м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного
акціонерного товариства «Аграрний
до Аграрного фонду
про стягнення 29 364, 19 грн.
Суддя Ломака В.С.
Представники сторін:
від позивача: Деруга Н.О. за
довіреністю № 135 від 06.05.2014 р.;
від відповідача: Пронін О. А. за
довіреністю № 356 від 08.01.2014 р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
«Аграрний фонд» (далі - позивач)
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Аграрного
фонду (далі - відповідач) про стягнення
29 364, 19 грн. Крім того, позивач просить
суд покласти на відповідача судові
витрати щодо сплати судового збору в
розмірі 1 827, 00 грн.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
вказував на те, що відповідно до
укладеного між відповідачем та ТОВ
«АПК «Агросвіт» Договору останній
прийняв на складське зберігання зерно,
проте відповідачем не були оплачені в
повному обсязі витрати з його
зберігання, внаслідок чого у
останнього виникла заборгованість
перед ТОВ «АПК «Агросвіт». Оскільки в
подальшому право вимоги щодо виконання
відповідного зобов'язання з оплати
складського зберігання перейшло до
позивача за договором про відступлення
права вимоги, він вирішив звернутись до
суду за захистом своїх прав та законних
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.11.2014 р. порушено провадження
призначено на 18.11.2014 р.
17.11.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником відповідача надані
додаткові документи для долучення до
матеріалів справи.
В судовому засіданні 18.11.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому
засіданні 18.11.2014 р. позовні вимоги
визнав та зазначив, що не має
можливості розрахуватися з позивачем
через відсутність фінансування.
В судовому засіданні 18.11.2014 р. на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено перерву до 09.12.2014 р.
В судовому засіданні 09.12.2014 р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому
засіданні 09.12.2014 р. зазначив, що у нього
відсутня можливість розрахуватися з
позивачем через відсутність
фінансування та скрутне фінансове
У судовому засіданні 09.12.2014 р. судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -
21.12.2011 р. між товариством з обмеженою
відповідальністю «АПК «Агросвіт»
(зерновий склад) та відповідачем
(поклажодавець) було укладено Договір
№ 365/11 складського зберігання зерна,
відповідно до п. 1. якого поклажодавець
зобов'язується передати на зберігання
зерновому складу зерно пшениці, жита,
ячменю, кукурудзи, гречки (об'єктів
державного цінового регулювання),
якість яких відповідає діючим ДСТУ
(далі - зерно), за заліковою вагою в
кількості, яка визначається по
фактичній кількості зерна, що надійшло
на карточку поклажодавця і
засвідчується відповідними
складськими документами, а зерновий
склад зобов'язується прийняти таке
зерно для зберігання на визначених цим
Договором умовах і в установлений
строк повернути його поклажодавцеві
або особі, зазначеній ним як одержувач,
у стані, передбаченому цим Договором та
Згідно з п. 3.1.1. Договору зерновий склад
зобов'язаний прийняти від поклажодавця
зерно фактичної якості, але не вище
обмежувальних кондицій, забезпечити
його належне зберігання у повному
обсязі та здійснити відпуск
поклажодавцеві всієї кількості зерна,
що фактично зберігається на день
Пунктом 5.1. Договору передбачено, що
розрахунки відшкодування витрат по
зберіганню проводяться в грошовій
формі з урахуванням податку на додану
вартість. Відшкодування витрат по
зберіганню зернового складу
здійснюється поклажодавцем за рахунок
В силу п. 5.3. Договору розмір
відшкодування витрат за зберігання
складає 17, 50 грн. за одну тону за місяць.
Відповідно до п. 5.4. Договору
поклажодавець відшкодовує витрати із
зберігання зерна з моменту передачі
зерна поклажодавця на зберігання
зерновому складу на підставі актів
відшкодування витрат.
Ціна Договору становить 58 097, 38 грн. (п.
31.12.2011 р. між ТОВ «Агропромислова
компанія «Агросвіт» та відповідачем
було укладено Додатковій договір № 111
до Договору складського зберігання
зерна № 365/11 від 21.12.2011 р., яким внесли
зміни до деяких пунктів Договору,
зокрема, пунктом 5.3. Договору
передбачили, що розмір плати (тарифу) за
надання послуг зі зберігання зерна
складає 17, 50 грн. за тонну за місяць, а
також виклали п. 5.4. Договору в
наступній редакції: Поклажодавець
сплачує вартість послуг із зберігання
зерна з дати передачі зерна
поклажодавця на зберігання зерновому
передавання-приймання до Договору
складського зберігання зерна на
підставі актів виконаних робіт, за
умови надходження на рахунок
поклажодавця коштів з Державного
бюджету на зазначені цілі.
