Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "17" грудня 2014 р.
Справа № 906/776/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Лозинської І.В.

при секретарі: Поливко М.С.

за участю представників сторін:

- від позивача: Остапчук В.П. - начальник
юридичного управління, дов., вих. № 7141/19
від 27.12.2013 р.;

- від третьої особи на стороні позивача:
Заруцька І.В. - завідувач юридичним
сектором РВ ФДМУ по Житомирській
області, дов. від 19.03.2014 р.

- від відповідача: не прибув

- від третьої особи на стороні
відповідача: Зав'язун В.С. - представник
за дов.. №14/2014 від 29.04.2014 р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Житомиргаз" (м. Житомир)

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача: Фонду державного
майна України (м. Київ)

до Народицької селищної ради (смт.
Народичі, Житомирська область)

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Житомирської
обласної організації Товариства
сприяння обороні України (м. Житомир)

про скасування рішення Народицької
селищної ради № 15 від 14.08.1997

На підставі статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод від 04.11.1950, статті 17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", справу розглянуто в
більш тривалий строк, ніж передбачено
частиною 1 статті 69 ГПК України

Позивач звернувся до господарського
суду Житомирської області з позовом
про скасування рішення Народицької
селищної ради № 15 від 14.08.1997.

Ухвалою від 10.06.2014 господарський суд
прийняв позовну заяву та порушив
провадження у справі, призначив справу
до розгляду в засіданні суду;
зобов'язав сторони виконати вимоги
резолютивної частини ухвали.

Ухвалою від 03.07.2014 господарський суд
припинив провадження у справі в
частині вимог до Житомирської обласної
організації ТСО України; залучив
Житомирську обласну організацію ТСО
України до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача (а. с. 102, 103 т. 1).

23.07.2014 до суду від позивача надійшло
клопотання від 11.07.2014 вих. № 3022/19 про
зупинення провадження у справі до
моменту прийняття органами
прокуратури рішення за результатами
розгляду заяви ПАТ "Житомиргаз" від
07.07.2014 вих. № 2789/19 про надання правової
оцінки спростуванню чи підтвердженню
факту підробки рішення Народицької
селищної ради № 15 від 14.08.1997 (а. с. 105 у т.
1).

Також 20.08.2014 на адресу суду від позивача
надійшло доповнення до позовної заяви
від 17.08.2014 вих. № 3489/14 щодо
обґрунтування підстав скасування
рішення Народицької селищної ради № 15
від 14.08.1997, зокрема, з тих мотивів, що
воно прийнято з перевищенням
повноважень, що є підставою для
визнання його недійсним, та дані щодо
прийняття спірного рішення відсутні у
протоколі засідання виконавчого
комітету № 4 від 14.08.1997 (а. с. 144, 145 у т. 1).

Ухвалою господарського суду від 20.08.2014
було залучено до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Фонд державного майна
України (а. с. 148, 149 у т. 1).

Ухвалами від 20.08.2014, 10.09.2014, 16.10.2014, 30.10.2014
та 26.11.2014 господарський суд продовжив
терміни вирішення спору, відповідно, до
20.09.2014, 20.10.2014, 31.10.2014, 31.11.2014 та 30.12.2014 з
посиланням на статтю 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод від 04.11.1950, згідно з якою кожен
має право на справедливий і публічний
розгляд його справи у продовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, який вирішить його
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру.

До початку судового засідання на
адресу суду від Відділу
Держземагентства у Народицькому
районі Житомирської області, в порядку
статті 30 ГПК України, надійшло письмове
пояснення від 16.12.2014 № 1927 згідно з яким
повідомлено, що земельна ділянка
площею 1,8053 га, яка розташована на
території смт. Народичі по вул.
Визволителів, 88, була передана до
земель запасу у зв'язку з ліквідацією
підприємства ДТСОАФ, в порядку статті
141 Земельного кодексу України; до
пояснення додано копії розробочних
відомостей по формі 6 зем Народицької
селищної ради станом на 01.07.2003 та 01.01.2004
та копію пояснювальної записки до
річного звіту про наявність і розподіл
земель по землекористувачах і угіддях
станом на 01.01.2004 (а. с. 34 - 52 т. 2).

Представник позивача в засіданні суду
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі з підстав, викладених у позовній
заяві та доповненні до позовної заяви;
вважає оскаржуване рішення
Народицької селищної ради № 15 від
14.08.1997 сфальсифікованим, у зв'язку з чим
підтримав раніше подане клопотання від
11.07.2014 вих. № 3022/19 (з урахуванням
доповнень до клопотання (а. с. 127, 128 у т. 1)
про зупинення провадження у справі до
закінчення слідчим відділом
Народицького РВ УМВС України у
Житомирській області розслідування
кримінального провадження за фактом
підроблення документів, яке внесено до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 30000133, оскільки,
на думку позивача, обставини, що мають
бути встановлені слідчим, мають
безпосереднє значення для розгляду
даної справи.

Представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача (Фонду державного
майна України) згідно з наданими
письмовими поясненнями від 23.09.2014 вих.
№ 10-25-12776 та додатковими поясненнями
від 20.11.2014 вих. № 10-25-15921 (а. с. 161 - 164 у т. 1,
а. с. 14, 15 у т. 2) вказала, що об'єкти
нерухомого майна, розташовані у смт.
Народичі по вул. Визволителів, 88 є
державною власністю, право
розпорядження яким повинен
здійснювати виключно ФДМУ, тому
здійснення будь-яких дій щодо зміни
власника цього майна іншими особами є
неправомірними, а також що рішення
Народицької селищної ради від 14.08.1997 №
15, на підставі якого видано Державний
акт на право постійного користування
землею Житомирському обласному
комітету ТСО України на території
Народницької селищної ради площею 1,8053
га, та Свідоцтво про право власності на
нежитлові будівлі, видане позивачу на
підставі рішення виконкому
Народицької селищної ради від 10.02.2006 №
35, є неправомірними, незаконними та
суперечать законодавству.

