ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" грудня 2014 р.Справа № 916/3390/14

За позовом: Приватно-орендного
підприємства "МРІЯ";

До відповідача: Ананьївської Першої
сільської ради Ананьївського району
Одеської області

про визнання права власності на
нерухоме майно за набувальною давністю

Суддя Погребна К.Ф.

В судових засіданнях приймали участь
представник

Від позивача: Погорілий П.В. -
довіреність;

Топор В.І. на підставі
паспорту;

Від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні 24.11.2014р. приймали
участь представники:

Від позивача: Погорілий П.В. -
довіреність;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Приватне-орендне
підприємство "МРІЯ" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовної заявою до Територіальної
громади с.Ананьїв-4 дільниця в особі
Ананьївської Першої сільської ради про
визнання права власності за
набувальною давністю на нерухоме
майно, а саме: вагова (вул. Лісова, 59-а),
склад (вул. Лісова, 61), заправка (вул.
Лісова, 63), контора, кухня, підсобне
приміщення (вул. Лісова, 64), літній душ
(без номеру).

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 26.08.2014р. було порушено
провадження по справі № 916/3390/14.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 16.10.2014р. на підставі заяви
позивача було виключено зі складу
відповідача по справі №916/3390/14
Територіальну громаду с. Ананьїв-4
дільницю в особі Ананьївської Першої
сільської ради та залучено до участі у
справі №916/3390/14 в якості належного
відповідача Ананьївську Першу
сільську раду Ананьївського району
Одеської області.

Відповідач в судові засідання не
з'являвся, проте надав заяву про
визнання позову, відповідно якої
просить суд позовні вимоги
задовольнити повістю, визнати за ПОП
„МРІЯ" право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно, а саме:
вагова (вул. Лісова, 59-а), склад (вул.
Лісова, 61), заправка (вул. Лісова, 63),
контора, кухня, підсобне приміщення
(вул. Лісова, 64), літній душ (без номеру),
розгляд справи здійснювати за
відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 08.12.2014р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті
85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме пункту 1 Статуту позивача,
Приватне-орендне підприємство „МРІЯ"
(далі - Підприємство) створене
відповідно до законів України „Про
підприємства в Україні", „Про
власність" та Указу Президента України
від 03.12.1999року №152999для здійснення
підприємницької діяльності з метою
отримання прибутків.

Зареєстроване Підприємство
Ананьївською районною державною
Адміністрацією Одеської області
14.08.2001р. за №0010124.

Відповідно до статті 2 Статуту позивача
метою діяльності Підприємства є
здійснення господарської діяльності,
спрямованої на одержання прибутку.
Предметом діяльності підприємства є,
зокрема, виробництво, переробка та
реалізація сільськогосподарської
продукції, торговельна діяльність у
сфері оптової, роздрібної торгівлі та
громадського харчування щодо
реалізації продовольчих та
непродовольчих товарів, виготовлення
продовольчих та непродовольчих товарі.

Позивач зазначає, що для здійснення
своєї господарської діяльності, з часу
свого заснування, використовує
нежитлові приміщення, а саме: складськи
приміщення, майстерню, вагову та іншим
майном, яке раніше знаходилось в
користування КСП „Перемога", проте не
було його власністю, а тому не було
включено в список майна, яке підлягало
розподілу (розпаюванню).

Рішенням 21-ої сесії Ананьївскої Першої
сільської ради №04 від 01.02.2012р. „Про
присвоєння адреси на нежитлові
будівлі" присвоєно нежитловим будівлям
адреси: вагова - село Ананьїв, Перший,
Ананьївського району Одеської області,
вул. Лісова, 59-а; склад - село Ананьїв,
Перший, Ананьївського району Одеської
області, вул. Лісова, 61; сторожка - село
Ананьїв, Перший, Ананьївського району
Одеської області, вул. Лісова, 62; АЗС -
село Ананьїв, Перший, Ананьївського
району Одеської області, вул. Лісова, 63;
контора(кухня, підсобне приміщення) -
село Ананьїв, Перший, Ананьївського
району Одеської області, вул. Лісова, 64

Позивач зазначає, що за всі роки
користування вказаним майном,
підприємство щорічно проводило
поточні ремонти будівель та споруд.
Утримувало їх в належному стані,
проводило протипожежні заходи.

Факт використання позивачем
нежитлових приміщень більше десяти
років підтверджується довідкою видною
Ананьївскою Першою сільською радою №433
від 14.10.2014р., з якої вбачається що ПОП
„МРІЯ" з 2001року використовує майно:
вагова (вул. Лісова, 59-а), склад (вул.
Лісова, 61), заправка (вул. Лісова, 63),
контора, кухня, підсобне приміщення
(вул. Лісова, 64), літній душ (без номеру)
та вказане майно не оформлено та нікому
не належить. Зазначена довідка
підписана головою Ананьївскої Першої
сільської ради та скріплена печаткою.

Крім того, в матеріалах справи також
міститься довідка видна Ананьївскою
Першою сільською радою №432 від 14.10.2014р.,
з якої вбачається що в Ананівській
Першій сільській раді Ананьївського
району Одеської області відсутні
відомості щодо землевласника
земельних ділянок на яких розташовані
вагова (вул. Лісова, 59-а), склад (вул.
Лісова, 61), заправка (вул. Лісова, 63),
контора, кухня, підсобне приміщення
(вул. Лісова, 64), літній душ (без номеру).
Зазначені вище об'єкти так як і
земельні ділянки на яких вони
розташовані перебувають в
користування ПОП „МРІЯ" Зазначена
довідка підписана головою Ананьївскої
Першої сільської ради та скріплена
печаткою.

