м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
До Приватного акціонерного товариства
Про стягнення заборгованості за
Кредитним договором № 010/56/642 від 29.03.2012
За зустрічним позовом Приватного
акціонерного товариства "Бліц-Інформ"
До Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль"
Про визнання недійсним кредитного
договору від 29.03.2012 № 010/56/42
Головуючий суддя Полякова К.В.
Суддя Картавцева Ю.В.
Суддя Сташків Р.Б.
Представники сторін:
Від позивача (відповідача за
зустрічним позовом): Сандрович Л.В.
(дов.№295/14 від 18.06.2014),
Від відповідача (позивача за
зустрічним позовом): Ковальоа Ю.Ю. (дов.
№37/3 від 10.12.2014),
Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" звернулось до
Господарського суду міста Києва із
позовною заявою до Приватного
акціонерного товариства "Бліц-Інформ"
про стягнення заборгованості за
Кредитним договором № 010/56/642 від 29.03.2012
у сумі 88707202,65 грн., за рахунок
заставного майнаПозовні вимоги
обґрунтовані тим, що внаслідок
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань за Кредитним
договором № 010/56/642 від 29.03.2012, у
позивача виникло право звернути
стягнення на предмети застави з метою
погашення суми заборгованості
відповідача, яка станом на 26.09.2012
складає 88707202,65 грн.
Ухвалою Господарського суду м Києва
від 01.11.2012 порушено провадження у
справі за вищезазначеним позовом та
призначено справу до розгляду на 22.11.2012
Через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва відповідачем подано
клопотання про призначення судової
експертизи з метою визначення суми
заборгованості ПрАТ "Бліц-Інформ" за
Генеральною угодою від 15.02.2005, частиною
якої є кредитний договір № 010/56/642 від
Ухвалою суду від 22.11.2012 розгляд справи
відкладений на 06.12.2012 року.
У судовому засіданні 06.12.2012 судом
оголошено перерву до 26.12.2012 року.
21.12.2012 відділом діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва отримано від Приватного
акціонерного товариства "Бліц-Інформ"
зустрічну позовну заяву до Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" про визнання недійсним
кредитного договору від 29.03.2012 № 010/56/42.
Позовні вимоги за зустрічним позовом
ґрунтуються на тому, що на думку
Приватного акціонерного товариства
"Бліц-Інформ", Кредитний договір №
010/56/642 від 29.03.2012 укладений із
порушенням норм чинного законодавства,
а саме у порушення ч. 2 ст. 203 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України).
Ухвалою суду від 24.12.2012 зустрічну
позовну заяву Приватного акціонерного
товариства "Бліц-Інформ" прийнято до
розгляду та призначено на 26.12.2012 року.
Розпорядженням Виконуючого обов'язки
Голови Господарського суду міста Києва
на розгляд судді Шкурдовій Л.М.
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до провадження суддею
Шкурдовою Л.М. та розгляд справи
призначено на 31.01.2013 року.
Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду від 14.01.2013 справу №
Ухвалою суду від 14.01.2013 справу №
суддею Поляковою К.В. та розгляд справи
призначено на 31.01.2013 року.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 31.01.2013 відкладено розгляд справи на
28.02.2013 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду м.
Києва від представника відповідача за
первісним позовом надійшло клопотання
про зупинення провадження у справі у
зв'язку з порушенням провадження у
справі № 910/804/13 про банкрутство ТОВ
У судовому засіданні 28.02.2013 оголошено
перерву до 07.03.2013 року.
Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду м. Києва від 07.03.2013
розгляду судді Шапталі Є.Ю.
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до провадження суддею
Шапталою Є.Ю. призначено її до розгляду
Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду м. Києва від 11.03.2013
розгляду судді Поляковій К.В.
Ухвалою суду від 11.03.2013 справу №
провадження суддею Поляковою К.В. та
призначено дану справу до розгляду на
28.03.2013 позивачем за первісною позовною
заявою через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва надано до суду акт
взаєморозрахунків за кредитним
договором № 010/08/3705 від 09.08.2007 станом на
У судовому засіданні 04.04.2013 судом
оголошено перерву до 19.04.2013 року.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 19.04.2013 призначено
