ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.12.14р. Справа № 904/8593/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "МІЛОРІН ЛТД",

м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПРИВАТБАНК",
м. Дніпропетровськ

відповідача 2: COLLYER LIMITED, Great Britan

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Гризодуб Я.Д., дов. № 2 від
29.09.2014 року, представник; Жученя Д.Б.,
директор;

від відповідача-1: Стрельченко Я.С., дов.
№ 8166-К-Н-О від 16.10.2014 року, представник;

від відповідача-2: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мілорін ЛТД", м.
Дніпропетровськ звернулось ло
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до відповідача-1
публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПРИВАТБАНК",
м. Дніпропетровськ,
відповідача-2 COLLYER LIMITED, Great Britan про
розірвання договору застави №Г21.1.2.0/5-379
від 03.09.2014р. та стягнення 29763200,00 доларів
США, що еквівалентно 385 453 798,03грн.,
заборгованості за контрактом №1908СМ/3
від 19.08.14р.

Позовні вимоги щодо стягнення 29 763
200,00 доларів США передплати мотивовані
неналежним виконанням відповідачем-2
контракту №1908СМ/3 від 19.08.2014року на
поставку продукції, в частині
своєчасної поставки товару. Позовні
вимоги щодо розірвання договору
застави мотивовані втратою предмету
застави за договором застави №
Г21.1.2.0/5-379 від 03.09.2014р., а саме: майнових
прав на отримання товару за контрактом
№ 1908СМ/3 від 19.08.2014р.

Від відповідача 2 надійшов відзив на
позов, з якого вбачається, що суму
заборгованості останній визнає та
просить розглядати справу без участі
його представника.

Відповідач 1 позовні вимоги не визнає, в
задоволенні останніх просить
відмовити.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу не
заявлялось.

Згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

У порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 15.12.2014року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю «Мілорін ЛТД»
(Позивач, Покупець) та COLLYER LIMITED, Great Britan
(Відповідач2, Продавець) уклали
контракт №1908СМ/3 (далі - Контракт).

Відповідно до пункту 1 контракту
продавець продає, а покупець купує
продукцію на умовах, в кількості та
строки, вказані в специфікаціях до
даного контракту, які є його
невід'ємною частиною.

Пунктом 2.1 контракту встановлено, що
ціна на продукцію, що постачається
встановлюється в доларах США, як це
передбачено у специфікації до даного
договору.

Згідно з пунктом 2.2 контракту загальна
вартість контракту, на момент його
укладання становить 39 663 200,00 дол. США.

Поставка товару за даним контрактом
повинна здійснюватись відповідно до
специфікації до даного контракту
(пункт 3.1 контракту).

Сторони підписали специфікацію № 1 від
19.08.2014 до контракту, в якій дійшли згоди
щодо найменування, якості, кількості,
строків поставки та вартості товару
(а.с.18).

Відповідно до пункту 7 специфікації № 1
строк поставки - липень 2014 - грудень 2014.

Пунктом 9 специфікації № 1 встановлено,
що умова платежу: передоплата
банківським переводом на підставі
виставленого продавцем покупцю
рахунку.

Відповідно до пункту 6.2 контракту всі
суперечки, розбіжності або вимоги, що
виникають за цим договором або у
зв'язку з ним, у тому числі що
стосуються його тлумачення, виконання,
порушення, припинення або недійсності,
підлягають вирішенню згідно
законодавства України.

Пунктом 6.3 контракту встановлено, що
правом, регулюючим цей договір, є
матеріальне право України.

Позивач здійснив попередню оплату, що
підтверджується платіжними дорученням
від 01.09.2014 року в розмірі 29763200,00 (а.с.25).

Відповідач-2 направив на адресу
позивача лист №10/14-27-22 від 27.10.2014, в
якому відповідач-2 повідомив про
відсутність можливості виконати свої
зобов'язання за контрактом № 1908СМ/3 від
19.08.2014 та здійснити поставку товару в
передбачені контрактом строки, у
зв'язку з чим відповідач-2 просить
розглянути варіант переносу строків
поставки товару на більш пізніші (а.с.26).

Позивач надав відповідь № 3-10 від 28.10.2014
з вимогою повернути раніше
перераховані грошові кошти в строк до
31.10.2014 (а.с.27).