Посилаючись на вищенаведені обставини,
Приватно-орендного підприємства "МРІЯ"
звернулось з позовом до суду про
визнання за ним право власності на
вагову (вул. Лісова, 59-а), склад (вул.
Лісова, 61), заправку (вул. Лісова, 63),
контору, кухню, підсобне приміщення
(вул. Лісова, 64), літній душ (без номеру)
за набувальною давністю.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог з наступних
підстав.

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено,
що кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить
загальним засадам цивільного
законодавства. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) відновлення
становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом. Суд може відмовити у
захисті цивільного права та інтересу
особи в разі порушення нею положень
частин другої - п'ятої статті 13 цього
Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України,
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. Власникові належать
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК
України). Так, право володіння означає
юридично забезпечену власникові
можливість мати майно у своєму
безпосередньому фізичному чи
юридичному віданні, у сфері свого
фактичного господарського чи іншого
впливу. Право користування - юридично
закріплена можливість власника щодо
використання майна та вилучення з
нього корисних властивостей, а право
розпорядження - юридично закріплена
можливість власника самостійно
вирішувати юридичну та фактичну долю
майна.

Згідно ст. 1 ГПК України, ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Способи захисту цивільних
прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК
України та ст. 20 ГК України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви,
позовні вимоги обґрунтовані
перебуванням нерухомого майна у
довготривалому володінні та
користуванні Приватним-орендним
підприємством „МРІЯ" з 2001 року,
утримання даного нерухомого майна, у
зв'язку з чим наявністю підстав вважати
позивача власником майна за
набувальною давністю, у відповідності
до положень ст. 344 ЦК України.

Відповідно до положень ст. 344
Цивільного кодексу України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом. Набуття права власності на
земельну ділянку за набувальною
давністю регулюється законом. Право
власності на нерухоме майно, що
підлягає державній реєстрації, виникає
за набувальною давністю з моменту
державної реєстрації. При цьому, з
урахуванням п. 8 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України правила статті 344
Цивільного кодексу України про
набувальну давність поширюються також
на випадки, коли володіння майном
почалося за три роки до набрання
чинності цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи,
володіння та користування спірним
об'єктом нерухомості розпочалось
Приватним-орендним підприємством
„МРІЯ" моменту його створення з 2001
року.

Даний факт не заперечується та
підтверджується Довідкою виданою
відповідачем - Ананьївскою Першою
сільською радою №433 від 14.10.2014р., яка
підписана головою Ананьївскої Першої
сільської ради та скріплена печаткою.

Як встановлено судом, починаючи з 2001
року жодною фізичною або юридичною не
пред'являлось вимог до
Приватного-орендного підприємства
„МРІЯ" щодо повернення об'єктів
нерухомості власникам майна, не
зважаючи на те, що Приватного-орендного
підприємства „МРІЯ" добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно ним володіти.

Згідно положень ч. 1 ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно положень ст. ст. 34, 35 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Письмовими доказами є
документи i матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Оригінали
документів подаються, коли обставини
справи відповідно до законодавства
мають бути засвідчені тільки такими
документами, а також в інших випадках
на вимогу господарського суду.

Проаналізувавши наявні у матеріалах
справи докази, суд приходить до
висновку, що в результаті
безперервного відкритого користування
Приватним-орендним підприємством
"МРІЯ" об'єктами нерухомості а саме:
ваговою (вул. Лісова, 59-а), складом (вул.
Лісова, 61), заправкою (вул. Лісова, 63),
конторою, кухнею, підсобним
приміщенням (вул. Лісова, 64), літнім
душем (без номеру) строком більше 10
років поспіль, у нього виникло право
приватної власності на вищезазначені
об'єкти нерухомості у розумінні
положень ст. 344 ЦК України.

Та більш того, відповідно до заяви
відповідача про визнання позову
відповідач в своїй заяві підтвердив та
визнав факт використання позивачем
вищенаведених приміщень з 2001р. тобто
більше десяти років.

За при приписами ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
у повному обсязі, як обґрунтовані,
підтверджені належними доказами та
наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового
збору покласти на відповідача згідно
зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 77,82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Приватним-орендним
підприємством „МРІЯ" (66400, с. Ананьїв -
Перший, Ананьївського району, Одеської
області, код: 31382764) права власності за
набувальною давністю на нерухоме
майно, а саме: вагова (вул. Лісова, 59-а),
склад (вул. Лісова, 61), заправка (вул.
Лісова, 63), контора, кухня, підсобне
приміщення (вул. Лісова, 64), літній душ
(без номеру).

3. Стягнути з Ананьївської Першої
сільської ради Ананьївського району
Одеської області (66421, Одеська область,
Ананьївський район, с. Ананьїв-4,
код:04380927) на користь
Приватного-орендного підприємства
„МРІЯ" (66400, с. Ананьїв - Перший,
Ананьївського району, Одеської
області, код: 31382764) 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00коп. -
судового збору.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 15 грудня 2014 р.

Суддя
К.Ф. Погребна