колегіальний розгляд справи у складі
трьох суддів.
Розпорядженням В. о. Голови
Господарського суду міста Києва від
19.04.2013 визначено для розгляду справи №
складі: головуючий суддя Полякова К.В.,
судді Картавцева Ю.В. та Гумега О.В.
Ухвалою Господарського суду міста
прийнято до свого провадження вказаною
колегією суддів та призначено її до
розгляду на 23.05.2013 року.
Позивачем за первісним позовом
(відповідачем за зустрічним позовом)
13.05.2013 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва подано заяву про зміну
предмету позову, відповідно до якої
Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" просить
стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Бліц-Інформ" суму
заборгованості за Кредитним договором
№ 010/56/642 від 29.03.2012 розміром 88707202,65 грн.,
у тому числі: - кредитна заборгованість
- 80266366,87 грн.; заборгованість за
відсотками 3547556,23 грн.; пеня за
кредитами - 4769927,54 грн.; пеня за
відсотками 123352,01 грн
За наслідками судового засідання 23.05.2013
судом оголошено перерву до 13.06.2013 року.
12.06.2013 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду м.
Києва від представника відповідача
(позивача за зустрічним позовом)
надійшло клопотання про призначення
За наслідками судового засідання
13.06.2013, у задоволення клопотання сторін,
судом винесено ухвалу про продовження
строку розгляду справи на 15 днів та
оголошено перерву до 02.07.2013 року.
Розпорядженням Заступника Голови
Господарського суду міста Києва справу
передано на розгляд колегії суддів у
складі: Головуючий суддя Полякова К.В.,
судді Літвінова М.Є. та Гумега О.В.
Ухвалою суду від 02.07.2013 зазначену вище
справу прийнято до свого провадження
колегією суддів у складі: Головуючий
суддя Полякова К.В., судді Літвінова М.Є.
та Гумега О.В. та призначено до розгляду
У судовому засіданні 02.07.2013 судом
оголошено перерву до 05.08.2013 року.
У зв'язку із перебуванням судді Гумеги
О.В. у відпустці з 29.07.2013, розпорядженням
Голови Господарського суду міста Києва
колегії суддів у складі Головуючий
суддя Полякова К.В., судді Літвінова М.Є.
Ухвалою суду від 05.08.2013 справу №
провадження колегією суддів у
вищезазначеному складі.
05.08.2013 позивачем за первісним позовом
(відповідач за зустрічним позовом)
через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва подані письмові пояснення,
у яких ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
зазначає, про відсутність підстав
проведення судової експертизи,
оскільки наявна сума заборгованості
Приватного акціонерного товариства
"Бліц-Інформ" відображена у первинних
бухгалтерських документах - виписках
про рух грошових коштів.
За результатами розгляду справи у
судовому засіданні 05.08.2013, суд виніс
ухвалу про призначення судової
фінансово-кредитної (економічної)
експертизи та ухвалу про зупинення
провадження у справі.
07.05.2014 відділом діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва отримано від Київського
науково-дослідного інституту судових
та висновок судово-економічної
експертизи №8291/13-45/5051/14-45 від 29.04.2014
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.05.2014 провадження у справі №
призначена до розгляду на 29.05.2014 року.
Розпорядженням заступника Голови
Господарського суду міста Києва від
29.05.2014, у зв'язку із перебуванням судді
Літвінової М.Є. на лікарняному, у справі
колегії суддів: головуючий суддя
Полякова К.В., судді Картавцева Ю.В.,
При цьому, суд звертає увагу, що
відповідно до пункту 3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 23.03.2012 № 6 "Про судове
рішення", рішення може прийматися
тільки тим суддею (суддями), який брав
участь у розгляді справи з його
початку. В разі необхідності заміни
судді в процесі розгляду справи або
додаткового введення судді (суддів) до
складу суду розгляд справи, з огляду на
встановлений п. 3 ч. 4 ст. 47 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів" принцип незмінності судді, слід
починати спочатку. При цьому заново
розпочинається й перебіг передбачених
статтею 69 Господарського
процесуального кодексу України
строків вирішення спору, а його
подальше продовження новим (зміненим)
складом суду здійснюється у випадках і
в порядку, передбачених частиною
третьою цієї статті.

