ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" грудня 2014 р.Справа № 916/4342/14

За позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "Тампомеханіка
Україна";

до відповідача Товариство з обмеженою
відповідальністю "ЮГ-ПОЛІГРАФ"

про стягнення 36391,03грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: -не з'явився;

Від відповідача: -не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Тампомеханіка Україна", звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою, в якій просить суд
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЮГ-ПОЛІГРАФ"
заборгованість в сумі 36 391,03 гривень.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2014 року
порушено провадження у справі №916/4387/14
та призначено до розгляду на 20
листопада 2014 року.

Відповідач про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
у судові засідання не з'являвся, правом
на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не
скористалися.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа
ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 "Про
деякі питання, порушені в доповідних
записках господарських судів України у
першому півріччі 2009 року щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України"
викладена правова позиція, згідно якої
відмітка про відправку процесуального
документа суду на зворотньому аркуші у
лівому нижньому куті першого
примірника процесуального документа є
підтвердженням розсилання
процесуального документа сторонам у
справі та іншим особам, які брали
участь у справі, а коли йдеться про
ухвалу, де зазначено про час і місце
судового засідання, - підтвердженням
повідомлення про час і місце такого
засідання. При цьому, суд зазначає, що
необґрунтоване затягування розгляду
справи суперечить вимогам ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги, що судові
відправлення скеровувалися на адресу
відповідача визначених у позовній
заяві, суд вважає за можливе розглянути
справу без участі відповідача за
наявними в ній матеріалами відповідно
до ст. 75 ГПК України.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, позов підтримує та
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 36 391,03 гривень, з
якої основний борг 31193 гривень, пеня в
сумі 2078,73 гривень, штраф в сумі 3 119,30
гривень.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні оголошено вступну і
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив.

1 жовтня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Тампомеханіка Україна" та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"ЮГ-ПОЛІГРАФ" було укладено договір
поставки №649.

Відповідно п.4.1 договору, строки оплати
сторонами узгоджено у вигляді 100%
вартості кожної партії поставки товару
на протязі 30 календарних дні з дати
поставки товару, п.3.3 договору. Згідно
п.3.3 договору датою поставки є дата
оформлення видаткової накладної.

У жовтня місяці позивач на виконання
умов договору здійснив поставку товару
за накладною №4831 від 31.10.2013 року на суму
267,62 гривни та передав представнику
відповідача за довіреністю №231 від
22.10.2013 року та за накладною №4661 від
24.10.2013 року передав товару на суму 535,25
гривень згідно довіреності
відповідача №231 від 22.10.2013 року, за
накладною №4533 від 17.10.2013 року на суму 7
809,53 гривень позивач поставив
відповідачу продукцію та передав її
представнику за довіреністю №227 від
17.10.2013 року.

На виконання вказаного договору
позивач направив на адресу відповідача
рахунок на оплату №5041 від 06.11.2013 року та
за видатковою накладною №4962 від 06.11.2013
року здійснив поставку товару, яку
відповідач отримав за довіреністю №244
від 06.11.2014 року на загальну суму 343,58
гривень.

Позивач 12.11.2013 року виставив
відповідачу рахунок №5133 на суму 2 898
гривень та 12.11.2013 року здійснив
поставку товару за накладною №5068 на
суму 2 898 гривень, яку відповідач
отримав на підставі довіреності від
12.11.2013 року за №249.

14.11.2013 року був направлений рахунок №5206
та за видатковою накладною №5125 від
14.11.2013 року було здійснено поставку
товару на суму 646,84 гривень відповідачу,
який отримав вказаний товар згідно
довіреності №249 від 12.11.2013 року.

Рахунком №5764 від 06.12.2013 року та за
видатковою накладною №5670 від 06.12.2013
року на суму 10 437 гривень здійснив
поставку, яку відповідач отримав за
довіреністю №279 від 06.12.2013 року.

Рахунком №5856 від 11.12.2013 року та за
видатковою накладною №5894 від 17.12.2013
року позивач здійснив поставку товару
на суму 2778 гривень, яку відповідач
отримав за довіреністю №291 від 17.12.2013
року.

12.12.2013 року позивач направив на адресу
відповідача рахунок №5904 від 12.12.2013 року
та здійснив поставку товару за
накладною №5830 від 16.12.2013 року на суму
3908,89 гривень, яку відповідач отримав за
довіреністю № 289 від 13.12.2013 року.

Рахунок на оплату №5944 від 16.12.2013 року
позивач направив на адресу відповідача
та за накладною №5865 від 17.12.2013 року
здійснив поставку товару на суму 908,60
гривень. За накладною №5957 від 19.12.2013
року позивач здійснив поставку товару
на суму 2 410,80 гривень та передав
представнику відповідача за
довіреністю №292 від 19.12.2013 року.

