м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/2178/14 16.12.14Суддя Головатюк
Л.Д., розглянувши скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Бадагоні -
Україна" на дії Відділу Державної
виконавчої служби Голосіївського РУЮ у
м. Києві щодо виконання наказу
господарського суду м. Києва № 910/2178/14
від 14.04.2014:

У справі

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю " РАБЕН Україна"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Бадагоні - Україна"

про стягнення 55 221,28 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники:

Від стягувача не прибув

Від боржника Перерва Т.О.(дов. від
16.04.2014)

Слабоус Є.А.(дов. від
16.04.2014)

Від ВДВС не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського
суду м. Києва з позовною заявою про
стягнення з відповідача
заборгованості, у зв"язку з неналежним
виконанням умов договору про надання
транспортно-експедиційних послуг №
К79/2011-01 від 31.01.2011 в розмірі 55 221,28 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 14.02.2014 порушено провадження у
справі №910/2178/14.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 27.03.2014 у справі №910/2178/14 позов
товариства з обмеженою
відповідальністю "РАБЕН Україна"
задоволено повністю та стягнуто з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Бадагоні - Україна"
(03127, м. Київ, Голосіївський район, просп.
40-річчя Жовтня, буд. 100/2, )
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "РАБЕН Україна" (02090, м.
Київ, Дніпровський район, вул. Сосюри,
буд. 6, ) 55 221(п'ятдесят
п'ять тисяч двісті двадцять одну) грн. 28
коп. основного боргу, 1 827(одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

14.04.2014 на виконання рішення
господарського суду м. Києва від 27.03.2014
у справі №910/2178/14 було видано наказ.

29.10.2014 товариство з обмеженою
відповідальністю "Бадагоні - Україна"
звернулося до господарського суду м.
Києва зі скаргою на дії Відділу
Державної виконавчої служби
Голосіївського РУЮ у м. Києві щодо
виконання наказу господарського суду
м. Києва №910/2178/14 від 14.04.2014.

Дана скарга обґрунтована тим, що
скаржник добровільно виконав
постанову про відкриття виконавчого
провадження № 43121659 від 25.04.2014 та інші
постанови у зведеному виконавчому
провадженні про стягнення з нього
коштів на загальну суму 1 881 096,59 грн.,
проте державний виконавець виконавче
провадження не закінчив та не знав
арештів з рахунків відповідача, чим
порушує права останнього.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії органів Державної виконавчої
служби розглядаються господарським
судом, про час і місце якого
повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

З огляду на викладене, суд призначив
розгляд справи у судовому засіданні з
викликом представників сторін та
відділу Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції в м. Києві на 27.11.2014.

27.11.2014 в судовому засіданні оголошено
перерву на 16.12.2014 для подання
додаткових доказів по справі.

У судове засідання 16.12.2014 представники
стягувача та відділу Державної
виконавчої служби Голосіївського
районного управління юстиції в м. Києві
не з"явилися, причин неявки суд не
повідомили, хоча про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

В судове засідання 16.12.2014 прибули
представники боржника та просили
задовольнити скаргу на дії Відділу
Державної виконавчої служби
Голосіївського РУЮ у м. Києві.

Згідно із ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження», рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
державної виконавчої служби можуть
бути оскаржені сгягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальника відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про задоволення
скарги товариства з обмеженою
відповідальністю "Бадагоні - Україна"
на дії Відділу Державної виконавчої
служби Голосіївського РУЮ у м. Києві, у
зв'язку з таким:

Як встановлено судом, 25.04.2014 Відділом
державної виконавчої служби
Голосіївського РУЮ у м. Києві було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження про примусове
виконання наказу Господарського суду
міста Києва по справі № 910/2178/14,
виданого 14.04.2014 про стягнення з ТОВ
«Бадагоні-Україна» на користь ТОВ
«Рабен Україна» боргу в розмірі 57 048
грн. 28 коп.