У відповідності до умов Договору, на
підтвердження прийняття зерна від
відповідача, ТОВ «АПК «Агросвіт» було
видано відповідні складські квитанції
на зерно № 227 від 31.01.2014 р., № 279 від 30.07.2014
р., № 325 від 20.08.2014 р., які відповідно до
Закону України «Про зерно та ринок
зерна в Україні» та розділу 3 Положення
про обіг складських документів на
зерно, затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики від
27.06.2003 р. № 198, є товаророзпорядчими
документами, що видаються зерновим
складом власнику зерна як
підтвердження прийняття зерна на
зберігання та посвідчення наявності
зерна і зобов'язання зернового складу.
Підставою для видачі складської
квитанції на зерно є угода про
зберігання зерна, укладена між
зерновим складом і поклажодавцем, та
факт прийняття зерна на зберігання.
З означених квитанцій вбачається, що у
період з липня по серпень 2014 року на
зберіганні у ТОВ «АПК «Агросвіт»
знаходилось 1 219, 589 тон зерна кукурудзи 3
класу врожаю 2013 року.
За твердженням позивача, які визнані та
не спростовані відповідачем,
відповідно до залучених до матеріалів
справи актів виконаних робіт з
рахунками обсягів коштів зберігання
зерна за період з 01.07.2014 р. по 26.08.2014 р.
зерновим складом відповідачу було
надано послуги із зберігання зерна на
загальну суму 29 364, 19 грн.
В свою чергу, відповідач надані послуги
не сплатив, внаслідок чого за ним
виникла заборгованість в сумі 29 364, 19
02.09.2014 р. між позивачем (новий кредитор)
та ТОВ «Агропромислова компанія
«Агросвіт» (первісний кредитор) було
укладено Договір № 424-05/14 про
відступлення права вимоги, відповідно
до п. 1.2. якого новий кредитор одержує
право замість первісного кредитора
вимагати від боржника належного
виконання всіх зобов'язань за
договором складського зберігання
зерна № 365/11 від 21.12.2011 р., укладеним між
первісним кредитором та боржником
(далі - основний договір).
Пунктом 1.3. означеного Договору
передбачено, що право вимоги, що
відступається новому кредиторові,
засвідчується договором складського
зберігання зерна № 365/11 від 21.12.2011 р.,
складською квитанцією на зерно, АФ №
222420, АХ 222337, актами виконаних робіт
(наданих послуг) по договору
складського зберігання зерна від 21.12.2011
р. № 365/11 та розрахунками обсягів коштів
за зберігання об'єктів державного
цінового регулювання за липень-серпень
Згідно з п. 2.1. Договору первісний
кредитор передає належне йому право
вимоги виконання зобов'язання
боржником, що виникло за Договором
складського зберігання зерна № 365/11 від
21.12.2011 р., а новий кредитор приймає право
вимоги, що належить первісному
кредитору за основним Договором.
Відповідно до п. 2.2. Договору за цим
Договором під зобов'язаннями боржника
розуміється грошовий борг (грошове
зобов'язання) в сумі 29 364, 19 грн. за
період з 01.07.2014 р. по 26.08.2014 р., що виник на
підставі основного Договору.
За приписами п. 2.3. Договору, з цього
Договору випливає, що новий кредитор
займає місце первісного кредитора і
право вимоги до боржника, що виникло з
основного договору, в обсязі 29 364, 19 грн.
Новий кредитор набуває право вимоги до
боржника у вказаному обсязі тільки за
умови належного виконання п. 3.1. даного
Умовами п. 3.1. Договору передбачено, що
за передане ним право вимоги до
боржника за основним Договором у
порядку, визначеному цим Договором,
новий кредитор сплачує первісному
кредитору компенсацію в розмірі 29 364, 19
грн. в строк до 10.09.2014 р.
На виконання умов п. 3.1. Договору
позивач перерахував ТОВ
«Агропромислова компанія «Агросвіт» 29
364, 19 грн., що підтверджується наявною в
матеріалах справи банківською
випискою від 08.09.2014 р.
30.09.2014 р. позивач звернувся до
відповідача з вимогою № 2240 про сплату
заборгованості в сумі 1 705 425, 86 грн., з
яких, зокрема, 29 364, 19 грн. за Договором
про відступлення права вимоги № 424-05/14
У відповідь на вищевказану вимогу
відповідач листом № 41-07/1691 від 06.10.2014 р.
повідомив позивача про те, що не може
оплатити наявну заборгованість, у
зв'язку з відсутністю фінансування.
