ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2014 р.
Справа № 914/4046/14

За позовом: Приватного
транспортно-експедиційного
підприємства «Автотрансекспедиція», м.
Львів

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат», м.
Жидачів Львівської області

про: стягнення 596 137,50 грн.
заборгованості за Договором
транспортного експедирування № 0032 від
02.01.2014 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Никитюк І.С.

Представники сторін:

від позивача: Тибінка В.Я. (довіреність
від 28.01.2014 року)

від відповідача: не з'явився

Представнику позивача роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді не
подавалось. У судовому засіданні 16.12.2014
року оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору: Господарським судом
Львівської області розглядається
справа за позовом Приватного
транспортно-експедиційного
підприємства «Автотрансекспедиція» до
Публічного акціонерного товариства
«Жидачівський целюлозно-паперовий
комбінат» про стягнення 596 137,50 грн.
заборгованості за Договором
транспортного експедирування №0032 від
02.01.2014 року.

Ухвалою суду від 17.11.2014 року позовну
заяву прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 02.12.2014 року.
Ухвалою суду від 02.12.2014 року розгляд
справи відкладено на 16.12.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються
невиконанням відповідачем своїх
зобов'язань за Договором транспортного
експедирування № 0032 від 02.01.2014 року в
частині повної та вчасної оплати
вартості наданих позивачем послуг,
внаслідок чого у нього виникла
заборгованість перед позивачем.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, подав через
канцелярію суду клопотання (вх.№54655/14
від 17.12.2014 р.) про долучення до
матеріалів справи доказів, позовні
вимоги підтримав, просив позов
задоволити повністю з підстав,
наведених у позовній заяві.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, вимог попередніх ухвал
суду не виконав, відзиву на позовну
заяву та доказів погашення
заборгованості не подав, причин неявки
не повідомив, хоча про час та місце
судового засідання був належним чином
повідомлений.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними у справі матеріалами, яких
достатньо для встановлення обставин і
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

02.01.2014 року між Відкритим акціонерним
товариством «Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат»
(Замовник), правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Жидачівський целюлозно-паперовий
комбінат», та Приватним
транспортно-експедиційним
підприємством «Автотрансекспедиція»
(Експедитор) укладено Договір
транспортного експедирування №0032
(Договір), відповідно до п.1.1. якого
Експедитор від свого імені та рахунок
Замовника забезпечує здійснення
перевезення вантажу Замовника
автомобільним транспортом.

Розділом 2 Договору регламентовано
умови організації перевезень. Так,
згідно з п.2.1. Договору Експедитор
забезпечує здійснення перевезення
вантажу Замовника згідно Заявки
Замовника. Експедитор підтверджує
отримання заявки у письмовій формі,
шляхом підписання уповноваженою
особою та скріплення печаткою
Експедитора, і направляє підтверджену
заявку на адресу Замовника.
Допускається направлення заявки і її
підтвердження за допомогою зв'язку
факсиміле або у інший спосіб (за
допомогою телетайпного, електронного
або іншого технічного засобу зв'язку).

Відповідно до п.1.4. Договору Заявка
оформляється відповідно до умова цього
Договору, та являється його невід'ємною
частиною.

Пунктом 1.5. Договору визначено, що на
підтвердження наданих Експедитором
Замовнику послуг за Договором
складають акт підписаний Сторонами, із
зазначенням загальної вартості послуг.

Належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за Договором та надання
відповідачу послуг з перевезення
вантажу автомобільним транспортом
підтверджується долученими до
матеріалів справи відповідними
заявками, актами виконаних робіт та
товарно-транспортними накладними.

У відповідності до п.6.2. Договору
остаточний розрахунок за платежами за
транспортно-експедиторські послуги
проводить Замовник на підставі
рахунка-фактури Експедитора й Акта про
виконання транспортно-експедиторських
послуг. Підставою для виставляння
рахунку-фактури та Акту за надані
транспортно-експедиційні послуги, є
надані Експедитором належним чином
оформлені оригінал
товарно-транспортної накладної
(підпис, печатка одержувача товару,
підпис Експедитора).

Пунктом 6.3. Договору встановлено, що
рахунок-фактуру Замовник повинен
оплатити протягом 10 (десяти)
календарних днів після його одержання.
Розрахунок за надані послуги з
забезпечення здійснення перевезення
вантажу здійснюється Замовником у
безготівковій формі на поточний
рахунок Експедитора.

