номер провадження справи 14/120/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2014
Справа № 908/4466/14

Суддя господарського суду Запорізької
області Сушко Л.М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали справи

за позовом Запорізького міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері
(адреса - 69002 м. Запоріжжя, вул. Гоголя, 143)
в інтересах держави в особі органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах - Державної
екологічної інспекції у Запорізькій
області (адреса - 69035 м.
Запоріжжя, вул. 40 років Радянської
України, 72-А)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод газоочисного
обладнання» (адреса - 69106 м. Запоріжжя,
вул. Скворцова, 247)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Департамент екології та
природних ресурсів Запорізької
обласної державної адміністрації
(юридична адреса - 69107, м. Запоріжжя, пр.
Леніна 164, поштова адреса - 69035,
м. Запоріжжя, вул. 40 років
Радянської України, 72а)

про стягнення шкоди

За участю уповноважених представників
сторін:

від прокуратури: Параскєвов Д.С.,
наказ № 578 к від 30.09.2014р.;

від позивача: Макаренко В.М.,
довіреність № 1814/06 від 03.06.2014р.;

від відповідача: Пащенко А.С.,
довіреність б/н від 17.11.2014р.;

Биченкова Н.В.,
довіреність б/н від 18.11.2014р.

від третьої особи: не з'явився.

Суть спору:

30 жовтня 2014 року до господарського суду
Запорізької області звернувся
Запорізький міжрайонний прокурор з
нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Державної екологічної
інспекції у Запорізькій області з
позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Завод
газоочисного обладнання» (далі за
текстом ТОВ «ЗГО») про стягнення шкоди.

Системою документообігу
господарського суду здійснено
автоматичний розподіл справи для
розгляду між суддями та справу
призначено до розгляду головуючому
судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 31.10.2014р.
порушено провадження у справі № 908/4466/14,
судове засідання призначено на 20.11.2014р.,
у сторін витребувані документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору по суті.

Ухвалою господарського суду від
20.11.2014р. залучено до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - Департамент
екології та природних ресурсів
Запорізької обласної державної
адміністрації. Розгляд справи
відкладено до 09.12.2014р.

В судовому засіданні 09.12.2014р. оголошено
перерву до 12.12.2014р.

В судовому засіданні 12.12.2014р. справу
розглянуто, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК
України, за згодою представників
Сторін, оголошено вступну та
резолютивну частини рішення,
повідомлено про час складання повного
рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог
Прокурор зазначив, що у період з 16.01.2014р.
по 17.01.2014р. Державною екологічною
інспекцією в Запорізькій області
проводилася перевірка дотримання
вимог природоохоронного законодавства
ТОВ «Завод газоочисного обладнання».
Актом перевірки було зафіксовано
порушення вимог ст. 11 Закону України
«Про охорону атмосферного повітря», а
саме: здійснення господарської
діяльності пов'язаної з викидами
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря без дозволу на викиди
спеціально уповноваженого органу
виконавчої влади. Новий дозвіл на
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря відповідачем
отриманий 24.12.2013р. Згідно із звітом з
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин та довідки ТОВ «Завод
газоочисного обладнання» від 02.02.2014 № 42
про фактичні години роботи
стаціонарних джерел, на основі
Методики розрахунку розмірів
відшкодування збитків, які заподіяні
державі в результаті наднормативних
викидів забруднюючих речовин і
атмосферне повітря, затвердженої
наказом Мінприроди від 10.12.2008 №
639Державною екологічною інспекцією у
Запорізькій області було розраховано
розмір шкоди, заподіяної державі ТОВ
«Завод газоочисного обладнання»
внаслідок наднормативних викидів
забруднюючих речовин у атмосферне
повітря у період з 09.06.2013р. по 23.12.2013р.
складає 21 716,02 грн.

З урахуванням зазначених обставин,
Прокурор просить стягнути з ТОВ «Завод
газоочисного обладнання» шкоду,
заподіяну державі внаслідок
наднормативних викидів забруднюючих
речовин у атмосферне повітря у розмірі
21 716,02 грн.

Державна екологічна інспекція у
Запорізькій області позовні вимоги
підтримала у повному обсязі з підстав
викладених у позові.

