ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2014 р.Справа № 922/4586/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Харківська міська рада, м.
Харків до ТОВ фірма "Юнікон", м.
Дніпропетровськ про внесення змін до
договору за участю представників:

позивача - Саньков Ю.В., дов.№ 08-11/5906/2-13
від 30.12.2013 р.

відповідача - Круль С.О., за дов.№1 від
09.04.2014 року.

за відсутності клопотання технічна
фіксація судового процесу не
здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Харківська міська рада,
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до відповідача - Приватного
акціонерного товариства "Юнікон", про
внесення змін до договору оренди № 214/01
від 11 вересня 2001 року шляхом визнання
укладеною додаткову угоди до вказаного
договору оренди землі у редакції
позивача, а також просить суд покласти
на відповідача судові витрати у
розмірі 1 218,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що
рішенням Харківської міської ради від
03 липня 2013 року № 1209/13 затверджено
технічну документацію з нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станом на 01 січня 2013 року встановлено,
що плата за землю на підставі даних
"технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станом на 01 січня 2013 року" вводиться в
дію з 01 січня 2014 року. Зміни до
договорів оренди землі, пов'язані зі
зміною розміру орендної плати,
оформлюються додатковою угодою до
договору оренди землі. Ухилення
відповідача від підписання додаткової
угоди до договору оренди землі завдає
значних збитків територіальній
громаді міста Харкова у вигляді
неодержаного доходу за користування
земельною ділянкою комунальної
власності.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 17 жовтня 2014
року вказану позовну заяву було
прийнято до розгляду, порушено
провадження по справі № 922/4586/14 та
призначено справу до розгляду в
судовому засіданні на 03 листопада 2014
року.

Ухвалами суду від 03 листопада 2014 року
та від 17 листопада 2014 року, відповідно,
розгляд даної справи відкладено до 01
грудня 2014 року. В засіданні суду 01
грудня 2014 року оголошувалась перерва
до 15 грудня 2014 року.

Судом під час розгляду справи долучено
до матеріалів справи надані сторонами
документи з додатками: позивачем -
клопотання (вх. № 42790 від 01.12.2014 р.);
відповідачем - відзив на позовну заяву
(вх. № 38117 та № 38247 від 03.11.2014 р.),
доповнення до відзиву (вх. № 40588 від
17.11.2014 р.), доповнення до відзиву (вх. №
42830 та вх. № 42627 від 01.12.2014 р.).

Після перерви 15 грудня 2014 року судове
засідання було продовжено.

В засідання суду 15 грудня 2014 року
представники сторін з'явились.
Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі,
представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

В судовому засіданні 15 грудня 2014 року
учасники судового процесу не виявили
наміру подавати додаткові докази чи
пояснення по справі в обґрунтування
своїх позовних вимог та заперечень, а
матеріали справи свідчать про
достатність наявних в ній доказів для
встановлення в повному обсязі
фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

На підставі рішення ІІ сесії
Харківської міської ради ХХІІІ
скликання від 21.05.21998 р. "Про передачу
виконавчому комітету повноважень з
передачі, наданню і вилученню
земельних ділянок", Закону України "Про
місцеве самоврядування", рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 27.06.2001 р. за № 1089 між ВК
Харківської міської ради
(орендодавець) та відповідачем
(орендар) укладено договір оренди землі
від 07.09.2001 р. Даний договір було
посвідчено приватним нотаріусом
Харківського міського нотаріального
округу Гавриловою С.А. (реєстровий №
8744) та зареєстровано 11.09.2001 р. за № 214/01 у
Виконавчому комітеті Харківської
міської ради в книзі записів державної
реєстрації договорів оренди землі;
факт державної реєстрації засвідчено
начальником Харківського міського
управління земельних ресурсів.

Рішенням Харківської міської ради від
03.07.2013 р. № 1209/13 "Про затвердження
"Технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станом на 01.01.2013 р." затверджено
технічну документацію з нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станом на 01.01.2013 р.

Згідно п. 1.1. вказаного рішення
затверджено базову вартість одного
квадратного метра земель міста Харкова
у сумі 291,18 грн., яка отримана на
підставі витрат на освоєння і
облаштування території міста станом на
01.01.2013 р. та підлягає в подальшому
індексації в порядку, встановленому
законодавством України.

Пунктом 2 рішення встановлено, що це
рішення вводиться в дію з моменту
оприлюднення в установленому порядку,
а нормативна грошова оцінка земель
міста Харкова станом на 01.01.2013 р.
застосовується з 01.01.2014 р.

Попередня вартість 1 кв. м землі у місті
Харкові була визначена станом на 01.01.2007
р. на підставі рішення Харківської
міської ради від 25.12.2007 р. № 335/07 "Про
затвердження технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель м.
Харкова станом на 01.01.2007 року", рішень
Харківської міської ради від 27.02.2008 р. №
42/08 "Про затвердження "Положення про
впровадження нормативної грошової
оцінки земель м. Харкова станом на
01.01.2007 року" та була введена в дію з
01.03.2008 р.