Позивач рахунком від 20.12.2013 року за №6114
на суму 2 572,50 гривень, за видатковою
накладною №6038 від 23.12.2013 року передав
відповідачу товар на суму 2 572,50 гривень,
яку в свою чергу отримав відповідач на
підставі довіреності №294 від 20.12.2013
року.

Як вбачається з пояснень представника
позивача та підтверджується наявними
у матеріалах справи доказами,
ТОВ „ЮГ-ПОЛІГРАФ" взагалі не здійснило
оплату за вказаними вище накладними. На
адресу відповідача позивач направив
претензію за вих.№3 від 20.03.2014 року, яка
відповідачем залишена без розгляду.

Відповідно до наданих суду розрахунків
позивача, за ТОВ „ЮГ-ПОЛІГРАФ"
рахується несплачена заборгованість
за отриманий товар на загальну суму 31 193
гривень.

Згідно п.7.2 договору, за порушення
покупцем строків оплати п.4.1 договору,
покупець зобов'язується сплатити
поставнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, включає день оплати.

Крім того відповідно до п.7.3 договору, у
разі якщо покупець порушить строки
оплати товару більше чим на 5
банківських дні, останній додатково
сплачує штраф в розмірі 10% від суми
боргу.

У зв'язку з простроченням у проведенні
розрахунку за отриманий товар,
позивачем здійснено розрахунок пені та
штрафу, але по тексту позову зазначає
відсотки за користування чужими
коштами в сумі 2078,73 гривень та штраф в
сумі 3119,30 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням прийнятих на себе
договірних зобов'язань відповідачем та
направлені на стягнення з відповідача
наявної суми боргу.

Суд, розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу
України та статтею 526 Цивільного
Кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов`язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов`язань не
допускається, крім випадків,
передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК
України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного
Кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Приймаючи до уваги те, що позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тампомеханіка
Україна" про стягнення основної
заборгованості в розмірі 31193 гривень
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами, суд вважає їх
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського
Кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 230 Господарського
Кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені,
наведеної в листі Національного банку
України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на
виконання Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", сума
простроченого платежу помножена на
розмір пені за кожен день прострочення
у відсотках, розділена на сто та
помножена на кількість днів
прострочення платежу буде дорівнювати
сумі пені за прострочення платежу.

Відповідно до п. 7.2 Договору при
порушені строків оплати товару,
передбачених п.4.1 договору покупець
зобов'язаний сплатити поставнику пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від суми боргу за кожний день
прострочки включаючи день оплати.
Відповідно до п.7.3 договору, у разі якщо
покупець порушить строки оплати товару
більше чим на 5 банківських дні,
останній додатково сплачує штраф в
розмірі 10% від суми боргу.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача
щодо заявленої суми пені та штрафу
приходить висновку про їх задоволення
та стягнення з відповідача заявлені
суми штрафних санкцій у вигляді пені -
2078,73 гривень та штрафу у розмірі 10 % від
суми основного боргу тобто 3119,30
гривень.

Суд звертає увагу позивача на те, що
останнім за змістом позовної заяви та
уточненням до неї зазначено
відповідальність відповідача на
підставі п.7.2. та п.7.3 договору, яким
передбачено сплату пені та штрафу за
неналежне виконання останнім
договірних зобов'язань, а вже у
прохальній частині позивач просить суд
стягнути відсотки за користування
чужими грошима при цьому не
обґрунтовує їх, отже суд вваж що
позивач просить стягнути пенюз а
прострочення виконання грошового
зобов'язання, що підтверджується
наданим позивачем розрахунком.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору в сумі
9664,57грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „ЮГ-ПОЛІГРАФ" (68094
Одеська область м. Іллічівськ с.
Бурлача Балка, вул.. Північна, буд..9; ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "
Тампомеханіка Україна " (04114 м.Київ
вул..Автозаводська, 83; )
основний борг в сумі 31 193 /тридцять одна
тисяча сто дев'яносто три/ гривни, пеню
в сумі 2078 /дві тисячі сімдесят вісім/
гривень73 копійки, штраф в сумі 3119 /три
тисячі сто дев'ятнадцять/ гривень 30
копійок, витрати по сплаті судового
збору в сумі 1827 /одна тисяча вісімсот
двадцять одна/ гривна.

Повний текст рішення складено 23 грудня
2014 року.

Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Г.І. Гуляк

Повне рішення складено 23 грудня 2014 р.