Крім того, представник третьої особи
повідомила, що з метою належного
захисту майнових інтересів держави для
підтвердження даних щодо обліку за
Фондом об'єктів нерухомого майна, що
розташовані на земельній ділянці
площею 1,8053 га, яка розташована за
адресою: вул. Визволителів, 88, смт.
Народичі, Житомирська область,
останнім було направлено запит до
державного реєстратора та отримано
інформаційну довідку від 04.11.2014 № 28969488,
згідно з якою у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно
відомості щодо запитуваного об'єкту
відсутні.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув. 08.12.2014 на адресу
суду від Народицької селищної ради
надійшло клопотання від 03.12.2014 вих. № 406
про розгляд справи без участі
представника селищної ради (а. с. 32, 33 у
т. 2).

Згідно з відзивом на позовну заяву від
02.07.2014 вих. № 382 відповідач вважає, що
рішення виконкому селищної ради № 15
від 14.08.1997 та Державний акт серії
ЖТ-18-02-000004 від 13.01.1998 на право постійного
користування землею, виданий
Житомирській обласній організації ТСО
України, є сфальсифікованими та
недійсними, з огляду на відсутність
рішення щодо їх прийняття в протоколі
виконкому Народицької селищної ради
від 14.08.1997. Окрім того, відповідач
вказує, що в силу статті 33 Закону
України "Про місцеве самоврядування" (в
редакції від 21.05.1997), виконком селищної
ради не мав повноважень затверджувати
матеріали по встановленню окружної
межі земельної ділянки і надавати
дозвіл на виготовлення державного акта
на право постійного користування;
вказує, що в період прийняття спірного
рішення, що є предметом оскарження в
даній справі, такої організації як
Народицький районний комітет ДТСААФ не
існувало у зв'язку з її ліквідацією у 1991
році (а. с. 41 - 43 у т. 1).

Представник третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача (Житомирської
обласної організації Товариства
сприяння обороні України) згідно з
відзивом від 03.07.2014 вих. № 008/14,
письмовими поясненнями від 24.07.2014 та
від 26.11.2014 вих. № 14014/776/14 (а. с. 62, 63, 113, 114 у
т. 1, а. с. 22 - 24 у т. 2) проти позову
заперечив з мотивів його
необґрунтованості, клопотання про
зупинення провадження у справі вважає
безпідставним; вказав, що позивачем не
взято до уваги чинне рішення
господарського суду Житомирської
області від 15.11.2012 у справі № 11/5007/78/11,
яким встановлено факт користування ЖОО
ТСОУ спірним нерухомим майном та
протиправного включення його у 2000 році
Народицькою селищною радою до майна
територіальної громади з наступною
передачею у 2005 р. цього майна у
власність ВАТ "Житомиргаз"; також
зауважив, що сумніви щодо законності
надання спірної земельної ділянки у
користування ЖОО ТСОУ спростовуються
наявними в матеріалах справи доказами
про те, що нежитлове приміщення з
належними до нього спорудами у 1997-1998
роках (період виділення земельної
ділянки у користування і видачі
державного акта) знаходилося у
користуванні Житомирської обласної
організації ТСО України; зі змісту
оспорюваного рішення Народицької
селищної ради видно, що це є рішення
ради, а не її виконкому і стосується
воно саме Житомирської обласної
організації ТСО України, а не
ліквідованої організації "ДТСААФ
Народицький районний комітет";
відсутність запису в протоколі
засідання органу місцевого
самоврядування може свідчити лише про
недоліки, допущені при оформленні
цього протоколу.

Поряд з цим, представник третьої особи
у своїх поясненнях та відзиві від 10.09.2014
вих. № 010/14 (а. с. 156 у т. 1) зазначив, що
наданими до суду доповненнями до
позовної заяви від 17.08.2014 вих. № 3489/14
позивач фактично змінив підстави
позову у даній справі, оскільки раніше
зазначав як підставу позову належне
йому право власності на будівлі і
споруди до неї, що розташовані на
спірній земельній ділянці, і перехід у
зв'язку з цим до нього права
користування вказаною земельною
ділянкою з посиланням на те, що це
відповідає вимогам статті 377 ЦК
України, наразі ж позивач визначає як
підстави позову - відсутність рішення
Народицької селищної ради від 14.08.1997 №
15 у протоколі засідання виконавчого
комітету № 4 від 14.08.1997, що свідчить про
те, що питання, визначені в рішенні не
включались до порядку денного
засідання виконкому Народицької
селищної ради та по суті не
розглядались, а також про прийняття
спірного рішення з перевищенням
наданих виконкому законом повноважень.

Також представник Житомирської
обласної організації ТСО України
вважає, що позивач, оформлення за яким
права власності на будівлі по вул.
Визволителів, 88 в смт. Народичі визнано
незаконним рішенням господарського
суду Житомирської області від 15.11.2012 у
справі № 11/5007/78/11, не має права на
подання позову у цій справі відповідно
до статті 1 ГПК України, як особа право
якої не може бути порушено рішенням
Народицької селищної ради № 15 від
14.08.1997, яке ця особа намагається
оскаржити.

В засіданні суду 16.10.2014 в порядку статті
30 ГПК України заслухано пояснення
колишнього секретаря Народицької
селищної ради Орла В.В. згідно з яким
повідомлено, що оспорюване рішення
органу місцевого самоврядування від
14.08.1997 № 15 оформлено не по формі, а саме
у вступній частині документа
зазначено, що його видав виконавчий
комітет селищної ради, тоді як рішення,
зазначені в цьому документі, прийняті
від імені селищної ради без зазначення
номера сесії та її скликання. Оскільки
рішення від 14.08.1997 № 15 відсутнє в
протоколі виконавчого комітету
селищної ради, на думку Орла В.В.,
спірний документ має ознаки підробки
(а. с. 221 у т. 1).