З огляду на те, що відповідач так і не
погасив заборгованість в сумі 29 364, 19
грн., останній вирішив звернутись до
суду за захистом своїх прав та
охоронюваних законом інтересів.
Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки;
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Укладений між сторонами договір за
своєю правовою природою є договором
Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Згідно з ч. 2 ст. 903 Цивільного кодексу
України якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних
випадках ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка з
мотиву, що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин
щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові, при
цьому, відповідно до ч. 1 ст. 514 цього
Кодексу до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
У відповідності до ч. 1 ст. 517 ЦК України
первісний кредитор у зобов'язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення.
Отже, за приписами зазначених норм,
уступка первісним кредитором права
вимоги до його боржника новому
кредиторові здійснюється у тій самій
формі, на тих самих умовах і у тому саме
обсязі, що і основне зобов'язання, яке
існувало на момент переходу прав, і
такі права мають бути підтверджені
належними документами.
Як зазначалось вище, 02.09.2014 р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Агропромислова
компанія «Агросвіт» (первісний
кредитор) та позивачем (новий кредитор)
було укладено договір про відступлення
права вимоги № 424-05/14, за змістом якого
новому кредитору було передано права
вимоги за Договором складського
зберігання зерна № 365/11 від 21.12.2011 р.
За ч. 2 ст. 516 ЦК України, якщо боржник не
був письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням.
Боржник має право не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні (ч.
2 ст. 517 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 518 ЦК України, якщо
боржник не був письмово повідомлений
про заміну кредитора у зобов'язанні,
він має право висунути проти вимоги
нового кредитора заперечення, які він
мав проти первісного кредитора на
момент пред'явлення йому вимоги новим
кредитором або, якщо боржник виконав
свій обов'язок до пред'явлення йому
вимоги новим кредитором, - на момент
З правових конструкції відповідних
правових норм випливають як обов'язки
нового кредитора у зобов'язанні,
зокрема, на нового кредитора
покладається обов'язок повідомити
боржника про перехід прав у
зобов'язанні, оскільки в протилежному
випадку новий кредитор несе ризик
настання для себе різного роду
несприятливих правових наслідків, так
і права боржника у такому зобов'язанні,
за якими, боржник має право висунути
проти вимоги нового кредитора
заперечення, які він мав проти
первісного кредитора на момент
пред'явлення йому вимоги новим
кредитором, не виконувати свого
обов'язку новому кредиторові до
надання боржникові доказів переходу до
нового кредитора прав у зобов'язанні
або виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові.
Факт повідомлення відповідача про
перехід прав у зобов'язанні за
Договором є доведеним належним чином з
боку позивача та відповідачем не
Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.
Документів належного виконання
зобов'язання в частині перерахування
на користь ТОВ «Агропромислова
компанія «Агросвіт» або позивача
оплати боргу відповідач суду не надав.
При цьому, суд не приймає до уваги
посилання відповідача на тяжке
фінансове становище та відсутність
фінансування з бюджету з наступних
Відповідно до приписів статті 617 ЦК
України та частини другої статті 218 ГК
України особа, яка порушила
зобов'язання, звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання, якщо вона доведе, що це
порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, відсутність у
боржника необхідних бюджетних коштів.
Така правова позиція відповідає статті
1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист
прав людини та основних свобод та
рішенням Європейського суду з прав
людини зі справи "Терем ЛТД, Чечеткін та
Оліус проти України" від 18.10.2005 р. та зі
справи "Бакалов проти України" від 30.11.04
р.

Аналогічної правової позиції Вищий
господарський суд України висловлює у
своєму інформаційному листі від 13.07.2012
р. № 01-06/908/2012.

Зважаючи на викладене, а також те, що
будь-яких доказів про сплату коштів за
Договором відступлення, а також
доказів про визнання недійсним
договору або визнання його в судовому
порядку таким, що не відбувся
(неукладеним) між сторонами,
відповідачем до суду не представлено,
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
позивача, як нового кредитора, про
стягнення з відповідача, як боржника,
заборгованості у розмірі 29 364, 19 грн. є
обґрунтованими.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору,
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Аграрного фонду (01001,
місто Київ, вулиця Бориса Грінченка,
будинок 1, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Аграрний фонд» (01001, м. Київ, вулиця
Бориса Грінченка, будинок 1, ) 29 364 (двадцять дев'ять тисяч триста
шістдесят чотири) грн. 19 коп. основного
боргу та 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по
сплаті судового збору.

3. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 15.12.2014 р.

Суддя
В.С. Ломака