ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
УХВАЛА

24 грудня 2014 року
Справа № 915/1726/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Олейняш Е.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву вих. № 74 від 16.12.2014 року
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод "Промстан" про
розстрочку виконання рішення
господарського суду Миколаївської
області від 25.11.2014 року по справі №
915/1726/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Будсервіс-Монтаж",
вул. Комарова, 7, м. Кіровоград, 25013

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод "Промстан", вул.
Новозаводська, буд. 13, корпус Б, м.
Миколаїв, 54028

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача Дочірнє підприємство
"Кіровоградстальмонтаж" Закритого
акціонерного товариства
"Науково-дослідне виробниче
підприємство
Криворіжстальконструкція", вул.
Комарова, 7, м. Кіровоград, 25013

про стягнення грошових коштів у сумі 37
271, 97 грн., в тому числі: 33 000, 00 грн. - суми
боргу; 276, 97 грн. - три проценти річних; 995,
00 грн. - інфляційних нарахувань; 3 000, 00
грн. - збитків

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача): представник
не з'явився;

від відповідача (боржника): Діордієва
Світлана Петрівна, довіреність б/н від
24.04.2014 року;

від третьої особи представник не
з'явився.

До господарського суду Миколаївської
області 17.12.2014 року надійшла заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод "Промстан" про
розстрочку виконання рішення
господарського суду Миколаївської
області від 25.11.2014 року по справі №
915/1726/14, у якій заявник просить суд
розстрочити виконання рішення
господарського суду Миколаївської
області від 25.11.2014 року у справі №
915/1726/14 за поданими суду термінами
виконання судового рішення (січень 2015
року по грудень 2015 року).

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 18.12.2014 року
призначено розгляд заяви про
розстрочку виконання рішення суду в
судовому засіданні на 24.12.2014 року.

Представник відповідача (боржника)
ТзОВ "Завод «Промстан» у судовому
засіданні 24.12.2014 року вимоги заяви
підтримав в повному обсязі та просив
суд розстрочити на дванадцять місяців
виконання рішення господарського суду
Миколаївської області від 25.11.2014 року у
справі № 915/1726/14.

В обґрунтування поданої заяви
зазначив, що негативний вплив
фінансової кризи на будівельну галузь,
погіршення фінансового становища та
неспроможність товариства одноразовим
платежем погасити заборгованість
підтверджені наданими доказами та в
сукупності породжують негативні
наслідки для підприємства, що
ускладнюють виконання рішення суду від
25.11.2014 року та просив суд розстрочити
виконання рішення господарського суду
Миколаївської області від 25.11.2014 року у
справі № 915/1726/14 з наступними термінами
виконання судового рішення:

1 - січень 2015 року у сумі 3 000, 00 грн.;

2 - лютий 2015 року у сумі 3 000, 00 грн.;

3 - березень 2015 року у сумі 3 000, 00 грн.;

4 - квітень 2015 року у сумі 3 000, 00 грн.;

5 - травень 2015 року у сумі 3 000, 00 грн.;

6 - червень 2015 року у сумі 3 000, 00 грн.;

7 - липень 2015 року у сумі 3 000, 00 грн.;

8 - серпень 2015 року у сумі 3 000, 00 грн.;

9 - вересень 2015 року у сумі 3 000, 00 грн.;

10 - жовтень 2015 року у сумі 3 000, 00 грн.;

11 - листопад 2015 року у сумі 3 000, 00 грн.;

12 - грудень 2015 року у сумі 2 951, 90 грн.

Позивач (стягувач) ТзОВ
"Будсервіс-Монтаж" явку повноважного
представника в судове засідання 24.12.2014
року не забезпечив, про час та місце
розгляду заяви повідомлений належним
чином, про що свідчить повідомлення
господарського суду від 22.12.2014 року
(арк. справи 77).

23.12.2014 року до канцелярії
господарського суду Миколаївської
області від ТзОВ "Будсервіс-Монтаж"
надійшла телеграма, у якій позивач
зазначає, що заперечує проти
розстрочки виконання рішення та
просить врахувати великі інфляційні
втрати та порушені інтереси стягувача
(арк. справи 78). Крім того, у вказаній
телеграмі позивач просить суд провести
розгляд заяви без участі представника
позивача.

Вказане клопотання про розгляд заяви
за відсутності повноважного
представника позивача розглянуто
судом та задоволено.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача Дочірнє підприємство
"Кіровоградстальмонтаж" Закритого
акціонерного товариства
"Науково-дослідне виробниче
підприємство
Криворіжстальконструкція" явку
повноважного представника в судове
засідання 24.12.2014 року не забезпечив, про
час та місце розгляду заяви
повідомлений належним чином, про що
свідчить повідомлення господарського
суду від 22.12.2014 року (арк. справи 77).