Також, в порядку статті 30 ГПК України до
суду надійшли письмові пояснення від
державного підприємства "Житомирський
науково - дослідний та проектний
інститут землеустрою" від 12.11.2014 вих. №
448 згідно з якими зазначено, що
підставою для виконання
землевпорядних робіт для Житомирської
обласної організації ТСО України на
земельну ділянку, що розташована за
адресою: вул. Визволителів, 88, було
замовлення адміністрації Товариства
сприяння обороні України від 02.07.1997 №
1/294 та договір з ним від 07.07.1997 № 250. При
цьому, вихідними даними для даних робіт
були: виписки з державної книги
реєстрації земель станом на 01.01.1997;
проект розпорядження КСП "Зоря"
Народицької селищної ради (1995 рік);
фотоплани масштабу 1:10000. Крім того,
вказано, що рішення № 15 від 14.08.1997 не
було підставою для виконання
землевпорядних робіт, оскільки
вказаним рішенням затверджено вже
розроблені технічні матеріали по
спірній земельній ділянці, виконані на
замовлення Товариства сприяння
обороні. Виписка з даного рішення є
складовою частиною технічної
документації в силу вимог пункту 1.10
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
землю і право постійного користування
землею, договорів на право тимчасового
користування землею (у тому числі на
умовах оренди), затвердженої наказом
Держкомзему України № 28 від 15.04.1993 (а. с.
4, 5 у т. 2).

В процесі розгляду справи судом
оглядались матеріали справи № 11/5007/78/11
за позовом Житомирської обласної
організації Товариства сприяння
обороні України до Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз", Народицької селищної
ради, Комунального підприємства
"Коростенське міське бюро технічної
інвентаризації" Житомирської обласної
ради, за участю третьої особи на
стороні позивача, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Фонду державного майна України, за
участю прокурора про визнання
недійсним рішень, визнання права
власності, визнання недійсним
договору, частину копій документів з
якої за ініціативою суду було долучено
до матеріалів справи.

Слід зазначити, що при вирішенні в
судовому засіданні клопотання
позивача про зупинення провадження у
справі, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для його
задоволення з огляду на таке.

Приписами статті 79 ГПК України
встановлено вичерпний перелік підстав
зупинення провадження у справі. Так,
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом, а також у разі звернення
господарського суду із судовим
дорученням про надання правової
допомоги до іноземного суду або іншого
компетентного органу іноземної
держави. Господарський суд має право
зупинити провадження у справі за
клопотанням сторони, прокурора, який
бере участь в судовому процесі, або за
своєю ініціативою у випадках: 1)
призначення господарським судом
судової експертизи; 2) надсилання
господарським судом матеріалів
прокурору або органу досудового
розслідування; 3) заміни однієї з сторін
її правонаступником.

Зупинення провадження у справі з інших
підстав є неправомірним.

В обґрунтування клопотання про
зупинення провадження у справі,
позивач зазначає, що виходячи зі змісту
статті 79 ГПК України, необхідною
передумовою для застосування
зупинення у даній справі, на його думку,
є обставини, що перешкоджають її
розгляду по суті заявлених позовних
вимог. Оскільки обставини, що мають
бути встановлені слідчим відділом
Народицького РВ УМВС України в
Житомирській області у кримінальному
проваджені № 30000133 щодо
можливості встановлення факту
підробки рішення Народицької селищної
ради від 14.08.1997 № 15 мають безпосереднє
значення для розгляду справи № 906/776/14,
позивач вважає, що господарський суд
має зупинити провадження у даній
справі до закінчення слідчим відділом
Народицького РВ УМВС України у
Житомирській області розслідування
кримінального провадження за фактом
підроблення документів.

З огляду на викладене, суд зазначає, що
підставою для зупинення провадження у
справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею справи є необхідність її розгляду
виключно іншим с у д о м, яким є
будь-який орган, що входить до складу
судової системи України згідно зі
статтею 3 та частиною другою статті 17
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів"; іншим судом може вважатися й
інший склад суду (одноособовий чи
колегіальний) в тому самому органі, в
якому працює суддя (судді), що вирішує
(вирішують) питання про зупинення
провадження у справі. Тому розгляд
справи будь-яким адміністративним
органом (органами Антимонопольного
комітету, податковими органами,
правоохоронними органами тощо) не є
підставою для зупинення провадження у
справі навіть з огляду на пов'язаність
справи, яка розглядається
господарським судом зі справою, що
розглядається іншим органом державної
влади (окрім судових органів) чи певною
черговістю розгляду вимог. Вказаним
суд обґрунтовує підстави відмови у
задоволенні клопотання позивача 11.07.2014
вих. № 3022/19 (з урахуванням доповнень до
клопотання) про зупинення провадження
у справі.

Заслухавши пояснення представників
сторін та третіх осіб, дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно з Договором оренди землі від
01.03.2008, укладеним строком на 49 років між
Народицькою селищною радою
(орендодавець/відповідач) та Відкритим
акціонерним товариством по
газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз" (правонаступник - Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз") (орендар/позивач),
останній отримав в оренду земельну
ділянку загальною площею 1,8053 га, яка
розташована за адресою: вул.
Визволителів, 88, на території
Народицької селищної ради
Житомирської області, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 01.03.2008 р. №107 (а. с. 57 - 59 у
т. 1).

Як вбачається з копії Свідоцтва на
право власності на нерухоме майно,
виданого 10.03.2006 р. позивачу, по вул.
Визволителів, 88 у смт. Народичі
знаходяться об'єкти нерухомого майна, а
саме: нежитлові будівлі
(адміністративно - побутовий корпус
площею 436,7 м2, гараж площею 240,1 м2, гараж
площею 332,9 м2, склад площею 39,7 м2 та склад
з рампою площею 67,2 м2) (а. с. 11 у т. 1).