Рішенням Харківської міської ради від
25.09.2013 р. № 1269/13 "Про затвердження
"Порядку впровадження нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станам на 01.01.2013" встановлено (п. 2, п. 3),
що плата за землю на підставі даних
"Технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель міста Харкова
станом на 01.01.2013" вводиться в дію з
01.01.2014. Зміни до договорів оренди землі,
пов'язані зі зміною розміру орендної
плати, оформлюються додатковою угодою
до договору оренди землі згідно з
Порядком оформлення договорів оренди
землі у місті Харкові.

Пунктом 5 даного рішення Департамент
земельних відносин Харківської
міської ради зобов'язано попередити
всіх землекористувачів (орендарів)
земельних ділянок, реєстрація яких у
Державному земельному кадастрі не
здійснена, про необхідність приведення
розміру плати за землю відповідно до
вимог чинного законодавства.

Пунктом 16.4 Порядку оформлення
договорів оренди землі у м. Харкові,
який є додатком до рішення 21 сесії
Харківської міської ради 6 скликання
"Про затвердження Порядку оформлення
договорів оренди землі у місті Харкові"
від 19.12.2012 р. № 960/12, що набирає чинності
з 01.01.2013 р., визначено, що зміни до
договору оренди землі, пов'язані зі
зміною розміру орендної плати,
оформлюються додатковою угодою до
договору оренди землі в порядку
передбаченому цім підпунктом.

Відповідно до витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки № 40 від 04.11.2013
р. нормативна грошова оцінка земельної
ділянки складає 10 156 775 гривень.

14.04.2014 року відповідачем було одержано
від Департаменту земельних відносин
Харківської міської ради проект
додаткової угоди до договору оренди
землі № 214/01 від 11.09.2001 р., але відповідач
додаткову угоду не підписав.

Відповідно до пункту 2.2 вказаного
договору оренди землі, орендна плата за
землю змінюється при зміні розміру
земельного податку відповідно до
Законів України, при цьому сторони
укладають додаткову угоду, яка є
невід'ємною частиною цього договору
оренди. Пунктом 4.1 договору оренди
землі сторонами передбачено, що зміна
умов договору оренди землі можлива за
взаємною згодою сторін; у разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди спір вирішується в
судовому порядку.

З урахуванням наведених обставин
позивач, посилаючись на норми на 13, 144
Конституції України, ст.ст. 12, 93, 125, 126, 189
та п. 12 Перехідних положень Земельного
кодексу України, ст.ст. 15, 30 Закону
України "Про оренду землі", ст.ст. 5, 13, 15,
21 Закону України "Про оцінку земель",
ст.ст. 629, 649, 651, 653, 654, 792 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 179, 188, 193
Господарського кодексу України,
звернувся у суд із даним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до статті 96 Земельного
кодексу України, землекористувачі
зобов'язані своєчасно сплачувати
земельний податок або орендну плату.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону "Про
оренду землі" однією з істотних умов
договору оренди землі є орендна плата
із зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату.

За змістом частин 1, 2 статті 21 Закону
України "Про оренду землі", орендна
плата за землю - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності). Відповідно до частини 1
статті 632 Цивільного кодексу України,
ціна в договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У випадках,
визначених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Відповідно до вимог статті 144
Конституції України - органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Згідно з пунктами 34, 35 частини 1 статті 26
Закону України "Про місцеве
самоврядування" до виключної
компетенції міської ради належить
вирішення на пленарних засіданнях
питань регулювання земельних відносин,
затвердження відповідно до закону
ставок земельного податку, розмірів
плати за користування природними
ресурсами, що є у власності відповідних
територіальних громад.

Як зазначено вище в рішенні суду, судом
встановлено, що за умовами п. 2.2
договору, орендна плата за землю
змінюється при зміні розміру
земельного податку відповідно до
Законів України.

Судом також встановлено, що відповідач
зміни до договору не підписав.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України" від
03 червня 2008 року за № 309-VI внесено зміни,
зокрема, до ч. ч. 4, 5 ст. 21 Закону України
"Про оренду землі", відповідно до яких
річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, надходить
до відповідних бюджетів,
розподіляється і використовується
відповідно до закону і не може бути
меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється Законом України "Про
плату за землю"; для інших категорій
земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
Законом України "Про плату за землю".
Річна орендна плата за земельні
ділянки, які перебувають у державній
або комунальній власності, не може
перевищувати 12 відсотків їх
нормативної грошової оцінки. При цьому
у разі визначення орендаря на
конкурентних засадах може бути
встановлений більший розмір орендної
плати, ніж зазначений у цій частині.

У зв'язку із введенням в дію з 1 січня 2011
року Податкового кодексу України Закон
України "Про плату за землю" втратив
чинність (ч. 2 Прикінцевих положень
Податкового кодексу України).

Статтею 288 Податкового кодексу України
встановлено, що підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки. Розмір орендної
плати встановлюється в договорі
оренди, але річна сума платежу не може
бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом, та не може перевищувати:
для земельних ділянок, наданих для
розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки; для земельних ділянок,
які перебувають у державній або
комунальній власності та надані для
будівництва та/або експлуатації
аеродромів - чотирикратний розмір
земельного податку, що встановлюється
цим розділом; для інших земельних
ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків
нормативної грошової оцінки.