Відповідач проти позову заперечив з
підстав, викладених у відзиві, який
надійшов на адресу суду 20.11.2014р. В
обґрунтування заперечень Відповідач
зазначає, що у зв'язку з тривалістю
виконання всіх заходів, спрямованих на
отримання дозволу, передбачених п. 4
Порядку проведення та оплати робіт,
пов'язаних з видачею дозволів на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря…, і затягування державними
органами процедури оформлення
дозволу, Відповідач не встиг до
закінчення строку дії дозволу від
09.06.2013р. отримати новий дозвіл.

Щодо розрахунку розміру заподіяної
шкоди Відповідача зазначає, що Позивач
при здійсненні розрахунку взяв середнє
значення загального часу роботи всього
технологічного обладнання джерела
викидів, замість даних щодо часу роботи
кожної одиниці технологічного
обладнання, яка здійснює викид
забруднюючих речовин у кожному джерелі
викидів.

З викладених обставин в задоволенні
позову Відповідач просить відмовити.

Третя особа 09.12.2014р. подала до суду
письмові пояснення, в яких зазначено,
що лише 15.11.2013р. до Департаменту було
надано Відповідачем пакет документів
для отримання дозволу на викид
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами, тобто
з 08.06.2013р. (термін закінчення дії
дозволу) і до 15.11.2013р. підприємство
Відповідача не зверталося до
Департаменту з відповідною заявою.
Після усунення недоліків та зауважень
щодо наданого пакету документів,
24.12.2013р. Департаментом було видано
відповідний дозвіл. З урахуванням
викладеного Департамент вважає, що з
08.06.2013р. по 24.12.2013р. підприємство
Відповідача здійснювало свою
діяльність без відповідних документів
дозвільного характеру.

За клопотанням представників Сторін
розгляд справи здійснювався без
застосування технічних засобів
фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами
статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України
складено протоколи судових засідань,
які долучено до матеріалів справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, заслухавши пояснення
представників Сторін, суд встановив
наступне.

09.06.2008р. Держуправлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Запорізькій області видано ТОВ «Завод
газоочисного обладнання» дозвіл
№-22 на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами з терміном дії
5 років - з 09.06.2008р. по 08.06.2013р.

Державним інспектором Державної
екологічної інспекції в Запорізькій
області в період 16 січня - 17 січня 2014
року на виконання припису №05.03.2013р. від
06/07-П проведено позапланову перевірку
дотримання вимог природоохоронного
законодавства ТОВ «Завод газоочисного
обладнання» за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Скворцова, 247, про що складено
відповідний Акт (т.1 а.с.13-29).

За результатами перевірки, зокрема,
встановлено, що ТОВ «Завод
газоочисного обладнання» у період з
09.06.2013р. по 23.12.2013р. включно здійснювало
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, без дозволу спеціально
уповноваженого органу виконавчої
влади, що є порушенням ст. 11, 33 Закону
України «Про охорону атмосферного
повітря».

Перевірка проводилася у присутності
представника ТОВ «ЗГО» інженера КУіМ
Биченкової Н.В. Акт перевірки
підписаний Биченковою Н.В., та
отриманий директором ТОВ «ЗГО»
Самохлєбовим В.С., про що свідчить його
підпис.

16.01.2014р. державною екологічною
інспекцією у Запорізькій області
складено Протокол про адміністративне
правопорушення №003318 відносно
Биченкової Н.В. (т. 1 а.с.29-30). В протоколі
зазначено, що ТОВ «ЗГО» здійснювало
викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря без дозволу
спеціально уповноваженого органу
виконавчої влади.

Протокол підписано та отримано
Биченковою Н.В., про що свідчить її
підпис.

Постановою №000025/01/07 від 17.01.2014р.
Биченкову Н.В. визнано винною у
вчиненні адміністративного
правопорушення, відповідальність за
яке передбачена ч. 1 ст. 78 КУпАП та
накладено стягнення у вигляді штрафу у
розмірі 85,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
26.04.2013р. між ФОП Назаришиним В.М. та ТОВ
«ЗГО» укладено Договір №03/04-13, за
умовами якого Виконавець прийняв на
себе зобов'язання розробити Звіт по
інвентаризації викидів забруднюючих
речовин в атмосферу від стаціонарних
джерел проммайданчика ТОВ «ЗГО» за
адресою: 69106 м. Запоріжжя, вул.
Скворцова, 247. Розробка документів по
обґрунтуванню об'ємів викидів від
основного та допоміжного обладнання
проммайданчика підприємства та
передача їх в дозвільний центр
Запорізького міськвиконкому для
отримання дозволу на викиди
забруднюючих речовин в атмосферу (т. 2
а.с. 85-89).

