ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.12.14р. Справа № 904/8410/14За позовом
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
"НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ
"НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
"ДНІПРОАЗОТ", м. Дніпродзержинськ

про стягнення 8 120 831,10 грн.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Букоємський Р.В. -
довіреність № 14-138 від 13.05.14;

від відповідача: Малюк Є.М. -
довіреність № 13/016-юр від 26.12.13;

Вошколуп В.Г. -
довіреність № 28/016 юр від 26.12.13.

СУТЬ СПОРУ:

ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО
"НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ
"НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" звернулось до
господарського суду з позовом до
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
"ДНІПРОАЗОТ" про стягнення 8 120 831,10 грн.

Позовні вимоги мотивовані порушенням
умов договору №13/2377-БО-5
купівлі-продажу природного газу від
28.08.12.

Позивач у судове засідання з'явився,
позовні вимоги підтримав, надав
витребувані ухвалами суду документи та
пояснення.

Відповідач в судове засідання з'явився,
документи, витребувані ухвалами суду
надав, просить суд відмовити в позові в
повному обсязі, оскільки строк оплати
ще не настав.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у
судовому засіданні 23.07.14 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши надані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і заперечення, оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем (Продавець) і
Відповідачем (Покупець), укладений
договір №13/2377-БО-5 купівлі-продажу
природного газу від 28.12.12 (Договір).

Відповідно до п.1.1 договору, Продавець
зобов'язується передати у власність
Покупцю у 2013 році природний газ,
ввезений на митну територію України
ПАТ "НАЦІОНАЛЬНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ
"НАФТОГАЗ УКРАЇНИ" за кодом згідно
УКТЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ,
видобутий на території України
підприємствами, які не підпадають під
дію ст.10 ЗУ "Про засади функціонування
ринку природного газу", а Покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
цей природний газ на умовах цього
договору. Пунктом 1.2 договору
встановлено, що газ, який продається за
цим договором, використовується
Покупцем виключно для виробництва
теплової енергії, яка споживається
бюджетними установами та
організаціями та іншими споживачами.
Продавець передає Покупцеві з 01 січні
2013 по 31 грудня 2013 газ обсягом до 5535,00
тис. куб.м. (п.2.1 договору). Цей договір
набуває чинності з дати його
підписання уповноваженими
представниками Сторін та скріплення їх
підписів печатками Сторін, діє в
частині реалізації газу до 31 грудня 2013,
а в частині проведення розрахунків - до
їх повного здійснення (п.11.1 договору).

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

На виконання умов договору, Позивачем
протягом січня-грудня 2013 поставлено
Відповідачу природний газ в обсязі 4
368,094 тис.м3 на загальну суму 20 219 299,25
грн., що підтверджується актами
передачі-приймання природного газу
(а.с. 24-35).

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата за
газ здійснюється Покупцем виключного
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця наступного за місяцем
поставки газу.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, відповідач порушив умови
договору. Оплату отриманого природного
газу здійснював несвоєчасно та не у
повному обсязі, що підтверджується
матеріалами справи (а.с.36-37). Внаслідок
цього, у відповідача утворилась перед
позивачем заборгованість у розмірі 5 705
174,58 грн.

Заперечення відповідача про те, що
строк виконання зобов'язання по оплаті
не настав через несвоєчасність
отримання ним підписаних актів
приймання-передачі, не можуть бути
підставою для відмови в позові з
наступного. Згідно ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Відповідачем не доведено у
встановленому законом порядку
несвоєчасність отримання ним
підписаних актів приймання-передачі.
Крім того, згідно п. 4.1 Договору,
кількість газу, яка подається
відповідачу, визначається за
показаннями комерційних вузлів обліку
газу Покупця. Строк оплати,
встановлений у п. 6. 1 Договору, не
ставиться сторонами в залежність від
дати складання актів
приймання-передачі газу чи отримання
таких актів відповідачем. Отже,
відповідачу був достовірно відомий
обсяг отриманого газу та його вартість,
а тому у відповідача були відсутні
перешкоди в оплаті вартості такого
газу.

За таких обставин, вимоги позивача про
стягнення суми основного боргу в
розмірі 5 705 174,58 грн. є обґрунтованими,
та такими, що підлягають задоволенню.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема - сплата
неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або iнше майно, якi боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
вiд суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ст.549 ЦК
України).

