ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

18.12.2014
Справа № 907/451/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Теліані Трейдінг",
м.Київ

до відповідача приватного
підприємства "НІКА АЛКО", м.Ужгород
Закарпатської області

про стягнення суми 31949,79 грн.

Суддя І.В.Івашкович, розглянувши
матеріали

за скаргою вх.№02.5.1-14/13330/14 від 21.10.2014р.
стягувача товариства з обмеженою
відповідальністю "Теліані Трейдінг", м.
Київ

на бездіяльність міського відділу ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції

за участю представників:

від стягувача (скаржника) - Ортіков А.М.,
довіреність від 10.11.14

від боржника - не з"явився

від міського відділу ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції -
Плиска А.С., головний державний
виконавець міського відділу ДВС
Ужгородського МРУЮ, довіреність від
09.07.14

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 06.06.2014 р. по
справі №907/451/14 позов задоволено
повністю та присуджено до стягнення з
приватного підприємства "НІКА АЛКО"
(Закарпатська область, м. Ужгород, вул.
Можайського, 16 кв. 61, і.к.36541889) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Теліані Трейдінг" (м.
Київ, вул. Вікентія Хвойки, 18 кв.14, офіс
225, і.к.34613940) суму 31949,79 грн., в т.ч. 30790,79
грн. основного боргу, 942,00 грн. пені, 217,00
грн. 3% річних, а також 1827,00 грн.
відшкодування витрат по сплаті
судового збору.

На виконання вказаного рішення
господарським судом було видано наказ
від 24.06.2014 р.

Стягувач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Теліані Трейдінг"
звернувся до господарського суду із
скаргою на бездіяльність міського
відділу ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
щодо примусового виконання наказу
господарського суду Закарпатської
області по справі №907/451/14 від 24.06.2014 р.

Скарга мотивована з посиланням на ті
обставини, що 08.07.2014 р. стягувачем було
надіслано на адресу міського відділу
ДВС Ужгородського міськрайонного
управління юстиції для виконання наказ
господарського суду Закарпатської
області по справі №907/451/14 від 24.06.2014 р.

Однак, станом на 14.10.2014 р. стягувачем не
було отримано від органу ДВС жодної
інформації щодо стану виконавчого
провадження з виконання пред'явленого
до виконання наказу. Зазначає, що коли
представник стягувача прибув
безпосередньо до міського відділу ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції з метою
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження, працівником
органу ДВС Салиховою на усне звернення
представника стягувача було
відмовлено у наданні для ознайомлення
матеріалів виконавчого провадження.
Відмову мотивовано відсутністю на
робочому місці начальника органу
виконання, який візує заяви про
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження, а також, в
зв'язку з тим, що представник стягувача
прибув для ознайомлення у неприйомний
день (п'ятниця).

Стягувач вважає, що встановлення
прийомних днів органом ДВС є
незаконним, оскільки не передбачено
Законами та іншими
нормативно-правовими актами. Одночасно
вказує, що і у приміщенні органу ДВС
відсутня будь-яка інформація щодо
прийомних або неприйомних днів.

Посилаючись на норми ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
якою передбачено обов'язок державного
виконавця надавати сторонам
виконавчого провадження та їх
представникам можливість ознайомитися
з матеріалами виконавчого провадження,
на норми ст.ст. 25, 27, 31, 47 Закону України
"Про виконавче провадження", якими
встановлено порядок та строк відкриття
виконавчого провадження, а також
порядок повідомлення сторін про
відкриття виконавчого провадження,
просить визнати незаконною
бездіяльність міського відділу ДВС
Ужгородського міськрайонного
управління юстиції у виконавчому
провадженні з виконання наказу
господарського суду Закарпатської
області по справі №907/451/14 від 24.06.2014 р.
Наголошує при цьому, що органом ДВС
грубо порушено вимоги ст. ст. 25, 27, 31
Закону України "Про виконавче
провадження".

Стверджуючи, що про бездіяльність
міськвідділу ДВС Ужгородського МРУЮ
стягувач дізнався 10.10.14, просить
поновити строк оскарження
бездіяльності органу ДВС.