Згідно п. 1.2. Договору, строк здачі робіт
по Договору - 31.07.2013р. з правом
дострокового закінчення.

Листом №182 від 16.07.2013р. в Департамент
екології та природних ресурсів
Запорізької ОДА надіслано для
реєстрації коригування звіту з
інвентаризації (т. 2 а.с. 117).

Згідно листа Департаменту екології та
природних ресурсів №1542/2 від 18.09.2013р.,
зареєстровано за №-22
«Корегування звіту з інвентаризації
стаціонарних джерел викидів
забруднюючих речовин в атмосферу для
ТОВ «Завод газоочисного обладнання»,
яке розташоване за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Скворцова, 247» (т. 2 а.с. 78).

Листом №255 від 19.09.2013р. ТОВ «ЗГО»
надіслало до Міністерства охорони
навколишнього природного середовища
документи для постановки (зняття) ТОВ
«ЗГО» на державний облік (т. 2 а.с. 79).

Мінприроди розглянуло документи ТОВ
«ЗГО» щодо взяття на облік об'єктів, які
справляють або можуть справити
шкідливий вплив на здоров'я людей і
стан атмосферного повітря, видів та
обсягів забруднюючих речовин, що
викидаються в атмосферне повітря та
листом №35/12-2/21-13 від 29.10.2013р. повідомило
ТОВ «ЗГО» про те, що воно не підлягає
взяттю на облік (т. 2 а.с. 80).

14.11.2013р. Департаментом екології та
природних ресурсів Запорізької ОДА
зареєстровано заяву ТОВ «ЗГО» про
видачу дозволу на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами (т. 2 а.с. 118).

Листом №1730/3 від 28.11.2013р. документи ТОВ
«ЗГО» повернуті у зв'язку з недоліками
(т. 2 а.с. 119).

05.12.2013р. Департаментом екології та
природних ресурсів Запорізької ОДА
зареєстровано заяву ТОВ «ЗГО» про
видачу дозволу на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами (т. 2 а.с. 120).

Листом №1946/3 від 11.12.2013р. документи ТОВ
«ЗГО» повернуті у зв'язку з недоліками
(т. 2 а.с. 121).

18.12.2013р. Департаментом екології та
природних ресурсів Запорізької ОДА
зареєстровано заяву ТОВ «ЗГО» про
видачу дозволу на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами (т. 2 а.с. 122).

24.12.2013р. Держуправлінням охорони
навколишнього природного середовища в
Запорізькій області видано ТОВ «Завод
газоочисного обладнання» дозвіл
№-22 на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
стаціонарними джерелами з терміном дії
5 років - з 24.12.2013р. по 23.12.2018р. (лист №2102/3
від 24.12.2013р., т. 2 а.с. 123).

Проаналізувавши норми законодавства,
оцінивши докази, суд вважає позовні
вимоги такими, що підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про
охорону навколишнього природного
середовища» передбачено, що навколишнє
природне середовище як сукупність
природних і природно-соціальних умов
та процесів, природні ресурси, як
залучені в господарський обіг, так і
невикористовувані в народному
господарстві в даний період (земля,
надра, води, атмосферне повітря, ліс та
інша рослинність, тваринний світ),
ландшафти та інші природні комплекси
на території України підлягають
державній охороні.

Відповідно до п.п.4.2, 6.4. Положення про
Державну екологічну інспекцію у
Запорізькій області, затвердженого
наказом Державної екологічної
інспекції України №130 від 12.12.2011р., -
Держекоінспекція відповідно до
покладених на неї завдань: здійснює
державний нагляд (контроль) за
додержанням, зокрема підприємствами,
установами та організаціями незалежно
від форми власності і господарювання,
громадянами України законодавства про
охорону атмосферного повітря (п."г"). Для
виконання покладених на неї завдань
має право: проводити перевірки з
питань, що належать до її компетенції,
видавати за їх результатами
обов'язкові для виконання приписи,
розпорядження; розраховувати розмір
збитків, заподіяних державі внаслідок
порушення природоохоронного
законодавства, та пред'являти
претензії .

