номер провадження справи 2/78/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014
Справа № 908/4011/14

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Донецькоблгаз" в особі
Краматорського управління по
газопостачанню та газифікації,
м.Краматорськ, Донецька область,

до відповідача: Петрівська Друга
сільська рада, с. Петрівка Друга,
Олександрівський район, Донецька
область,

про стягнення 106787,23 грн.

за участю представників:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької
області звернулось Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
"Донецькоблгаз" в особі Краматорського
управління по газопостачанню та
газифікації з позовом до Петрівської
Другої сільської ради про стягнення за
договором №06-89-14Б від 23.01.2014р. на
постачання природного газу за
регульованим тарифом заборгованості в
розмірі 80201,08 грн., 3% річних в сумі 2070,72
грн., пені в сумі 14773,66 грн., інфляційних
втрат в сумі 9741,77 грн., усього - 106787,23 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що сторонами справи укладено
договір №06-89-14Б від 23.01.2014р. на
постачання природного газу за
регульованим тарифом. На виконання
договору позивач поставив відповідачу
у січні-березні 2014 року природний газ
на загальну суму 50151,63 грн. В порушення
умов договору відповідач оплатив
природний газ лише частково на суму
20950,55 грн. Решта боргу в сумі 80201,08 грн. не
сплачена, у зв'язку з цим позивач
звернувся до суду з даним позовом.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 161, 204,
530, 526, 527, 610, 625, 629, 712 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 173, 193, 198, 216, 217, 218
Господарського кодексу України, Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань".

Ухвалою господарського суду від
14.10.2014р. прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі, присвоєно справі номер
провадження 2/78/14 та призначено розгляд
справи на 04.11.2014р.

Від відповідача надійшло до суду
клопотання про відкладення судового
засідання, призначеного на 04.11.2014 р., на
інший термін у зв'язку із перебуванням
уповноваженого представника
відповідача у відпустці.

У зв'язку з неявкою в судове засідання
представників сторін та невиконанням
сторонами вимог ухвали суду в повному
обсязі суд ухвалою від 04.11.2014р. відклав
розгляд справи на 11.12.2014 р.

В судове засідання 11.12.2014 р. сторони
своїх представників не направили. У
зв'язку з цим фіксація судового процесу
технічними засобами не здійснювалась.

Позивач надіслав суду клопотання
розглядати справу без присутності його
представника, позовні вимоги
підтримує.

Від відповідача надійшли письмові
пояснення, у яких відповідач повідомив,
що 13.03.3014 р. між Петрівською Другою
сільською радою та комунальною
установою «Олександрівський районний
центр фінансово-господарського
обслуговування закладів та установ
освіти» Олександрівської районної
ради Донецької області був укладений
договір «Про відшкодування витрат
опалення». Згідно цього договору
відповідач забезпечував опалення
природним газом Петрівську
загальноосвітню школу І-ІІ ступенів, а
«Олескандрівський районний центр
фінансово-господарського
обслуговування закладів та установ
освіти» повинен відшкодувати
сільській раді витрати за спожитий
природний газ. Станом на 10.11.2014 р.
заборгованість Олександрівського
районного центру перед відповідачем
складає 85411,89 грн. Рахунки на оплату
були надані сільською радою своєчасно.
Внаслідок несплати коштів виникла
заборгованість сільської ради перед
Краматорським УГГ. Причин неявки свого
представника відповідач не повідомив.

Статтею 75 ГПК України передбачено, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Суд дійшов висновку, що наявних у
справі матеріалів достатньо для
розгляду справи по суті, і розгляд
справи можливий без присутності
представників позивача та відповідача.

В судовому засіданні 11.12.2014р. судом
прийнято рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив наступне.

23.01.2014 р. Публічним акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації «Донецькоблгаз» в особі
начальника Краматорського управління
по газопостачанню та газифікації
(постачальник, позивач у справі) та
Петрівською Другою сільською радою
(споживач, відповідач у справі)
укладено договір на постачання
природного газу за регульованим
тарифом № 06-89-14Б, відповідно до якого
постачальник постачає природний газ
(далі - газ) споживачу в обсягах і в
порядку, передбачених договором для
забезпечення потреб споживача, а
споживач оплачує постачальнику
вартість газу і наданих послуг у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених договором.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що
передача газу за цим договором
здійснюється на межах балансової
належності об'єктів споживача
відповідно до актів розмежування
ділянок обслуговування (далі - пункти
призначення). Перелік комерційних
вузлів обліку газу та газоспоживного
обладнання визначається сторонами в
додатку 1 до договору.

У п. 1.3 договору погоджено, що газ згідно
з цим договором може бути використаний
виключно для потреб промислових та
комунально-побутових підприємств.

Згідно з п. 2.2.1, 2.4 договору постачання
газу здійснюється в разі підтвердження
в установленому порядку оператором
Єдиної газотранспортної системи
України (далі - оператор) місячного
обсягу газу, виділеного для
забезпечення об'єктів споживача (далі -
підтверджені обсяги). Місячний обсяг
відбору газу в пунктах призначення не
повинен перевищувати підтверджений
обсяг.