Розглянувши подану заяву про
розстрочку виконання рішення суду,
заслухавши пояснення представника
відповідача (боржника), дослідивши та
оцінивши усі подані учасниками процесу
докази у їх сукупності, суд встановив
наступне.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 25.11.2014 року
частково задоволено позов.

Стягнуто з відповідача ТзОВ "Завод
"Промстан" на користь позивача ТзОВ
"Будсервіс-Монтаж": 33 000, 00 грн. - суми
боргу; 276, 97 грн. - три проценти річних;
995, 00 грн. - інфляційних нарахувань; 1 679, 93
грн. - витрат по сплаті судового збору. В
решті позову в частині стягнення 3 000
грн. збитків відмовлено.

12.12.2014 року господарським судом
Миколаївської області на виконання
вищевказаного рішення було видано
наказ.

При цьому, судом враховано
наступне.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції
України та ст. 115 ГПК України рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на усій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Відповідно до п. 7.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012 року з останніми змінами від
10.07.2014 року "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
господарський суд на підставі статті 121
ГПК має право за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
власною ініціативою у виняткових
випадках залежно від обставин справи
відстрочити, розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови (далі -
рішення), змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує
відповідне право господарського суду
певним строком, воно може бути
реалізоване у будь-який час після
набрання рішенням законної сили і до
його фактичного повного виконання, в
межах строку пред'явлення наказу до
виконання. Також не обмежується право
заявника на повторне звернення з
відповідною заявою, якщо вона вже
розглядалася судом.

Відповідно до п. 7.2 вищевказаної
Постанови підставою для відстрочки,
розстрочки, зміни способу та порядку
виконання рішення можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у визначений строк або
встановленим господарським судом
способом. При цьому слід мати на увазі,
що згоди сторін на вжиття заходів,
передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття
не вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

В основу судового акту про надання
розстрочки або відстрочки виконання
рішення суду має бути покладений
обґрунтований висновок про наявність
обставин, що ускладнюють чи роблять
неможливим його виконання.

Винятковість обставин, які повинні
бути встановлені судом щодо надання
розстрочки виконання судового рішення,
повинні бути підтверджені
відповідними засобами доказування.

За таких обставин, вищезазначені норми
визначають процесуальну можливість
вирішення питань, пов'язаних із
проблемами, що виникають під час
виконання рішення господарського суду.
Таким чином, питання відстрочки або
розстрочки виконання рішення є правом,
а не обов'язком суду, яке, до того ж,
реалізується у будь-який час від
набрання рішенням законної сили та до
його фактичного повного виконання, але
виключно у виняткових випадках та за
наявності обставин (підстав), що
ускладнюють виконання судового
рішення або роблять його виконання
неможливим.

Нормами чинного законодавства, зокрема
ГПК України, не визначено переліку
обставин, які свідчать про
неможливість виконання рішення чи
ускладнюють його виконання. При цьому,
такі виняткові обставини визначаються
судом з огляду на матеріали справи, у
тому числі подані стороною докази на
обґрунтування такої заяви.

Суд оцінює докази, які підтверджують
зазначені обставини, за правилами ст. 43
ГПК України і лише за наявності
обставин, що ускладнюють виконання
рішення чи унеможливлюють його,
господарський суд має право
відстрочити чи розстрочити виконання
рішення.

Приписами ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відтак, саме на відповідача (боржника
за наказом) в контексті приписів ст. 4-3,
ст. 33 ГПК України покладається
обов'язок доведення існування
відповідних підстав, тоді як позивач
(стягувач за наказом), у разі наявності
заперечень, має навести докази на їх
(підстав) спростування.

Суд вважає, що відстрочка чи розстрочка
виконання рішення господарського суду
може бути надана лише у виключних
випадках, коли є достатньо доказів
того, що у сторін з поважних причин
немає можливості виконати рішення у
встановлений строк чи встановленим
способом.

Розглянувши заяву відповідача про
розстрочку виконання рішення суду,
дослідивши подані докази, суд дійшов
висновку про відмову в задоволенні
заяви з огляду на наступне.

Як на підставу для надання розстрочки
виконання рішення суду заявник ТзОВ
«Завод «Промстан» посилається на:

- фінансову кризу, що мала наслідком
зменшення обсягів виробництва;

- збитковість ТзОВ «Завод «Промстан»,
що підтверджується Фінансовим звітом
суб'єкта малого підприємництва (арк.
справи 62-63);

- виконання судового рішення призведе
до зупинки господарської діяльності
підприємства;

- здійснення виплат по заробітній платі
працівникам, що підтверджується Звітом
про суми нарахованої заробітної плати
(арк. справи 64-72);

- встановлення у зв'язку з фінансовими
труднощами ТзОВ "Завод "Промстан"
дводенного робочого тижня, що
підтверджується Наказом від 31.03.2014
троку (арк. справи 80);

- відсутністю коштів на рахунках у
банках, що підтверджується Довідкою АТ
"Укрсиббанк" від 23.12.2014 року про те, що
залишок коштів у клієнта ТзОВ "Завод
"Промстан" становить 113, 28 грн.