Ухвалою суду від 29.05.2014 справу №
5011-8/15197-2012 прийнято до свого
провадження вищезазначеною колегією
суддів та призначено до розгляду на
19.06.2014 року.

Під час судового засідання 19.06.2014
представником відповідача за
первісним позовом подано до суду
клопотання про зупинення провадження у
справі, в якому останній повідомляє
суд, що ухвалою Господарського суду
міста Києва № 910/20149/13 від 18.11.2013
порушено провадження у справі про
банкрутство Приватного акціонерного
товариства "Бліц-Інформ", зв'язку із
викладеним ПрАТ "Бліц-Інформ" просить
зупинити провадження у справі №
5011-8/15197-2012.

Представник позивача за первісним
позовом у судовому засіданні надав
усні заперечення проти заявленого
клопотання про зупинення провадження у
справі.

Суд, з'ясувавши думку сторін, всебічно
та повно вивчивши подане клопотання,
дійшов висновку про його задоволення з
огляду на таке.

За договором основного зобов'язання -
за Кредитним договором № 010/56/642 від
29.03.2012, позичальником - боржником у
зобов'язанні є Приватне акціонерне
товариство "Бліц-Інформ". Ухвалою
Господарського суду міста Києва
№910/20149/13 від 18.11.2013 порушено
провадження у справі про банкрутство
Приватного акціонерного товариства
"Бліц-Інформ".

Частинами 1, 2 статті 17 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
№ 2343-XII від 14.05.1992 визначено, що у разі
якщо до боржника, щодо якого порушена
справа про банкрутство, пред'явлений
позов, який ґрунтується на грошових
зобов'язаннях боржника, що виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство, суди мають у
встановленому процесуальним законом
порядку приймати такі позовні заяви і
вирішувати спір за цією вимогою по суті
за правилами позовного провадження до
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення справи про банкрутство.

У п. 14 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-06/606/2013
від 28.03.2013 "Про Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011 №
4212-VI) зазначено, що статтею 17 Закону
передбачено порядок розгляду позовних
вимог конкурсних кредиторів до
боржника. За цим порядком до офіційного
оприлюднення оголошення про порушення
справи про банкрутство суди мають
приймати та розглядати заяви
конкурсних кредиторів на загальних
підставах, а у разі офіційного
оприлюднення оголошення про порушення
справи про банкрутство настають
наслідки, передбачені частинами другою
- п'ятою цієї статті Закону.

При цьому стаття 17 Закону
застосовується з урахуванням положень
частини четвертої статті 83 Закону.
Зокрема, відмова в позові може мати
місце після винесення господарським
судом ухвали про припинення
провадження у справі про банкрутство
на підставі пунктів 4 - 7 частини першої
статті 83 Закону, у зв'язку з чим позовне
провадження підлягає зупиненню
відповідно до частини першої статті 79
ГПК.

Ухвалою суду від 19.06.2014 зупинено
провадження у справі та надано час ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" для
пред'явлення своїх кредиторських
вимог, у межах справи №910/20149/13 про
банкрутство ПрАТ "Бліц-Інформ".

У подальшому, суду стало відомо, що
постановою Вищого господарського суду
України припинено провадженняу справі
№910/20149/13 про банкрутство ПрАТ
"Бліц-Інформ".

Ухвалою суду від 14.11.2014 поновлено
провадження у справі №5011-8/15197-2012 та
призначено її до розгляду на 11.12.2014
року.

10.12.2014 позивачем через відділ
діловодства та документообігу
Господарського суду міста Києва подано
заяву про збільшення розміру позовних
вимог, відзив на зустрічну позовну
заяву та додаткові письмові пояснення.

Під час судового засідання 11.12.2014
представником позивача підтримано
заяву про збільшення розміру позовних
вимог, а саме збільшення розміру
заборгованості з відсотків та пені (по
кредиту та відсоткам), внаслідок
збільшення періоду нарахування. До
того ж, позивачем надано заперечення
проти задоволення зустрічних вимог,
аналогічні тим, що викладені у відзиві.

