ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

(ДОДАТКОВЕ)

22 грудня 2014 р. Справа №
903/956/14Господарський суд Волинської
області у складі головуючого судді
Гарбара Ігоря Олексійовича з власної
ініціативи розглянув питання про
розподіл господарських витрат
пов'язаних з розглядом справи

за позовом: публічного акціонерного
товариства "Свемон-Волинь"

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод засобів
зв'язку"

про визнання недійсним договорів,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Свемон-Волинь" звернулося в суд з
позовом до товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод засобів
зв'язку", третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача товариство з
обмеженою відповідальністю
"ЧЕРНІГІВПРОЕКТ", про визнання
недійсним договорів.

26.11.2014 р. по даній справі було винесено
рішення.

Однак, при винесенні рішення судом не
було вирішено питання про розподіл
судових витрат по справі.

Згідно ст. 88 ГПК України господарський
суд має право за заявою сторони,
прокурора, який брав участь в судовому
процесі, або за своєю ініціативою
прийняти додаткове рішення, ухвалу,
якщо не вирішено питання про розподіл
господарських витрат або про
повернення судового збору з бюджету.

У відповідності до ст. 88 ГПК України
судом з власної ініціативи прийнято
додаткове рішення, яким вирішено
питання про розподіл господарських
витрат.

Позивачем в позовній заяві було
заявлено п'ять вимог, чотири з яких
немайнових і одна майнова вимога.

03.11.2014 р. позивач подав заяву про
часткову відмову від позову, а саме
відмовився від двох вимог. Суд
задовольнив подане позивачем
клопотання.

Рішенням було задоволено позовні
вимоги з врахуванням заяви про
часткову відмову від позову, а саме:

1. Визнано недійсним договір
купівлі-продажу нежилих будівель,
укладений 21.12.2012 р. між публічним
акціонерним товариством
"Свемон-Волинь" та товариством з
обмеженою відповідальністю "Завод
засобів зв'язку", посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу Шевчук З.М.,
зареєстрований в реєстрі №5158.

2. Визнано недійсним договір
купівлі-продажу нежилих будівель,
укладений 21.12.2012 р. між публічним
акціонерним товариством
"Свемон-Волинь" та товариством з
обмеженою відповідальністю "Завод
засобів зв'язку", посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу Шевчук З.М.,
зареєстрований в реєстрі №5160.

3. Визнано недійсним договори про
внесення змін і доповнень до договорів
купівлі-продажу нежилих будівель від
21.12.2012 р., посвідченні Шевчук З.М.,
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу,
укладенні 19.06.2013 р. між публічним
акціонерним товариством
"Свемон-Волинь" та товариством з
обмеженою відповідальністю "Завод
засобів зв'язку", зареєстровані в
реєстрі №№2136,2137.

Відповідно до платіжного доручення
позивач сплатив судовий збір у розмірі
31 088,00 грн. відповідно до квитанції
долученої до матеріалів справи (а.с.7).

Відповідно до ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий
збір» за подання заяви немайнового
характеру судовий збір становить 1
розмір мінімальної заробітної плати (1
218,00 грн.).

Оскільки, спір до суду доведений з вини
відповідача, то витрати по сплаті
судового збору слід покласти на нього.
Тобто з відповідача необхідно стягнути
судовий збір за три немайнові вимоги у
розмірі 3 654,00 грн. (1 218*3=3 654,00).

Позивачем було сплачено судовий збір у
розмірі 31 088,00 грн.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий
збір» сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі:
зменшення розміру позовних вимог або
внесення судового збору в більшому
розмірі, ніж встановлено законом;
повернення заяви або скарги; відмови у
відкритті провадження у справі;
залишення заяви або скарги без
розгляду (крім випадків, якщо такі
заяви або скарги залишені без розгляду
у зв'язку з повторним неприбуттям
позивача або за його клопотанням);
закриття провадження у справі.

У відповідності до постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
зазначено, що ст. 7 ЗУ «Про судовий збір»
врегульовано загальні питання
повернення сплачених сум судового
збору з підстав, які визначено цією
статтею і перелік яких є вичерпним. У їх
числі не зазначено такої підстави, як
часткова відмова від позову. Таким
чином, часткова відмова від позову, не
тягне за собою наслідків у вигляді
повернення сплаченої суми судового
збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.
Відповідна правова позиція також
викладена у п.4.7. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України".

Керуючись ст. ст. 44, 49, 88 Господарського
процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю "Завод
засобів зв'язку" (м.
Київ, Голосіївський район, вул.
Горького, 5-б, ) на
користь публічного акціонерного
товариства "Свемон-Волинь" (м. Луцьк,
вул. Зв'язківців, 6, ) витрати пов'язаних зі
сплатою судового збору в розмірі
3 654,00 грн. (три тисячі шістсот
п'ятдесят чотири гривні).

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається через
господарський суд Волинської області
до Рівненського апеляційного
господарського суду протягом 10 днів з
моменту підписання повного тексту
рішення.

Суддя
І. О. Гарбар