При цьому, судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Крім того, ч. 2 ст. 218 ГК України
передбачає, що відсутність у боржника
необхідних коштів, а також порушення
зобов'язань контрагентами
правопорушника не вважаються
обставинами, які є підставою для
звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності.

Фактично підставою для розстрочки
судового рішення відповідачем
зазначено про фінансову кризу, тяжке
фінансове становище та можливі
негативні наслідки для відповідача.

Однак, на сьогоднішній час всі
підприємства, організації та установи
України, в тому числі і позивач,
знаходяться не в кращому фінансовому
становищі.

Крім того, підставою для розстрочки
судового рішення в розумінні ст. 121 ГПК
України мають бути виняткові, виключні
обставини, які підтверджують, що
виконати рішення неможливо або з
певних причин складно, а не факт
тяжкого фінансового становища
відповідача (боржника) та настання
можливих негативних наслідків
виконання такого рішення для нього.

Судом також враховано, що
заборгованість в розмірі 33 000 грн.
виникла на підставі Договору про
переведення боргу № 01/30-12 від 30.12.13 року,
укладеному між ДП
"Кіровоградстальмонтаж" (Первісний
боржник), ТзОВ "Завод "Промстан" (Новий
боржник) та ТзОВ "Будсервіс-Монтаж"
(Кредитор) (арк. справи 9-10).

Відповідно до п. 5 Договору Новий
Боржник повинен сплатити Кредитору
борг (прийняте грошове зобов'язання за
цим договором) в сумі 33 000,00грн.
(тридцять три тисячі грн.) частинами
протягом 7 місяців (починаючи з березня
2014 року по 30 вересня 2014 року).

Тобто, умовами Договору про
переведення боргу № 01/30-12 від 30.12.13 року
ТзОВ "Завод "Промстан" фактично вже було
надано розстрочку виконання
зобов'язання на сім місяців. Однак,
станом на 24.12.2014 року ТзОВ "Завод
"Промстан" не проведено жодної оплати,
що свідчить про зловживання своїми
правами та порушує права позивача
(стягувача) ТзОВ "Будсервіс-Монтаж".

Дослідивши поданий суду Фінансовий
звіт суб'єкта малого підприємництва
(Баланс на 30 вересня 2014 року) судом
встановлено, що за дев'ять місяців 2014
року збитки ТзОВ "Завод "Промстан"
становлять 1 375 400 грн. При цьому, судом
також враховано те, що на початок
звітного періоду дебіторська
заборгованість за продукцію, товари,
роботи і послуги становить 2 004 500грн.,
однак, на кінець звітного періоду
дебіторська заборгованість становить 1
009 100 грн., що свідчить про те, що ТзОВ
"Завод "Промстан" отримувались кошти,
однак, на погашення заборгованості
перед ТзОВ "Будсервіс-Монтаж" вони не
спрямовувались. Судом також враховано
зменшення за звітний період розміру
кредиторської заборгованості з 2 531 100
грн. до 2 446 500 грн.

Твердження заявника про те, що
примусове виконання рішення з
накладенням арешту на розрахункові
рахунки та майно призведе до
погіршення фінансового стану ТзОВ
«Завод «Промстан», що загалом призведе
до зупинки господарської діяльності
підприємства та втрати 35 робочих місць,
не підтверджено належними доказами та
ґрунтується на припущеннях.

Посилання заявника на Довідку АТ
"Укрсиббанку" не може бути
беззаперечним доказом відсутності у
відповідача (боржника) ТзОВ "Завод
"Промстан" грошових коштів в інших
установах банків.

Враховуючи вищевикладене, а також
приписи ч. 1 ст. 1 Першого Протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод та ст. 41, 42
Конституції України, суд дійшов
висновку про відсутність підстав для
розстрочки виконання рішення суду,
оскільки це порушуватиме права та
законні інтереси позивача, а надані
відповідачем докази не свідчать про
винятковість обставин, що ускладнюють
або роблять неможливим виконання
рішення суду у даній справі. В
задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст. 124, 129 Конституції України,
ст. 22, 33, 34, 43, 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити в задоволенні заяви вих. № 74
від 16.12.2014 року Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод "Промстан" про
розстрочку виконання рішення
господарського суду Миколаївської
області від 25.11.2014 року по справі №
915/1726/14.

Ухвала може бути оскаржена відповідно
до ст. 93-95, 106 ГПК України.

Суддя
Е.М. Олейняш