У постанові Вищого господарського суду
України від 06.08.2013 р. у справі №11/5007/78/11
(а. с. 134 - 138 у т. 1) зазначено, серед
іншого, що здійснюючи судовий розгляд
справи судами першої та апеляційної
інстанції були встановлені такі
обставини:

- районна організація та спортивно -
технічний клуб Добровільного
товариства сприяння армії, авіації і
флоту УРСР (далі - ДТСААФ) в смт.
Народичі Житомирської області діяла до
1991 року;

- 23.08.1990 Радою Міністрів УРСР прийнято
постанову № 228 "Про організацію
виконання постанови Верховної ради
УРСР "Про невідкладні заходи щодо
захисту громадян України від наслідків
Чорнобильської катастрофи", бюро
президії Житомирського обкому ДТСААФ
(протокол № 66 від 15.05.1991) прийняло
рішення про ліквідацію Народицького
районного комітету та спортивно -
технічного клубу ДТСААФ;

- відповідно до наказу №109 від 15.05.1991
голови Житомирського обкому ДТСААФ
щодо ліквідації Народицького РК
ДТСААФ, майно останнього підлягало
передачі на баланс відповідних
організацій (у тому числі відповідних
районних організацій ДТСААФ), у які
вони мали б бути передані за накладними
та передавальними актами;

- суди дійшли висновку, що нерухоме
майно вибуло з володіння Житомирської
обласної організації ТСОУ внаслідок
аварії на ЧАЕС;

- згідно з постановою Верховної Ради
України №2268-ХІІ від 10.04.1992 до
визначення правонаступників
загальносоюзних громадських
організації колишнього Союзу РСР
майно та фінансові ресурси
розташованих на території України
підприємств, установ та об'єктів, що
перебували у віданні центральних
органів цих організацій, тимчасово
передані Фонду державного майна
України.

Обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини (частина 3 статті 35 ГПК
України).

Таким чином, вище вказане майно, яке
розташоване на земельній ділянці
площею 1,8053 га за адресою: вул.
Визволителів, 88, смт. Народичі
Житомирської області, до 15.05.1991 р.
належало Народицькій районній
організації та спортивно - технічному
клубу Добровільного товариства
сприяння армії, авіації і флоту УРСР
(ДТСААФ), однак, вибуло з їх володіння у
зв'язку з ліквідацією та в результаті
аварії на ЧАЕС.

Як вбачається з відзиву на позовну
заяву від 02.07.2014 р., вих. №382 Народицької
селищної ради, на території якої
знаходиться зазначене майно, у зв'язку
з тим, що воно фактично залишилося
безхазяйним та перебувало у
напівзруйнованому стані, у 2000 році
рішенням Народицької селищної ради
було включено до майна територіальної
громади з наступною передачею у 2005 році
цього майна у власність ВАТ
"Житомиргаз" (а. с. 41 - 43 у т. 1).

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 15.11.2012 у
справі № 11/5007/78/11 (копія на а. с. 64 - 84 у т.
1) , залишеним без змін постановою
Рівненського апеляційного
господарського суду від 13.05.2013 та
постановою Вищого господарського суду
України від 06.08.2013 (копія на а. с. 134 - 138 у
т. 1), визнано недійсними:

- рішення Народицької селищної ради
(тринадцята сесія двадцять третього
скликання) від 29.09.2000 "Про внесення змін
до переліку об'єктів, що перебувають у
комунальній власності територіальних
громад смт. Народичі, с. Старе Шарно";

- рішення Народицької селищної ради
(дев'ятнадцята сесія четвертого
скликання) від 30.11.2005 "Про передачу
майна", яким передано з комунальної
власності смт. Народичі на баланс ВАТ
"Житомиргаз" майно, розташоване за
адресою: смт. Народичі, вул.
Визволителів, 88 відповідно до переліку,
який міститься у додатку до цього
рішення, а саме: адміністративно -
побутового корпусу загальною площею
436,7 кв.м, гаражу загальною площею 332,9
кв.м, гаражу загальною площею 240,1кв.м,
склад загальною площею 39,7кв.м, огорожі
з блоків, огорожі залізної, площадки
асфальтної;

- рішення виконкому Народицької
селищної ради від 10.02.2006 № 35 "Про
оформлення права власності на об'єкти
нерухомого майна, що перебувають у
власності юридичних осіб".

Обґрунтовуючи мотиви прийнятого
рішення, господарський суд
Житомирської області зазначив, що
приймаючи рішення про внесення змін до
переліку об'єктів, що перебувають у
комунальній власності територіальних
громад смт. Народичі, шляхом включення
до вказаного переліку майна, що вибуло
із володіння Народицького РК ДТСААФ,
Народицька селищна рада порушила
приписи статті 137 ЦК УРСР та вимоги
"Інструкції про порядок виявлення та
обліку безхазяйного майна"
Міністерства фінансів УРСР від 17.12.1987 №
112 за якими передбачено, що майно, яке не
має власника або власник якого
невідомий (безхазяйне майно), за
винятком майна, переліченого у пункті 17
цієї Інструкції, надходить у власність
держави за рішенням виконавчого
комітету районної, міської Ради
народних депутатів, винесеним за
заявою фінансового органу.

Водночас, ст. 1 Закону України "Про
підприємства, установи та організації
союзного підпорядкування, розташовані
на території України" передбачалося, що
майно та фінансові ресурси
підприємств, установ, організацій та
інших об'єктів союзного
підпорядкування, розташованих на
території України, є державною
власністю України; згідно з Постановою
Верховної Ради України від 10.04.1992 №
2268-ХІІ до визначення правонаступників
загальносоюзних громадських
організацій колишнього СРСР майно та
фінансові ресурси розташованих на
території України підприємств, установ
та об'єктів, що перебували у віданні
центральних органів цих організацій,
тимчасово передані Фонду державного
майна України; відповідно до п. 1
Постанови Верховної Ради України від
04.02.1994 № 3943-ХИ до законодавчого
визначення суб'єктів права власності
майна загальносоюзних громадських
організацій колишнього СРСР,
розташованого на території України,
зазначене майно тимчасово є
загальнодержавною власністю.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
нерухоме майно, яке вибуло із володіння
Народицького РК ДТСААФ у зв'язку з його
ліквідацією, є загальнодержавною
власністю, а управляти цим майном
уповноважено Фонд державного майна
України.