Відповідно до приписів ч.1 ст.13, ч.1,2 ст.14
ЦК України цивільні права особа
здійснює у межах, наданих їй договором
або актами цивільного законодавства.
Цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства. Особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Згідно з ст.11 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря» викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
можуть здійснюватися після отримання
дозволу, який видається
територіальним органом спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань екології та
природних ресурсів за погодженням із
територіальним органом спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань охорони
здоров'я.

Відповідно до статті 10 Закону
підприємства, установи, організації та
громадяни - суб'єкти підприємницької
діяльності, що здійснюють викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря та діяльність яких пов'язана з
впливом фізичних та біологічних
факторів на його стан, зобов'язані,
зокрема: здійснювати
організаційно-господарські, технічні
та інші заходи щодо забезпечення
виконання вимог, передбачених
стандартами та нормативами
екологічної безпеки у галузі охорони
атмосферного повітря, дозволами на
викиди забруднюючих речовин тощо;
вживати заходів щодо зменшення обсягів
викидів забруднюючих речовин і
зменшення впливу фізичних факторів.

Статтями 33 та 34 зазначеного Закону
встановлено, що особи, винні у викидах
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря без дозволу спеціально
уповноважених на те органів виконавчої
влади відповідно до закону, - несуть
відповідальність згідно з законом.
Шкода, завдана порушенням
законодавства про охорону
атмосферного повітря, підлягає
відшкодуванню у порядку та розмірах,
встановлених Законом.

Відповідно до статті 2 цього ж Закону
України відносини в галузі охорони
атмосферного повітря регулюються цим
Законом, Законом України «Про охорону
навколишнього природного середовища»
та іншими нормативно-правовими актами.

Закон України «Про дозвільну систему у
сфері господарської діяльності»
визначає правові та організаційні
засади функціонування дозвільної
системи у сфері господарської
діяльності і встановлює порядок
діяльності дозвільних органів,
уповноважених видавати документи
дозвільного характеру, та державних
адміністраторів.

Відповідно до ст.1 цього Закону
дозвільна система у сфері
господарської діяльності -
сукупність урегульованих
законодавством відносин, які
виникають між дозвільними органами,
державними адміністраторами та
суб'єктами господарювання у зв'язку з
видачею документів дозвільного
характеру, переоформленням, видачею
дублікатів, анулюванням документів
дозвільного характеру; документ
дозвільного характеру - дозвіл,
висновок, рішення, погодження,
свідоцтво, інший документ, який
дозвільний орган зобов'язаний видати
суб'єкту господарювання у разі
надання йому права на провадження
певних дій щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності та/або без
наявності якого суб'єкт
господарювання не може проваджувати
певні дії щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст.4-1 згаданого Закону
визначено, що порядок видачі
документів дозвільного характеру або
відмови в їх видачі, переоформлення,
видачі дублікатів, анулювання
центральними органами виконавчої
влади, їх територіальними (місцевими)
органами встановлюється Кабінетом
Міністрів України за поданням
відповідного дозвільного органу,
погодженим з уповноваженим органом,
якщо інше не передбачено міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.

