ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2014 року
Справа №29/5005/10837/2012

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М.-
доповідача,

суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання:
Малику С.О.

Учасники провадження у справі про
банкрутство в судове засідання не
з'явились.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.11.2014 року у справі
№29/5005/10837/2012

за заявою управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області

до боржника дочірнього підприємства
"КУМ-122" закритого акціонерного
товариства "Науково-дослідне виробниче
підприємство
Криворіжстальконструкція", м. Кривий
Ріг Дніпропетровської області

про визнання грошових вимог, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 20.11.2014
року у справі №29/5005/10837/2012 (суддя Полєв
Д.М.):

- відхилено скаргу управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області від 18.07.2014
року №8857/10/16 на дії ліквідатора,
оскільки надання заперечень на вимоги
кредиторів є безпосередньо правом
ліквідатора, передбаченим
законодавством;

- відхилені грошові вимоги управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в сумі 1 560,71
грн., нарахованої за період з 01.05.2014 року
по 30.09.2014 року, як такі, що заявлені в
ліквідаційній процедурі, що виключає
їх визнання, відповідно до ст. 23 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Не погодившись з ухвалою суду першої
інстанції, управління Пенсійного фонду
України в Жовтневому районі м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
звернулось до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати оскаржувану ухвалу в
частині відхиленої суми грошових вимог
- 1 560,71 грн. та збільшити загальну суму
грошових вимог скаржника до 202 024,74 грн.,
нарахованих станом на 01.10.2014 року.

В обґрунтування своєї правової позиції
скаржник зазначає, що судом першої
інстанції неправильно застосовано
норми Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та положення
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, тому, на думку скаржника,
висновок суду першої інстанції не
відповідає обставинам справи, також не
з'ясовано всіх обставин, що мають
значення для даної справи.

Від представника скаржника
факсимільним зв'язком надійшло
клопотання про розгляд справи без його
участі.

В матеріалах справи відсутні відзиви
кредиторів на апеляційну скаргу,
згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України відсутність
відзиву не перешкоджає перегляду
рішення місцевого господарського суду.

Від арбітражного керуючого
Вербицького О.В. надійшов відзив на
апеляційну скаргу, в якому зазначено,
що доводи апеляційної скарги є
безпідставними та необґрунтованими, а
ухвала господарського суду прийнята у
відповідності з нормами матеріального
і процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у справі.

23.12.2014 року прийнято вступну та
резолютивну частини постанови.
Розглянувши матеріали справи,
перевіривши доводи скаржника і давши
їм правову оцінку, апеляційний
господарський суд дійшов висновку, що
вимоги апеляційної скарги управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області не
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 17.01.2013
року у справі №29/5005/10837/2012 визнано
дочірнє підприємство "КУМ-122" закритого
акціонерного товариства
"Науково-дослідне виробниче
підприємство
Криворіжстальконструкція" банкрутом,
відкрито ліквідаційну процедуру
строком на три місяці, призначено
ліквідатора підприємства та
зобов'язано вчинити певні дії.

В жовтні 2014 року до господарського суду
Дніпропетровської області звернулось
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області із заявою
про визнання кредиторських вимог в
розмірі 202 024,70 грн. (945,59грн. + 201
079,11грн.), нарахованих зі сплати
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» працівникам які
отримають пенсії в управлінні
скаржника та інших територіальних
органах Пенсійного фонду України за
списком №2 (з урахуванням суми в
розмірі 201 079,11 грн. кредиторських
вимог, що були заявлені управлінням
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області до
господарського суду Дніпропетровської
області 08.07.2014 року (т.1 а.с.133-140).

Ліквідатором Вербицьким О.В. за
наслідками розгляду кредиторських
вимог скаржника в розмірі 945,59 грн.,
нарахованих за період з 01.07.2013 року по
30.09.2014 року прийнято рішення про їх
невизнання (т.2 а.с.30).

Внаслідок розгляду грошових вимог
управлінням Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області заявлених
до банкрута в розмірі 202 024,70 грн.
нарахованих станом на 01.10.2014 року судом
першої інстанції прийнято рішення про
їх відхилення в сумі 1 560,71 грн.
нарахованих за період з 01.05.2014 року по
30.09.2014 року.

