м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Скайбуд
М"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Український
лізинговий фонд"Треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача -
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу
Голубнича Ольга Василівна та Відділ
державної виконавчої служби
Гусятинського районного управління
юстиції у Тернопільській
областіпровизнання таким, що не
підлягає виконанню виконавчого напису
нотаріуса та про його скасування
Суддя Трофименко
Від позивача: Орлова О.В. по довіреності
№ б/н від 24.11.2014р.
Від відповідача:Орлова О.Г. - по
довіреності № 107 від 20.11.2014р.
Від третіх осіб: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю "Скайбуд М"
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
лізинговий фонд" про визнання таким, що
не підлягає виконанню виконавчого
напису нотаріуса та про його
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 15.10.2014 року порушено провадження у
призначено на 05.11.2014 року, а також
залучено до участі у справі приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу Голубнича Ольга
Василівна та Відділ державної
виконавчої служби Гусятинського
районного управління юстиції у
Тернопільській області в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 27.10.2014 року заяву товариства з
обмеженою відповідальністю "Скайбуд М"
про забезпечення позову задоволено,
зупинено, до набрання набрання рішення
у справі законної сили, стягнення на
підставі виконавчого напису
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу
Голубничої О.В. від 16.09.2014р.
зареєстрованого в реєстрі за №1618.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.11.2014р., відповідно до ст. ст.
27, 77, 86 Господарського процесуального
кодексу України, залучено до участі у
справі третьою особою , що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Тернопільській
область, м. Тернопіль, вул.
Грушевського, 8 та відкладено розгляд
справи на 01.12.2014р.
В судових засіданнях 01.12.2014 та 08.12.2014р.,
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено перерви до 08.12.2014р. та 15.12.2014р.
01.12.2014р. через загальний відділ
діловодства господарського суду міста
Києва від представника позивача
надійшла заява про зміну підстав
позову, відповідно до якої Товариства
з обмеженою відповідальністю "Скайбуд
М" зазначає наступне.
Порушення при вчиненні Виконавчого
напису вимог щодо зазначення предмета,
що підлягає витребуванню, у
відповідності із умовами Договору щодо
ідентифікації предмета лізингу,
оскільки при правильному зазначенні
необхідно викласти всі дані, що
дозволяють ідентифікувати предмет
лізингу у відповідності зі
Специфікацією, а VIN код - у
відповідності із Актом
прийому-передачі. Згідно викладених в
Виконавчому написі характеристик
предмета лізингу вважаємо за неможливе
повністю визначити предмет лізингу.
Таким чином такий Виконавчий напис не
підлягає виконанню і є таким, який слід
Оскаржуваний Виконавчий напис
вчинений без належних підстав, тобто
Відповідачем було подано документи для
вчинення нотаріальної дії, які
Згідно ст. 8 ЗУ «Про нотаріат» для
стягнення грошових ері або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Пере.чік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
Крім того, пунктом 13.6 Додатку 3 до
Договору передбачений чіткий порядок
надіслання будь-яких повідомлень
Сторін поштою. Але незважаючи на це
станом на дату- звернення до суду
Позивач не отримував жодних
повідомлень чи копії рахунка,
направленого Лізингоодержувачу, з
відміткою про несплату платежів.
Таким чином вважаємо, що нотаріус,
керуючись п. 1 Глави 13 Порядку повинен
був відмовити у вчиненні нотаріальної
дії, оскільки Відповідачем просто не
могло бути подано відомості
(інформацію) та документи, необхідні
для вчинення нотаріальної дії.
Відповідач звернувся за вчиненням
оскаржуваного Виконавчого напису
всупереч умовам Договору фінансового
В процесі провадження від представника
відповідача надійшов письмовий відзив
на позов, відповідно до якого
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Український
лізинговий фонд» повністю не
погоджується із заявленими позовними
вимогами з огляду на наступне.
19 лютого 2013 р. між ТОВ «Український
лізинговий фонд» та ТОВ «Скайбуд М»
було укладено Договір фінансового
лізингу № 839/02/13-В.
Відповідно до Договору лізингу
Лізингоодержувач повинен сплачувати
лізингові платежі в строки та у
розмірі, передбаченому Графіком
платежів, що є Додатком № 1 до Договору.
