивач зазначає про
те, що 04.10.10р. між позивачем та
відповідачем-2 був укладений Договір
поруки, відповідно до умов якого
відповідач-2 зобов'язується частково
відповідати перед позивачем за
виконання зобов'язань відповідача-1, по
Договору суборенди № 04/01/10-01 від 04.01.10р.,
укладеному між позивачем та
відповідачем-1.

Позивач звертає увагу, що
відповідно до п. 3.2. Договору поруки,
відповідальність відповідача-2 перед
позивачем обмежується 1 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене,
позивач просить стягнути:

- з відповідача-1 на користь
позивача неустойку у розмірі 3 860 120, 00
грн. та судові витрати по сплаті
судового збору у розмірі 73 080,00 грн. за
подання позовної заяви;

- солідарно з відповідача-1 та
відповідача-2 на користь позивача
неустойку у розмірі 1 000 грн.

Відповідач-1 доказів належного
виконання своїх зобов'язань по
вищезазначеному Договору суборенди №
04/01/10-01 від 04.01.10р. щодо повернення
об'єктів нерухомого майна з суборенди
на момент розгляду спору до
господарського суду не надав, наведені
позивачем обставини не спростував.

Відповідач-2 доказів належного
виконання своїх зобов'язань по
вищезазначеному Договору поруки на
момент розгляду спору до
господарського суду не надав. Крім
того, відповідач-2 наведених позивачем
обставин не спростував, щодо
задоволення позовних вимог не
заперечував.

Дослідивши наявні матеріали
справи, заслухавши пояснення
повноважного представника позивача,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов до висновку, що позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання
виникає, зокрема із господарського
договору (ст. 174 Господарського кодексу
України).

Зобов'язанням є правовідношення,
в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Згідно зі статтею 283
Господарського кодексу України до
відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Статтею 759 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк. Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди).

В статті 762 Цивільного кодексу
України зазначено про те, що за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Частиною 1 статті 763 Цивільного
кодексу України передбачено, що
договір найму укладається на строк,
встановлений договором.

Відповідно до ст. 785 Цивільного
кодексу України, у разі припинення
договору найму наймач зобов'язаний
негайно повернути наймодавцеві річ у
стані, в якому вона була одержана, з
урахуванням нормального зносу, або у
стані, який було обумовлено в договорі.
Якщо наймач не виконує обов'язку щодо
повернення речі, наймодавець має право
вимагати від наймача сплати неустойки
у розмірі подвійної плати за
користування річчю за час
прострочення.

Статтею 291 Господарського кодексу
України визначено, що правові наслідки
припинення договору оренди
визначаються відповідно до умов
регулювання договору найму Цивільним
кодексом України.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Пунктом 2 ст. 218 Господарського
кодексу України передбачено, що
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 599 Цивільного
кодексу України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

При цьому стаття 627 Цивільного
кодексу України передбачає, що
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності і
справедливості.

Статтею 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.

Законодавством, що регулює
орендні правовідносини, встановлено
можливість стягнення неустойки за весь
час прострочення виконання
зобов'язання щодо повернення об'єкта
оренди після закінчення строку дії
договору (Такої правової позиції
дотримується Верховний Суд України у
постанові від 18.04.11р. у справі № 30/191).

Статтею 11128 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що рішення Верховного
Суду України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Неустойка, передбачена нормою ст.
785 Цивільного кодексу України, є
засобом забезпечення виконання
зобов'язань, метою якого являється
захист інтересів орендодавця в разі
неповернення орендованого майна після
закінчення строку дії договору або
його дострокового розірвання, розмір
якої ставиться в залежність не від
наявності або відсутності завданих
орендодавцю збитків, а від строку
такого безпідставного користування
майном.

Аналогічна позиція викладена у в
судових рішення Вищого господарського
суду України по аналогічним справам, а
саме постанова від 30.07.13р. по справі №
901/711/13-г, постанова від 01.08.13р. по справі
№ 910/834/13, постанова від 18.07.13р. по справі
№ 5004/1128/12.

