ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" грудня 2014 р.Справа № 916/3885/14

Господарський суд Одеської області у
складі:

Судді
Зайцева Ю.О.

при секретарі судового засідання
Ошарін Д.С.

За участю представників сторін:

Від прокуратури: Незовибатько О.В. - за
посвідченням;

Від позивача: Хуторна О.В. (довіреність
№154/исх-гс від 18.06.2014р.);

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: Польщіна Т.Л.
(довіреність №01-36/44 від 15.01.2014р.);

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом заступника
прокурора Суворовського району м.Одеси
в інтересах держави в особі Одеської
міської ради до відповідача Товариства
з додатковою відповідальністю "Третій
автобусний парк" про внесення змін до
договору оренди землі, за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Департамент
комунальної власності Одеської
міської ради, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 23.09.2014р. заступник прокурора
Суворовського району м.Одеси звернувся
в інтересах держави в особі Одеської
міської ради до господарського суду
Одеської області з позовом до
відповідача Відкритого акціонерного
товариства "Третій автобусний парк"
про внесення змін до договору оренди
землі.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 26.09.2014 р. за вказаним
позовом порушено провадження з
призначенням справи до розгляду у
відкритому судовому засіданні;
залучено до участі у справі третю
особу, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні позивача
Департамент комунальної власності
Одеської міської ради.

03.11.2014р. представник відповідача
звернувся до господарського суду
Одеської області із клопотанням від
24.10.2014р. (вх.№2-4952/14) про заміну
відповідача. Вказане клопотання
обґрунтовано тим, що згідно даних, які
містяться в ЄДРПОУ, Відкрите
акціонерне товариство "Третій
автобусний парк" припинено, про що
зроблено відповідний запис в реєстрі
23.05.2012р. Відповідно до п.1.1. наявного у
матеріалах справи Статуту Товариства з
додатковою відповідальністю "Третій
автобусний парк" правонаступником
Відкритого акціонерного товариства
"Третій автобусний парк" є Товариство з
додатковою відповідальністю "Третій
автобусний парк". На підставі вказано
представник відповідача просить суд
замінити у справі №916/3885/14 відповідача
з Відкритого акціонерного товариства
"Третій автобусний парк" на Товариство
з додатковою відповідальністю "Третій
автобусний парк".

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 03.11.2014р. здійснено заміну
відповідача - Відкритого акціонерного
товариства "Третій автобусний парк" на
його правонаступника - Товариство з
додатковою відповідальністю "Третій
автобусний парк".

04.11.2014р. представник відповідача
звернувся до господарського суду
Одеської області із клопотанням від
31.10.2014р. (вх.№2-4971/14) про залучення до
участі у справі №916/3885/14 в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Управління
Держземагентства у м.Одесі Одеської
області.

04.11.2014р. представник відповідача
звернувся до господарського суду
Одеської області із клопотанням від
03.11.2014р. (вх.№2-4970/14) про призначення у
справі №916/3885/14 проведення судової
земельно-технічної експертизи та
поставлення на вирішення експерта
наступні питання: чи відповідає
нормативно грошова оцінка земельної
ділянки кадастровий номер
:41:008:0001,викладена у витягу із
технічної документації про нормативно
грошову оцінку земельної ділянки
м.Одеси від 07.10.2013р. №88/С вимогам
нормативно-правових актів з оцінки
майна, методології, методам та
оціночним процедурам. Також, у
вказаному клопотанні, просив суд
проведення даної експертизи доручити
Одеському науково-дослідному
інституту судових експертиз.

Вищевказані клопотання представника
відповідача про залучення третіх осіб
та призначення судової
земельно-технічної експертизи були
розглянуті господарським судом
Одеської області у судовому засіданні
24.11.2014р., за результатами розгляду яких
судом було відмовлено у задоволенні
даних клопотань у зв'язку з їх
безпідставністю та необґрунтованістю,
про що зазначено у протоколі судового
засідання від 24.11.2014р.

