ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.12.14р. Справа № 904/7791/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Катерпіллар
Файненшл Україна", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 1 979 602,33 грн.

Суддя Турчин С.О.

Секретар судового засідання Сергієнко
П.М.

Представники:

від позивача - Ніконенко А.Г. дов. від
12.03.14р.

від відповідача - не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Катерпіллар
Файненшл Україна" звернулося з позовом
до товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" про
стягнення 1 979 602,33 грн. та зобов'язання
передати товариству з обмеженою
відповідальністю "КАТЕРПІЛЛАР
ФАЙНЕШНЛ УКРАЇНА" гідравлічний
екскаватор Caterpillar, модель 365 FS, серійний
номер САТ0365CCPAR00269, кількістю 1 шт. у 10-
денний строк з моменту набрання
рішенням суду законної сили.

Ухвалою господарського суду від 07.10.14р.
порушено провадження у справі,
прийнято позовну заяву до розгляду,
призначено судове засідання на 28.10.14р.

28.10.14р. представником відповідача
подано клопотання про відкладення
розгляду справи.

28.10.14р. позивачем подано клопотання про
відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду від 29.10.14р.
відкладено розгляд справи на 18.11.14р.

17.11.14р. позивачем подано клопотання про
відкладення розгляду справи.

18.11.14р. в судове засідання з'явився
повноважний представник позивача. За
результатами судового засідання
розгляд справи відкладено до 02.12.14р.

02.12.14р. в судове засідання з'явився
повноважний представник позивача. Крім
того, представником відповідача подано
клопотання про відкладення розгляду
справи. Представником позивача подано
клопотання про продовження строку
розгляду спору. За результатами
судового засідання продовжено строк
розгляду спору до 22.12.14р. та розгляд
справи відкладено до 17.12.14р.

16.12.14р. позивачем подано клопотання про
відкладення розгляду справи.

17.12.14р. в судове засідання з'явився
повноважний представник позивача.

Позивачем подано заяву про уточнення
позовних вимог та вказано на
необхідність стягнення 1 720 931,38 -
заборгованість за лізинговими
платежами, 225 396,86грн. - пеня, 33 180,61 - 3%
річних; зобов'язати товариство з
обмеженою відповідальністю "ПРОСКО
РЕСУРСИ" передати товариству з
обмеженою відповідальністю
"КАТЕРПІЛЛАР ФАЙНЕШНЛ УКРАЇНА"
гідравлічний екскаватор Caterpillar, модель
365 FS, серійний номер САТ0365CCPAR00269,
кількістю 1 шт. у 10- денний строк з
моменту набрання рішенням суду
законної сили.

Суд відмовляє в задоволенні клопотання
відповідача про відкладення розгляду
справи. Розгляд справи вже відкладався
тричі саме за клопотанням відповідача
від 28.10.14р., 17.11.14р., 02.12.14р. і по справі
закінчується законодавчо встановлений
строк вирішення спору відповідно до
вимог ст. 69 Господарського
процесуального кодексу України. Крім
того, відсутні докази на підтвердження
поважності причин неявки у судове
засідання представника. До того ж
матеріалів справі цілком достатньо для
розгляду справи по суті.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. У разі присутності
сторони або іншого учасника судового
процесу в судовому засіданні протокол
судового засідання, в якому
відображені відомості про явку сторін
(пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Сторони належним чином повідомлені про
час та місце судового засідання, що
підтверджується поштовими
повідомленнями, які повернулися на
адресу господарського суду з
відмітками про отримання ухвал суду
повноважними представниками сторін та
відомостями відображеними в протоколі
судового засідання.

Згідно зі ст. 75 ГПК України за
результатами судового засідання
справу було розглянуто за участю
повноважного представника позивача за
наявними в ній матеріалами та
оригіналами документів наданих
позивачем додатково на вимоги суду в
судове засідання в обґрунтування своїх
позовних вимог.

В судовому засіданні, в порядку ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено вступну та
резолютивну частину рішення та
представника позивача повідомлено про
дату складення повного тексту рішення.

Фіксація судового процесу технічними
засобами не проводилася.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

2 грудня 2010 року між товариством з
обмеженою відповідальністю
«Катерпіллар Файненшл Україна»
(Лізингодавець) та товариством з
обмеженою відповідальністю «ПРОСКО
РЕСУРСИ» (Лізингоодержувач) було
укладено договір фінансового лізингу
№UA19L-10-02 (далі - договір лізингу).

Відповідно до пункту 2.1 договору
фінансового лізингу лізингодавець
зобов'язується придбати у продавця у
власність предмет лізингу, зазначений
у додатку № 1 до даного договору, і
надати його лізингоодержувачу в
тимчасове володіння й користування для
підприємницьких цілей, за плату, на
строк і на інших умовах, зазначених у
цьому договорі й загальних умовах, з
переходом права власності на предмет
лізингу до лізингоодержувача за умови
дотримання відповідних вимог,
встановлених загальними умовами.
Загальні умови договорів фінансового
лізингу № UA06L-09 є невід'ємною частиною
договору лізингу.