Відповідно до п.7.2 договору у разі
невиконання Покупцем умов п.6.1 цього
договору він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити Продавцю крім
суми заборгованості пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

На підставі цього, позивачем заявлені
вимоги про стягнення з відповідача
пені в розмірі 1 292 944,15 грн. згідно
наступного розрахунку:

зобов'язання за січень: за період
прострочки з 14.02.13 по 29.11.13 - пеня в сумі
266 181,20 грн.

зобов'язання за лютий: за період
прострочки з 14.03.13 по 29.11.13 - пеня в сумі
190 216,82 грн.

зобов'язання за березень: за період
прострочки з 14.04.13 по 29.11.13 - пеня в сумі
204 541,35 грн.

зобов'язання за квітень: за період
прострочки з 14.05.13 по 29.11.13 - пеня в сумі 75
886,96 грн.

зобов'язання за травень: за період
прострочки з 14.06.13 по 29.11.13 - пеня в сумі 14
032,85 грн.

зобов'язання за червень: за період
прострочки з 14.07.13 по 29.11.13 - пеня в сумі 33
311,97 грн.

зобов'язання за липень: за період
прострочки з 14.08.13 по 29.11.13 - пеня в сумі 6
745,23 грн.

зобов'язання за серпень: за період
прострочки з 14.09.13 по 29.11.13 - пеня в сумі 9
677,65 грн.

зобов'язання за вересень: за період
прострочки з 14.10.13 по 29.11.13 - пеня в сумі 4
982,49 грн.

зобов'язання за жовтень: за період
прострочки з 14.11.13 по 27.12.13 - пеня в сумі 34
643,41 грн.

зобов'язання за листопад: за період
прострочки з 14.12.13 по 17.09.14 - пеня в сумі
154 573,72 грн.

зобов'язання за грудень: за період
прострочки з 14.01.14 по 17.09.14 - пеня в сумі
288 150,49 грн.

Розрахунок пені, наданий позивачем,
відповідає чинному законодавству
України, дійсним обставинам справи,
правильно враховує періоди прострочки
та періоди нарахувань, не містить
арифметичних помилок. Тому, позовні
вимоги в частині стягнення пені є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Розрахунок 3% річних, наданий позивачем,
відповідає чинному законодавству
України, дійсним обставинам справи,
правильно враховує періоди прострочки
та періоди нарахувань, не містить
арифметичних помилок. Тому, позовні
вимоги в частині стягнення 3 % річних є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Крім того, позивач заявив до стягнення
суму інфляційних втрат в розмірі 767589,95
грн. згідно наступного розрахунку:
зобов'язання за серпень - з вересня 2013
по листопад 2013; зобов'язання за
вересень - з жовтня 2013 по листопад 2013;
зобов'язання за жовтень - з листопада 2013
по грудень 2013, зобов'язання за листопад
- з грудня 2013 по серпень 2014;
зобов'язання за грудень - з січня 2014 по
серпень 2014.

Однак, слід зауважити, що позивачем
неправомірно включено до розрахунку
інфляційних втрат індекс інфляції за
місяць, в якому платіж мав бути
здійснений за поставкою газу у кожному
окремому місяці. Так, відповідно до п.
3.2. постанови пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013
«Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань», розмір боргу з
урахуванням індексу інфляції
визначається виходячи з суми боргу, що
існувала на останній день місяця, в
якому платіж мав бути здійснений,
помноженої на індекс інфляції,
визначений названою Державною службою,
за період прострочення починаючи з
місяця, наступного за місяцем, у якому
мав бути здійснений платіж, і за
будь-який місяць (місяці), у якому (яких)
мала місце інфляція.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення інфляційних втрат
підлягають задоволенню частково в сумі
742 076,07 грн.

Відповідно статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
господарські витрати покладаються на
відповідача пропорційно.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 193, 229, 230, 231, Господарського
Кодексу України, ст. ст. 526, 530, 549, 610, 611, 625
Цивільного кодексу України, ст. ст. 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА "ДНІПРОАЗОТ" (51909,
Дніпропетровська область, м.
Дніпродзержинськ, вул. Горобця, буд.1,
код 05761620) на користь ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "НАЦІОНАЛЬНОЇ
АКЦІОНЕРНОЇ КОМПАНІЇ "НАФТОГАЗ
УКРАЇНИ" (01001, м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, 6, код 20077720) 5 705 174,59 грн.-
основної суми боргу, 1 292 944,15 грн. - пені,
355 122,41 грн. - 3% річних, 742 076,07 грн. -
інфляційних втрат, судовий збір в
розмірі 72 848,60 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
підписання повного рішення.

Повне рішення підписано 15.12.14.

Суддя
М.О.Ніколенко