ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.12.14 Справа № 904/9173/14

За позовом Прокурора Довгинцівського
району м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в інтересах
держави в особі Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, м. Київ, Державного
підприємства "КРИВОРІЗЬКА
ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровської області

до житлово - будівельного кооперативу
"СПУТНИК-3", м. Кривий Ріг,
Дніпропетровської області

про стягнення 23 373,12 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання - помічник
судді

Представники:

Прокурор: Пономаренко А.Є., службове
посвідчення №023761 від 20.12.2013

від позивача-1: не з'явився

від позивача-2: Кожемятов К.М.,
довіреність №122/01 від 13.01.2014

від відповідача: Павліченко О.М.,
протокол №2 від 10.07.2011, довідка з
Єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України АБ
№725445 від 14.03.2013

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Довгинцівського району м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України (надалі -
Позивач-1), Державного підприємства
"КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ" (надалі -
Позивач-2) звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовною заявою до житлово -
будівельного кооперативу "СПУТНИК-3"
(надалі - Відповідач) про стягнення 29
873,12 грн. за договором №583
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 28.10.2013.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 24.11.2014
порушено провадження у справі, позовна
заява прийнята до розгляду.

15.12.2014 в судове засідання Прокурор
надав заяву, відповідно до якої
позовні вимоги були зменшені до 23 373,12
грн., з яких: 2 376,01 грн. - сума
інфляційних втрат, 381,62 грн., - сума 3%
річних, 2 475,46 - сума пені, 1 611,95 грн. -
сума 7% штрафу, 13 028,08 грн. - сума
основного боргу. Також Прокурор в
заяві просить припинити провадження у
справі в частині стягнення основної
заборгованості у розмірі 3500,00 грн.,
оскільки Відповідачем в процесі
розгляду справи вищевказану суму
було сплачено. На підтвердження
вказаних вище обставин Прокурор
долучив до матеріалів справи акт
звірки за спожиту теплову енергію за
період з 01.02.2014 по 31.03.2014, копію
банківської виписки за 10.12.2014. Заява
про зменшення позовних вимог прийнята
судом до розгляду, відповідно до
статті 22 Господарського
процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Прокурор посилається на невиконання
Відповідачем вимог діючого
законодавства та умов згаданого
договору, а саме - порушення строків
оплати за отриману теплову енергію в
гарячій воді за період лютий -
березень 2014 року. У підтвердження своїх
позовних вимог Прокурор надав суду
договір №583 купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді від 28.10.2013 з
додатками, акти здачі-прийняття
робіт (надання послуг) №1366 від 28.02.2014,
№2737 від 31.03.2014.

Прокурор керуючись п.п.6.3., 7.2.7.
названого договору, нормами
Господарського та Цивільного кодексів
України просить стягнути з
Відповідача, з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог,
заборгованість за спожиту теплову
енергію в сумі 13 028,08 грн., три
проценти річних у сумі 381,62 грн.,
інфляційні втрати в сумі 2 376,01 грн.,
пеню в сумі 2 475,46 грн., штраф в сумі 1
611,95 грн., провадження у справі в частині
стягнення 3 500,00 грн. просить припинити,
в зв'язку зі сплатою Відповідачем даної
суми заборгованості під час
провадження у справі.

Позивач - 2 підтримав позовні вимоги в
повному обсязі.

Позивач -1 - Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України - у
призначене на 15.12.2014 судове засідання
не з'явився, пояснень щодо причин
неприбуття в судове засідання не
надходило, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

В судовому засіданні, призначеному на
15.12.2014, Відповідач проти задоволення
позовних вимог заперечив, надав відзив
б/н від 12.12.2014 в якому зазначив, що
житлово - будівельний кооператив
"СПУТНИК-3" не має у своєму
розпорядженні інших коштів на оплату
комунальних послуг, крім тих, які
відповідно до законодавства повинні
сплачувати кінцеві споживачі, тобто
мешканці багатоквартирного будинку.