19.05.2014 на підставі рішення суду, старшим
державним виконавцем накладено арешт
на рахунки ТОВ «Бадагоні-Україна».

В період з 19.05.2014 по 07.07.2014 ТОВ
«Бадагоні-Україна» перерахувало на
розрахунковий рахунок ТОВ
«Рабен-Україна» 14 000 грн. 00 коп. (копії
платіжних доручень - додані до скарги),
у зв'язку з чим, залишкова
заборгованість ТОВ «Бадагоні-Україна»
становила 43 048 грн. 28 коп.

23.07.2014 на підставі платіжної вимоги на
рахунок Відділу державної виконавчої
служби Голосіївського РУЮ у м. Києві
ТОВ «Бадагоні-Україна» перерахувало
залишкову суму боргу та виконавчий
збір на загальну суму 58 428 грн. 11 коп.,
тим самим виконавши Рішення
Господарського суду міста Києва по
справі № 910/2178/14 та вимоги Постанови про
відкриття виконавчого провадження №
43121659 від 25.04.2014 в повному обсязі(копія
платіжного доручення - додана до
скарги).

Відповідно до п. 3.6. Наказу «Про
затвердження Інструкції з організації
примусового виконання рішень» № 512/5
від 02.04.2012 (далі - Інструкція) у разі якщо
державним виконавцем при відкритті
виконавчого провадження накладено
арешт на майно, в тому числі на кошти
боржника, до закінчення строку для
самостійного виконання, боржник може
запропонувати державному виконавцю
списати кошти, необхідні для виконання
рішення, з його рахунку та зарахувати
їх на відповідний рахунок органу ДВС з
подальшим перерахуванням стягувачу.

У разі надходження відповідного
звернення боржника державний
виконавець невідкладно готує платіжні
вимоги про примусове списання коштів з
рахунку боржника та направляє до банку.

Згідно п. 12.1. Інструкції органи ДВС
мають відповідні рахунки в органах
Державної казначейської служби
України для обліку депозитних сум і
зарахування стягнутих з боржників
коштів та їх виплати стягувачам у
національній валюті, а також
відповідні рахунки для обліку
аналогічних операцій в іноземній
валюті в банках.

При надходженні коштів на депозитний
рахунок органу ДВС особа,
відповідальна за ведення книги,
повинна не пізніше наступного робочого
дня повідомити начальника органу ДВС,
від якого боржника чи стягувача
надійшли кошти і в якій сумі. Начальник
органу ДВС на виписці з рахунку
Державної казначейської служби
України або банку ставить напис
"ознайомлений", підпис та дату
ознайомлення.

Після цього, не пізніше наступного
робочого дня особа, відповідальна за
ведення книги, повідомляє державного
виконавця про надходження депозитних
сум. Державний виконавець на виписці
Державної казначейської служби
України або банку поряд із сумою, що
надійшла на рахунок, ставить дату та
підпис (п. 12.11 Інструкції).

Після цього, не пізніше ніж протягом
трьох робочих днів від дня
ознайомлення з інформацією про
надходження коштів, державний
виконавець у разі достатності суми для
покриття всіх вимог стягувача та
наявності відомостей від стягувача про
шляхи отримання ним коштів готує одне
розпорядження (у тому числі за зведеним
виконавчим провадженням), яким
визначає належність указаних коштів та
спосіб перерахування стягувану, яке
затверджується начальником органу ДВС
із зазначенням дати та скріплюється
печаткою органу ДВС. Указане
розпорядження готується в двох
примірниках, оригінал видається особі,
відповідальній за ведення книги обліку
депозитних сум, копія залишається у
виконавчому провадженні (п. 12.13
Інструкції).

Копії платіжних доручень (реєстри до
платіжних доручень) про перерахування
коштів стягувачам долучаються до
матеріалів виконавчого провадження,
яким визначено належність указаних
коштів стягувачам (п. 12.14 Інструкції).