При цьому, слід зазначити, що суттєве
значення щодо надання майну правового
статусу загальнодержавної власності,
мають фактично здійснені
організаційно -економічні
перетворення, з якими законодавство
пов'язує перехід майнових прав та
обов'язків, а саме: рішення власника
(власників), підписання передаточного
або розподільчого акта чи балансу.

Мотивуючи прийняте рішення від 15.11.2012 р.
у справі № 11/5007/78/11, господарський суд
Житомирської зазначив, що відсутність
акту приймання - передачі нерухомого
майна у зв'язку з ліквідацією
Народицького РК ДТСААФ спростовує
обставини, за яких Житомирська обласна
організація ТСО України (третя особа у
даній справі) набула права власності на
це нерухоме майно, а відтак і права
користування земельною ділянкою, на
якій це майно знаходилось (копія на а. с.
64 - 84 у т. 1).

В матеріалах справи №906/776/14 є копія
пояснювальної записки Народницької
селищної ради до річного звіту про
наявність і розподіл земель по
землекористувачах і угіддях, складена
землевпорядною службою району за
участю спеціалістів відділу, станом на
01.01.2004 та копія розробочної відомості
по формі 6 зем Народицької селищної
ради станом на 01.01.2004, з яких вбачається
що у зв'язку з ліквідацією підприємства
ДТСОАФ, площа земльної ділянки, яка за
нею обліковувалась в кількості 1,8053 га,
передана до земель запасу (а. с. 43 - 52 у т.
2).

Водночас, як встановлено судом та
підтверджено матеріалами справи, ФДМУ
не надано жодних доказів прийняття
державою в особі уповноважених органів
у період з 1991 року по даний час рішень
чи інших розпорядчих актів,
спрямованих на закріплення майна
(передання у оперативне управління чи
господарське відання), що належало
Народицькому РК ДТСААФ, за державними
установами чи організаціями, чи
вчинення інших дій щодо оформлення
права державної власності на вище
вказане майно.

Згідно з даними Інформаційної довідки
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 04.11.2014 № 28969488, у
Державному реєстрі відсутні відомості
щодо належності ФДМУ об'єктів
нерухомого майна, розташованих за
адресою: Народицький район, смт.
Народичі, вул. Визволителів, буд. 88 (а. с.
17 у т. 2).

Натомість, суд зазначає, що фактичним
користувачем приміщень, розташованих
на вище вказаній земельній ділянці,
станом на час розгляду справи в суді є
ПАТ "Житомиргаз", який використовує
об'єкти нерухомості для здійснення
своєї статутної діяльності, а саме
забезпечення ефективного
функціонування і розвитку системи
стійкого забезпечення споживачів
природним та/або скрапленим газом (п.2.1.2
Статуту).

Виступаючи законним правокористувачем
земельної ділянки та фактичним
володільцем нерухомого майна, що на ній
знаходиться, позивач має законний
інтерес у даній справі та є
зацікавленою особою щодо результатів
її розгляду, оскільки рішення у справі
може вплинути на його права щодо
можливості користування майном, що
фактично є об'єктом державної
власності, та обов'язку щодо його
повернення, у разі визнання права
користування на земельну ділянку за
Житомирською обласною організацією
Товариства сприяння обороні України.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
приписами пункту 1 статті 377 ЦК України
позивач зазначає, що підставою для
надання йому спірної земельної ділянки
у користування станом на день
укладення Договору оренди землі від
01.03.2008 стала належність йому на
підставі Свідоцтва про право власності
від 10.03.2006 (в подальшому такому, що
втратило чинність в 2011 р. у зв'язку з
визнанням недійсним рішення виконкому
Народицької селищної ради від 10.02.2006 №
35 на підставі якого Свідоцтво було
видано) нежитлових приміщень та споруд
по вул. Визволителів, 88 у смт. Народичі.

При цьому, як зазначено позивачем у
позовній заяві, оскільки Житомирська
обласна організація ТСО України
втратила право на нерухоме майно, що
знаходиться на даній земельній ділянці
у зв'язку з відсутністю документів, які
могли б свідчити про його прийняття від
ліквідованого Народицького РК ДТСААФ,
вона також втратила право на постійне
користування земельною ділянкою, так
як воно є похідним.

Однак, як стало відомо позивачу, 14.08.1997
рішенням Народицької селищної ради № 15
було затверджено матеріали по
встановленню окружної межі в натурі
для виготовлення державного акта на
право постійного користування землею і
закріплено за обласним комітетом ТСО
України (Народицького РК) земельну
ділянку 1,8053 га по фактичному
використанню. Дозволено Житомирському
філіалу інституту землеустрою
виготовити державний акт на право
постійного користування землею.
Землевпорядника селищної ради
зобов'язано внести відповідні зміни в
земельно - облікові та
планово-картографічні матеріали (а. с. 96
у т. 1).

На підставі вказаного рішення селищної
ради, 13.01.1998 Житомирському обласному
комітету товариства сприяння обороні
України було видано Державний акт на
право постійного користування землею
серії ЖТ-18-02-000004 (а. с. 15 - 21 у т. 1).

Позивач вказує, що на період
виготовлення технічної документації
із землеустрою (2007 - 2008 роки) на спірну
земельну ділянку площею 1,8053 га, на якій
розташовано Народицьку дільницю
газового управління, та щодо якої
укладено Договір оренди землі від
01.03.2008, ПАТ "Житомиргаз" не володіло
інформацією про те, що на дану земельну
ділянку Житомирському обласному
комітету товариства сприяння обороні
України виданий Державний акт на право
постійного користування землею.
Вказує, що відповідно до висновку
відділу земельних ресурсів у
Народицькому районі про наявні
обмеження на використання земельної
ділянки та погодження технічної
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право оренди на земельну ділянку № 162
від 27.02.2008, чітко зазначено, що "наявні
обмеження на використання земельної
ділянки відсутні".