Предметом лізингу за договором є
гідравлічний екскаватор Caterpillar модель
365 CL FS, що був у використанні, 2008 року
випуску, що зазначено в специфікації,
яка є додатком № 1 до договору лізингу.

Пунктом 4.1 договору лізингу
встановлено, що загальна сума
лізингових платежів за договором
складається з:

а) відшкодування вартості предмета
лізингу (основного боргу
лізингоодержувача);

б) процентів, збільшених відповідно до
пункту 4.4 договору лізингу.

Згідно з п. 4.5 договору, порядок оплати
лізингових платежів, лізингоодержувач
сплачує лізингові платежі в розмірі,
передбаченому додатком № 3 до договору
лізингу, збільшеному відповідно до
пункту 4.4 цього договору, не пізніше
кінцевої дати сплати лізингових
платежів.

За 5 банківських днів до кінцевої дати
сплати лізингових платежів у
відповідному періоді нарахування
лізингодавець надсилає
лізингоодержувачеві рахунок-фактуру
на вказану в цьому договорі електронну
пошту або за допомогою факсимільного
зв'язку.

09.12.10р. між сторонами була укладена
додаткова угода №1 до договору лізингу
з уточненим загальним графіком
платежів.

27.02.13р. сторонами була укладена
додаткова угода № 2 до договору
лізингу, яка містить чинний на
сьогоднішній день уточнений загальний
графік платежів.

Суд вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги з таких
підстав.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать (ст. 174
Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 806 Цивільного
кодексу України за договором лізингу
одна сторона (лізингодавець) передає
або зобов'язується передати другій
стороні (лізингоодержувачеві) у
користування майно, що належить
лізингодавцю на праві власності і було
набуте ним без попередньої
домовленості із лізингоодержувачем
(прямий лізинг), або майно, спеціально
придбане лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

Аналогічне визначення договору
лізингу міститься і у статті 1 Закону
України "Про фінансовий лізинг".

Відносини, що виникають у зв'язку з
договором лізингу, регулюються
положеннями ЦК України про лізинг, найм
(оренду), купівлю-продаж, поставку та
Законом України "Про фінансовий лізинг"
(частина 2 статті 806 ЦК України та
частина 1 статті 2 Закону України "Про
фінансовий лізинг").

За договором лізингу майновий інтерес
лізингодавця полягає у розміщенні та
майбутньому поверненні з прибутком
грошових коштів, а майновий інтерес
лізингоодержувача - в можливості
користуватися та придбати предмет
лізингу у власність.

Отже, договір фінансового лізингу
поєднує в собі, зокрема, елементи
договорів оренди та купівлі-продажу.

Згідно зі статтею 16 Закону України "Про
фінансовий лізинг" лізингові платежі
можуть включати: суму, яка відшкодовує
частину вартості предмета лізингу;
платіж як винагороду лізингодавцю за
отримане у лізінг майно; компенсацію
відсотків за кредитом та інші витрати
лізингодавця, що безпосередньо
пов'язані з виконанням договору
лізингу.

Належне виконання лізингоодержувачем
обов'язків зі сплати всіх лізингових
платежів, передбачених договором
лізингу, означає реалізацію ним права
на викуп отриманого в лізинг майна.

Таким чином, на правовідносини, що
складаються між сторонами договору
лізингу щодо одержання лізингодавцем
лізингових платежів у частині покупної
плати за надання майна в майбутньому у
власність лізингоодержувача,
поширюються загальні положення про
купівлю-продаж.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
встановлено, що покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару, встановлену в
договорі. Договором купівлі-продажу
може бути передбачено розстрочення
платежу.

Згідно зі статтею 697 Цивільного кодексу
України договором може бути
встановлено, що право власності на
переданий покупцеві товар
зберігається за продавцем до оплати
товару або настання інших обставин.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

На виконання умов вищезазначеного
договору лізингу, 09.12.10р. лізингодавець
передав лізингоодержувачеві предмет
лізингу - гідравлічний екскаватор
Caterpillar, модель 365 FS, що був у
використанні, 2008 року випуску, серійний
номер САТ0365CCPAR00269, що підтверджується
актом прийому-передачі обладнання № 36
і видатковою накладною № 36 від 09.12.10р.
Вартість предмета лізингу згідно з
вказаною видатковою накладною
становить 5 659 105,75 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Позивач звертає увагу суду на те, що
згідно з п. 4.4. договору лізингу та
додатковою угодою №2 суми лізингових
платежів не є фіксованими, оскільки
проценти, що підлягають сплаті у складі
поточного лізингового платежу,
збільшуються на наступні коефіцієнти:

1) Добуток сум, що надійшли
лізингодавцеві в рахунок сплати
поточного лізингового платежу,
збільшується на коефіцієнт Кfхі0, Кfхі0 =
(Fхі - Fх0)/Fх0;

2) Добуток частини поточного
лізингового платежу, що залишився
непогашеним станом на дату виставлення
рахунку-фактури збільшується на
коефіцієнт Кfхe0, Кfхe0 = (Fхe - Fх0)/Fх0;

3) Добуток сум, що надійшли
лізингодавцеві протягом поточного
періоду нарахування в рахунок
погашення заборгованості за
попередніми лізинговими платежами (без
урахування будь-якого
збільшення/зменшення процентів за
такими лізинговими платежами),
збільшується на коефіцієнт Кfхі1, Кfхі1 =
(Fхі - Fх1)/Fх0;

Збільшення процентів, передбачене цим
пунктом, розраховується за умови, що Fхі
перевищує Fх1 більш ніж на 1 відсоток.

4) Добуток суми заборгованості за
попередніми лізинговими платежами (без
урахування будь-якого
збільшення/зменшення процентів за
такими лізинговими платежами), що
залишилась непогашеною станом на дату
виставлення рахунку-фактури за
поточний період нарахування,
збільшується на коефіцієнт Кfхe1, Кfхe1=
(Fхe - Fх1)/Fх0.

Збільшення процентів, передбачене цим
підпунктом цього пункту,
розраховується за умови, що відповідно
Fхе перевищує Fх1 більш ніж на 1 відсоток.

При цьому для цілей розрахунку
зазначених коефіцієнтів:

Fх0 - 1) курс гривні до базової валюти на
дату, яка передує даті укладання цього
договору або

2) курс гривні до базової валюти станом
на дату, яка передує даті передачі
предмета лізингу у випадку зміни
максимального курсу продажу долара США
на Міжбанківській валютній біржі (за
інформацією на веб-сайті http://www.udinform.com
на час закриття торгів, станом на дату,
яка передує даті передачі, більш ніж на
1% в порівнянні з курсом гривні до
долара США, встановленим на
міжбанківській валютній біржі на дату,
що передує даті укладання договору
лізингу.

Fхі - курс гривні до базової валюти на
дату, що передує даті зарахування на
банківський рахунок лізингодавця
відповідних платежів від
лізингоодержувача.

Fхе - курс гривні до базової валюти
станом на дату, що передує даті
виставлення рахунку-фактури за
поточний період нарахування,
відповідно до п.4.5 цього договору.

Fх1 - курс гривні до базової валюти
станом на дату, що передує даті
виставлення рахунку-фактури за період
нарахування.

Fх2 - курс гривні до долара США на дату,
що передує даті виставлення
рахунку-фактури за період нарахування,
що є найбільш раннім з усіх періодів, за
якими існує заборгованість по сплаті
лізингових платежів на момент
розрахунку збільшення процентів.

Збільшення процентів не призводить до
збільшення лізингових платежів в
частині відшкодування вартості
предмета лізингу (основного боргу
лізингоодержувача) в гривнях, що
зазначена в уточненому загальному
графіку платежів.

Позивач звертає увагу суду на те, що
відповідачу були нараховані лізингові
платежі у розмірі 6 752 975,82 грн., з них
було сплачено 5 032 044,44грн.

Однак, відповідач свої
зобов'язання за договором, щодо сплати
лізингових платежів не виконав
належним чином в результаті чого у
останнього за період з квітня 2014р. по
серпень 2014р. виникла заборгованість по
лізинговим платежам у розмірі 835
925,60грн. та процентів у розмірі 885
005,78грн. за наступними
рахунками-фактурами:

- ЛП-1429 від 24.04.2014р. на суму 301 555,31
грн. за квітень 2014р.;

- ЛП-1781 від 26.05.2014р. на суму 291 741,35
грн. за травень 2014р.;

- ЛП-2126 від 23.06.2014р. на суму 261 923,55
грн. за червень 2014р.;

- ЛП-2477 від 25.07.2014р. на суму 243 709,62
грн. за липень 2014р.;

- ЛП-2822 від 22.08.2014р. на суму 477 894,33
грн. за серпень 2014р.

Таким чином, станом на день подання
позову неоплаченими є лізингові
платежі за період користування
предметом лізингу з квітня 2014року по
серпень 2014 року у розмірі 1 720 931,38грн.,
з яких 835 925,60грн. - відшкодування
вартості предмету лізингу, 885 005,78грн. -
проценти.

