КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р.
Справа№ 925/1265/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання
Марчуку О.Л.,

за участю представників сторін згідно
протоколу судового засідання від 03.12.2014
року,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України»

на рішення господарського суду
Черкаської області від 07.10.2014 року

у справі № 925/1265/14 (суддя Швидкий В.А.)

за позовом публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України»

до публічного акціонерного товариства
«Черкаське хімволокно» в інтересах
відокремленого підрозділу «Черкаське
ТЕЦ»

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 07.10.2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
позивач подав до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Черкаської області від 07.10.2014 року у
справі №925/1265/14 та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.11.2014 року
апеляційну скаргу ПАТ «НАК «Нафтогаз
України» прийнято до провадження та
призначено до розгляду за участю
уповноважених представників сторін.

Представник позивача у судовому
засіданні 03.12.2014 року надав пояснення,
якими підтримав доводи викладені в
апеляційній скарзі та просив скаргу
задовольнити. Представники
відповідача у судовому засіданні 03.12.2014
року надали пояснення, якими
заперечили проти доводів викладених в
апеляційній скарзі та просили скаргу
залишити без задоволення.

Перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Як підтверджується матеріалами справи,
03.08.2012 року між НАК «Нафтогаз Україна»
(далі - продавець) та ПАТ «Черкаське
хімволокно» (далі - покупець) укладено
договір №4/2012-ТЕ купівлі - продажу
природного газу (далі - договір),
відповідно до умов якого продавець
зобов'язується передати у власність
покупцю у 2012 році природний газ, а
останній зобов'язується прийняти та
оплатити газ, на умовах цього договору
(п.п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору продавець
передає покупцеві з 1 липня 2012 року по 31
грудня 2012 року газ обсягом до 64 000,000 тис.
куб. м., у тому числі по місяцях
кварталів згідно графіку.

Згідно з п. 6.1. договору оплата за газ,
оформлення і підписання документів
здійснюється покупцем або
відокремленим підрозділом покупця
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

У відповідності до умов договору,
позивачем протягом липня - грудня 2012
року було передано відповідачу 62344,884
тис. куб. м. на загальну суму 81 621 922,13
грн., що підтверджується підписаними
сторонами актами прийому - передачі
природного газу (а.с. 25-30).

Однак, відповідач свої зобов'язання
щодо остаточного розрахунку за
фактично поставлений газ виконав
частково, з огляду на наступне.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, між сторонами,
Головним управлінням Державної
казначейської служби України у
Черкаській області, Головним
фінансовим управлінням Черкаської ОДА,
Департаментом бюджетної політики
Черкаської міської ради укладено
договори №1141/517з від 17.12.2012 року, №1244/517з
від 18.12.2012 року, №1359/517з від 28.12.2012 року
про організацію взаєморозрахунків з
погашення заборгованості з різниці в
тарифах на теплову енергію, що
вироблялася, транспортувалася та
постачалась населенню, яка виникла у
зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості теплової енергії тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи органами
місцевого самоврядування.

Крім того, між Головним управління
Державної казначейської служби
України у Черкаській області, Головним
фінансовим управлінням Черкаської ОДА,
Департаментом бюджетної політики
Черкаської міської ради, позивачем та
відповідачем, були підписані спільні
протокольні рішення про організацію
взаєморозрахунків за природний газ та
теплопостачання №230 від 15.08.2012 року,
№2569 від 18.09.2012 року, №3241 від 18.12.2012 року,
№114 від 17.01.2013 року.

Предметом вищезазначених договорів є
організація проведення сторонами
взаєморозрахунків відповідно до
статті 23 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2012 рік» і постанови
Кабінету Міністрів України від 11
червня 2012 року № 517 «Про затвердження
Порядку та умов надання у 2012 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування».

Положеннями пункту 7 договорів №1141/517з
від 17.12.2012 року, №1244/517з від 18.12.2012 року
та №1359/517з від 28.12.2012 року про
організацію взаєморозрахунків
передбачено, що відповідач перераховує
на рахунок позивача кошти у сумі 5014335,16
грн., 1292791,41 грн., 5588654,00 грн., у тому числі
податок на додану вартість у розмірі
835722,53 грн., 215465,23 грн., 931442,33 грн., для
погашення заборгованості за спожитий
природний газ 2012 року згідно з
договором від 03.08.2012 № 4/2012-ТЕ.

За змістом підпунктів 2, 3 пункту 11
вищевказаних договорів про
організацію взаєморозрахунків сторони
зобов'язалися не вчиняти до проведення
взаєморозрахунків дій з погашення
заборгованості відповідно до договору;
перерахувати кошти наступній стороні
не пізніше наступного дня після
нарахування коштів на їх рахунок, а
сторона остання - на сплату податкових
зобов'язань перед бюджетом та на її
поточний рахунок, відкритий у
публічному акціонерному товариству
«Ощадбанк», для подальшого спрямування
цих коштів на проведення розрахунків з
постачальником імпортованого
природного газу.

За вищезазначеними договорами позивач
отримав кошти за спожитий газ за липень
- серпень 2012 року.