Для здійснення оплати за Договором
позивачем було виписано відповідні
рахунки, копії яких долучені до
матеріалів справи, та скеровані на
адресу відповідача.

Відповідач не здійснив повну оплату
наданих позивачем послуг, внаслідок
чого у нього виникла заборгованість
перед позивачем у розмірі 596 137,50 грн., що
підтверджується Актом звірки
взаєморозрахунків від 09.10.2014 року. Акт
звірки від 09.10.2014 року позивачем
направлено на адресу відповідача
рекомендованим листом з описом
вкладеного 15.10.2014 року, однак завірений
примірник відповідачем повернуто не
було, заборгованість не погашено.

До свого клопотання (вх.№54655/14 від 17.12.2014
р.) про долучення доказів позивачем
долучено довідку ПАТ КБ «Приватбанк»
від 15.12.2014 року № 2009201 видану ПТЕП
«Автотрансекспедиція» ()
про факт та розмір зарахування на його
рахунок № 9318 у банку грошових
коштів від ВАТ ЖЦПК () у
період 01.01.2014 р. - 15.12.2014 р., з якого
вбачається, що після 25.07.2014 р.
відповідач не здійснив перерахунок
коштів позивачу в рахунок оплати
заборгованості за Договором.

Відповідач проти задоволення позову не
заперечив, доказів погашення
заборгованості не подав, про наявність
таких доказів не повідомив.

Дослідивши представлені суду докази,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, підставними та такими,
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11
Цивільного Кодексу, зокрема, з
договорів та інших правочинів.

Згідно з ст. 175 Господарського Кодексу
України майнові зобов'язання, які
виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Статтею 174 Господарського Кодексу
України визначено, що господарські
зобов'язання виникають, зокрема,
безпосередньо з господарського
договору, інших угод, передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

Згідно з ст. 6 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України).

Господарські зобов'язання між
сторонами виникли на підставі Договору
транспортного експедирування № 0032 від
02.01.2014 року.

Частиною 1 статті 929 ЦК України
визначено, що за договором
транспортного експедирування одна
сторона (експедитор) зобов'язується за
плату і за рахунок другої сторони
(клієнта) виконати або організувати
виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до ч. 3 ст. 929 ЦК України
умови договору транспортного
експедирування визначаються за
домовленістю сторін, якщо інше на
встановлено законом, іншими
нормативно-правовими актами.

Матеріалами справи підтверджено
належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за Договором, що
підтверджується долученими до
матеріалів справи копіями заявок на
перевезення, актами виконаних робіт та
товарно-транспортними накладними.

У свою чергу відповідач своїх
зобов'язань за Договором щодо повної
оплати вартості наданих позивачем
послуг згідно виставлених рахунків не
виконав.

Пунктом 6.3. Договору встановлено, що
рахунок-фактуру Замовник повинен
оплатити протягом 10 (десяти)
календарних днів після його одержання.
Розрахунок за надані послуги з
забезпечення здійснення перевезення
вантажу здійснюється Замовником у
безготівковій формі на поточний
рахунок Експедитора.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

З урахуванням зазначеного, суд вважає
підставними та обґрунтованими вимоги
позивача про стягнення з відповідача 596
137,50 грн. заборгованості.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки спір виник з вини відповідача
у відповідності до ст. 49 ГПК України
судовий збір у розмірі 11922,75 грн. слід
покласти на нього у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 526, 530, 610, 929
Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 175,
193 Господарського кодексу України та
ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з боржника - Публічного
акціонерного товариства «Жидачівський
целюлозно-паперовий комбінат» (81700,
Львівська область, Жидачівський район,
м. Жидачів, вул. Фабрична, будинок 4; п/р
2251 в ПАТ КБ «Приватбанк» м.
Дніпропетровськ, МФО 305299; ) на користь стягувача - Приватного
транспортно-експедиційного
підприємства «Автотрансекспедиція»
(79040, м. Львів, вул. Городоцька, 291/21; п/р
ПАТ АКБ «Львів», МФО 325268; ) 596137,50 грн. заборгованості
за Договором транспортного
експедирування № 0032 від 02.01.2014 року та
11922,75 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 22.12.2014 р.

Суддя
Кидисюк Р.А