Представники відповідача у засідання
суду, призначені на 15.10.2014р., 03.11.2014р.,
24.11.2014р. та 15.12.2014р. не з`явились, правом
на подання до суду відзиву в порядку
ст.59 ГПК України не скористались.
Ухвали господарського суду Одеської
області від 26.09.2014р., від 15.10.2014р., від
03.11.2014р. та від 24.11.2014р. направлялись
Товариству з додатковою
відповідальністю "Третій автобусний
парк" за належною адресою, зазначену в
позовній заяві та у витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб підприємців.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1.
Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р.,
в разі якщо ухвалу суду було надіслано
за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до п. 32 Інформаційного листа
ВГСУ від 29 вересня 2009 року № 01-08/350 "Про
деякі питання, порушені в доповідних
записках господарських судів України у
першому півріччі 2009 року щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України"
викладена правова позиція, згідно якої
відмітка про відправку процесуального
документа суду на зворотньому аркуші у
лівому нижньому куті першого
примірника процесуального документа є
підтвердженням розсилання
процесуального документа сторонам у
справі та іншим особам, які брали
участь у справі, а коли йдеться про
ухвалу, де зазначено про час і місце
судового засідання, - підтвердженням
повідомлення про час і місце такого
засідання. При цьому, суд зазначає, що
необґрунтоване затягування розгляду
справи суперечить вимогам ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги, що судові
відправлення скеровувалися на адресу
відповідача визначену в позовній заяві
та у витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб підприємців №19426809 від 10.10.2014р., суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі відповідача за наявними в
ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

15.12.2014р. у судовому засіданні після
повернення з нарадчої кімнати було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті 85
ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали справи, заслухавши
пояснення, суд встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що прокуратурою
Суворовського району м.Одеси
встановлено, що 15.12.2010р. між Одеською
міською радою та ВАТ "Третій автобусний
парк" укладено договір оренди
земельної ділянки, загальною площею 28
776кв. м., яка розташована за адресою:
м.Одеса, вул. 7-а Пересипська, 2-а
терміном на 50 років для експлуатації
нежилих будівель та споруд
автотранспортного підприємства.

Договір оренди посвідчено приватним
нотаріусом Одеського міського
нотаріального округу та зареєстровано
в Управлінні Держкомзему у м.Одеса, про
що у Державному реєстрі земель вчинено
запис від 06.07.2011р. за №00054.

Пунктом 2.1.Договору встановлено, що в
оренду передається земельна ділянка
площею 28776кв.м., у тому числі по угіддях:
під капітальною забудовою - 5004кв.м.; під
тимчасовою забудовою - 98кв.м.; під
спорудами - 279кв.м.; під проїздами,
проходами, площадками - 23141кв.м.; під
зеленими насадженнями - 254кв.м. На
земельній ділянці розташовані нежилі
будівлі та споруди, які належать ВАТ
"Третій автобусний парк" на підставі
Наказу №938 Регіонального відділення по
Одеській області Фонду
державногоьмайна України від 28.07.1998р.,
право власності на які зареєстровано в
КП «ОМБТІ та РОН» 21.09.2004р. в книзі 35
неж-176 за номером запису 1457. Інженерне
забезпечення - від існуючих міських
мереж. Інформація щодо стану лінійних
споруд відсутня.

Відповідно до п.2.3.Договору, нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
становить: 7 886 166,72грн., з урахуванням
за 2008-2009 роки, згідно довідки-витягу з
технічної документації про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки
м.Одеси від 22.09.2008р. №67-03/С, складеної
Управлінням Держкомзему у місті Одеса
Головного управління Держкомзему у
Одеській області Державного комітету
України із земельних ресурсів.

Згідно п. 3.1.Договору, договір укладено
терміном на 50 років, для експлуатації
нежилих будівель та споруд
автотранспортного підприємства.

Пунктом 4.1. Договору, передбачено, що
орендна плата з земельну ділянку
площею 28 776 кв.м. розрахована у розмірі
3% від нормативної грошової оцінки цієї
земельної ділянки та складає: 236 585,00
грн. на рік, з урахуванням за 2008-2009 року.
Орендна плата вноситься орендарем у
грошовій безготівковій формі.

Відповідно до п.4.4. Договору, орендар не
звільняється від орендної плати і
сплачує її незалежно від результатів
його господарської діяльності.

Умови цього договору щодо розміру
орендної плати можуть бути змінені за
згодою обох сторін, шляхом укладання
відповідних угод, які мають бути
нотаріально посвідчені та будуть
невід'ємними частинами цього договору,
крім випадків:

- зміни розміру земельного податку,
відповідно до чинного законодавства
України;

- коригування «Грошової оцінки земель
м.Одеси», яка затверджується рішеннями
одеської міської ради;

- зміни функціонального призначення
будівлі або її частини.

У цих випадках розмір орендної плати
змінюється орендодавцем.