Представник відповідача (позивач за
зустрічним позовом) у свою чергу, під
час судового засідання 11.12.2014
заперечував проти задоволення позову
про стягнення заборгованості, зокрема,
заперечував проти нарахування суми
відсотків у розмірі 27 888 555,31 грн., пені
по кредиту та пені за відсотками.
Зустрічний позов просив задовольнити у
повному обсязі та визнати недійсним
кредитний договір №010/56/42 від 29.03.2012
року.

Заслухавши пояснення представників
сторін, судом наголошено про розгляд
справи із врахуванням заяви про
збільшення розміру позовних вимог.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва,-

ВСТАНОВИВ:

15.02.2005 між Акціонерним товаристовм
«Райффайзен Банк Аваль» (банк),
правонаступником якого є позивач, та
Закритим акціонерним товариством
«Холдингова компанія «Бліц-Інформ»
(позичальник), правонаступником якого
за всіма правами і зобов'язаннями є
ПрАТ «Бліц-Інформ») укладено
Генеральну кредитну угоду, із змінами і
доповненнями, внесеними додатковими
угодами (далі генеральна угода),
відповідно до якої підприємству
відкрито кредитну лінію у розмірі 5 400
000 євро, строком до 15.02.2008 під 13,0 %
відсотків річних в іноземній валюті, 20,0
% відсотків річних в іноземній валюті
та 20,0 % відсотків річних за
користування овердрафтом в
національній валюті

У подальшому до генеральної угоди
неодоразово внесено зміни, шляхом
укладання додаткових угод.

З урахування додаткових угод від 22.11.2005,
№2 від 17.07.2007, №3 від 11.11.2008, №4 від 04.12.2008,
№5 від 17.02.2009, №6 від 31.07.2009, №7 від 31.03.2010
та №8 від 30.07.2010, розмір кредитної лінії
збільшено до 6 680 000,00 євро та продовжено
дію генеральної угоди до 15.10.2010 року.

Між банком та позивальником, у межах
генеральної кредитної угоди, укладено
ряд кредитних договорів із змінами та
доповненнями внесеними додатковими
угодами 010/08/4146 від 06.08.2008, 010/08/4031 від
24.11.2008, 010/08/4026 від 29.07.2008, 010/08/3972 від
06.06.2008, 010/08/3861 від 22.01.2008, 010/08/3812 від
27.11.2007, 015/42/011 від 16.02.2009 та 015/42/012 від
16.02.2009 року.

Відповідно до п. 5.1. генеральної
кредитної угоди, позичальник
зобов'язався забезпечити повернення
одержаних кредитних коштів та сплатити
нараховані відсотки відповідно до умов
Кредитних договорів.

У зв'язку із невиконанням
Позичальником зобов'язань по вказаним
Кредитним договорам Банком
неодноразово вживалися заходи, щодо
проведення реструктуризації
заборгованості, а саме: 1) Протягом 2009
року на прохання ПрАТ «Бліц-Інформ»
Банк затвердив дві технічні
реструктуризації кредитної
заборгованості, відповідно до яких
перенесено строк оплати нарахованих
відсотків за кредитами, тобто
позичальник сплачував 25 % від
нарахованих сум, а 75 % решти сум
переносилось. 2) У грудні 2009 Банком
затверджено реструктуризацію
кредитної заборгованості строком до
березня 2010 року, продовживши строки
кредитних договорів, укладених у
рамках генеральної угоди та здійснивши
часткову капіталізацію процентів за 2009
рік та 1 квартал 2010 року (оплата 25 % від
нарахованих сум, решта 75 % -
капіталізація до тіла кредиту. 3) У 2010
році банк тричі проводив
реструктуризацію заборгованості
30.03.2010, 20.07.2010 та 10.12.2010 продовжуючи
строки дії генеральної угоди та
змінюючи строки погашення кредитних
ліній (останній строк 01.11.2011),
встановлюючи умови оплати процентів за
кредитними договорами, а саме оплата 25 %
від нарахованих сум, решта 75 % -
капіталізація до тіла кредиту,
зменшуючи процентну ставку.

Так, 29.03.2012 між Банком та ПрАТ
«Бліц-Інформ» укладено Кредитний
договір № 010/56/642 (далі - Кредитний
договір) відповідно до даного договору
позичальнику надано кредит у рамках
генеральної кредитної угоди від 15.02.2005
у формі невідновлювальної кредитної
лінії з лімітом 81 406 000 ,00 грн., строком до
30.04.2012 під 14 % відсотків річних.