Однак, Лізингоодержувач порушив взяті
на себе зобов'язання щодо сплати
лізингових платежів, в зв'язку з чим
утворилася заборгованість, котра не
була погашена Лізингоодержувачем
З метою врегулювання спору 03.07.2014р.
Лізингодавцем на адресу
Лізингоодержувача, що вказана в
Договорі лізингу, було направлено
лнст-внмогу щодо сплати
заборгованості цінним листом з описом
та повідомленням про вручення. Даний
лист- вимога був отриманий
Лізингоодержувачем 11.07.2014р.
Незважаючи на спроби Лізингодавця
врегулювати спір, Лізингоодержувачем
було проігноровано лист Лізингодавця
та не задоволено його законних вимог.
Відповідно до п. 11.2. Загальних умов
Договору фінансового лізингу
Лізингодавець має право відмовитись
(розірвати) від Договору і зажадати
повернення предмету лізингу протягом
терміну вказаному у Повідомленні, з
моменту направлення відповідного
повідомлення, якщо: Лізингоодержувач
не сплатив лізинговий платіж (частково
або повністю) та прострочення сплати
становить понад 30 днів з дня настання
строку платежу, встановленого в
Графіку сплати лізингових платежів (п.
11.2.1. Договору лізингу). При цьому
Лізингодавеиь має право вилучити
Предмет лізингу у беззаперечному
порядку на підставі виконавчого напису
нотаріуса (п. 11.4. Договору лізингу).
Дані умови Договору лізингу прописані
у відповідності з Законом України «Про
фінансовий лізинг», а саме
кореспондуються з п. 2 ст. 7 «Відмова від
договору лізингу» Лізингодавець має
право відмовитися від договору лізингу
та вимагати повернення предмета
лізингу від Лізингоодержувача у
безспірному порядку на підставі
виконавчого напису нотаріуса, якщо
Лізингоодержувач не сплатив
лізинговий платіж частково або у
повному обсязі та прострочення сплати
становить більше 30 днів.
03.09.2014р. на адресу Лізингоодержувача, що
вказана в Договорі лізингу, було
направлено повідомлення про відмову
(розірвання) від Договору фінансового
лізингу (вих. № 511-УПК від 02.09.2014р.)
цінним листом з описом та
повідомленням про вручення, яким
Лізингодавець зобов'язав
Лізингоодержувача повернути Предмет
лізингу та всі належні документи і
приналежності протягом 7 днів. Дана
вимога була отримана
Лізингоодержувачем 15.09.2014р. однак не
була виконана Лізингоодержувачем
Враховуючи вищевказане, Лізингодавець
скористався своїм правом на вилучення
(повернення) предмету лізингу в
безспірному порядку на підставі
виконавчого напису нотаріуса, шляхом
подання заяви із зазначенням всієї
необхідної інформації у відповідності
з п.2 Глави 16 «Вчинення виконавчих
написів» Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012р. № 296/5 (далі -
Порядок № 296/5).
Згідно п.2.3. Глави 16 Порядку № 296/5
вчинення виконавчого напису в разі
порушення основного зобов'язання та
(або) умов іпотечного договору
здійснюється нотаріусом після спливу
тридцяти днів з моменту надісланих
іпотекодержателем повідомлень -
письмової вимоги про усунення порушень
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця.
Повідомлення вважається надісланим,
якщо є відмітка іпотекодавця на
письмовому повідомленні про його
отримання або відмітка поштового
відділення зв'язку про відправлення
повідомлення на вказану в іпотечному
Відповідно до вищевикладеному у даному
відзиві Лист-вимога щодо сплати
заборгованості та Повідомлення про
відмову (розірвання) від Договору
фінансового лізингу били направлені на
адресу Лізингоодержувача. що вказана в
Договорі лізингу, цінним листом з
описом та отримані Відповідачем згідно
повідомленням про вручення.
Дані листи (вимоги) разом з доказами їх
направлення Лізингоодержувачу на
вказану в Договорі лізингу адресу були
подані нотаріусу разом з заявою після
спливу тридцяти днів з моменту
надіслання Лізингоодержувачу.