Разом з тим, як зазначає позивач,
Народицька селищна рада не мала
повноважень приймати рішення щодо
надання спірної земельної ділянки у
постійне користування Житомирській
обласній організації ТСО України, так
як остання, втративши право на нерухоме
майно, що знаходиться на даній
земельній ділянці, також втратила
право постійного користування
земельною ділянкою. Окрім того, з
протоколу виконавчого комітету
Народицької селищної Ради від 14.08.1997 № 4
(копія на а. с. 44 - 47 у т. 1) вбачається, що
рішення "Щодо затвердження матеріалів
по встановленню окружної межі
земельної ділянки і виготовлення
державного акта на право постійного
користування" на її засіданні не
приймалось, що дає підстави позивачу
стверджувати, що спірне рішення
Народицької селищної ради від 14.08.1997 №
15 є сфальсифікованим, а Житомирською
обласною організацією ТСО України
порушено законні права ПАТ "Житомиргаз"
на користування спірною земельною
ділянкою.

Оцінивши всі встановлені обставини
справи в їх сукупності згідно з
поданими до справи доказами,
господарський суд зазначає таке.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
на захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

У відповідності до пункту 10 частини 2
статті 16 ЦК України, способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
зокрема, визнання незаконними рішення,
дій чи бездіяльності органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Стаття 21 ЦК України визначає також
загальний порядок визнання судом
незаконними та скасування правових
актів індивідуальної дії, а також
нормативно -правових актів, виданих
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо вони
суперечать актам цивільного
законодавства й порушують цивільні
права або інтереси.

У відповідності до статті 393 ЦК України,
правовий акт органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.

Позивачем за даним позовом може бути
власник або титульний володілець,
право власності (або інше титульне
право) якого порушене виданням
переліченими органами актів.

В даному випадку ПАТ по газопостачанню
та газифікації "Житомиргаз" є титульним
користувачем спірної земельної
ділянки, право довгострокового
користування якою підтверджено чинним
Договором оренди землі від 01.03.2008.

У пункті 2 роз'яснення Президії Вищого
арбітражного суду України від 26.01.2000 №
02-5/35 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів" зазначено, зокрема, що
підставами для визнання акта недійсним
є невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт.

Недодержання вимог правових норм, які
регулюють порядок прийняття акта, у
тому числі стосовно його форми, строків
прийняття тощо, може бути підставою для
визнання такого акта недійсним лише у
тому разі, коли відповідне порушення
спричинило прийняття неправильного
акта. Якщо ж акт в цілому узгоджується з
вимогами чинного законодавства і
прийнятий відповідно до обставин, що
склалися, тобто є вірним по суті, то
окремі порушення встановленої
процедури прийняття акта не можуть
бути підставою для визнання його
недійсним, якщо інше не передбачено
законодавством.

Слід зазначити, що предметом
оскарження у даній справі є рішення
Народицької селищної ради від 14.08.1997 №
15 "Про затвердження матеріалів по
встановленню окружної межі земельної
ділянки і виготовленню державного акта
на право постійного користування
землею обласному комітету ТСО Україна
(Народницького РК)" (копія на а. с. 96 у т.
1).

При дослідженні вказаного документа на
предмет відповідності вимогам
законодавства, в тому числі щодо
дотримання порядку оформлення
прийнятого рішення, судом встановлено
суттєві недоліки щодо його форми, які
полягають в такому.

Так, у вступній частині рішення № 15 від
14.08.1997, органом, який видав даний
документ, зазначено - "виконком
селищної ради", але, при цьому, органом
який вирішив питання щодо затвердження
матеріалів по встановленню окружної
межі земельної ділянки і виготовленню
державного акта на право постійного
користування землею обласному
комітету ТСО України (Народицького РК),
є Народицька селищна рада без
зазначення в тексті рішення № 15 від
14.08.1997 якої сесії та скликання.

Також в кінці тексту оспорюваного
рішення відсутня назва посади та
розшифровка підпису особи, яка
проставила його в даному документі, що,
в свою чергу, унеможливлює
встановлення особи, якою дане рішення
підписано, та свідчить про відсутність
необхідних реквізитів, що є
обов'язковими елементами документа.

З огляду на викладене, з метою
встановлення достовірності даних щодо
прийняття оспорюваного рішення від
14.08.1997 № 15, господарський суд зобов'язав
Народицьку селищну раду надати
оригінал вказаного документа, протокол
засідання ради від 14.08.1997 або докази
звернення до архівних установ для
витребування оригіналу рішення та
протоколу (ухвали від 10.06.2014, 03.07.2014, а. с.
1, 102 - 103 у т. 1).

Згідно з довідкою архівного сектору
Народицької районної державної
адміністрації від 02.07.2014 вих. № 07-03/10 (а.
с. 121 у т. 1) на запит Народицької
селищної ради від 01.07.2014 вих. № 231 (а. с. 120
у т. 1), повідомлено, що запитуване
рішення Народицької селищної ради № 15
від 14.08.1997 в архівному секторі не має, а
протокол засідання Народицької
селищної ради від 14.08.1997 не існує.

Водночас, вказаним архівним сектором
було надано належним чином засвідчені
копії протоколів Народицької селищної
ради за період з 10.04.1997 по 21.08.1997 та копію
протоколу засідання виконавчого
комітету № 4 від 14.08.1997 (а. с. 41 - 52 у т. 1).

Зі змісту вказаних протоколів
вбачається, що питання затвердження
матеріалів по встановленню окружної
межі земельної ділянки і виготовленню
державного акта на право постійного
користування землею площею 1,8053 га
Житомирському обласному комітету ТСО
Україна (Народницького РК) Народицькою
селищною радою не розглядалося і
рішення щодо вказаних питань не
приймалося.

Слід вказати, що з метою підтвердження
факту надання Житомирському обласному
комітету ТСО Україна права постійного
користування земельною ділянкою суд
також витребував від Народицької
селищної ради Книгу записів державних
актів на право постійного користування
1997, 1998 років для ознайомлення та
копіювання (ухвали від 03.07.2014, 24.07.2014, а.
с. 102, 103, 116 у т. 1).