Згідно п. 1.3. Кредитного договору кредит
надано позичальнику для
рефінансування простроченої кредитної
заборгованості в АТ «Райффайзен Банк
Аваль» за Кредитними договорами: №
010/0_8/4146 від 06.08.2008; 010/08/4031 від 24.11.2008;
010/08/4026 від 29.07.2008; 010/08/3972 від 06.06.2008;
010/08/3861 від 22.01.2008; 010/08/3812 від 27.11.2007; 015/42/011
від 16.02.2009; 015/42/012 від 16.02.2009 року.

Із наявних у матеріалах справи
вбачається, що позивачем виконало у
повній мірі взяті на себе зобов'язання,
що підтверджується меморіальними
ордерами. У межах розгляду даної
господарської справи сторонами не
заперечувався факт отримання грошових
коштів.

Відповідно до п. 13.1. Кредитного
договору у разі невиконання або
неналежного виконання зобов'язань
встановлених цим Договором сторони
несуть відповідальність згідно
чинного законодавства України та
положень цього Договору. До
врегулювання правовідносин, які не
врегульовані цим Договором
застосовуються відповідні норми
чинного законодавства України.

У порушення вимог Кредитного договору
№ 010/56/642 від 29.03.2012, ПрАТ «Бліц-Інформ»
не виконує взяті на себе зобов'язання,
внаслідок чого станом на 14.11.2014 за
останнім рахується заборгованість у
розмірі 113 378 222,65 грн., у тому числі: - 79
766 366 (сімдесят дев'ять мільйонів
сімсот шістдесят шість тисяч триста
шістдесят шість) гривень 87 копійок
заборгованість за основним
зобов'язанням; - 27 888 555 (двадцять сім
мільйонів вісімсот вісімдесят вісім
тисяч п'ятсот п'ятдесят п'ять) гривень 31
копійку заборгованість за відсотками; -
4 769 927 (чотири мільйони сімсот
шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот
двадцять сім) гривень 54 копійки пені за
кредитом; - 953 372 (дев'ятсот п'ятдесят
три тисячі триста сімдесят дві) гривні
93 копійки пені за відсотками.

З огляду на вказані вище обставини,
Банком з метою врегулювання проблемної
заборгованості направлено на адресу
позичальника претензію №140-0-0-00/8/508/5381
від 05.07.2011 з вимогою виконати
зобов'язання за кредитом.

Оскільки грошових коштів від боржника
у десятиденний строк на користь ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" не надходило,
останній звернувся із даним позовом до
суду.

Відповідач неоднозразово у своїх
письмових поясненнях та під час
розгляду спору заперечував проти суми
заборгованості, зокрема не
погоджувався із розміром нарахованих
відсотків за користування кредитними
коштами. Так, із наданого в останньому
судовому засіданні ПрАТ "ХК
"Бліц-Інформ" розрахунку вбачається, що
позичальник для нарахування розміру
відсотків визначає період з 30.03.2012 по
29.10.2012, у той час як банком заявлено до
стягнення відсмотки за користування
кредитними коштами за період з 30.03.2012 по
13.11.2014 року.

Звертаючись до суду із зустрічною
позовною заявою, ПрАТ "Бліц-Інформ"
посилається на недійсність кредитного
договору №010/56/642 від 29.03.2012 виходячи з
того, що оспорюваний кредитний договір
є значним та на його укладання
президент підприємства Мельнічук С.І.
мав отримати згоду Загальних зборів
ПрАТ "Бліц-Інформ".

Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" у своєму
письмовому відзиві на зустрічний позов
заперечує проти недійсності правочину
та зауважує на помилковому визначенні
позичальником укладеного кредитного
договору №010/56/642 від 29.03.2012 як значного.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача за первісною позовною
заявою підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Частина 1 статті 202 ЦК України
передбачає що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Частиною 2
вказаної статті визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Нормами статті 629 Цивільного кодексу
України встановлено, що договір є
обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання). У
разі порушення зобов'язань настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК
України).