Доводи Позивача щодо порушення
Відповідачем вимог п.2.3. Глави 16 Порядку
№ 296/5 є необгрунтованими та
безпідставними, так як обов'язок
Лізингодавця щодо надіслання
Лізингоодержувачу на адресу вказану в
Договорі лізингу письмової вимоги про
усунення порушень виконаний двічі, про
що свідчить відмітка поштового
відділення зв'язку на описах та чек про
відправлення повідомлення на вказану
договорі лізингу адресу, як це
передбачено п.2.3. Глави 16 Порядку № 296/5.
Однак Порядок № 296/5 не можна прямо
застосовувати до відносин фінансового
лізингу, так як цей документ регулює
порядок вчинення виконавчого напису
саме на іпотечному договорі, в той час
як вчинення виконавчого напису на
договорі фінансового лізингу прямо
передбачено нормами спеціального для
даних відносин нормативного документа
- Закон України «Про фінансовий
лізинг», в п.2 ст. 7 якого зазначено, що
Лізингодавець має право відмовитися
від договору лізингу та вимагати
повернення предмета лізингу від
Лізингоодержувача у безспірному
порядку на підставі виконавчого напису
нотаріуса, якщо Лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж частково або
у повному обсязі та прострочення
сплати становить більше 30 днів.
Договором фінансового лізингу також
прямо передбачено право на вилучення
Предмету лізингу у беззаперечному
порядку на підставі виконавчого напису
нотаріуса (п. 11.4. Договору лізингу).
Крім того п.13.6. Загальних умов Договору
лізингу Сторонами погоджено механізм
направлення одна-одній будь-яких
листів та визначено, що саме вважається
доказом належного відправлення, а саме
передбачено, що всі повідомлення,
вимоги або інша кореспонденція
направляються Стороні поштою
рекомендованим або цінним листом або
кур'єрською доставкою з повідомленням
про вручення. У разі, якщо
Лізингоодержувач змінить
місцезнаходження/місцепроживання
та/або фактичну адресу (які вказані в п.2
Договору), всі повідомлення і інша
кореспонденція, направлена
Лізингодавцем на адресу
Лізингоодержувача, зазначену у цьому
Договорі, вважаються належним чином
відправленими Лізингодавцем та
отриманими Лізингоодержувачем. При
цьому достатнім доказом направлення
Сторонами одна одній повідомлень,
вимог та іншої кореспонденції є
поштова квитанція (касовий чек) про
направлення рекомендованого листа чи
повідомлення про вручення (у разі
направлення кур 'єром).
Загальними умовами Договору лізингу
(пп. 6.2.4.1. пункту 6.2.4.) передбачено
обов'язок Лізингоодержувача надавати
Лізингодавцю протягом 5 календарних
днів у письмовій формі з додаванням
підтверджуючих документів інформацію
про зміни в установчих документах (у
організаційно-правової форми, назви,
місцезнаходження або фактичної адреси,
основного напрямку діяльності,
банківських реквізитів, складу
засновників, виконавчого органу).
Тому твердження Позивача щодо
неотримання листа-вимоги та
повідомлення про розірвання Договору
лізингу є безпідставним, адже
повідомлення про вручення даних листів
за адресою вказаною в Договорі лізингу
є достатнім доказом отримання листів.
Отже, згідно вищевикладеного
Виконавчий напис, посвідчений
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу
Голубничою О.В. від 16.09.2014р.,
реєстраційний номер 1618, вчинений
згідно чинного законодавства і
08.12.2014р., через загальний відділ
діловодства господарського суду міста
Києва від представника позивача
надійшло клопотання про призначення по
експертизи, для з'ясування наступних
питань: «Чи надано нотаріусу, який
вчинив оскаржуваний виконавчий напис,
докази наявності безспірної
заборгованості за договором
фінансового лізингу № 839/02/13-В від
19.02.2014р., що укладений між сторонами? Чи
дійсно така заборгованість
розрахована вірно і є безспірною? Який
розмір заборгованості позивача перед
відповідачем за період 22.06.2014р. по
В наступному судовому засіданні
представник позивача відмовився від
поданого клопотання.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача в даному
судовому засіданні заперечував проти
позову з підстав викладених у відзиві.
