ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Справа № 924/808/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого -Білошкап О.В.,
суддів -Запорощенка М.Д., Погребняка
В.Я.,за участю представників:

ПАТ "Хмельницький цукровий завод" -
Краснокутської Н.М.,

ДПІ у м. Хмельницькому - Паукової А.П.,

арбітражного керуючого Мирутенка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Хмельницький цукровий завод" на
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.11.2014 та
ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 16.10.2014 у
справі №924/808/14 за заявою Державної
податкової адміністрації у м.
Хмельницькому Головного управління
Міндоходів у Хмельницькій області про
визнання банкрутом Публічного
акціонерного товариства "Хмельницький
цукровий завод", -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Хмельницької області від 16.10.2014 року
порушено провадження у справі № 924/808/14
(суддя Радченя Д.І.) про банкрутство
Публічного акціонерного товариства
"Хмельницький цукровий завод", визнано
вимоги ініціюючого кредитора ДПІ у м.
Хмельницькому до боржника в сумі 532816,53
грн., введено мораторій на задоволення
вимог кредиторів боржника, введено
процедуру розпорядження майном
боржника та призначено розпорядником
майна арбітражного керуючого
Мирутенка М.М., тощо.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.11.2014 (колегія
суддів: Тимошенко О.М. - головуючий,
Демидюк О.О., Огороднік К.М.) апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Хмельницький цукровий
завод" залишено без задоволення,
ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 16.10.2014
залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство
"Хмельницький цукровий завод"
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від
11.11.2014 та ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 16.10.2014
скасувати, а справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції на
стадію прийняття заяви про порушення
провадження по справі, посилаючись на
порушення судами попередніх інстанцій
норм матеріального та процесуального
права, зокрема, ст. ст. 1,10,11 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та ст. 43 ГПК
України.

Заслухавши доповідь судді Білошкап
О.В., вислухавши пояснення
представників ПАТ "Хмельницький
цукровий завод", ДПІ у м. Хмельницькому
та арбітражного керуючого Мирутенка
М.М., перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів прийшла до висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
06.06.2014 року Державна податкова
інспекція у м. Хмельницькому Головного
управління Міндоходів у Хмельницькій
області звернулась до господарського
суду Хмельницької області з заявою про
порушення провадження у справі про
банкрутство Публічного акціонерного
товариства „Хмельницький цукровий
завод" на підставі ст.ст. 7, 9, 10, 11 Закону
України „Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", посилаючись
на заборгованість боржника перед ДПІ у
м. Хмельницькому (основний платіж разом
з пенею), яка загалом складає 1 094 114,65
грн., а саме: по земельному податку з
юридичних осіб (основний платіж) в сумі
1093896,84грн., яка підтверджується
податковими деклараціями з плати за
землю за 2012 рік від 20.02.2012р. та за 2013 рік
від 19.02.2013 р. та 217,81грн. пеня.

Приймаючи рішення про порушення
провадження у даній справі, суд першої
інстанції, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
висновку про наявність підстав для
порушення справи про банкрутство
Публічного акціонерного товариства
"Хмельницький цукровий завод", оскільки
загальна сума сукупних безспірних
вимог ДПІ у м. Хмельницькому до
боржника складає понад триста
мінімальних розмірів заробітної плати
і не сплачена боржником у встановлений
для її погашення строк, що є достатньою
підставою для порушення провадження у
справі про банкрутство ПАТ
"Хмельницький цукровий завод".

Однак, з такими висновками судів
попередніх інстанцій колегія суддів
Вищого господарського суду України не
погоджується з наступних обставин.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, звертаючись із заявою про
порушення справи про банкрутство, ДПІ у
м. Хмельницькому на підтвердження
безспірності своїх грошових вимог до
боржника надала копії рішень
Хмельницького окружного
адміністративного суду по справам
№822/719/14 та №822/2888/13-а, якими задоволено
позовні вимоги ДПІ у м.Хмельницькому
про стягнення податкового боргу з ПАТ
"Хмельницький цукровий завод" в сумі
1098114,32 грн. , виконавчий лист від 25.07.2013р.
по справі № 822/2888/13-а, який постановою
Першого міського відділу ДВС
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції від 13.12.2013 року
повернуто стягувачу, та копії
інкасових доручень до банків,
оформлених протягом 2013-2014 р.р. для
примусового стягнення коштів з
боржника в рахунок погашення
податкового боргу в сумах 565297 грн. 79
коп. (згідно постанови ХОАС від 20.03.2014 р.
№ 822/719/14) та 532816,53 грн. (згідно постанови
ХОАС від 25.07.2013 р. № 822/2888/13-а).