За умовами п. п. 2.6, 2.9 договору послуги з
постачання газу підтверджуються
підписаним сторонами актом
приймання-передачі газу, що
оформлюється за даними вузлів обліку,
визначених у додатку 1 до договору. Акти
приймання-передачі газу є підставою
для остаточних розрахунків споживача з
постачальником.

У п. 3.1 договору погоджено, що за одиницю
виміру кількості газу при його обліку
приймається один кубічний метр (куб.м.),
приведений до стандартних умов:
температура газу (t) = 20 градусів
Цельсія, тиск газу (р) = 760 мм ртутного
стовпчика (101,325 кПа).

Згідно з п. 4.1 договору розрахунки за
реалізований споживачеві газ
здійснюються за цінами, що
встановлюються національною комісією,
яка здійснює державне регулювання у
сфері енергетики.

Пунктом 4.6 договору передбачено, що
оплата послуг з постачання газу
здійснюється споживачем платежами до 25
числа місяця, що передує місяцю
постачання, із розрахунку договірного
обсягу постачання газу протягом
періоду оплати відповідно до додатка 2
до договору. Споживач самостійно
розраховує суму платежу, виходячи з
ціни газу на наступний розрахунковий
період та відповідної величини
договірного обсягу газу, заявленого на
наступний розрахунковий період. У разі
відсутності інформації про ціну газу
на наступний розрахунковий період до
дати здійснення оплати, споживач
розраховує суму платежу за ціною, що
діяла у попередньому місяці. У випадку
недоплати вартості послуг з постачання
газу за розрахунковий період споживач
проводить остаточний розрахунок не
пізніше 10 числа місяця, наступного за
розрахунковим. У разі переплати за
фактично спожитий газ сума переплати
зараховується постачальником в
рахунок оплати поставленого газу в
наступному розрахунковому періоді або
повертається на поточний рахунок
споживача на його письмову вимогу. У
разі збільшення підтвердженого обсягу
газу протягом розрахункового періоду
споживач здійснює оплату додатково
заявлених обсягів газу в п'ятиденний
строк після збільшення цього обсягу у
встановленому договором порядку.

Сторони домовились у п. 4.8 договору, що в
разі відсутності графіка погашення
заборгованості постачальник має право
грошові кошти, отримані від споживача
за газ в поточному розрахунковому
періоді, зарахувати в рахунок
погашення існуючої заборгованості
споживача відповідно до черговості її
виникнення.

У п. 10.1 договору визначено, що цей
договір набирає чинності з дати його
підписання і діє в частині постачання
газу з 23.11.2014 р. до 31.12.2014 р., а в частині
проведення розрахунків - до їх повного
здійснення.

Отже, на час розгляду справи умови
договору є чинними.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов договору позивач
поставив відповідачу природний газ на
загальну суму 50151,63 грн., що
підтверджується актами
прийому-передачі природного газу:

від 31.01.2014 р. на суму 20950,55 грн.;

від 28.02.2014 р. на суму 56139,05 грн.;

від 31.03.2014 р. на суму 24062,03 грн.

Усі акти підписані відповідачем без
заперечень та скріплені його печаткою.

Акт від 31.01.2014 р. на суму 20950,55 грн.
відповідачем оплачений повністю 27.05.2014
р. Решта оплат, які були здійснені
відповідачем протягом спірного
періоду, на загальну суму 61422,58 грн.,
були зараховані позивачем в порядку п.
4.8 договору в оплату попередньої
заборгованості відповідача в сумі 61422,58
грн., яка існувала станом на 01.01.2014 р.

Таким чином, залишок заборгованості за
природний газ складає 80201,08 грн.

За приписами статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193
Господарського кодексу України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов п. 4.6 договору
відповідач не здійснив остаточний
розрахунок до 10 числа місця, наступного
за розрахунковим, внаслідок чого
утворилась заборгованість в розмірі
80201,08 грн.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідач у своїх письмових
поясненнях до суду не заперечує
наявність заборгованості, вказує, що
заборгованість виникла внаслідок
несплати субспоживачем відповідача
витрат опалення згідно договору від
13.03.3014 р. про відшкодування витрат на
опалення, який укладений між
Петрівською Другою сільською радою та
комунальною установою
«Олександрівський районний центр
фінансово-господарського
обслуговування закладів та установ
освіти» Олександрівської районної
ради Донецької області.

Доказів оплати заборгованості
відповідач не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
про стягнення з відповідача основного
боргу за договором на постачання
природного газу в сумі 80201,08 грн.
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки,
встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 3% річних на суму
заборгованості по акту від 31.01.2014 р.
(20950,55 грн.) за період з 11.02.2014 р. по 26.05.2014
р. в сумі 180,81 грн.; на суму
заборгованості по акту від 28.02.2014 р.
(56139,05 грн.) за період з 11.03.2014 р. по 31.12.2014
р. в сумі 1365,82 грн. та на суму
заборгованості по акту від 31.03.2014 р.
(24062,03 грн.) за період з 11.04.2014 р. по 31.12.2014
р. в сумі 524,09 грн., всього - 2070,72 грн.

