ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2014 р.Справа № 923/907/13Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів С.В.Таран, В.Б. Туренко,

(на підставі розпорядження голови суду
від 02.12.2014 р. №3040),

при секретарі судового засідання - І.М.
Станковій,

за участю представників сторін:

від прокуратури: А.В.Кірющенко,

від Міністерства освіти і науки
України: не з'явився,

від Скадовської районної державної
адміністрації: не з'явився,

від ФОП ОСОБА_2: ОСОБА_2,

від Скадовської міської ради
Херсонської області: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Заступника прокурора Херсонської
області

на ухвалу господарського суду
Херсонської області від 23.10.2014р.

про відстрочку виконання рішення

у справі № 923/907/13

за позовом прокурора Скадовського
району Херсонської області в інтересах
держави в особі Міністерства освіти і
науки України та Скадовської районної
державної адміністрації

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та
Скадовської міської ради Херсонської
області

про визнання недійсним договору оренди
комунального майна міської
територіальної громади,

встановив:

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 03.09.2013р.,
позовні вимоги прокурора Скадовського
району Херсонської області в інтересах
держави в особі Міністерства освіти і
науки України та Скадовської районної
державної адміністрації до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 та
Скадовської міської ради Херсонської
області про визнання недійсним
договору оренди комунального майна
міської територіальної громади
задоволені в повному обсязі.

23.09.2013р. на виконання вказаного рішення
господарським судом Херсонської
області видано відповідний наказ.

05.11.2013р. ФОП ОСОБА_2 звернувся до
господарського суду Херсонської
області з заявою (вх.№12846/13) про
відстрочку виконання рішення суду по
даній справі строком на один рік, на
підставі статті 121 Господарського
процесуального кодексу України. В
якості обставин, що ускладнюють
виконання судового рішення, заявник
вказав на складність пошуку іншого
приміщення, переобладнання та ремонт
приміщення, необхідність придбання
стаціонарного стоматологічного
обладнання, що потребує значних
фінансових витрат, а також на
необхідність оформлення необхідної
документації, що потребує багато часу.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 14.11.2013р. заяву
ФОП ОСОБА_2 задоволено, відстрочено
виконання рішення господарського суду
Херсонської області від 03.09.2013р. на один
рік.

18.12.2013 р. на виконання вказаного рішення
господарським судом Херсонської
області видано відповідний наказ.

15.10.2014 р. ФОП ОСОБА_2 вдруге звернувся до
господарського суду Херсонської
області із заявою (вх.№11053/14) про
відстрочку виконання рішення суду по
даній справі строком на два роки, на
підставі статті 121 ГПК України,
посилаючись на суттєве ускладнення
ситуації в країні, зубожіння населення
та погіршення матеріального стану, що
позначилося на бюджеті школи, з
підвищенням цін на медичне обладнання
та лікувальні апарати, що суттєво
впливає на фінансову ситуацію щодо
організації нового кабінету.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 23.10.2014р. заяву
ФОП ОСОБА_2 задоволено частково,
відстрочено виконання рішення
господарського суду Херсонської
області від 03.09.2013р. на один рік та шість
місяців.

Не погодившись з ухвалою суду від
23.10.2014р., заступник прокурора
Херсонської області звернувся із
апеляційною скаргою, в якій просив
оскаржувану ухвалу скасувати, в
задоволенні заяви про надання
повторного відстрочення виконання
рішення по справі відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної
скарги заступник прокурора
Херсонської області зазначив, що
заявник в порушення вимог ст.ст.33,34 ГПК
України не надав належних та
допустимих доказів існування обставин,
що зумовили ускладнення чи відсутність
можливості виконати рішення суду,
задоволення заяви про відстрочку
виконання рішення спричинило
порушення права позивача, як власника
приміщення, користуватися та
розпоряджатися майном за власною
волею.

У відзиві на апеляційну скаргу ФОП
ОСОБА_2 просив ухвалу суду залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення посилаючись на її
законність та обґрунтованість.

Заслухавши представника прокуратури
та відповідача, дослідивши матеріали
справи, доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність застосування
місцевим господарським судом норм
процесуального права, апеляційна
інстанція встановила наступне.

Відповідно до статті 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення суду на
новий строк, який визначається
господарським судом.

Відповідно до правової позиції Вищого
господарського суду України,
викладеній у Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012р. „Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал постанов
господарських судом України" підставою
для відстрочки, розстрочки, зміни
способу та порядку виконання рішення
можуть бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому, слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, зміну способу і порядку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи-наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Отже, виходячи із наведеного,
законодавець пов'язує відстрочення або
розстрочення виконання судового
рішення у судовому порядку з
об'єктивними, непереборними, іншими
словами - виключними обставинами, що
ускладнюють вчасне виконання судового
рішення.

При цьому відповідно до приписів ст. 33
ГПК України боржник (заявник) повинен
довести належними та достатніми
доказами наявність цих виключних
обставин.

Обставиною, що ускладнює виконання
судового рішення, заявник зазначив
факт ускладнення ситуації в країні,
зубожіння населення та погіршення
матеріального стану, що позначилося на
бюджеті школи, з підвищенням цін на
медичне обладнання та лікувальні
препарати 1,8- 2 рази, у зв'язку з чим
заявник не зміг зібрати потрібну суму
грошей на організацію нового кабінету.

З матеріалів справи вбачається, що
заявник надав суду першої інстанції
лише докази орендної сплати за
користування приміщенням, доводячи тим
самим факт свого тяжкого фінансового
становища.

Проте, даний факт не може
підтверджувати важкий фінансовий стан
заявника та бути підставою для
розстрочення судового рішення,
оскільки заявник тим самим доводить
факт продовження своєї
підприємницької діяльності, що
приносить прибуток.

Будь-яких інших доказів, які б
підтверджували неможливість виконання
рішення скаржник суду не надав.

Крім того, слід зазначити, що судом
першої інстанції ухвалою від 23.10.2014р.
скаржнику було надано повторно
розстрочку, тобто отримавши вперше
розстрочку на рік, скаржник не
скористався своїм правом усунути
складності, про які зазначав в заяві,
щодо виконання судового рішення.

Стаття 115 ГПК України встановлює
обов'язковість рішень, ухвал, постанов
господарського суду, що набрали
законної сили. Вони є обов'язковими на
всій території України. Ця норма є
відтворенням норми ст.124 Конституції
України, згідно з якою судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Також відповідно до ст. 11 Закону
України "Про судоустрій" судові рішення
є обов'язковими до виконання всіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими особами, об'єднаннями
громадян та іншими організаціями,
громадянами та юридичними особами на
всій території України.

За таких обставин апеляційну скаргу
слід задовольнити, а ухвалу суду -
скасувати як таку, що винесена з
порушенням статті 121 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 99, 105, 106 Господарського
процесуального кодексу

України, суд -

постановив:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Херсонської області від 23.10.2014р. у
справі №923/907/13 про відстрочку
виконання рішення скасувати, у
задоволенні заяви про відстрочку
виконання рішення відмовити.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання постанови
законної сили.

Повний текст постанови підписано
22.12.2014р.

Головуючий суддя
Л.В. Поліщук

Суддя
С.В.Таран

Суддя
В.Б. Туренко