Надавши правову оцінку поданим ДПІ у м.
Хмельницькому документам та
врахувавши вимоги ст. 95 Податкового
кодексу України, суди попередніх
інстанцій дійшли висновку, що в даному
випадку підтвердженням безспірності
вимог кредитора та
неплатоспроможності боржника в
контексті положень Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" є
встановлений законодавством інший
порядок примусового виконання рішення.
Отже подані заявником докази (видані на
виконання судового рішення інкасові
доручення) свідчать про здійснення
примусового виконання рішення суду
щодо стягнення безспірної суми
заборгованості та неможливість їх
виконання внаслідок відсутності
коштів боржника.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Цей Закон має пріоритет перед іншими
законодавчими актами України у
регулюванні відносин, пов'язаних з
банкрутством суб'єктів
підприємницької діяльності, за
винятком випадків, передбачених цим
Законом.

Відповідно до ч.3 ст. 10 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
справа про банкрутство порушується
господарським судом, якщо безспірні
вимоги кредитора (кредиторів) до
боржника сукупно становлять не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати, які не були
задоволені боржником протягом трьох
місяців після встановленого для їх
погашення строку, якщо інше не
передбачено цим Законом.

Безспірність вимог кредитора повинна
підтверджуватись документами, які
кредитор зобов'язаний додати до заяви
про порушення справи про банкрутство.

Так, безспірні вимоги кредиторів - це
грошові вимоги кредиторів,
підтверджені судовим рішенням, що
набрало законної сили, і постановою про
відкриття виконавчого провадження,
згідно з яким відповідно до
законодавства здійснюється списання
коштів з рахунків боржника. До складу
цих вимог, у тому числі щодо сплати
податків, зборів (обов'язкових
платежів), не включаються неустойка
(штраф, пеня) та інші фінансові санкції.

Отже, необхідною умовою для порушення
справи про банкрутство є наявність
безспірних вимог кредитора до
боржника, які становлять не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати, які не були
задоволені боржником протягом трьох
місяців після встановленого для їх
погашення строку.

При цьому, саме відкриття виконавчого
провадження шляхом винесення
відповідної постанови є тією
обставиною, з якою пов'язується
безспірність вимог кредитора. В іншому
порядку безспірність вимог кредитора
не може бути підтверджена.

Відповідно, і встановлений Законом
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" трьохмісячний
строк починає свій відлік після
пред'явлення виконавчих документів до
виконання до державної виконавчої
служби та відкриття виконавчого
провадження.

Згідно ст. 10 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
право на звернення до господарського
суду із заявою про порушення справи про
банкрутство мають боржник, кредитор.

Відповідно до статті 11 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
заява про порушення провадження у
справі про банкрутство подається
боржником або кредитором у письмовій
формі та повинна містити перелік
документів, що додаються до заяви,
зокрема, докази того, що сума
безспірних вимог кредитора
(кредиторів) сукупно становить не менше
трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати, якщо інше не
передбачено цим Законом; рішення суду
про задоволення вимог кредитора, що
набрало законної сили; відповідна
постанова органу державної виконавчої
служби про відкриття виконавчого
провадження з виконання вимог
кредитора.

Також пунктом 3 частини 7 статті 11
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" передбачено,
що до заяви кредитора - органу доходів і
зборів чи інших органів, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння податків і
зборів (обов'язкових платежів),
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування,
додаються докази вжиття заходів до
отримання відповідної заборгованості
у встановленому законодавством
порядку.

Згідно частини 1 статті 15 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" господарський
суд не пізніше п'яти днів з дня
надходження до господарського суду
заяви про порушення справи про
банкрутство повертає її та додані до
неї документи без розгляду, якщо,
зокрема, заявник-кредитор не подав
доказів неспроможності боржника
виконати свої грошові зобов'язання
перед кредиторами в розмірі,
визначеному частиною третьою статті 10
цього Закону, протягом трьох місяців
після відкриття виконавчого
провадження, якщо інше не передбачено
цим Законом.

Відповідно до статті 16 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
перевірка обґрунтованості вимог
заявника, а також з'ясування наявності
підстав для порушення провадження у
справі про банкрутство здійснюються
господарським судом у підготовчому
засіданні, яке проводиться в порядку,
передбаченому цим Законом. Якщо справа
порушується за заявою кредитора,
господарський суд перевіряє
обґрунтованість його вимог, їх
безспірність, вжиття заходів щодо
примусового стягнення за цими вимогами
в порядку виконавчого провадження.