В судовому засіданні 15.12.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення Прокурора,
представників Позивача-2 та
Відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2013 державне підприємство
«КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (Позивач-2,
Теплопостачальна організація -
Позивач) та житлово-будівельний
кооператив "СПУТНИК-3" (Відповідач,
Споживач-Покупець) уклали договір №583
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді (надалі - Договір),
відповідно до умов якого
Теплопостачальна
організація-Продавець взяла на себе
зобов'язання постачати
Споживачеві-Покупцю теплову енергію в
гарячій воді в потрібних йому обсягах,
а Споживач-Покупець зобов'язався
оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим Договором (п.
1.1 Договору).

Відповідно до п.6.3. Договору, оплата за
теплову енергію здійснюється
Споживачем-Покупцем виключно
грошовими коштами відповідно до
встановлених тарифів шляхом 30
(тридцяти) відсоткової попередньої
оплати вартості планових обсягів
споживання теплової енергії за 5 (п'ять)
днів до початку здійснення
споживання. Решта 70 (сімдесят)
відсотків вартості планових обсягів
споживання теплової енергії
сплачується Споживачем-Покупцем
протягом місяця споживання теплової
енергії . Остаточний розрахунок за
фактично спожиту теплову енергію
здійснюється до 20-го числа місяця,
наступного за місяцем споживання
теплової енергії. Тариф на постачання
теплової енергії з 01.10.2011 складає 256,25
грн. за 1 Гкал з ПДВ.

Виходячи з наданих Прокурором
Договору, актів здачі-прийняття робіт
(надання послуг) №1366 від 28.02.2014, №2737 від
31.03.2014, Відповідачем в лютому -
березні 2014 року було одержано 151,1
Гкал теплової енергії, загальною
вартістю 38 719,08 грн. з ПДВ.

Таким чином, відповідно до п.4.1.
Договору, оплата за теплову енергію,
поставлену в лютому 2014 року мала бути
здійснена Відповідачем в строк до
20.03.2014, в березні 2014 року - до 20.04.2014.

Проте Відповідач, станом на дату
звернення Прокурора з позовом до суду,
оплату за поставлену теплову енергію
здійснив частково, в сумі 22191,00 грн.
Таким чином, заборгованість
Відповідача перед Позивачем-2, на
часзвернення з позовом до суду,
складала 16 528,08 грн.

В силу ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, умов
укладеного договору. Відповідно до
вимог ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

Прокурор та Позивач-2 в судовому
засіданні зазначили, що під час
розгляду даної справи господарським
судом, Відповідачем здійснена часткова
оплати заборгованості в сумі 3 500,00 грн.,
на підтвердження чого суду були надані
відповідні акт звірки за спожиту
теплову енергію за період з 01.02.2014 по
31.03.2014, копія банківської виписки від
10.12.2014.

Відповідно до п.4.4. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмету спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюванного акта державного чи
іншого органу тощо), якщо між сторонами
у зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне собою
відмову в позові, а не припинення
провадження справі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення суми основного боргу (16 528,08
грн.) підлягають частковому
задоволенню - в сумі 13 028,08 грн.;
провадження у справі в частині
стягнення 3 500,00 грн. підлягає
припиненню, оскільки оплата
заборгованості в сумі 3 500,00 грн. була
здійснена Відповідачем після
порушення провадження у даній справі
(що підтверджується наявними в справі
документами).

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

В зв'язку з порушенням Відповідачем
строків оплати за одержану теплову
енергію, Прокурор, Позивач-2 нарахували
3% річних в сумі 381,62 грн. за загальний
період прострочення з 21.03.2014 по 30.10.2014,
та інфляційні втрати в сумі 2 376,01 грн. за
загальний період прострочення квітень
- вересень 2014 року.

Враховуючи, що Прокурором та
Позивачем-2 доведено шляхом надання
належних доказів, що Відповідачем
допущено порушення строків
розрахунків за отриману теплову
енергію, перевіривши здійснений
Позивачем-2 розрахунок 3% річних та
інфляційних втрат, позовні вимоги в
цій частині також підлягають
задоволенню, а саме: підлягають
стягненню 3% річних в сумі 381,62 грн.,
інфляційні втрати в сумі 2 376,01 грн.