Однак, листом від 23.07.2014 вих. № 244
Народицька селищна рада повідомила, що
такої книги в селищній раді немає,
оскільки остання була передана у
Народицьку філію Житомирського центу
державного земельного кадастру (а. с. 122
у т. 1).

Зважаючи, що примірник оскаржуваного
рішення, копія якого є в матеріалах
справи, був засвідчений "з оригіналом
вірно" відділом Держкомзему у
Народицькому районі, ухвалами від
05.08.2014, 20.08.2014, 11.09.2014 (а. с. 140, 141,148,149,159,160 у
т. 1) господарський суд зобов'язував
відділ Держземагентства у
Народицькому районі надати письмове
пояснення з долученням відповідних
документів щодо надходження до відділу
оригіналу рішення Народицької
селищної ради № 15 від 14.08.1997.

16.10.2014 до суду від відділу Держкомзему у
Народицькому районі надійшло
пояснення яким повідомлено, що у
відділі наявна лише копія рішення
Народицької селищної ради № 15 від
14.08.1997, яка знаходиться в примірнику
технічного звіту "Про встановлення меж
і виготовленню державного акта на
право постійного користування землею
Житомирському обласному комітету
Товариства сприяння обороні України на
території Народицької селищної ради
Житомирської області", переданого до
відділу у 1997 р. Житомирським філіалом
Інституту землеустрою (а. с. 240 у т. 1).

Суд зазначає, що згідно з пунктом 1.1
Інструкції про порядок складання,
видачі, реєстрації і зберігання
державних актів на право власності на
землю і право постійного користування
землею, договорів на право тимчасового
користування землею (у тому числі на
умовах оренди), затвердженої наказом
Держкомзему України № 28 від 15.04.1993, яка
діяла станом на дату виготовлення
Державного акту на право постійного
користування землею Житомирському
обласному комітету ТСО України на
території Народицької селищної ради
13.01.1998, Державні акти, що посвідчують
право власності на землю або право
постійного користування землею, яка
перебуває у державній власності,
видаються на підставі, зокрема, рішень
місцевих рад.

У пункті 1.7 Інструкції вказано, що на
земельні ділянки, якими користуються
громадяни, підприємства, установи,
організації та садівницькі товариства,
державні акти виготовляються після
визначення меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) і складання
плану земельної ділянки.

Згідно з п. 1.10 Інструкції, Технічна
документація при складанні державних
актів включає: при складанні державних
актів на право постійного користування
землею, що видаються підприємствам,
установам і організаціям на земельні
ділянки, якими вони користуються:
виписку з рішення відповідного органу
про надання земельної ділянки; журнали
і абриси геодезичних вимірювань;
каталог координат окружної межі
землекористування; план земельної
ділянки; відомість обчислення площ;
експлікацію земельних угідь; матеріали
погодження меж земельної ділянки з
суміжними власниками землі і
землекористувачами.

Розділом 2 Інструкції передбачено
Порядок складання державних актів, і
зокрема, вказано, що роботи по
складанню державних актів на право
власності на землю і право постійного
користування землею виконуються в
такому порядку: підготовчі роботи;
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості), складання плану
земельної ділянки; заповнення бланка
державного акта.

Пунктом 2.1 Інструкції визначено, що
підготовчі роботи включають: при
складанні державних актів на право
постійного користування землею, що
видаються підприємствам, установам і
організаціям на земельні ділянки,
якими вони користуються: аналіз
земельно - облікових документів,
попереднього акта на право
користування земельною ділянкою,
геодезичних даних на зовнішні межі,
планово - картографічних матеріалів;
підготовку виписки з рішення
відповідного органу про надання
земельної ділянки; розробку технічної
документації по складанню державних
актів.

Таким чином, оформленню технічної
документації по складенню державних
актів, яка має бути заключним етапом
підготовчих робіт по розробленню
Державного акту на право постійного
користування землею, передує обов'язок
особи отримати рішення відповідного
органу щодо надання їй бажаної
земельної ділянки у користування.

Натомість, як вбачається з Технічного
звіту, який по суті є документацією з
землеустрою по встановленню межі та
виготовленню державного акта на право
постійного користування на землю,
проведення землевпорядних робіт на
земельну ділянку, що є об'єктом спору,
було розпочато за відсутності рішення
відповідного органу місцевого
самоврядування про надання її в
користування; вихідними даними для
виконання Житомирським філіалом
Інституту землеустрою землевпорядних
робіт для Житомирської обласної
організації ТСО України на земельну
ділянку, що розташована за адресою: вул.
Визволителів, 88, були виписки з
державної книги реєстрації земель
станом на 01.01.1997; проект розпорядження
КСП "Зоря" Народицької селищної ради (1995
рік); фотоплани масштабу 1:10000.

Як встановлено судом в процесі
розгляду справи, будь - якого рішення
щодо надання Житомирській обласній
організації ТСО України спірної
земельної ділянки та права на розробку
технічної документації по складанню
Державного акту на неї у період до
фактичного затвердження вказаного
технічного звіту рішенням від 14.08.1997 №
15 Народицька селищна рада не приймала.

Водночас, в матеріалах справи є надана
архівним сектором Народицької
райдержадміністрації на запит
Народицької селищної ради від 18.11.2014
вих. № 380 (а. с. 10, 11 у т. 2) копія рішення
виконавчого комітету Народицької
селищної Ради народних депутатів від
02.06.1997 № 15, яким вирішено: затвердити
матеріали по встановленню окружної
межі в натурі для виготовлення
державного акта на право постійного
користування землею і закріпити за
обласним комітетом ТСО Україна
Народицького РК земельну ділянку (без
зазначення площі) га по фактичному
користуванню та попередньо дозволити
Житомирському філіалу Інституту
землеустрою виготовити державний акт
на право постійного користування
землею (а. с. 28 у т. 2).