Порядок видачі документів дозвільного
характеру або відмови в їх видачі,
переоформлення, видачі дублікатів,
анулювання, видача або відмова у видачі
яких законами України віднесена до
повноважень органів місцевого
самоврядування, встановлюється їх
рішенням за погодженням з
територіальними (місцевими) органами
центральних органів виконавчої влади,
що здійснюють регулювання у
відповідній сфері, та територіальними
органами уповноваженого органу, а у
випадках, передбачених законом, - на
підставі типових порядків,
затверджених Кабінетом Міністрів
України. Такі порядки мають
передбачати, зокрема, вичерпний
перелік документів, які суб'єкту
господарювання необхідно подати для
одержання документа дозвільного
характеру.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 13 березня 2002 року №302 затверджено
Порядок проведення та оплати робіт,
пов'язаних з видачею дозволів на викиди
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами,
обліку підприємств, установ,
організацій та громадян -підприємців,
які отримали такі дозволи (далі
-Порядок), згідно з пунктом 2 якого:
дозвіл на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний
документ, який дає право підприємствам,
установам, організаціям та громадянам -
підприємцям (далі - суб'єкт
господарювання) експлуатувати об'єкти,
з яких надходять в атмосферне повітря
забруднюючі речовини або їх суміші, за
умови дотримання встановлених
відповідних нормативів
граничнодопустимих викидів та вимог до
технологічних процесів у частині
обмеження викидів забруднюючих
речовин протягом визначеного в дозволі
терміну.

Згідно з п.п. 4, 5 цього Порядку суб'єкт
господарювання для отримання дозволу
готує пакет документів, які подає до
територіального органу Мінприроди та
установи державної
санітарно-епідеміологічної служби у
письмовій та електронній формі,
підготовлені відповідно до
затвердженої Мінприроди Інструкції
про загальні вимоги до оформлення
документів, у яких обґрунтовуються
обсяги викидів, для отримання дозволу
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами для підприємств, установ,
організацій та громадян - підприємців,
а також вміщує в місцевих друкованих
засобах масової інформації
повідомлення про намір отримати дозвіл
із зазначенням адреси місцевої
держадміністрації, до якої можуть
надсилатися зауваження громадських
організацій та окремих громадян.

Відповідно до п.п. 2.2.1 п.2.2 Інструкції
про загальні вимоги до оформлення
документів, у яких обґрунтовуються
обсяги викидів, для отримання дозволу
на викиди забруднюючих речовин в
атмосферне повітря стаціонарними
джерелами для підприємств, установ,
організацій та громадян -підприємців,
затвердженої наказом Мінприроди
України від 09.03.2006р. №108, зареєстрованим
в Мінюсті України 29.03.2006р. за №341/12215,
визначено перелік документів, в яких
обґрунтовуються обсяги викидів, у разі
подання документів з метою отримання
дозволу на викиди для: новоствореного,
існуючого об'єкта а також внесення
змін до існуючого дозволу на викиди.

Згідно з абзацом 4 ч.1 ст.4-1 Закону
України «Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності» строк
видачі документів дозвільного
характеру становить десять робочих
днів, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до п.8 Порядку
територіальний орган Мінприроди
протягом 30 календарних днів розглядає
заяву та документи на отримання
дозволу і у разі відсутності зауважень
видає дозвіл.

Частиною 6 ст.4-1 Закону України
«Про дозвільну систему у сфері
господарської діяльності», яка
визначає правові та організаційні
засади функціонування дозвільної
системи у сфері господарської
діяльності, передбачено, що у разі якщо
у встановлений законом строк
суб'єкту господарювання не видано або
не направлено документ дозвільного
характеру або рішення про відмову у
його видачі, то через десять робочих
днів з дня закінчення встановленого
строку для видачі або відмови у видачі
документа дозвільного характеру
суб'єкт господарювання має право
провадити певні дії щодо здійснення
господарської діяльності або видів
господарської діяльності. Копія заяви
(опису прийнятих документів) з
відміткою про дату їх прийняття є
підтвердженням подачі заяви та
документів державному адміністратору
або дозвільному органу. Днем видачі
документа дозвільного характеру
вважається останній день строку
розгляду заяви дозвільним органом,
передбаченого законом.

Судом встановлено, що Відповідачем
пакет документів для отримання нового
дозволу до Департаменту вперше було
надано лише 14.11.2013р., тоді як дія дозволу
закінчилася 09.06.2013р., повний пакет
документів подано 18.12.2013р., новий дозвіл
Відповідач отримав 24.12.2013р.

Перевірка дотримання Відповідачем
вимог природоохоронного законодавства
була розпочата Держуправлінням 16.01.2014р.
і за наслідками перевірки встановлено
порушення, відповідальність за яке у
вигляді відшкодування шкоди, є
предметом розгляду у даній справі.
Даний Акт був підписаний присутнім при
перевірці інженером КУіМ ТОВ «ЗГО» без
зауважень.