Статтею 543 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 554
Цивільного кодексу України
встановлено, що:

1. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

2. Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

3. Особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Крім того, господарський суд бере до
уваги той факт, що рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області по справі № 904/6113/13 від 11.09.13р.,
залишеним без змін постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 26.11.13р.
стягнуто з ТОВ "МіК" на користь ТОВ
"Дніпроолія" суму неустойки по Договору
суборенди №04/01/10-01 від 04.01.10р. та №04/01/10
від 04.01.10р. в розмірі 2 800 000,00 грн., згідно
до ст. 785 ЦК України за період з 01.01.13р. до
01.08.13р.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду по
справі № 904/9428/13 від 23.10.14р. стягнуто з
ТОВ "МіК" на користь ТОВ "Дніпроолія"
суму неустойки по Договору суборенди
№04/01/10-01 від 04.01.10р. в розмірі 1 287 040,00
грн., згідно до ст. 785 ЦК України за
період з 01.08.13р. по 01.12.13р.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України, факти,
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Згідно з п. 2.6 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.11р.
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", не потребують
доказування преюдиціальні факти, тобто
встановлені рішенням господарського
суду (іншого органу, який вирішує
господарські спори) у процесі розгляду
іншої справи, в якій беруть участь ті
самі сторони, в тому числі і в тих
випадках, коли в іншому спорі сторони
мали інший процесуальний статус
(наприклад, позивач у даній справі був
відповідачем в іншій, а відповідач у
даній справі - позивачем в іншій).

Таким чином суд вважає, що є
правомірними доводи позивача, що
Договір суборенди №04/01/10-01 від 04.01.10р.,
закінчив свою дію (припинений) з 01.01.13р.

Враховуючи, що відповідач-1 не виконав
свого зобов'язання з повернення
орендованого майна за актом
приймання-передачі після закінчення
31.12.12р. Договір суборенди № 04/01/10-01 від
04.01.10р., що підтверджується:

- витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за №19557321 від 06.11.14р., у
відповідності до якого відповідач-1 має
філію за адресою: м. Кривий Ріг,
вул.Коломойцівська, 3;

- витягом з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців за №19730982 від 08.12.14р., у
відповідності до якого відповідач-1має
філію за адресою: м. Кривий Ріг,
вул.Коломойцівська, 3;

- листом відповідача-1 № 7.11.14 від 07.11.14р.,
у відповідності до якого, останній
повідомляє, що планує передати
приміщення по договорам суборенди;

- листом Саксаганського РВ КМУ ГУ УМВС
України в Дніпропетровській області
№16913 від 16.12.14р., у відповідності до
якого відповідач-1 повідомив
Саксаганський РВ, що 11.12.14р. мав факт
недопущення посадових осіб ТОВ "МіК" на
територію за адресою: м. Кривий Ріг, вул.
Коломойцівська, 3,

позовні вимоги про стягнення неустойки
за період прострочення з 01.12.13р. по
01.12.14р. є законними.

Згідно з ч. 2 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України та ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства України, умови
Договору суборенди №04/01/10-01 від 04.01.10р.,
з урахуванням Договору поруки та
обставини справи, господарський суд
вважає, що вимоги позивача підлягають
задоволенню у повному обсязі, оскільки
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином та в установлені строки.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по справі покладаються на
відповідача-1.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 543, 554, 599, 610,
611, 612, 625, 627, 629, 759, 762, 763, 785 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 218, 283, 291
Господарського кодексу України, п. 2.6.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.11р.
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", ст. ст. 4, 22, 32-36, 43, 44, 49,
75, 82-85, 11128, 115-117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "МіК" (юридична
адреса: 82200, Львівська область, м.
Трускавець, вул. Стебницька, буд. 73, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Дніпроолія" (49044, м. Дніпропетровськ,
вул. Комсомольська, буд. 6, ) неустойку у розмірі 3 860 120, 00 грн.
(три мільйони вісімсот шістдесят тисяч
сто двадцять грн. 00 коп.), витрати по
сплаті судового збору у розмірі 73080,00
грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят
грн. 00 коп.).

Стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю "МіК"
(юридична адреса: 82200, Львівська
область, м. Трускавець, вул. Стебницька,
буд. 73, ) та Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІК Актив"
(49000, м. Дніпропетровськ, вул. Артема,
буд.11, оф. 24б, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дніпроолія" (49044, м.
Дніпропетровськ, вул. Комсомольська,
буд. 6, ) неустойку у
розмірі 1 000,00 грн. (одна тисяча грн. 00
коп.).

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Дніпроолія" (49044,
м.Дніпропетровськ, вул. Комсомольська,
буд. 6, ) надмірно
сплачений платіжним дорученням № 768
від 10.12.14р. судовий збір у розмірі 4 142,40
грн. (чотири тисячі сто сорок дві грн. 40
коп.), про що винести ухвалу.

Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня його підписання і може
бути оскарженим протягом цього строку
до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 19.12.14р.

Суддя Н.Е. Петренко