Територіальною громадою міста Одеси в
особі Одеської міської ради, в особі
міського голови Костусєва О.О., було
передано та прийнято ВАТ "Третій
автобусний парк" в оренду терміном на 50
років земельну ділянку загальною
площею 2,8776 га., дані відомості
підтверджуються наявною в матеріалах
справи копією акту приймання передачі
земельної ділянки в оренду.

Рядом рішень Одеської міської ради
введено в дію нову нормативну грошову
оцінку земель міста Одеси для
розрахунку річної орендної плати.

Рішенням Одеської міської ради від
28.12.2010 № 41-У1 «Про затвердження
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель міста Одеси»
введена в дію нова нормативна грошова
оцінка земель міста Одеси для
розрахунку річної орендної плати.

Рішенням Одеської міської ради від
20.09.2011 № 1268-У1 «Про внесення змін до
рішення Одеської міської ради від
28.12.2010 № 41-У1 «Про затвердження
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земель міста Одеси»,
яким п. З рішення викладений в такій
редакції «ввести в дію затверджену
пунктом 1 цього рішення нормативну
грошову оцінку земель міста Одеси для
розрахунку річної плати з 20.09.2011».

20.09.2011 Одеською міською радою прийнято
рішення № 1267-У1 «Про затвердження
фіксованих відсотків при визначенні
ставок орендної плати за земельні
ділянки в м. Одесі».

Відповідно до наявної в матеріалах
справи копії витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки м. Одеси від
07.10.2013 № 88/С, який розроблено
Управлінням Держземагенства у м. Одесі
Одеської області, нормативна грошова
оцінка земельної ділянки, що
розташована за адресою: м. Одеса, вул. 7-а
Пересипська, 2-а та землекористувачем
якої являється ВАТ «Третій автобусний
парк» площею 28 776 кв. м. - становить 12 063
762,48 грн.

Департаментом комунальної власності
Одеської міської ради відповідно до
форми, затвердженої Постановою
Кабінету Міністрів України, здійснено
розрахунок розміру орендної плати за
земельну ділянку площею 28 776 кв .м. за
адресою: м, Одеса, вул. 7-а Пересипська,
2-а від 28.01.2014, за яким вона становить 361
912,87 грн. на рік.

З метою приведення Договору у
відповідність до положень ст. 21 Закону
України «Про оренду землі»
департаментом комунальної власності
Одеської міської ради, уповноваженим
від імені Одеської міської ради
вчиняти дії, пов'язані з підготовкою
внесення змін до договорів оренди
земельних ділянок у межах міста Одеси
на адресу відповідача 27.02.2014р. за №
01-13/1538 направлені пропозиції та
розрахунки розміру орендної плати за
земельні ділянки, яким було
передбачено збільшення розміру
орендної плати.

У встановлений законодавством термін
ВАТ «Третій автобусний парк» не надало
відповіді на цю пропозицію, отже,
відмовилося вносити зміни до договору
оренди, укладеного з Одеською міською
радою в частині розміру орендної плати,
у зв'язку з чим, прокуратура
Суворовського району м. Одеси вимушена
звернутися до суду з позовом з метою
захисту інтересів держави в особі
Одеської міської ради відповідно до
якого просить суд внести зміни до
договору оренди земельної ділянки від
15.12.2010 року, зареєстрованого в
Управлінні Держкомзему у м.Одеса, про
що у Державному реєстрі земель вчинено
запис від 06.07.2011р. за №00054, яким
Одеською міською радою передано
ВАТ «Третій автобусний парк»
земельну ділянку площею 28 776 кв. м., що
розташована за адресою: м.Одеса, вул. 7-а
Пересипська, 2-а терміном на 50 років.

- викласти п. 2.3 у наступній
редакції: «Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки, площею 28 766 кв.м.
становить 12 063 762,48 грн. згідно витягу
з технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки №88/С від 07.10.2013, складеного
управлінням Держземагенства у м. Одесі
Одеської області»

- викласти п. 4.1. у наступній
редакції: «Орендна плата за земельну
ділянку, площею 28 766 кв.м., що
розташована за адресою: м.Одеса, вул. 7-а
Пересипська, 2-а, розрахована у розмірі
3% від нормативної грошової оцінки цієї
земельної ділянки складає 361912,87 грн. на
рік.»

Проаналізувавши наявні у справі докази
та надавши їм правову оцінку, суд
дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським Кодексом
України.

Згідно зі статтею 121 Конституції
України одним із завдань прокуратури
України є

представництво інтересів громадянина
або держави в суді у випадках,
визначених законом.