Доказів оскарження до суду дій або
бездіяльності посадових осіб
дозвільних органів на підставі ст.10
Закону України «Про дозвільну систему
у сфері господарської діяльності»
відповідачем не надано.

Доводи відповідача про те, що причиною
невчасного отримання дозволу стало
затягування державними органами
процедури видачі дозволу є
безпідставними.

Відповідно до інформації Департаменту
екології та природних ресурсів
Запорізької ОДА Відповідач перебував
на державному обліку та відносився до
об'єктів другої групи, згідно раніше
зареєстрованому звіту з
інвентаризації. Для переходу
підприємства до третьої групи ним було
проведено коригування звіту з
інвентаризації та 18.09.2013 р. розглянуто
Департаментом. На підставі
відкоригованого звіту підприємство
перейшло до третьої групи та 29.10.2013 р.
було знято з державного обліку
Мінприроди України.

Відповідач був обізнаний про те, що дія
дозволу закінчується 08.06.2013р., однак дії
по підготовці документів, необхідних
для отримання дозволу розпочав лише
наприкінці дії дозволу, не врахувавши
зокрема часу, необхідного для зняття
підприємства з державного обліку
Мінприроди України.

Приписами ст.3 Закону України "Про
атмосферне повітря" передбачено, що
державне управління в галузі охорони
атмосферного повітря відповідно до
закону здійснюють поряд зі спеціально
уповноваженими центральними органами
виконавчої влади з питань екології та з
питань охорони здоров'я і інші органи
виконавчої влади, а також органи
місцевого самоврядування.

Згідно з ст.42 Господарського кодексу
України підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання з метою досягнення
економічних і соціальних результатів
та одержання прибутку. Одними із
принципів підприємницької діяльності
відповідно до ст.44 Кодексу є самостійне
формування програми діяльності,
залучення матеріально-технічних,
фінансових ат інших видів ресурсів,
використання яких не обмежено законом.
Поряд з цим, статтею 49 цього Кодексу
встановлено, що підприємці зобов'язані
не завдавати шкоди довкіллю, не
порушувати права та законні інтереси
громадян та їх об'єднань, інших
суб'єктів господарювання, установ,
організацій, права місцевого
самоврядування і держави. За завдані
шкоду і збитки підприємець несе
майнову та іншу встановлену законом
відповідальність.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про
охорону атмосферного повітря» для
забезпечення охорони атмосферного
повітря впроваджуються
організаційно-економічні заходи, що
передбачають, зокрема: відшкодування
збитків, заподіяних внаслідок
порушення законодавства про охорону
атмосферного повітря.

Стаття 41 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»
встановлює економічні заходи
забезпечення охорони навколишнього
природного середовища, зокрема,
передбачає відшкодування в
установленому порядку збитків,
завданих порушенням законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища.

Відповідно до ч.1, п. «є» ч.2 ст.68, ст.69
зазначеного Закону порушення
законодавства України про охорону
навколишнього природного середовища
тягне за собою встановлену цим
Законом та іншим законодавством
України дисциплінарну,
адміністративну, цивільну і
кримінальну відповідальність.
Відповідальність за порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища
несуть особи, винні у: допущенні
наднормативних, аварійних і залпових
викидів і скидів забруднюючих речовин
та інших шкідливих впливів на
навколишнє природне середовище. Шкода,
заподіяна внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації, як правило, в
повному обсязі без застосування норм
зниження розміру стягнення та
незалежно від збору за забруднення
навколишнього природного середовища
та погіршення якості природних
ресурсів.

Розрахунок розміру заподіяних збитків
здійснено згідно з Методикою
розрахунку розмірів відшкодування
збитків, які заподіяні державі в
результаті наднормативних викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, затвердженою наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від
10.12.2008р. №639, затвердженою наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України від
10.12.2008р. №639, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 21 січня
2009р. за № 48/16064 (далі -Методика).
Методика встановлює порядок
визначення розмірів відшкодування
збитків, заподіяних державі в
результаті наднормативних викидів
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря стаціонарними джерелами
суб'єктів господарювання (юридичних і
фізичних осіб) (п.1.2).