У грудні 2012 року позивачем було
поставлено відповідачу природній газ
кількості 23 441,815 тис. куб. м. на загальну
суму 30 690 024,19 грн., однак відповідач
зобов'язання щодо оплати поставленого
природного газу виконав частково,
сплативши кошти у розмірі 15 775 144,95 грн.,
у зв'язку з чим у останнього виник борг
у розмірі 14 914 879,24 грн.

08.02.2014 року між сторонами, Головним
управління Державної казначейської
служби України у Черкаській області,
Департаментом фінансів Черкаської
облдержадміністрації, Департаментом
фінансової політики Черкаської
міської ради укладено договір № 8/30 від
08.02.2014 року про організацію
взаєморозрахунків (відповідно до п. 2
ст. 16 Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік»).

Відповідно до п. 7 вищевказаного
договору, позивачу було перераховано
кошти у розмірі 9 156 910,00 грн., для
погашення заборгованості за спожитий
природний газ за 2012 рік згідно з
договором від 03.08.2012 року №4/2012-ТЕ, у
зв'язку з чим розмір заборгованості у
відповідача перед позивачем становив 5
757 969,00 грн.

В подальшому, 29.09.2014 року між сторонами,
Головним управління Державної
казначейської служби України у
Черкаській області, Департаментом
фінансів Черкаської
облдержадміністрації, Департаментом
фінансової політики Черкаської
міської ради укладено договір № 462/30
про організацію взаєморозрахунків
(відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік»).

Предметом даного договору є
організація проведення сторонам
взаєморозрахунків відповідно до
пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16
Закону України «Про державний бюджет
України» на 2014 рік» і Порядку та умов
надання у 2014 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялась,
транспортувалась та постачалась
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 січня 2014 №30.

Пунктом 7 вищевказаного договору
сторони погодили, що відповідач
перераховує на рахунок позивача кошти
в розмірі 5 757 969,00 грн. для погашення
заборгованості за природний газ за 2012
рік, згідно з договором від 03.08.2012 року
№4/2012-ТЕ, тобто суму, яка оспорюється
позивачем в даній справі.

З метою виконання договору сторони
зобов'язуються не вчиняти до
проведення взаєморозрахунків дій з
погашення заборгованості відповідно
до договору; перераховувати кошти
наступній стороні (п.п. 2,3 п. 10 договору
№ 462/30 від 29.09.2014 року).

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, про відсутність підстав
задоволення вимоги про стягнення з
відповідача 5 757 969,24 грн., оскільки
погашення даної заборгованості було
врегульовано договором №462/30 від 29.09.2014
року.

Щодо вимог позивача про стягнення з
відповідача пені, колегія суддів
зазначає, що у позивача відсутні
підстави для стягнення пені,
передбаченої п. 7.2. договору, та
застосування наслідків за порушення
грошового зобов'язання, передбачених
ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України,
оскільки уклавши договори про
організацію взаєморозрахунків,
сторони тим самим змінили порядок і
строк проведення розрахунків за
природний газ, поставлений відповідно
до договору №4/2012-ТЕ.

Тобто, для застосування санкцій,
передбачених п. 7.2 договору, та
наслідків за порушення грошового
зобов'язання, передбачених ст. 625
Цивільного кодексу України, необхідно,
щоб оплата була здійснена поза межами
порядку і строків, встановлених
договором про організацію
взаєморозрахунків, який діяв на момент
розгляду справи і відповідно до п. 16
якого сторони засвідчили, що після
виконання договору вони не мають одна
до одної жодних претензій стосовно
предмета договору.

З огляду на викладене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо відсутності підстав для
задоволення пені, 3% річних та
інфляційних нарахувань.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України у
справі №5011-1/1043-2012-42/528-2012.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Щодо тверджень скаржника, що укладений
між сторонами договір купівлі-продажу
газу не звільняє відповідача від
зобов'язання, а субвенція з державного
бюджету є лише способом компенсації
недоотриманих коштів внаслідок
різниці в тарифах, колегією суддів
відхиляються, оскільки погашення даної
заборгованості було врегульовано
договором №462/30 від 29.09.2014 року.

При цьому слід зазначити, що
заборгованість виникла внаслідок
фактичної невідповідності фактичної
вартості теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувались та/або погоджувались
органами державної влади чи місцевого
самоврядування.

Тобто, доводи скаржника зводяться до
намагань надати їм перевагу над
встановленими судом першої інстанції
обставинами, та переоцінити ці
обставини, що не впливає на результат
розгляду справи.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те, що рішення
господарського суду Черкаської
області від 07.10.2014 року у справі №925/1265/14
відповідає обставинам справи, є
законним та обґрунтованим, а тому не
підлягає скасуванню. У зв'язку з цим
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення.

Керуючись ст. ст. 33, 99, 101 - 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» на рішення господарського
суду Черкаської області від 07.10.2014 року
у справі № 925/1265/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення господарського суду
Черкаської області від 07.10.2014 року у
справі № 925/1265/14 залишити без змін.

3. Справу № 927/1232/14 повернути до
господарського суду Черкаської
області.

4. Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського
апеляційного господарського суду може
бути оскаржено протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України у
порядку, передбаченому ст. 109
Господарського процесуального кодексу
України.

Головуючий суддя
Р.В. Федорчук

Судді
О.І. Лобань

А.Г. Майданевич