Суд вважає, що саме прийняття рішення
виконавчим комітетом Народицької
селищної ради від 02.06.1997 № 15 передувало
зверненню Житомирського обласного
комітету ТСО України до Житомирського
філіалу Інституту землеустрою з заявою
від 02.07.1997 вих. № 1/294 про виготовлення
Державного акту на право постійного
користування землею, яка знаходиться в
смт. Народичі, вул. Польова, 120 (наразі -
вул. Визволителів, 88), площа землі 1,5 га
(а. с. 91 у т. 1), та було підставою для
проведення Інститутом землевпорядних
робіт, що є більш логічним, тоді як
оспорюваним рішенням Народицької
селищної Ради від 14.08.1997 № 15
затверджувалися вже фактично
розроблені технічні матеріали по
вказаній земельній ділянці без
попереднього наданого дозволу на
виконання робіт по землевпорядкуванню.

З огляду на вказані обставини, так як
волевиявлення Народицької селищної
ради на прийняття рішень щодо надання
Житомирському обласному комітету ТСО
України права користування земельною
ділянкою, що є об'єктом спору в даній
справі, не знайшло свого підтвердження
в зібраних в процесі розгляду справи
документах, господарський суд дійшов
висновку, що рішення Народицької
селищної ради від 14.08.1997 № 15 є
незаконним, оскільки:

- по - перше, не містить обов'язкових
реквізитів документа, притаманних
рішенню селищної ради, дотримання яких
надає документові юридичної чинності;

- по-друге, прийняте з порушенням вимог
земельного законодавства в частині
дотримання процедури надання спірної
земельної ділянки в постійне
користування.

Статтею 19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади
та органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку
(частина 10 статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні").

В пункті 2 роз'яснення Президії Вищого
арбітражного суду України від 26.01.2000 №
02-5/35 зазначено, що обов'язковою умовою
визнання акта недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта прав та охоронюваних
законом інтересів підприємства чи
організації - позивача у справі.

З огляду на викладене, слід зазначити,
що існування спірного рішення
Народицької селищної ради від 14.08.1997 №
15 порушує речові права позивача як
користувача земельної ділянки, що
розташована по вул. Визволителів, 88 в
смт. Народичі Житомирської області, та
який має інтерес щодо використання
об'єктів нерухомого майна, які на ній
знаходяться, на праві приватної
власності належали ПАТ "Житомиргаз" з
2006 по 2011 роки та використовуються в
його професійній діяльності, що є
соціально значущою.

Натомість, Житомирським обласним
комітетом ТСО України в судовому
порядку не було підтверджено мету
можливого використання земельної
ділянки, наданої йому згідно з
Державним актом на право постійного
користування землею, яка виділялася
товариству для цільового призначення
(беручи до уваги спрямованість
діяльності товариства) - розвитку та
діяльності регіональних установ
спортивно - технічного клубу
Добровільного товариства сприяння
армії, авіації і флоту. Станом на дату
судового засідання представником
Житомирського обласного комітету ТСО
України не заперечено, що після
ліквідації Народицького районного
комітету ДТСААФ (з 1991 року) нової
районної організації сприяння обороні
на території Народицького району
Житомирської області створено не було,
отже цільове призначення земельної
ділянки, виділеної товариству згідно з
рішенням Народицької селищної ради від
14.08.1997 № 15, не могло бути реалізоване, що
є порушенням статті 96 Земельного
кодексу України.

При цьому, суд вказує, що посилання
Житомирського обласного комітету ТСО
України на судові рішення у справі №
11/5007/78/11, якими визнано недійсним
рішення виконкому Народицької
селищної ради від 10.02.2006 № 35 про надання
ПАТ «Житомиргаз» права на оформлення
права власності на об'єкти нерухомого
майна, що знаходяться на спірній
земельній ділянці, не спростовують
обґрунтованість вимог позивача про
скасування рішення Народицької
селищної ради від 14.08.1997 № 15,
незаконність прийняття якого була
встановлена судом та доведена
належними доказами, дослідженими в
процесі розгляду справи.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень
належними та допустимими у справі
доказами; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач згідно з відзивом на
позовну заяву від 02.07.2014 вих. № 382
позовні вимоги визнав, Державний акт
серії ЖТ-18-02-000004 від 13.01.1998 на право
постійного користування землею вважає
не дійсним, а рішення на підставі якого
він виданий Житомирському обласному
комітету ТСО України -
сфальсифікованим.

При цьому, суд зазначає, що доводи
Житомирського обласного комітету
Товариства сприяння обороні України
щодо законності оспорюваного рішення
Народицької селищної ради
спростовуються наявними в матеріалах
справи доказами та зробленими
господарським судом в процесі розгляду
справи висновками, а щодо твердження з
приводу зміни позивачем підставі
позову, внаслідок подання ним
доповнення до позовної заяви від 17.08.2014
вих. № 3489/14 - також приписами абзацу 6
пункту 3.12 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Враховуючи викладене, суд вважає
позовні вимоги заявленими у
відповідності до вимог чинного
законодавства та такими, що підлягають
задоволенню.

Рішення Народицької селищної ради від
14.08.1997 № 15 "Про затвердження матеріалів
по встановленню окружної межі
земельної ділянки і виготовленню
державного акта на право постійного
користування землею обласному
комітету ТСО Україна (Народицького РК)
визнається недійсним та скасовується
судом.

Разом з тим, враховуючи приписи статті
49 Господарського процесуального
кодексу України, судовий збір
покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Визнати незаконним та скасувати
рішення Народицької селищної ради
Народицького району Житомирської
області від 14.08.1997 р. №15.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 23.12.14

Суддя
Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - ПАТ по газопостачанню та газифікації
"Житомиргаз", 10002, м. Житомир, вул.
Фещенка - Чопівського, 35

3 - Народицькій селищній раді, 11401, смт.
Народичі, вул. Леніна, 175

4 - Житомирській обласній організації
Товариства сприяння обороні України,
10008, м. Житомир, вул. Івана Кочерги, буд. 2
(реком.)

5 - РВ ФДМУ по Житомирській області ( 10008,
м. Житомир, вул. 1 Травня 20)