Таким чином законодавець встановлює
обов'язок державного виконавця
стягнути з боржника присуджені
стягувачеві кошти, зарахувати їх на
депозитний рахунок відділу ДВС та
перерахувати їх одержувачу, склавши та
надавши до органу державного
казначейства відповідні платіжні
доручення. Разом з тим закон не містить
жодної норми, яка б вимагала від
державного виконавця перевіряти або
контролювати фактичне отримання
стягувачем присуджених та стягнутих на
його користь коштів. Державний
виконавець здійснює примусове
виконання рішення суду, але не може
перебирати на себе функції та
повноваження органу державного
казначейства.

Вищевикладені обставини та норми
закону дозволяють дійти висновку про
те, що законодавець не пов'язує момент
закінчення виконавчого провадження з
моментом фактичного отримання
грошових коштів стягувачем. При цьому
невинесення постанови про закінчення
виконавчого провадження після
стягнення суми боргу з боржника та
зарахування коштів на депозитний
рахунок відділу може призвести до
порушення прав боржника, оскільки
законодавець пов'язує із завершенням
виконавчого провадження такі заходи,
як зняття арешту та скасування інших
вжитих державним виконавцем заходів
примусового виконання рішення суду

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
фактичного виконання в повному обсязі
рішення згідно з виконавчим
документом.

У ч. 1 та 2 ст. 50 ЗУ «Про виконавче
провадження» зазначено, що у разі
закінчення виконавчого провадження
(крім направлення виконавчого
документа за належністю іншому органу
державної виконавчої служби,
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури,
закінчення виконавчого провадження за
рішенням суду, винесеним у порядку
забезпечення позову чи вжиття
запобіжних заходів, а також крім
випадків нестягнення виконавчого
збору або витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій), повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу (посадовій особі), який
його видав, арешт, накладений на майно
боржника, знімається, скасовуються
інші вжиті державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

У разі якщо у виконавчому провадженні
державним виконавцем накладено арешт
на майно боржника, у постанові про
закінчення виконавчого провадження
або повернення виконавчого документа
до суду або іншого органу (посадовій
особі), який його видав, державний
виконавець зазначає про зняття арешту,
накладеного на майно боржника.

Таким чином, не дивлячись на те, що ТОВ
«Бадагоні-Україна» ще 23.07.2014 сплатило
всі належні з нього суми в рамках
виконавчого провадження № 43121659,
перерахувавши вище зазначену суму
коштів на депозитний рахунок ВДВС
Голосіївського РУЮ у м. Києві, тобто
виконавши в повному обсязі рішення
Господарського суду м. Києва по справі
№ 910/2178/14 та вимоги Постанови про
відкриття виконавчого провадження №
43121659 від 25.04.2014, станом на 14.09.2014,
постанова про закінчення виконавчого
провадження № 43121659 державним
виконавцемВідділу державної
виконавчої служби Голосіївського РУЮ у
м. Києві винесена не була.

15.09.2014 ТОВ «Бадагоні-Україна»
звернулося з письмовою скаргою до
Відділу державної виконавчої служби
Голосіївського РУЮ у м. Києві
звимогоювжити відповідних заходів
реагування та зобов'язати державного
виконавця закінчити виконавче
провадження у зв'язку з фактичним
виконанням ТОВ «Бадагоні-Україна»
рішення суду згідно з виконавчим
документом, у зв'язку з чим зняти арешт
з усіх банківських рахунків Скаржника,
перелік яких зазначений в Постанові
про арешт коштів боржника від 19.05.2014 ВП
№ 43121659(копія скарги в матеріалах
справи).

14.10.2014 відділ державної виконавчої
служби Голосіївського РУЮ у м. Києві
надав письмову відповідь на вище
зазначену скаргу, зазначивши про
відсутність законних підставдля
зняття арешту з коштів Боржника,
оскільки у відділі перебуває зведене
виконавче провадження про стягнення з
ТОВ «Бадагоні-Україна» на користь
юридичних осіб боргів на загальну суму
1 881 096 грн. 59 коп.