Відповідно до п.2.1 Методики
наднормативними викидами забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
вважаються, зокрема: викиди
забруднюючих речовин, на які відсутній
дозвіл на викиди забруднюючих речовин
в атмосферне повітря стаціонарними
джерелами, включаючи окремі
забруднюючі речовини, викиди яких
підлягають регулюванню відповідно до
законодавства (п.п.2.1.2). Викиди, що
здійснюються з перевищенням
технологічних нормативів допустимих
викидів забруднюючих речовин із
устаткування, затверджених відповідно
до законодавства п.2.1.3).

Згідно з п.п.2.2 даної Методики факт
наднормативного викиду забруднюючих
речовин в атмосферне повітря
встановлюється державними
інспекторами при проведені перевірки
суб'єктів господарювання
інструментально-лабораторними
методами контролю та розрахунковими
методами. За результатами перевірки
суб'єкта господарювання складається
акт перевірки в установленому
законодавством порядку (п.2.8 Методики).

Згідно з пунктом 2.7.2 Методики
розрахункові методи визначення
наднормативних викидів забруднюючих
речовин в атмосферне повітря та
об'ємної витрати газопилового потоку
застосовуються у випадках: викиду
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря внаслідок невиконання в
установлені в дозволі на викиди
забруднюючих речовин терміни
запланованих заходів щодо скорочення
викидів забруднюючих речовин.

Формула, за якою здійснюється
розрахунок маси наднормативних
викидів у разі невиконання в
установлені в дозволі на викиди
забруднюючих речовин терміни
запланованих заходів щодо скорочення
викидів, наведена в п.3.8 Методики.

Розмір заявленої до стягнення суми
шкоди становить 21 716,02 грн. Розрахунок
здійснено за період часу з 09.06.2013р. по
23.12.2010р. згідно з відомостями про
відпрацьовану кількості годин
стаціонарними джерелами викидів
підприємства, а саме згідно з наданою
Відповідачем довідкою №42 від 02.02.2013р.
(т. 1 а.с.38).

Згідно з п.3.11 Методики час роботи
джерела в режимі наднормативного
викиду визначається з моменту
виявлення порушення до моменту його
усунення. У розумінні норм Методики при
відсутності дозволу на викид
забруднюючих речовин в атмосферне
повітря, розмір визначається саме за
всі викиди забруднюючих речовин, тобто
за нормативні викиди об'єкту, що
перевіряється.

Суд не бере до уваги заперечення
Відповідача проти способу розрахунку
завданої шкоди, а також її розміру з
підстав необґрунтованості конкретними
нормами чинного законодавства України.

Загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду визначені в ст.1166
ЦК України, а саме: майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Зобов'язання з відшкодування шкоди є
деліктними (позадоговірними). Форми і
розміри позадоговірної
відповідальності визначаються лише
законом. Підставою цивільно-правової
відповідальності за заподіяння шкоди є
правопорушення, що включає складові
елементи -шкоду, протиправність
поведінки заподіювача шкоди, причинний
зв'язок та вину особи, яка заподіяла
шкоду.

Відповідно до приписів п.4 ч.3 ст.129
Конституції України, ст.33 ГПК України
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
певні юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення.

При вирішенні спору про відшкодування
шкоди, заподіяної навколишньому
природному середовищу, на позивача
покладений обов'язок доказати шкоду (її
розмір), протиправність поведінки
заподіювача шкоди та причинний зв'язок;
на відповідача -відсутність вини.

Частинами 1,5 статті 1187 ЦК України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використання, зберігання хімічних,
радіоактивних, вибухових і
вогненебезпечних та інших речовин.., що
створює підвищену небезпеку для особи,
яка цю діяльність здійснює, та інших
осіб. Особа, яка здійснює діяльність, що
є джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Згідно з пунктом 1.6. роз'яснення Вищого
арбітражного суду України №02-5/744 від
27.06.2001р. "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних із
застосуванням законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища" вирішуючи спір про
відшкодування шкоди, заподіяної
навколишньому природному середовищу,
господарському суду слід виходити з
презумпції вини правопорушника. Отже,
позивач не повинен доводити наявність
вини відповідача у заподіянні шкоди
навколишньому природному середовищу,
навпаки, відповідач повинен довести, що
у діях його працівників відсутня вина у
заподіянні шкоди.