Суд відмовляє в порушенні провадження
у справі про банкрутство якщо, зокрема,
заявником не доведено наявності
підстав для порушення провадження у
справі про банкрутство, відсутня хоча б
одна з підстав, передбачених частиною
третьою статті 10 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ
у м. Хмельницькому до заяви про
порушення провадження по справі про
банкрутство ПАТ "Хмельницький
цукровий завод" надала копії судових
рішень по справам №822/719/14 та №822/2888/13-а,
якими задоволено позовні вимоги ДПІ у
м.Хмельницькому про стягнення
податкового боргу з ПАТ "Хмельницький
цукровий завод" в сумі 1098114,32 грн. ,
виконавчий лист від 25.07.2013р. по справі №
822/2888/13-а, та копії інкасових доручень
до банків.

Постанови органів державної
виконавчої служби про відкриття
виконавчого провадження на виконання
вказаних судових рішень в
підтвердження того, що вимоги ДПІ до
боржника не були задоволені боржником
протягом трьох місяців після
встановленого для їх погашення строку,
як це вимагає ч.2 ст. 11 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ДПІ у м.Хмельницькому не надала.

Оскільки саме з фактичним відкриттям
виконавчого провадження органами
державної виконавчої служби,
законодавець пов'язує початок перебігу
трьохмісячного строку незадоволення
вимог ініціюючого кредитора, як однієї
з передумов для порушення провадження
у справі про банкрутство, лише судове
рішення за відсутності виданого на
його підставі виконавчого документа та
постанови органу Державної виконавчої
служби про відкриття виконавчого
провадження не може бути
підтвердженням безспірності грошових
вимог.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України не погоджується з
висновками судів попередніх інстанцій
про безпідставність відкриття
виконавчого провадження в порядку,
передбаченому Законом України "Про
виконавче провадження", з огляду на те,
що чинне законодавство передбачає
окремий порядок примусового виконання
судових рішень про стягнення коштів в
рахунок погашення податкового боргу,
оскільки дані висновки не відповідають
поняттю безспірних вимог кредиторів,
якими згідно частини 3 статі 10 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" є грошові
вимоги кредиторів, підтверджені
судовим рішенням, що набрало законної
сили, і постановою про відкриття
виконавчого провадження, згідно з яким
відповідно до законодавства
здійснюється списання коштів з
рахунків боржника.

Отже, порушуючи провадження у даній
справі про банкрутство, суд першої
інстанції належним чином не перевірив
чи є вимоги ініціюючого кредитора - ДПІ
у м.Хмельницькому за своєю правовою
природою безспірними в розумінні ст.
ст. 1, 10,11 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Переглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК
України та погодившись з висновком
суду першої інстанції про наявність
підстав для порушення провадження у
справі, суд апеляційної інстанції
також не врахував зазначені вимоги
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" щодо
необхідності надання ДПІ у
м.Хмельницькому на момент подачі заяви
до суду належних доказів, які
підтверджують безспірність іі вимог до
боржника, в той час як наявність саме
безспірних вимог кредитора до боржника
є необхідною умовою для порушення
справи про банкрутство.

Відповідно до чинного законодавства
рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до статті 111-7 ГПК України
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або в постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене та враховуючи
вимоги ст. 111-9 ГПК України, колегія
суддів прийшла до висновку, що суди
попередніх інстанцій припустились
порушень норм процесуального права,
які унеможливлюють встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення справи, тому
постанова Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.11.2014 та
ухвала господарського суду
Хмельницької області від 16.10.2014
підлягають скасуванню, а справа -
передачі на розгляд до господарського
суду Хмельницької області.

При новому розгляді справи суду першої
інстанції належить перевірити з
урахуванням зазначених вимог
законодавства про банкрутство та
процесуального права наявність
підстав для порушення провадження у
справі про банкрутство ПАТ
"Хмельницький цукровий завод", дати
належну оцінку зібраним по справі
доказам, доводам та запереченням
сторін і в залежності від
встановленого та вимог закону
постановити законне та обґрунтоване
рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Хмельницький
цукровий завод" задовольнити.

Постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.11.2014 та
ухвалу господарського суду
Хмельницької області від 16.10.2014 у
справі №924/808/14 скасувати.

Справу №924/808/14 передати на розгляд до
господарського суду Хмельницької
області.

Головуючий: Білошкап О.В.
Судді:Запорощенко М.Д. Погребняк В.Я.