Відповідно до статті 20 Закону України
"Про прокуратуру" при здійсненні
прокурорського нагляду за додержанням
і застосуванням законів прокурор має
право, зокрема, звертатись до суду, з
заявами про захист прав і законних
інтересів громадян, держави, а також
підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 36-1 Закону України "Про
прокуратуру" передбачено, що
представництво прокуратурою інтересів
громадянина або держави в суді полягає
у здійсненій прокурорами від імені
держави процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Однією з форм представництва є
звернення до суду з позовами або
заявами про захист прав і свобод іншої
особи, невизначеного кола осіб, прав
юридичних осіб, коли порушуються
інтереси держави, або про визнання
незаконними правових актів, дій чи
рішень органів і посадових осіб.
Підставою представництва у суді
інтересів держави є наявність порушень
або загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними або з державою.

Згідно частини 1 статті 2
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд порушує
справи за позовними заявами, зокрема,
прокурорів та їх заступників, які
звертаються до господарського суду в
інтересах держави. Відповідно до
положень частини третьої цієї статті
прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

Згідно з ст.1 ГПК України, підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні),
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням. У
випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Господарський суд порушує справи за
позовними заявами: підприємств та
організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом
інтересів; державних та інших органів,
які звертаються до господарського суду
у випадках, передбачених законодавчими
актами України; прокурорів та їх
заступників, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави, відповідно до ст. 2 ГПК України.

Відповідно до статті 14 Конституції
України, частини 1 статті 148
Господарського кодексу України земля є
основним національним багатством, що
перебуває під особливою охороною
держави та об'єктом прана власності
Українського народу. Від імені народу
права власника здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування.

Статтею 140 Конституції України
передбачено, що місцеве самоврядування
є правом територіальної громади
самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і Законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи. Органами місцевого
самоврядування, що представляють
спільні інтереси територіальних
громад сіл, селищ та міст, є районні та
обласні ради. Питання організації
управління районами в містах належить
до компетенції міських рад.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
Одеська міська рада є представницьким
виборним органом місцевого
самоврядування, який складається з
депутатів і відповідно до закону
наділяється правом представляти
інтереси територіальної громади і
приймати від її імені рішення. Право
комунальної власності - право
територіальної громади володіти,
доцільно, економно, ефективно
користуватися і розпоряджатися на свій
розсуд і в своїх інтересах майном, що
належить їй, як безпосередньо, так і
через органи місцевого самоврядування.

За вимогами пункту 5 статті 16 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" від імені та в інтересах
територіальних громад права суб'єкта
комунальної власності здійснюють
відповідна ради.

Згідно до статті 142 Конституції України
матеріальною і фінансовою основою
місцевого самоврядування є поряд з
іншим земля й природні ресурси, що є у
власності територіальних громад.

Відповідно до статті 143 основного
Закону України територіальні громади
села, селища, міста безпосередньо або
через утворені ними органи місцевого
самоврядування управляють майном, що є
в комунальній власності.

Відповідно до статті 80 Земельного
кодексу України суб'єктами права
власності на землю є, зокрема,
територіальні громади, які реалізують
це право безпосередньо або через
органи місцевого самоврядування, - на
землі комунальної власності. Статтею 83
Земельного кодексу України
передбачено, що землі, які належать на
праві власності територіальним
громадам міст є комунальною власністю.
У комунальній власності перебувають
усі землі в межах населених пунктів,
крім земель приватної та державної
власності.

Підставою для набуття територіальною
громадою міста Одеси в особі Одеської
міської ради права комунальної
власності на землю є безоплатна
передача їй землі державою. Оскільки
право комунальної власності
територіальної громади захищається
законом на рівних умовах з правами
власності інших суб'єктів, кожне
порушення закону щодо безпідставного
заволодіння комунальною власністю є
порушенням державних інтересів.

Згідно до статті 145 Конституції України
права місцевого самоврядування
захищаються в судовому порядку.

У даному випадку органом,
уповноваженим державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах є Одеська міська рада,
оскільки згідно з пунктом 34 частини 1
статті 26 Закону України "Про місцеве
самоврядування" до виключної
компетенції сільський, селищних та
міських рад відноситься вирішення
питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язаний вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що
однією із підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків є договір, який в
силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є
обов'язковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови,
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства (ст. 628 ЦК України). Отже,
уклавши договір сторони за цим
договором домовилися щодо його умов.