Згідно з ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до п.1.4 Порядку організації
та проведення перевірок суб'єктів
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства,
затвердженого наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України від 10.09.2008р. №464,
зареєстрованим у Мінюсті України 15
січня 2009р. за №18/16034, акт перевірки - це
документ, який фіксує факт проведення
планових, позапланових перевірок
суб'єктів господарювання і є носієм
доказової інформації про виявлені
порушення вимог законодавства у сфері
охорони навколишнього природного
середовища та його дотримання.

Порушення, які мають значення для
вирішення даного спору, встановлені в
акті перевірки дотримання ТОВ «ЗГО»
вимог природоохоронного
законодавства, складений 16-17 січня 2014
року. Акт підписаний представником ТОВ
«ЗГО» інженером КУіМ Биченковою Н.В.

Крім того, 16.01.2014р. Державною
екологічною інспекцією відносно
інженера КУіМ Биченкової Н.В. складено
протокол про адміністративне
правопорушення №003318. Порушником
вказаний протокол підписано без
зауважень. 17.01.2014р. інспекцією винесено
постанову №000025/01/07 про накладення
адміністративного стягнення у вигляді
штрафу.

Враховуючи викладені обставини,
підстави позову, суд вважає, що факт
порушення Відповідачем
природоохоронного законодавства, що
полягає у здійсненні викидів
забруднюючих речовин у атмосферне
повітря без відповідного дозволу, є
доведеним. Відповідач не надав суду
доказів, які б відповідно до ст.34 ГПК
України належним чином підтвердили
виконання ним у встановлений термін
конкретних заходів, передбачених
дозволом на викиди забруднюючих
речовин в атмосферне повітря.
Відсутність вини у спричиненні шкоди
Відповідачем не доведено. Заперечення
відповідача спростовуються
вищенаведеним та не впливають на
вирішення спору.

Відповідно до ст.47 Закону України
«Про охорону навколишнього природного
середовища» грошові стягнення за
шкоду, заподіяну порушенням
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища в
результаті господарської діяльності
зараховуються на розрахункові рахунки
місцевих фондів охорони навколишнього
природного середовища за місцем
вчинення правопорушення.

З урахуванням наведеного, враховуючи
підстави позову, суд вважає, що факт
порушення природоохоронного
законодавства є доведеним, позовні
вимоги про стягнення з Відповідача
шкоди, спричиненої державі внаслідок
забруднення атмосферного повітря у
розмірі 21 716,02 грн. обґрунтовані,
розрахунок збитків здійснений вірно,
тому позов підлягає задоволенню у
повному обсязі.

У відповідності до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
Відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд Запорізької
області, -

ВИРІШИВ:

Позов Запорізького міжрайонного
прокурора з нагляду за додержанням
законів у природоохоронній сфері,
заявлений в інтересах держави в особі
органу, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції у
спірних правовідносинах - Державної
екологічної інспекції у Запорізькій
області до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод газоочисного
обладнання», третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Департамент екології та природних
ресурсів Запорізької обласної
державної адміністрації про стягнення
шкоди задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод газоочисного
обладнання» (69106 м. Запоріжжя, вул.
Скворцова, 247, ) на
користь місцевого бюджету Заводського
району м. Запоріжжя (р/р0004, , МФО 813015, код бюджетної
класифікації 24062100, одержувач - УДК
України в Заводському районі м.
Запоріжжя) шкоду, заподіяну державі
внаслідок наднормативних викидів
забруднюючих речовин у атмосферне
повітря у розмірі 21 716 (двадцять одна
тисяча сімсот шістнадцять) грн. 02 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Завод газоочисного
обладнання» (69106 м. Запоріжжя, вул.
Скворцова, 247, ) на
користь Державного бюджету України
(одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі
(Орджонікідзевський район); банк
одержувача: УДКСУ у м. Запоріжжі
(Орджонікідзевський район); МФО 813015;
; р/р №3007; код
бюджетної класифікації 22030001, символ
звітності банку - 206, з використанням
параметру RR-83) 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Л.М. Сушко

Рішення оформлено та підписано
відповідно до вимог ст. 84
Господарського процесуального кодексу
України 17.12.2014р.