Дослідивши зміст Кредитного договору
№010/56/642 від 29.03.2012, суд дійшов висновку,
що між сторонами склалися кредитні
відносини, які регулюються нормами
параграфу 2 Розділу ІІІ Книги п'ять
Цивільного кодексу України.

У силу положень ст. 1054 Цивільного
кодексу України за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і
порядок одержання процентів
встановлюються договором. Якщо
договором не встановлений розмір
процентів, їх розмір визначається на
рівні облікової ставки Національного
банку України. У разі відсутності
іншої домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України
позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок. Позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів належних йому.

До відносин за кредитним
договором застосовуються положення
про позику, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно до ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні
відносини здійснюються на підставі
кредитного договору, що укладається
між кредитором і позичальником у
письмовій формі. У кредитному договорі
передбачаються мета, сума і строк
кредиту, умови і порядок його видачі та
погашення, види забезпечення
зобов'язань позичальника, відсоткові
ставки, порядок плати за кредит,
обов'язки, права і відповідальність
сторін щодо видачі та погашення
кредиту.

Матеріалами справи, а саме
меморіальними ордерами,
підтверджується факт виконання умов
договору позивачем щодо надання
кредитних коштів ПрАТ "ХК "Бліц-Інформ".
До того ж, висновком експертів за
наслідками проведеного експерного
дослідження метою якого було
визначення розміру наявною
заборгованості визначено, що
заборгованість по тілу кредиту станом
на 29.04.2014 становить 80 266 366,87 грн.

У той же час, під час провадження даного
господарського спору, відповідачем за
первісною позовною здійснено часткове
погашення боргу, яке зараховане на
погашення тіла кредиту, а отже станом
на 14.11.2014 розмір боргових зобовязань за
тілом становить 79 766 366 (сімдесят
дев'ять мільйонів сімсот шістдесят
шість тисяч триста шістдесят шість)
гривень 87 копійок.

Одночасно, суд зауважує, що періодом
нарахування відсотків за користування
кредитнимим коштами 30.03.2012-13.11.2014 є
правомірним з огляду на
нижчевикладене.

Відповідно до п.1.2 Кредитного договору
кінцевий термін погашення кредиту
Позичальником - 30 квітня 2012 року
(останній день користування кредитом).

Оскільки кредит виданий Банком 29.03.2012
згідно Кредитного договору не
повернутий ПрАТ «Бліц-Інформ» в строк
визначений договором 30.04.2012 це означає,
що Позичальник продовжує
користуватися кредитом і відповідно до
п.2.3 Кредитного договору повинен
сплачувати протягом всього строку
користування проценти.

Позика вважається повернутою в момент
зарахування грошової суми, що
позичалася, на банківський рахунок
позикодавця (ч. З ст. 1049 Цивільного
кодексу України).

День видачі та день погашення кредиту
враховується як один день (при
розрахунку процентів враховується
день видачі кредиту; день погашення
кредиту не враховується), так як день
погашення кредиту не настав, визначити
всю суму процентів за користування
кредитом не можна, можна лише
порахувати нараховані проценти в
залежності від фактичної кількості
днів користування кредитом.

Відповідно до п.14.1 Кредитний договір
вступає в силу з моменту його
підписання Сторонами і діє до повного
виконання прийнятих відповідно до
цього договору зобов'язань.

Банком долучено до матеріалів справи
детальний розрахунок заборгованості
за Кредитним договором, в якому
розписано нараховані відсотки, з
зазначенням періоду нарахування,
ставка, фактичної суми заборгованості.

За умовами ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Строк користування кредитом
починається з дати видачі кредиту та
закінчується момент зарахування
грошової суми, що позичалася, на
банківський рахунок позикодавця.

Отже, банк наділений правом
нараховувати проценти до моменту
погашення всієї суми кредиту.