За таких обставин, між сторонами за
договором виникли правовідносини щодо
користування зазначеною у договорі
земельною ділянкою, які, у першу чергу,
регулюються умовами договору, нормами
земельного законодавства, а також
загальними нормами матеріального
права.

Встановлено, що ТДВ "Третій автобусний
парк" на підставі договору оренди землі
від 15.12.2010 року, укладеного з
Територіальною громадою міста Одеси в
особі Одеської міської ради,
використовується земельна ділянка
площею 2,8776 га, за адресою м.Одеса,
вулиця 7-а Пересипська, 2-а, для
експлуатації нежилих будівель та
споруд автотранспортного, що
розташована на землях Одеської міської
ради.

Згідно з вимогами ст.93 Земельного
кодексу України, право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.
Орендодавцями земельних ділянок є їх
власники або уповноважені ними особи.
Відносини пов'язані з орендою землі,
регулюються законом.

Статтею 1 Закону України "Про оренду
землі" також встановлено, що оренда
землі - це засноване на договорі
строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для проведення
підприємницької та інших видів
діяльності.

Відповідно до вимог ст.21 Закону України
"Про оренду землі" орендна плата за
землю - це платіж, який орендар вносить
орендареві за користування земельною
ділянкою. Розмір, форма і строки
внесення орендної плати за землю
встановлюється за згодою сторін у
договорі оренди (крім строків внесення
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності,
які встановлюються відповідно до
Податкового кодексу України).

У статтях 5,13,15,18 Закону України "Про
оцінку земель" встановлено, що
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок використовується для
визначення розміру орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності. Нормативна
грошова оцінка земельних ділянок
проводиться у разі визначення розміру
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності.
Підставою для проведення оцінки земель
є рішення органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування.
Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок розташованих у межах населених
пунктів незалежно від їх цільового
призначення проводиться не рідше ніж
один раз на 5-7 років. За результатами
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок складається технічна
документація.

Положенням статей 20, 23 Закону України
"Про оцінку земель" визначено, що дані
про нормативно грошову оцінку окремої
земельної ділянки оформляються як
витяг з технічної документації з
нормативної грошової оцінки земель.
Витяг з технічної документації про
нормативну грошову оцінку окремої
земельної ділянки видається
відповідним органом виконавчої влади з
питань земельних ресурсів.

Відповідно до витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки м.Одеси
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки площею 28776кв.м. орендованої
відповідачем складає 12 063 762,48грн.

У ст. 288 Податкового кодексу України
встановлено, що підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки. Платником орендної
плати є орендар земельної ділянки, а
розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем. Розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума не може бути меншою
трикратного розміру земельного
податку та не може перевищувати 12%
нормативно грошової оцінки.

У ст. 274.1. Податкового кодексу України
ставка земельного податку за земельні
ділянки, нормативну грошову оцінку
яких проведено, встановлюється у
розмірі 1% від їх нормативної грошової
оцінки, за винятком земельних ділянок,
зазначених у статтях 272, 273, 276 цього
Кодексу.

Відповідно до п.4.4. Договору, орендар не
звільняється від орендної плати і
сплачує її незалежно від результатів
його господарської діяльності.

Умови цього договору щодо розміру
орендної плати можуть бути змінені за
згодою обох сторін, шляхом укладання
відповідних угод, які мають бути
нотаріально посвідчені та будуть
невід'ємними частинами цього договору,
крім випадків:

- зміни розміру земельного податку,
відповідно до чинного законодавства
України;

- коригування «Грошової оцінки земель
м.Одеси», яка затверджується рішеннями
одеської міської ради;

- зміни функціонального призначення
будівлі або її частини.

У цих випадках розмір орендної плати
змінюється орендодавцем.

Таким чином, внесення змін щодо розміру
орендної плати у договір оренди
земельної ділянки у зв'язку з
проведенням нової нормативної
грошової оцінки земельної ділянки
відповідає, як вимогам чинного
законодавства, так і умовам укладеного
між сторонами договору оренди
земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 11 ГПК України визначено, що
підприємство, організація, які
одержали пропозицію про зміну чи
розірвання договору, відповідають на
неї не пізніше 20 днів після одержання
пропозиції. Якщо підприємства і
організація не досягли згоди щодо
зміни чи розірвання договору, а також у
разі неодержання відповіді в
установлений строк з урахуванням
поштового обігу, заінтересована
сторона має право передати спір на
вирішення господарського суду.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.
Якщо судовим рішенням договір змінено
або розірвано, договір вважається
зміненим або розірваним з дня набрання
чинності даним рішенням, якщо іншого
строку набрання чинності не
встановлено за рішенням суду.