У судовому засіданні 15.12.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва, -
Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
Частина 2 статті 509 ЦК України
передбачає, що зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
З матеріалів справи вбачається, що
19.02.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Український
лізинговий фонд" (лізингодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Скайбуд М"
(лізингоодержувач) укладено договір
фінансового лізингу №839/02/13-В.
Відповідно до ч.1 статті 292 ГК України
лізинг - це господарська діяльність,
спрямована на інвестування власних чи
залучених фінансових коштів, яка
полягає в наданні за договором лізингу
однією стороною (лізингодавцем) у
виключне користування другій стороні
(лізингоодержувачу) на визначений
строк майна, що належить лізингодавцю
або набувається ним у власність
(господарське відання) за дорученням чи
погодженням лізингоодержувача у
відповідного постачальника (продавця)
майна, за умови сплати
лізингоодержувачем періодичних
лізингових платежів.
Згідно ч.1 статті 806 ЦК України за
договором лізингу одна сторона
(лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).
Відповідно до статті 1 Закону України
"Про фінансовий лізинг" фінансовий
лізинг - це вид цивільно-правових
відносин, що виникають із договору
фінансового лізингу.
За договором фінансового лізингу (далі
- договір лізингу) лізингодавець
набуває у власність і передає на умовах
фінансового лізингу в платне
володіння і користування з правом
викупу майно (далі по тексту «предмет
лізингу»), найменування і
характеристики якого вказані в
Специфікації (додаток № 2 до договору),
а лізингоодержувач зобов'язується
прийняти предмет лізингу, оплачувати
лізингові платежі, зазначені в графіку
внесення лізингових платежів (додаток
№ 1 до договору), а також інші платежі
відповідно до умов даного договору.
Згідно умов договору
лізингоодержувачу було передано
предмет лізингу, а саме напівпричіп BODEX
реєстраційний номер АА7663 ХО, вартістю
Відповідно до п. 2.1 договору, всі
платежі за договором лізингоодержувач
зобов'язаний здійснювати в
національній валюті України шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок лізингодавця.
Лізингоодержувач зобов'язаний
оплачувати лізингові платежі
незалежно від виставлення та отримання
рахунків лізингодавця, у разі
необхідності, рахунки на оплату можуть
надаватись лізингодавцем по факсу
та/або e-mail лізингоодержувача.
Загальна сума лізингових платежів на
дату укладення договору визначається
пунктом 8.1 договору і може змінюватися
відповідно до умов цього договору.
Порядок, розмір та терміни оплати
лізингоодержувачем лізингових
платежів встановлюються в графіку
платежів (додаток № 1 до договору) (п.2.2
Відповідно до п. 11.2. Загальних умов
Договору фінансового лізингу
Лізингодавець має право відмовитись
(розірвати) від Договору і зажадати
повернення предмету лізингу протягом
терміну вказаному у Повідомленні, з
моменту направлення відповідного
повідомлення, якщо: Лізингоодержувач
не сплатив лізинговий платіж (частково
або повністю) та прострочення сплати
становить понад 30 днів з дня настання
строку платежу, встановленого в
Графіку сплати лізингових платежів (п.
11.2.1. Договору лізингу).
Як встановлено судом, у зв'язку з
несплатою позивачем лізингових
платежів та наявністю у останнього
простроченої заборгованості перед
лізингодавцем за договором відповідач
повідомленням вих. №511-УПК від 02.09.2014
року повідомив позивача про розірвання
договору та вимагав протягом 7 днів з
моменту направлення даного
повідомлення повернути предмет
лізингу лізингодавцю.
Відповідно до п.11.4 договору, у разі якщо
протягом 20 календарних днів від дати
направлення лізингоодержувачу
повідомлення згідно п. 11.3. загальних
умов, лізингоодержувач не усуне
визначені в повідомленні порушення або
не викупить предмет лізингу, сплативши
лізингодавцю суму викупу згідно п 8.5.