Проте Відповідач2 попередню оплату в
сумі 29 763 200,00 доларів США Позивачу не
повернув.

В силу ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, умов
укладеного договору. Відповідно до
вимог ст. 525 Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

Згідно з ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу
України, якщо продавець, який одержав
суму попередньої оплати товару, не
передав товар у встановлений строк,
покупець має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Виходячи з викладеного, оскільки
господарським судом встановлено, що
Відповідач2, який одержав попередню
оплату в сумі 29 763 200,00 доларів США, не
поставив Позивачу Товар в строк,
встановлений Контрактом, позовні
вимоги про стягнення попередньої
оплати в сумі 5 29 763 200,00 доларів США є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

Що стосується позовних вимог про
розірвання договору застави
№Г.21.1.2.0/5-379 від 03.09.2014, укладеного між
Позивачем та Відповідачем1, судом
встановлено наступне.

Позивач та ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ
ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«ПРИВТБАНК» (Відповідач1) уклали
кредитний договір №4М14109Д ВІД 12.02.2014
року на суму 19000000,00 дол. США, кредитний
договір №4М14110Д від 17.02.2014 року на суму
32000000,00дол. США, кредитний договір
№4М14107И від 19.02.2014 року на суму 280000000,00
грн., №4М14092Д від 25.02.2014 на суму 32000000,000
дол. США

Кредитні кошти за вказаними договорами
були отримані Позивачем для оплати
товару за контрактом №1908СМ/3 від 19.08.2014,
укладеного між Позивачем та
Відповідачем 2.

03.09.2014 Позивач та Відповідач1 уклали
договір застави №Г.21.1.2.0/5-379 (далі -
Договір застави), предметом якого є
надання в заставу Позивачем майнових
прав на отримання Товару за контрактом
№1908СМ/3 від 19.08.2014, укладеного між ТОВ
«Мілорін ЛТД» та компанією COLLYER LIMITED, Great
Britan.

Договором застави забезпечується
виконання зобов'язань ТОВ «Мілорін
ЛТД», що випливають з кредитних
договорів, укладених між ТОВ «Мілорін»
та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Згідно з п.2 ст.651 Цивільного кодексу
України, договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї зі сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

В силу ст. 593 Цивільного кодексу
України, право застави припиняється у
разі:

- припинення зобов'язання,
забезпеченого заставою;

- втрати предмета застави, якщо
заставодавець не замінив предмет
застави;

- реалізації предмета застави;

- набуття заставодержателем права
власності на предмет застави.

Право застави припиняється також у
інших випадках, встановлених законом.

Позивач, посилаючись на втрату
предмета застави, а саме майнових прав
на отримання товару за контрактом
№1908СМ/3 від 19.08.2014 року, вважає, що
договір застави має бути припинений в
судовому порядку.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Таким чином,
обов'язок доказування законодавчо
покладено на сторони.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України,
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у встановленому
законом порядку, встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Оскільки всупереч вимог ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України Позивачем не було надано до
суду доказів на підтвердження
обґрунтованості своїх вимог в частині
втрати предмета застави (розірвання
Контракту №1908СМ/3 від 19.08.2014, укладеного
між Позивачем та Відповідачем 2 та
виникнення заборгованості
Відповідача2 щодо повернення
попередньої оплати в сумі 29 763 200,00
доларів США не є втратою предмета
застави), то Позивачем фактично не
доведено підставність своїх вимог, а
тому вимога про розірвання договору
застави №Г.21.1.2.0/5-379 від 03.09.2014
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
понесені Позивачем судові витрати у
справі підлягають стягненню з
Відповідача2 на користь Позивача
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з COLLYER LIMITED (first floor woodgate sTUDIOS, 2-8
games road, cockfosters, barnet, herts, en49hn, uk, great britain, reg.
number 3703222) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мілорін
ЛТД" (49050, м. Дніпропетровськ, пр.
Гагаріна, б. 137, офіс 2, ) -
29 763 200,00 дол. США, що еквівалентно 385 453
798,03 грн. та судовий збір в розмірі 73080
грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 22.12.2014.

Суддя С.В. Мартинюк