Як вище встановлено, першим
заступником директора департаменту,
надіслано відповідачу пропозицію про
внесення змін до договору оренди землі
в порядку ст.188 ГК України,
запропоновано в термін до 10.03.2014р.
підписати направлені документи та
повернути їх до департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради для вжиття заходів з
підготовки нотаріально посвідчення
договору про внесення змін, відповідно
до ст. 654 Цивільного кодексу України.
Також, повідомлено відповідача про те,
що у разі не отримання відповіді або
відмови від цієї пропозиції, у
зазначений термін, матеріали про
внесення змін до договору та матеріали
відшкодування збитків територіальній
громаді міста Одеси будуть направлені
на розгляд до правоохоронних та
судових органів України.

В свою чергу ТДВ "Третій автобусний
парк" не надіслав Одеській міській раді
відповіді про результат розгляду
пропозиції щодо укладання додаткових
угод до договору оренди.

Таким чином, на момент звернення
прокуратури в інтересах держави в
особі Одеської міської ради до суду з
даним позовом, між сторонами не було
підписано відповідних змін до договору
оренди, що свідчить про наявність між
сторонами відповідного спору.

Статтею 632 ЦК України визначено, що ціна
в договорі встановлюється за
домовленістю сторін. У визначених
законом випадках застосовуються ціни
(тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування. Оскільки орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, то законодавча зміна граничного
розміру цієї плати є підставою для
перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
При цьому, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд
дійшов висновку щодо наявності підстав
для задоволення позовних вимог
прокурора в повному обсязі.

Рішення прийнято на підставі наданих
сторонами доказів, оскільки згідно із
ст.33, 38 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона: повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень; самостійно визначити і
надати суду ті докази на підтвердження
своїх доводів, які вважає необхідними,
належними і достатніми. Докази
витребовуються судом у ході розгляду
справи лише у разі подання
відповідного клопотання - на суд не
покладено обов'язку вказувати стороні,
які докази вона повинна подати на
підтвердження свої вимог чи
заперечень, або проводити розшук тих чи
інших доказів з власної ініціативи.

При цьому суд приймає до уваги строк
розгляду справи, достатність часу у
будь-якої із сторін для надання доказів
на підтвердження власних доводів, для
спростування обставин чи доводів
протилежної сторони та для подання
суду клопотання про витребування таких
доказів у інших осіб.

За при приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України
витрати позивача по сплаті судового
збору покладаються на відповідача у
справі.

Керуючись ст.ст. 32,33,34,38,43,44,49,75,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов заступника прокурора
Суворовського району м.Одеси в
інтересах держави в особі Одеської
міської ради до відповідача товариства
з додатковою відповідальністю "Третій
автобусний парк" про внесення змін до
договору оренди землі - задовольнити.

2.Внести зміни до договору оренди
земельної ділянки від 15.12.2010 року,
зареєстрованого в Управлінні
Держкомзему у м.Одеса, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 06.07.2011р. за №00054.

Викласти п. 2.3 договору оренди
земельної ділянки від 15.12.2010 року у
наступній редакції: «Нормативна
грошова оцінка земельної ділянки,
площею 28 766 кв.м. становить 12 063 762,48
грн. згідно витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки №88/С від
07.10.2013, складеного управлінням
Держземагенства у м. Одесі Одеської
області»

Викласти п. 4.1. договору оренди
земельної ділянки від 15.12.2010 року у
наступній редакції: «Орендна плата за
земельну ділянку, площею 28 766 кв.м., що
розташована за адресою: м.Одеса, вул. 7-а
Пересипська, 2-а, розрахована у розмірі
3% від нормативної грошової оцінки цієї
земельної ділянки складає 361912,87 грн. на
рік.»

3. Стягнути з товариства з додатковою
відповідальністю "Третій автобусний
парк" (65042, Одеська обл., м.Одеса, вул. 7-а
Пересипська, 2-а; код ЄДРЮО та ФОП 03115034)
на користь Державного бюджету України
(р/р 3008 отримувач ГУ ДКСУ в
Одеській області , банк
отримувача ГУ ДКСУ в Одеській області
МФО 828011 код класифікації: 22030001) судові
витрати в розмірі 1 218,00 грн. /одна тисяча
двісті вісімнадцять грн./

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст складено та підписано 22
грудня 2014 р.

Суддя
Ю.О. Зайцев