З метою досудового врегулювання
спору, позивачем було направлено
відповідачу повідомлення з вих. № 119/04
від 08.04.2014р. про порушення договору
лізингу. Позивач звертає увагу, що
направлено відповідачу вимога про
порушення договору лізингу з вих. №202/06
від 18.06.14р.

05 вересня 2014 року з дотриманням
вимог положень пункту 17.2 загальних
умов позивач надіслав відповідачу
повідомлення вих. №245/09 про відмову від
договору фінансового лізингу №UA19L-10-02
від 02.12.10р., в якому вимагав повернути
предмет лізингу, сплатити суму
несплачених лізингових платежів
починаючи з лізингового платежу за
березень 2013р. по день повернення
предмета лізингу та пеню відповідно до
суми та строків заборгованості, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи описом вкладенням в цінний лист
та фіскальний чек №3229 від 10.09.2014р.

Статтею 7 Закону України «Про
фінансовий лізинг» встановлено, що
відмова від договору лізингу є
вчиненою з моменту, коли інша сторона
довідалася або могла довідатися про
таку відмову. Повідомлення про відмову
від договору лізингу було отримане
відповідачем, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення.

Пунктом 3.4.7 загальних умов встановлено,
що у разі дострокового розірвання або
припинення договору лізингу та в інших
випадках дострокового повернення
предмета лізингу лізингоодержувач
зобов'язаний повернути предмет лізингу
в стані, в якому його було одержано у
володіння і користування відповідно до
договору лізингу та загальних умов, з
урахуванням нормального зносу, якщо
інше не обумовлено договором лізингу.
Договір лізингу не обумовлює залишення
предмету лізингу у лізингоодержувача
при достроковому розірванні договору
лізингу.

Враховуючи вимогу про розірвання
договору лізингу, що в свою чергу
зумовлює припинення зобов'язання,
позивач зазначає про те, що у
відповідача виникає зобов'язання
повернути предмет лізингу.

Посилаючись на статтю 84 ГПК позивач
просить суд встановити 10-денний строк
передачі предмету лізингу
відповідачем позивачу. Такий строк, як
вважає позивач, є достатнім для
фактичної і документальної передачі
відповідачем позивачу предмету
лізингу.

Пунктом 14.10 загальних умов визначено,
що у випадку прострочення сплати
будь-якого платежу лізингоодержувачем,
лізингоодержувач буде зобов'язаний
сплатити лізингодавцю пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, починаючи з дати сплати,
визначеної відповідним договором (з
урахуванням загальних умов) і по дату
фактичної сплати лізингоодержувачем
простроченої суми у повному обсязі.

Зазначена пеня нараховується тільки
при наявності факту пред'явлення
лізингодавцем лізингоодержувачу
письмової вимоги про виплату такої
пені.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач надсилав на адресу відповідача
вимогу про сплату пені № 245/09 від 05.09.14р.
Відповідачем відповіді на
вищезазначену вимогу не надано.

Таким чином, позивач просить стягнути з
відповідача пеню у розмірі 225 396,86грн.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦКУ
позивач також просить стягнути з
відповідача 3% річних у розмірі 33
180,61грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованість по лізинговим платежам
у розмірі 1 720 931,38грн., пеню у розмірі
225 396,86грн., 3% річних у розмірі 33
180,61грн., а також розірвати укладений
між сторонами договір лізингу та
зобов'язати відповідача повернути
предмет лізингу у 10-денний строк з
моменту набрання чинності рішенням
суду.

В свою чергу, відповідач доказів
належного виконання своїх зобов'язань
по вищезазначеному договору лізингу на
момент розгляду спору до
господарського суду не надав.

З урахуванням викладеного,
господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, оскільки зобов'язання
повинні виконуватись належним чином та
в установлені строки.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" (49044,
м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, буд.
21-А, ) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "КАТЕРПІЛЛАР
ФАЙНЕШНЛ УКРАЇНА" (03022, м. Київ, вул.
Васильківська, буд. 34, ) 1
720 931,38 - заборгованість за лізинговими
платежами, 225 396,86грн. - пеня, 33 180,61 - 3%
річних, витрати по сплаті судового
збору у розмірі 40 808,18грн.

Зобов'язати товариство з обмеженою
відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" (49044,
м. Дніпропетровськ, вул. Рогальова, буд.
21-А, ) передати
товариству з обмеженою
відповідальністю "КАТЕРПІЛЛАР
ФАЙНЕШНЛ УКРАЇНА" (03022, м. Київ, вул.
Васильківська, буд. 34, )
гідравлічний екскаватор Caterpillar, модель
365 FS, серійний номер САТ0365CCPAR00269,
кількістю 1 шт. у 10- денний строк з
моменту набрання рішенням суду
законної сили.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено та
підписано - 22.12.2014р.

Суддя
С.О. Турчин