Згідно до ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України
передбачає, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 статті 230 ГК України,
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Таким чином, враховуючи
вищезазначене, станом на день
вирішення спору факт наявності
строкової заборгованості за кредитом у
сумі 113 378 222,65 грн., у тому числі:- 79 766
366 (сімдесят дев'ять мільйонів сімсот
шістдесят шість тисяч триста шістдесят
шість) гривень 87 копійок
заборгованість за основним
зобов'язаннями; - 27 888 555 (двадцять сім
мільйонів вісімсот вісімдесят вісім
тисяч п'ятсот п'ятдесят п'ять) гривень 31
копійку заборгованість за відсотками, 4
769 927 (чотири мільйони сімсот шістдесят
дев'ять тисяч дев'ятсот двадцять сім)
гривень 54 копійки пені за кредитом та 953
372 (дев'ятсот п'ятдесят три тисячі
триста сімдесят дві) гривні 93 копійки
пені за відсотками належним чином
доведений, документально
підтверджений і відповідачами не
спростований, тому позовні вимоги в
частині стягнення основної суми
заборгованості та заборгованості за
процентами за користування кредитними
коштами визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
за розгляд первісого позову,
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідачів за
первісною позовною заявою, у тому числі
з витрат на проведення експертизи.

Під час розгляду зустрічної позовної
заяви, надавши оцінку поданим
сторонами доказам за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення вимог позивача за
зустрічною позовною заявою.

Як визначено ч. 1, 2 ст. 202 Цивільного
кодексу України, правочином є дія
особи, спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину,
визначені ст. 203 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої:

- зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства;

- особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності;

- волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі;

- правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом;

- правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою -третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, при визначенні питання
недійсності правочину має
застосовуватися законодавство, яке
діяло на момент його укладання.

Вирішуючи спір про визнання договору
недійсним, необхідним є встановлення
наявності тих обставин, з якими закон
пов'язує визнання угод недійсними і
настання відповідних наслідків.

Статтями 627, 628 Цивільного кодексу
України передбачено, що сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п.1 ст.70 Закону України
«Про акціонерні товариства» рішення
про вчинення значного правочину, якщо
ринкова вартість майна або послуг, що є
його предметом, становить від 10 до 25
відсотків вартості активів за даними
останньої річної фінансової звітності
акціонерного товариства, приймається
наглядовою радою. В даному випадку,
оскільки кількість акціонерів ПрАТ
«Бліц-Інформ» менша 9 осіб повноваження
наглядової рази здійснюють загальні
збори (ст. 51 Закону України «Про
акціонерні товариства»).

Отже, положеннями Закону України «Про
акціонерні товариства» визначено, що
значний правочин - це правочин (крім
правочину з розміщення товариством
власних акцій), учинений акціонерним
товариством, якщо ринкова вартість
майна (робіт, послуг), що є його
предметом, становить 10 і більше
відсотків вартості активів товариства,
за даними останньої річної фінансової
звітності. Законом чітко визначено, що
ринкова вартість майна (робіт, послуг),
що є предметом правочину, становить 10 і
більше відсотків вартості активів
товариства, за даними останньої річної
фінансової звітності, а не вартості
чистих актів, як визначає ПрАТ
«Бліц-Інформ».

Відповідно до Балансу ПрАТ
«Бліц-Інформ» на 01 січня 2012 року на
кінець звітного періоду вартість
активів підприємства становвить 1 577 162
тис. грн., 10 відсотків від цієї суми
складає 157 716 200 грн.

Таким чином, у березні 2012 році для того
щоб правочин вважався значним, ринкова
вартість майна або послуг, що є його
предметом правочину, повинна
перевищувати суму 157 716 200 грн.

Кредитним договором визначено надання
Банком ПрАТ «Бліц-Інформ» кредиту у
сумі 81 406 000,0 грн., тобто 5,2% вартості
активів позичальника за даними
останньої річної фінансової звітності
акціонерного товариства.

Відповідно до п.14.4 статуту ПрАТ
«Бліц-Інформ» виконавчим органом
товариства є Президент Товариства,
який здійснює управління поточною
діяльністю Товариства.

Відповідно до покладених на Президента
Товариства обов'язків в межах
повноважень встановлених
законодавством для керівника
акціонерного товариства та
компетенції, визначеної Статутом,
Президент Товариства - одноособово
приймає рішення з питань керівництва
діяльністю Товариства, створення,
реорганізацію або ліквідацію дочірніх
підприємств, філіалів чи
представництв, затвердження їх
статутів та положень; укладає, змінює,
тлумачить та припиняє (розриває)
господарські договори (правочини) і
контракти (п.14.1.1. Статуту ПрАТ
«Бліц-Інформ»).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що кредитний договір №010/56/642
від 29.03.2012 року, укладений ПрАТ
«Бліц-Інформ» щодо отримання кредиту у
сумі 81 406 000,0 грн. не є значним
правочином, тому на його укладення не
вимагається надання згоди загальних
зборів ПрАТ «Бліц-Інформ».