За розрахунком суду 3% річних від суми
заборгованості по акту від 28.02.2014 р.
(56139,05 грн.) за період з 11.03.2014 р. по 31.12.2014
р. складають 1365,79 грн., а не 1365,82 грн., як
визначив позивач. Тому загальна сума 3%
річних, яка підлягає стягненню з
відповідача, складає 2070,69 грн. В цій
сумі вимоги про стягнення 3% річних
підлягають задоволенню. У стягненні 3%
річних в сумі 0,03 грн. суд відмовляє.

Також позивачем нараховані інфляційні
втрати на суму заборгованості по акту
від 31.01.2014 р. (20950,55 грн.) за період
березень-квітень 2014 року в сумі 1152,28
грн.; на суму заборгованості по акту від
28.02.2014 р. (56139,05 грн.) за період
квітень-листопад 2014 року в сумі 6568,26
грн. та на суму заборгованості по акту
від 31.03.2014 р. (24062,03 грн.) за період
травень-листопад 2014 року в сумі 2021,23
грн., всього - 9741,77 грн.

Суд визнав позовні вимоги про
стягнення з відповідача інфляційних
втрат в сумі 9741,77 грн. правомірними та
такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем нарахована пеня в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
на суму заборгованості по акту від
31.01.2014 р. (20950,55 грн.) за період з 11.02.2014 р.
по 26.05.2014 р. в сумі 928,14 грн.; на суму
заборгованості по акту від 28.02.2014 р.
(56139,05 грн.) за період з 11.03.2014 р. по 31.12.2014
р. в сумі 9877,57 грн. та на суму
заборгованості по акту від 31.03.2014 р.
(24062,03 грн.) за період з 11.04.2014 р. по 31.12.2014
р. в сумі 3967,95 грн., всього - 2014773,66 грн.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України
від 22.11.1996 р. № 543/96-ВР "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 6.2.2 договору передбачено, що в
разі порушення споживачем строків
оплати, передбачених розділом 4
договору, із споживача стягується пеня
в розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

Термін, протягом якого нараховується
пеня, в договорі не визначений, тому
підлягають застосуванню загальні
положення ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України щодо припинення
нарахування пені через 6 місяців з дня
виникнення прострочення.

Позивачем нарахована пеня по актам від
28.02.2014 р. та від 31.03.2014 р. з перевищенням
вказаного шестимісячного строку, що
призвело до завищення суми пені.

За розрахунком суду пеню на суму
заборгованості по акту від 28.02.2014 р.
(56139,05 грн.) слід обраховувати в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ за
період з 11.03.2014 р. по 11.09.2014 р. в сумі 5609,29
грн. та на суму заборгованості по акту
від 31.03.2014 р. (24062,03 грн.) за період з 11.04.2014
р. по 11.10.2014 р. в сумі 2632,98 грн.

Таким чином, всього за прострочення
оплати по трьом актам з відповідача
підлягає стягненню пеня в сумі 9170,41 грн.
У стягненні пені в сумі 5603,25 грн. суд
відмовляє.

Таким чином, позовні вимоги задоволені
судом частково.

Відповідно до 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача
пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Петрівської Другої
сільської ради (вул. Радянська, 2, село
Петрівка Друга, Олександрівський
район, Донецька область, 84012, ) на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Донецькоблгаз" в особі Краматорського
управління по газопостачанню та
газифікації (вул. Південна, 1,
м.Краматорськ, Донецька область, 84313,
) основний борг у сумі
80201,08 грн. (вісімдесят тисяч двісті одна
грн. 08 коп.) на п/р № 0370 в філії
Донецьке ОУ АТ «Ощадбанк», МФО 335106.

Видати наказ.

Стягнути з Петрівської Другої
сільської ради (вул. Радянська, 2, село
Петрівка Друга, Олександрівський
район, Донецька область, 84012, ) на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Донецькоблгаз" в особі Краматорського
управління по газопостачанню та
газифікації (вул. Південна, 1,
м.Краматорськ, Донецька область, 84313,
) 3% річних в сумі 2070,69
грн. (дві тисячі сімдесят вісім грн. 69
коп.), інфляційні втрати в сумі 9741,77 грн.
(дев'ять тисяч сімсот сорок одна грн. 77
коп.), пеню в сумі 9170,41 грн. (дев'ять тисяч
сто сімдесят грн. 41 коп.) та витрати зі
сплати судового збору в сумі 2023,67 грн.
(двадцять тисяч двадцять три грн. 67 коп.)
на рахунок № 9401 в ПАТ «КБ
«Альфа-банк» в м.Києві, МФО 300346.

Видати наказ.

В задоволенні іншої частини позову
відмовити.

Суддя
Т.В.Мойсеєнко

Повне рішення оформлено та підписано
24.12.2014р.

і набирає законної сили після
закінчення

десятиденного строку з дня його
підписання.