Відповідно до ст. 4-1 ГПК України справи
про банкрутство розглядаються
господарськими судами в порядку
провадження, передбаченому ГПК, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Стаття 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон в редакції, що діяла до
19.01.2013 року) містить визначення поняття
кредитор - юридична або фізична особа,
яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство та вимоги яких не
забезпечені заставою майна боржника.
До конкурсних кредиторів відносяться
також кредитори, вимоги яких до
боржника виникли внаслідок
правонаступництва за умови виникнення
таких вимог до порушення провадження у
справі про банкрутство.

Поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури:

- підприємницька діяльність банкрута
завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі можливості її продажу;

- припиняється нарахування неустойки
(штрафу, пені), процентів та інших
економічних санкцій по всіх видах
заборгованості банкрута;

- вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

Всупереч наведеним положенням Закону,
скаржник здійснив розрахунок суми
заборгованості станом на жовтень 2014
року, в той час як з 17.01.2013 року дочірнє
підприємство "КУМ-122" закритого
акціонерного товариства
"Науково-дослідне виробниче
підприємство
Криворіжстальконструкція" визнано
банкрутом, тобто скаржник мав право
звернутись з нарахуваннями лише до
моменту прийняття постанови про
визнання боржника банкрутом та
відкриття відносно нього
ліквідаційної процедури.

Стосовно платежів до Пенсійного фонду
України, то відповідно до п. 2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" порядку
формування джерел (коштів, призначених
на оплату праці), з яких підприємства та
організації здійснюють внесення до
Пенсійного фонду України плати, що
покривають фактичні витрати на виплату
та доставку пільгових пенсій та
враховуючи, що згідно вимог п. 1 ст. 25
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з дня визнання
підприємства банкрутом та відкриття
відносно нього ліквідаційної
процедури працівників цього
підприємства повідомляється про
звільнення в установленому законом
порядку, кошти на оплату праці не
перераховуються, виплата заробітної
плати припиняється, а фонд оплати праці
саме з метою оплати праці працівників з
вказаного часу припиняє своє
формування.

Таким чином, в ліквідаційній процедурі
в банкрута не з'являється ніяких
додаткових поточних зобов'язань зі
сплати обов'язкових платежів, крім тих,
які у вигляді конкурсних вимог
включені до реєстру вимог кредиторів у
порядку ст.ст. 14, 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів апеляційного
господарського суду враховує той факт,
що Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" є спеціальним
Законом, що регулює провадження у
справах про банкрутство, в т.ч. і щодо
визначення грошових зобов'язань
боржника, підстав їх виникнення,
строків виконання і погашення, а також,
порядку пред'явлення грошових вимог до
боржника, тому посилання скаржника в
апеляційній скарзі на норми
прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та п. 2 ст. 2
Закону України «Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування» є
необґрунтованими.

Апеляційний господарський суд
погоджується з виносками суду
попередньої інстанції щодо
безпідставності заявлених вимог.
Відтак, нарахована боржнику сума
заборгованості в розмір 1 560,71 грн. зі
сплати фактичних витрат на виплату і
доставку пільгових пенсій, призначених
відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» працівникам які
отримають пенсії в управлінні
скаржника та інших територіальних
органах Пенсійного фонду України за
списком №2 за період з 01.05.2014 року по
30.09.2014 року не може вважатись поточною
вимогою, доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду
попередньої інстанції, а оскаржувана
ухвала відповідає вимогам чинного
законодавства, підстав для її зміни або
скасування не вбачається (див. правову
позицію Верховного Суду України
викладену в постанові від 13.05.2014 року та
від 27.05.2014 року у справі №5021/321/12, від
18.03.2014 року у справі №6/108-09, а також
Вищого господарського суду України у
справі №Б26/161-09 від 16.07.2014 року та у
справі №29/5005/10837/2012 від 18.09.2012 року, (т.2
а.с.15-17).

Керуючись ст.ст. 101, 103, 106 ГПК України
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні вимог апеляційної скарги
управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 20.11.2014 року у справі
№29/5005/10837/2012 відмовити.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 20.11.2014
року у справі №29/5005/10837/2012 залишити без
змін.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст складений 24.12.2014 року

Головуючий суддя
Л.М. Білецька

Суддя
Т.А. Верхогляд

Суддя
Ю.Б. Парусніков