На переконання суду дана відповідь є
необгрунтованою, безпідставною та
такою, що явно порушує права та
інтереси ТОВ «Бадагоні-Україна», як
Боржника у виконавчому провадженні №
43121659, оскільки заборгованість на суму 1
881 096 грн. 59 коп. по ВП № 34428834, 31779394 була
сплачена останнім ще в 2012 році, що в
свою чергу, підтверджуються письмовими
доказами, які знаходяться в матеріалах
справи ВДВС Голосіївського РУЮ у м.
Києві.

Дійсно, 25.09.2012 державним виконавцем
було винесено Постанову про відкриття
виконавчого провадження № 34428834 про
примусове виконання наказу
Господарського суду України № 5011-61/5139
виданого 10.09.2012 про стягнення з ТОВ
«Бадагоні-Україна» на користь ТОВ
«Чорний та Микола» боргу в розмірі 1 787
964 грн. 89 коп., а 07.11.2012 накладено арешт на
рахунки Боржника.

10.12.2012 ухвалою Господарського суду
України по справі № 5011-61/5139, далі -
Ухвала, була затверджена мирова угода
при примусовому виконанні наказу між
ТОВ «Бадагоні-Україна» та ТОВ «Чорний
та Микола» (копії ухвали та мирової
угоди в матеріалах справи).

У зв'язку з цим, представник за
довіреністю від ТОВ «Чорний та Микола»
Побережний П. Я. звернувся із заявою до
начальника ВДВС Голосіївського РУЮ у м.
Києві від 11.12.2012 про закінчення
виконавчого провадження у зв'язку з
затвердженням вище зазначеної мирової
угоди (копія заяви в матеріалах справи).

12.12.2012 державним виконавцем на підставі
Ухвали винесено Постанову про зняття
арешту з коштів боржника (копія
постанови в матеріалах справи).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про
виконавче провадження»виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
визнання судом мирової угоди між
стягувачем і боржником у процесі
виконання, у зв'язку з чим арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення.

22.03.2012 державним виконавцем винесено
Постанову про відкриття виконавчого
провадження № 31779394 про примусове
виконання наказу № 5011-9/235-2012 виданого
27.02.2012 про стягнення з ТОВ
«Бадагоні-Україна» на користь ПГІ
«Торговий дім Поляков» суми боргу в
розмірі 36 083 грн. 42 коп. (копія постанови
в матеріалах справи).

В період з 19.01.2012 по 07.02.2012 ТОВ
«Бадагоні-Україна» добровільно
перерахувало на рахунок ПП «Торговий
дім Поляков» суму основного боргу в
розмірі 36 083 грн. 42 коп. (копії платіжних
доручень в матеріалах справи) і як
наслідок останнім було надіслано заяву
до ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві
про закінчення виконавчого
провадження у зв'язку з фактичним
виконанням в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом (копії
конверту та заяви в матеріалах справи).

Крім цього, 12.12.2012 в інтересах ТОВ
«Бадагоні-Україна» було сплачено
виконавчий збір та витрати на
проведення виконавчих дій за ВП № 31779394
та ВП № 34428834 (копія платіжного
доручення в матеріалах справи).

Таким чином, Скаржником у
встановленому законом порядку було
сплачено заборгованість по вище
зазначеним виконавчим провадженням, а
тому боргу на суму 1 881 096 грн. 59 коп.
станом на день розгляду скарги немає, а
відмова ВДВС Голосіївського РУЮ у м.
Києві закінчити виконавче провадження
є безпідставною та юридично
необгрунтованою.

Враховуючи вище наведене, державний
виконавець ВДВС Голосіївського РУЮ у м.
Києві відповідно до ст. 49, 50 ЗУ «Про
виконавче провадження» повинен був
закінчити виконавче провадження, зняти
арешт та винести у зв'язку з цим
відповідну постанову.