Судом встановлено, що рішенням
позивача змінено нормативно грошову
оцінку земель міста Харкова та
затверджено нові ставки орендної
плати. Зазначене рішення органу
місцевого самоврядування не оспорено
відповідачем і не скасовано у
встановленому законом порядку.

Отже, встановлення статтею 288 ПК
України граничних розмірів річної
орендної плати за земельну ділянку є
підставою для приведення положень
спірного договору оренди земельної
ділянки у відповідність до вимог
закону в частині визначення розміру
орендної плати.

Згідно з ч. 1 ст. 188 Господарського
кодексу України, зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Частиною 1 ст. 651
ЦК України також встановлено, що зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Аналогічні правила щодо змін умов
договору оренди землі за взаємною
згодою сторін містить і стаття 30 Закону
України "Про оренду землі", та нею
встановлено, що у разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

Отже, нормами чинного законодавства
передбачено можливість зміни умов
договору за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у цих правовідносинах,
що розглядаються судом.

За вказаних обставин, позов в частині
внесення змін до п. 2.1 договору оренди
землі в частині визначення розміру
орендної плати за земельну ділянку
підлягає задоволенню.

Решта вимог позивача про внесення змін
до договору оренди землі від 11.09.2001 р. №
214/01 шляхом визнання укладеною
додаткової угоди до договору оренди
землі в редакції позивача задоволенню
не підлягає з огляду на наступне.

Позивач, у наданій редакції додаткової
угоди до договору оренди землі, просить
суд змінити пункт 1 (із підпунктами
1.2-1.4), пункт 2 (із підпунктами 2.2-2.6), пункт
3 (із підпунктами 3.1-3.5), пункт 4 (із
підпунктами 4.1-4.4), пункт 5 (із
підпунктами 5.1, 5.2), пункт 6 (із
підпунктами6.1-6.5), пункт 7 (підпункт 7.1)
договору, додавши кадастровий номер
земельної ділянки та виклавши умови
додаткової угоди в редакції яка
відрізняється від умов договору
оренди, який укладено між сторонами, та
є предметом даного судового
провадження.

Як зазначено в рішенні суду, законом
передбачено можливість внесення змін
до договору за згодою сторін, яке що
інше не встановлено договором або
законом; договір може бути змінено за
рішенням суду у випадках, встановлених
договором або законом.

Позивач, посилаючись на вищевказані
норми законів, рішення органу
місцевого самоврядування та на витяг
про нормативно грошову оцінку
земельної ділянки, визначаючи їх як
підставу позову, ставить питання не
лише щодо визначення (зміни) розміру
орендної плати (з чим погодився суд,
визнаючи позовні вимоги щодо п. 2.1
договору обґрунтованими), а й щодо
решти умов договору. При цьому
позивачем не доведено, як саме
співвідноситься зміна
нормативно-грошової оцінки земельної
ділянки з пунктами додаткової угоди до
договору (за виключенням п. 2.1 договору),
які позивач просить суд визнати
укладеними і чи є її зміна
нормативно-грошової оціни підставою
для укладення додаткової угоди в новій
редакції.

Відповідно до приписів частини другої
статті 14 Цивільного кодексу України
особа не може бути примушена до дій,
вчинення яких не є обов'язковим для неї.

З огляду на зазначене, позов у вказаних
частинах задоволенню не підлягає.

Враховуючи те, що вимоги позивача щодо
внесення змін до договору оренди землі
суд визнає частково обґрунтованими, а
відповідач надісланий йому позивачем
проект додаткової угоди до договору
оренди не підписав, що стало підставою
для подання позову, суд вважає за
необхідне відповідно до приписів
частини другої статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покласти судові витрати на
відповідача, оскільки спір виник
внаслідок його неправильних дій.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 32, 33, 34, 43,
44, 49, 77, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Внести зміни до п. 2.1 договору оренди
землі, посвідченого приватним
нотаріусом Харківського міського
нотаріального округу Гавриловою С.А.
(реєстровий № 8744), зареєстрованого
11.09.2001 р. за № 214/01, виклавши пункт 2.1 в
наступній редакції:

"Орендна плата за земельну ділянку
вноситься орендарем щомісячно у
грошовій формі на рахунок управління
Державної казначейської служби
України у м. Харкові Харківська
область. Інформація щодо реквізитів
отримується у відповідному органі
державної податкової служби за місцем
знаходження земельної ділянки.

Розмір орендної плати за земельну
ділянку згідно з розрахунком № 637/14 від
15.11.2013 на рік становить 3% від її
нормативної грошової оцінки і складає
304 703,25 грн. (триста чотири тисячі сімсот
три гривні двадцять п'ять копійок), або
в місяць - 25 391,94 грн. (двадцять п'ять
тисяч триста дев'яносто одна гривня
дев'яносто чотири копійки)".

В решті позову відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Юнікон", 49005, м.
Дніпропетровськ, вул. Олеся Гончара, 28-А
() на користь
Харківської міської ради, 61003, м. Харків,
пл. Конституції, 7 () 1218
грн. витрат на сплату судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 17.12.2014 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/4586/14