загальних умов, лізингодавець
направляє на юридичну адресу
лізингоотримувача цінний лист з описом
вкладення або вручає нарочно
повідомлення про відмову від договору
(його розірвання) і поверненні предмета
лізингу із зазначенням терміну та
місця його передачі лізингодавцю.
Лізингоодержувач зобов'язаний за свій
кошт, протягом терміну, передбаченого в
повідомленні, повернути предмет
лізингу лізингодавцю за адресою
вказаною в повідомленні.
При цьому у разі відмови
лізингоодержувача від передачі
(повернення) предмета лізингу
лізингодавцю, лізингодавець має право
самостійно вилучити предмет лізингу з
місця зберігання/знаходження або
ремонту без будь-яких дозволів
лізингоодержувача (у тому числі, але не
виключно, у беззаперечному порядку на
підставі виконавчого напису нотаріуса
або відповідного рішення суду) з
покладанням на лізингоодержувача
Зазначена вимога була отримана
представником Товариства з обмеженою
відповідальністю "Скайбуд М", але
залишена позивачем без відповіді та
За таких обставин, відповідач
звернувся до приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу Голубничої О.В. із заявою про
вчинення виконавчого напису.
16.09.2014 року приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Голубничою О.В. вчинено
виконавчий напис № 1618 про вилучення та
повернення лізингоодержувачем -
товариства з обмеженою
відповідальністю "Скайбуд М" на користь
лізингодавця - товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
лізинговий фонд" об'єктів
фінансового лізингу, та які підлягають
поверненню за невиплачені лізингові
платежі за період з 22.06.2014р. по 15.09.2014р. у
розмірі 39 249,57 грн.
За вказаним виконавчим написом
відділом державної виконавчої служби
Гусятинського районного управління
юстиції у Тернопільській області було
відкрито виконавче провадження.
Пунктом 4 частини 1 статті 10 Закону
України "Про фінансовий лізинг"
передбачено право лізингодавця
вимагати розірвання договору та
повернення предмета лізингу у
передбачених законом та договором
Відповідно до частини 2 статті 7 Закону
України "Про фінансовий лізинг"
лізингодавець має право відмовитися
від договору лізингу та вимагати
повернення предмета лізингу від
лізингоодержувача у безспірному
порядку на підставі виконавчого напису
нотаріуса, якщо лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж частково або
у повному обсязі та прострочення
сплати становить більше 30 днів.
Відповідно до статті 87 Закону України
"Про нотаріат" та п. 1.1 глави 16 розділу ІІ
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України
від 22.02.2012 р. № 296/5 (далі - Порядок) для
стягнення грошових сум або
витребування від боржника майна
нотаріуси вчиняють виконавчі написи на
документах, що встановлюють
заборгованість. Перелік документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів,
встановлюється Кабінетом Міністрів
Відповідно до статті 88 Закону України
"Про нотаріат" нотаріус вчиняє
виконавчі написи, якщо подані
документи підтверджують безспірність
заборгованості або іншої
відповідальності боржника перед
стягувачем та за умови, що з дня
виникнення права вимоги минуло не
більше трьох років, а у відносинах між
підприємствами, установами та
організаціями -не більше одного року.
Відповідно до п.п. 3.2, 3.5 Порядку
безспірність заборгованості
підтверджують документи, передбачені
Переліком документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
При вчиненні виконавчого напису
нотаріус повинен перевірити, чи подано
на обґрунтування стягнення документи,
зазначені у Переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів, затвердженому постановою
Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №
У пункті 8 Переліку документів, за якими
стягнення заборгованості провадиться
у безспірному порядку на підставі
виконавчих написів нотаріусів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 29 червня 1999 року
№ 1172 наведений перелік документів
необхідний для одержання виконавчого
напису при повернені об'єкта лізингу,
а) оригінал договору лізингу;
б) засвідчена лізингодавцем копія
рахунка, направленого
лізингоодержувачу, з відміткою про
несплату платежів після вручення
письмового повідомлення.
Тобто, нотаріус при вчиненні
виконавчого напису не перевіряє
безспірність заборгованості, не
встановлює права та обов'язки
учасників правовідносин, а лише
перевіряє наявність документів, за
якими стягнення проводиться у
безспірному порядку.