Кредитний договір №010/56/642 від 29.03.2012
підписаний Президентом Товариства
Мельнічуком С.І. в межах наданих
статутом повноважень.

Отже, підстави вважати, що кредитний
договір №010/56/642 від 29.03.2012 року не
відповідає вимогам законодавства або
укладений учасниками господарських
відносин з порушенням хоча б одним з
них господарської компетенції
(спеціальної правосуб'єктності)
відсутні та спростовуються наявними
матеріалами справи.

До того ж, у відносинах із третіми
особами обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження (абзац 2
частини 3 статті 92 ЦК України). А
правочин, вчинений представником з
перевищенням повноважень, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов'язки особи, яку він представляє,
лише у разі наступного схвалення
правочину цією особою. Правочин
вважається схваленим зокрема у разі,
якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання. Наступне схвалення
правочину особою, яку представляють,
створює, змінює і припиняє цивільні
права та обов'язки з моменту вчинення
цього правочину (стаття 241 ЦК України).

Як зазначено судом вище, під час
судового розгляду, позичальником
здійснене часткове погашення у розмірі
500 000,00 грн. Факт сплати вказаної суми
сторонами не заперечується, а отже є
підставою стверджувати про наявність
схвалення у майбутньому оспорюваного
правочину.

Згідно статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки, позивач за зустрічною
позовною заявою не довів суду
належними та допустимими доказами
своїх вимог, з встановлених у судовому
засіданні обставин, а також враховуючи
приписи чинного законодавства, тому
позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Бліц-Інформ"
визнані судом необґрунтованими,
незаконними та такими, що не підлягають
задоволенню.

З огляду на відмову у зустрічному
позові витрати по сплаті судового
збору відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на позивача за
зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 33, 49, ст. ст. 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за первісним позовом
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" до Приватного
акціонерного товариства "Бліц-Інформ"
про стягнення заборгованості за
Кредитним договором № 010/56/642 від 29.03.2012
року - задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Бліц-Інформ» (02156, місто
Київ, вулиця Кіото, будинок 25;
ідентифікаційний код 20050164) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» (01011, місто
Київ, вулиця Лєскова,9;
ідентифікаційний код 14305909) 113 378 222,65
грн., у тому числі:

- 79 766 366 (сімдесят дев'ять
мільйонів сімсот шістдесят шість тисяч
триста шістдесят шість) гривень 87
копійок заборгованість за основним
зобов'язанням;

- 27 888 555 (двадцять сім мільйонів
вісімсот вісімдесят вісім тисяч
п'ятсот п'ятдесят п'ять) гривень 31
копійку заборгованість за відсотками;

- 4 769 927 (чотири мільйони сімсот
шістдесят дев'ять тисяч дев'ятсот
двадцять сім) гривень 54 копійки пені за
кредитом;

- 953 372 (дев'ятсот п'ятдесят три
тисячі триста сімдесят дві) гривні 93
копійки пені за відсотками та 73 080
(сімдесят три тисячі вісімдесят)
гривень 00 копійок витрат зі сплати
судового збору.

У задоволенні зустрічної позовної
заяви Приватного акціонерного
товариства "Бліц-Інформ" до Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" про визнання недійсним
кредитного договору № 010/56/642 від 29.03.2012
року - відмовити повністю.

Рішення постановлено у нарадчій
кімнаті та проголошено його вступну та
резолютивну частину у судовому
засіданні 11.12.2014 року.

Повне рішення буде складено протягом
п'яти днів з дня проголошення вступної
та резолютивної частини рішення.

Наказ видати відповідно до статті 116
Господарського процесуального кодексу
України, після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст складено

та підписано 16.12.2014 року

Головуючий суддя
К.В. Полякова

Суддя
Ю.В. Картавцева

Суддя
Р.Б. Сташків