Згідно з п. 7.2.7. Договору, за порушення
строків сплати за отриману теплову
енергію стягується пеня не більше
подвійної облікової ставки НБУ, за які
допущено прострочення за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
(тридцяти) днів додатково стягується
штраф у розмірі семи відсотків
вказаної суми.

Позивач-2 нарахував 2 475,46 грн. пені у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми заборгованості за
загальний період прострочення з 21.03.2014
по 20.10.2014, та 1 611,95 грн. штрафу (7% від суми
заборгованості).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (п.6 ст.231 Господарського
кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений Позивачем-2 розрахунок пені,
штрафу відповідає обставинам справи та
приписам діючого законодавства, тому
вимоги Прокурора про стягнення з
Відповідача пені в сумі 2 475,46 грн. та
штрафу в сумі 1 611,95 грн. є
обґрунтованими.

В той же час, згідно ч. 3 ст. 551
Господарського процесуального кодексу
України, розмір неустойки може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до 3.17.4. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" №18 від 26.12.2011,
вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3
статті 83 ГПК), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

У резолютивній частині судового
рішення зазначається про часткове
задоволення позову і розмір суми
неустойки, що підлягає стягненню.
Судовий збір у разі зменшення судом
розміру неустойки покладається на
відповідача повністю, без урахування
зменшення неустойки.

Враховуючи те, що Відповідач є
некомерційною організацією, що
обслуговує домашні господарства,
відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру підприємств та
організацій України АБ №725445 від 14.03.2013
та статуту житлово - будівельного
кооперативу "СПУТНИК-3" та беручи до
уваги, що природний газ за договором
№583 купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 28.10.2013 постачається
виключно для надання населенню послуг
з опалення та гарячого водопостачання,
низьку платоспроможність населення,
яке звільнено від сплати пені за
несвоєчасні розрахунки за комунальні
послуги, вважаючи те, що Відповідачем
надано докази щодо вжиття заходів
направлених на стягнення в
примусовому порядку зі споживачів
заборгованості за отриману теплову
енергію, суд вважає за необхідне
зменшити розмір пені та штрафу до 50 %, та
призначити до стягнення з Відповідача
на користь Позивача 1 237,73 грн. пені та
805,96 грн. штрафу.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі підлягають стягненню
з Відповідача в дохід Державного
бюджету України.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, п.1-1 ч.1
ст.80, ст.ст. 82-85, 116, 117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в
частині стягнення з житлово -
будівельного кооперативу
"СПУТНИК-3" (50008, Дніпропетровська обл.,
місто Кривий Ріг, вулиця Космонавтів,
будинок 26, ) 3 500,00 грн.
(три тисячі п'ятсот гривень 00 грн.)
основного боргу.

Стягнути з житлово - будівельного
кооперативу "СПУТНИК-3" (50008,
Дніпропетровська обл., місто Кривий
Ріг, вулиця Космонавтів, будинок 26, ) на користь державного
підприємства «КРИВОРІЗЬКА
ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (50014, Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,
1, ) 13 028,08 грн. (тринадцять
тисяч двадцять вісім гривень 08 копійок)
основного боргу, 2 376,01 грн. (дві тисячі
триста сімдесят шість гривень 01
копійка) інфляційних втрат, 381,62 грн.
(триста вісімдесят одна гривня 62
копійки) 3% річних, 1 237,73 грн. (одна тисяча
двісті тридцять сім гривень 73 копійки)
пені, 805,96 грн. (вісімсот п'ять гривень 96
копійок) штрафу.

Стягнути з житлово - будівельного
кооперативу "СПУТНИК-3" (50008,
Дніпропетровська обл., місто Кривий
Ріг, вулиця Космонавтів, будинок 26, ) в дохід державного
бюджету України (одержувач - Управління
Державної Казначейської Служби
України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська, , банк
одержувача - відділення банку ГУДКУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012, р/р
3005, КБКД 22030001, призначення
платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ суду
03499891) 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім гривень 00 копійок)
судового збору.

Видати накази.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.12.2014.

Суддя А.Є. Соловйова