Натомість, державний виконавець
виконавче провадження не закінчив,
арешту з рахунків не зняв, позбавивши
тим самим ТОВ «Бадагоні-Україна»
можливості здійснювати свою
господарську діяльність.

Частиною 1 ст. 6 Закону передбачено
обов'язок державного виконавця
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

У разі отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються.(ч. 3. ст 27
Закону).

Згідно з п. 9.13. постанови Пленуму ВГСУ
від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
за результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі
самостійно вчиняти ті чи інші дії,
пов'язані із здійсненням виконавчого
провадження, замість державного
виконавця (наприклад, відкривати або
закінчувати виконавче провадження),
але може зобов'язати державного
виконавця здійснити передбачені
законом дії, від вчинення яких той
безпідставно ухиляється.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до статті 129 Конституції
України однією з основних засад
судочинства є обов'язковість рішень
суду.

Відповідно до ст.ст. 115, 116 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження". Виконання
рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.

Нормою ч. 2 ст.13 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
встановлено, що судові рішення, що
набрали законної сили, є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

Нормою ч.4 ст. 13 передбачено, що
невиконання судових рішень тягне за
собою відповідальність, установлену
законом.

Згідно з частиною другою статті 4
Закону України "Про державну виконавчу
службу" державний виконавець здійснює
примусове виконання рішень у порядку,
передбаченому законом.

Контроль за законністю виконавчого
провадження здійснюється у
відповідності до ст. 83 Закону та
регламентований Інструкцією з
організіції примусового виконання
рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України № 512/05 від
02.04.2012 (далі - Інструкція).

Пунктом 1.4 Інструкції встановлено, що
безпосередній контроль за діями
виконавців покладений на начальників
відділів державної виконавчої служби.
Відповідно до ч.2 ст. 83 Закону керівник
органу державної виконавчої служби при
здійсненні контролю за діями
державного виконавця під час виконання
рішень, якщо вони суперечать вимогам
Закону, вправі зобов'язати державного
виконавця провести виконавчі дії в
порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно п. 9.2 Інструкції начальник
відділу ДВС перевіряє виконавче
провадження зокрема за заявою
стягувача.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Враховуючи викладене, суд вважає
доведеною неправомірність
бездіяльності відділу державної
виконавчої служби Голосіївського РУЮ у
м. Києві щодо не закінчення виконавчого
провадження та не знаття арештів з
рахунків товариства з обмеженою
відповідальністю "Бадагоні - Україна".

За таких обставин, керуючись
положеннями ЗУ України «Про виконавче
провадження», ст. ст. 86, 121-2 ГПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу товариства з обмеженою
відповідальністю "Бадагоні - Україна"
на дії відділу Державної виконавчої
служби Голосіївського районного
управління юстиції в м. Києві
задовольнити повністю.

2. Визнати бездіяльність відділу
державної виконавчої служби
Голосіївського РУЮ у м. Києві
неправомірною.

3. Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Голосіївського РУЮ у
м. Києві винести Постанови про
закінчення виконавчого провадження №
31779394, № 34428834 та № 43121659 у зв'язку з
фактичним виконанням ТОВ
«Бадагоні-Україна» в повному обсязі
рішень згідно з виконавчими
документами.

4. Зобов'язати відділ державної
виконавчої служби Голосіївського РУЮ у
м. Києві зняти арешт з рахунків ТОВ
«Бадагоні-Україна», накладений згідно
Постанови Відділу державної
виконавчої служби Голосіївського РУЮ у
м. Києві про арешт коштів боржника від
19.05.2014 ВП № 43121659.

5. Ухвала може бути оскаржена у
встановленому законом порядку.

6. Копію ухвали розіслати сторонам та
Відділу Державної виконавчої служби
Голосіївського районного управління
юстиції у місті Києві.

Суддя
Головатюк Л.Д.