З матеріалів справи вбачається, що на
виконання зазначених вимог відповідач
надав нотаріусу наступні документи:
- відповідну заяву № б/н від 15.09.2014 р.;
- договір фінансового лізингу № 839/02/13-В
від 19 лютого 2013 р.;
- копія листа-вимоги вих. № 131-УПК від
- доказ відправки листа-вимоги
- повідомлення про відмову (розірвання)
від договору вих. № 511-УПК від 02.09.2014 р.
доказ відправки повідомлення про
відмову (розірвання) від договору
- довідка про стан взаєморозрахунків
станом на 15.09.2014 р. завірені копії
неоплачених рахунків;
- Виписка з ЄДР юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців ТОВ
"Український лізинговий фонд» серія АГ
№633568;
- Довідка №689068 з Єдиного державного
реєстру підприємств та організацій
Статут ТОВ «Український лізинговий
фонд» (нова редакція).
Таким чином, відповідно до вимог
чинного законодавства, на час вчинення
оскаржуваного виконавчого напису
відповідачем було надано приватному
нотаріусу - Голубничій О.В. всі
документи, які вимагає чинне
законодавство та які були доказом
безспірності заборгованості за
прострочення виконання позивачем
зобов'язання за договором фінансового
лізингу № 839/02/13-В від 19.12.2013 року.
Обов'язковість надання інших
документів для вчинення виконавчого
напису про повернення об'єкту лізингу
законодавством не передбачено, а
відтак у нотаріуса були відсутні
підстави для відмови у вчинені спірної
Таким чином, суд встановив, що
заборгованість позивача перед
відповідачем на час вчинення
виконавчого напису була безспірною, та
нотаріус діяв у межах норм чинного
законодавства України.
Враховуючи вищевказане, вимоги
позивача про визнання виконавчого
напису № 1618 від 16.09.2014 року таким, що не
підлягає виконанню, визнаються судом
безпідставними та такими, що не
підлягають задоволенню.
Крім того, суд зазначає, що посилання
позивача на підпункт 2.3 пункту 2 глави 16
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженого
наказом Міністерства юстиції України
№296/5 від 22.02.2012 року, в якому визначено,
що вчинення виконавчого напису в разі
порушення основного зобов'язання та
(або) умов іпотечного договору
здійснюється нотаріусом після спливу
тридцяти днів з моменту надісланих
іпотекодержателем повідомлень -
письмової вимоги про усунення порушень
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, є
неправомірним, оскільки стосуються
договору іпотеки та основного
зобов'язання, що ним забезпечується, та
не має жодного відношення до відносин,
що виникають в результаті укладення
договору фінансовго лізингу.
Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
На підставі заяви позивача, ухвалою
господарського суду міста Києва від
27.10.2014 року було вжито заходи до
забезпечення позову шляхом зупинення,
до набрання рішення у справі законної
сили, стягнення на підставі
виконавчого напису приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу Голубничої О.В.
від 16.09.2014р. зареєстрованого в реєстрі
за № 1618.
Відповідно до статті 68 ГПК України
питання про скасування забезпечення
позову вирішується господарським
судом, що розглядає справу, із
зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.
Як зазначено в п. 10 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову", враховуючи, що забезпечення
позову застосовується як гарантія
задоволення законних вимог позивача,
господарський суд не повинен
скасовувати вжиті заходи до виконання
рішення або зміни способу його
виконання, за винятком випадків, коли
потреба у забезпеченні позову з тих чи
інших причин відпала або змінились
певні обставини, що спричинили
застосування заходів забезпечення
позову, або забезпечення позову
перешкоджає належному виконанню
судового рішення.

Враховуючи те, що позовні вимоги
товариства з обмеженою
відповідальністю "Скайбуд М" не
підлягають задоволенню, тому заходи
забезпечення позову, вжиті ухвалою
господарського суду міста Києва від
27.10.2014 р., підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, 49, 68, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Заходи до забезпечення позову вжиті
ухвалою господарського суду м. Києва
від 27.10.2014 року у справі № 910/22116/14
скасувати.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 18.12.2014р.

СуддяТрофименко Т.Ю.