Поданими письмовими поясненнями від
25.11.2014 р. стягувачем додатково
наголошено на порушенні органом ДВС
вимог ч. 2 ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження", якими
встановлено, що державний виконавець
протягом трьох робочих днів з дня
надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження.
Вважає, що в органу ДВС відсутні докази
своєчасного відкриття виконавчого
провадження з виконання наказу та
належного надіслання стягувачу
постанови про відкриття виконавчого
провадження. З посиланням на ч. 1 ст. 27
Закону України "Про виконавче
провадження" зазначає про те, що у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення, державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків був зобов'язаний
розпочати примусове виконання
рішення.

Міським відділом ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції
подано письмовий відзив від 11.11.2014
№07-54/20554 на скаргу, згідно з яким
повідомлено, що на виконанні МВ ДВС
Ужгородського МРУЮ знаходиться
зведене виконавче провадження №45385813
стосовно боржника ПП "Ніка Алко" з
примусового виконання наказів
господарського суду Закарпатської
області по справі №907/451/14, по справі
№907/341/14 та по справі № 907/155/14.

Повідомляє, що 11.07.2014 р. на адресу МВ ДВС
Ужгородського МРУЮ надійшла заява
стягувача про відкриття виконавчого
провадження з виконання наказу
господарського суду Закарпатської
області по справі №907/451/14 від 24.06.2014 р.

16.07.2014 р. державним виконавцем було
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, а 17.07.2014 р.
вказану постанову разом з супровідним
листом надіслано сторонам виконавчого
провадження, що підтверджується
реєстром рекомендованих листів,
переданих органом ДВС в Головпоштамт м.
Ужгорода 17.07.2014 р.

Заперечує доводи скаржника стосовно
порушення органом ДВС норм ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження", що
передбачають обов'язок державного
виконавця надавати сторонам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження. Зазначає, що
відповідно до п.п. 2.12 - 2.12.2 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом Мінюсту
від 02.04.2012 № 512/5, сторона виконавчого
провадження (її представник) може
знайомитися з матеріалами виконавчого
провадження у відповідному органі ДВС
у спеціально визначений для прийому
громадян час і в тому обсязі, в якому
вона бажає, за усним клопотанням до
державного виконавця. За бажанням
сторони виконавчого провадження (її
представника) ознайомитись із
матеріалами виконавчого провадження в
інший час виконавче провадження
надається їй для ознайомлення на
підставі письмової заяви, в якій
зазначаються бажана дата та час
ознайомлення, за резолюцією начальника
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець.
Ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження здійснюється
в приміщенні органу ДВС та у
присутності державного виконавця, про
що у виконавчому провадженні робиться
відмітка із зазначенням дати
ознайомлення та особи, яка
ознайомилася з матеріалами
виконавчого провадження.

Вказує, що відповідно до п.п. 2.1, 2.4, 2.8
наказу Міністерства юстиції України
від 25.12.2008 № 2274/5 "Про затвердження
Порядку роботи з документами в органах
державної виконавчої служби"
документи, що надходять на адресу
районних, районних у містах, міських
(міст обласного значення),
міськрайонних, міжрайонних відділів
державної виконавчої служби (далі -
Відділ) приймаються, попередньо
опрацьовуються та реєструються
діловодом Відділу. Реєстрація вхідних
документів здійснюється шляхом
присвоєння їм єдиного реєстраційного
індексу з подальшим записом необхідних
відомостей про документ у відповідному
журналі реєстрації. Зареєстровані в
установленому порядку документи
розглядаються керівником Відділу не
пізніше наступного робочого дня з дня
надходження кореспонденції до Відділу,
а документи за рішеннями, що підлягають
негайному виконанню, - в день їх
надходження. Результати розгляду
документів керівником фіксуються в
резолюції. Після накладення резолюції
керівником Відділу документи
повертаються діловоду для внесення
необхідної інформації до
реєстраційних та (або) облікових
журналів, у необхідних випадках - для
оформлення документів в обкладинку, та
не пізніше наступного робочого дня з
дня накладення резолюції передаються
виконавцям до виконання або на
ознайомлення.

Відповідно до п. 4.1 вказаного наказу
діловодство за зверненнями громадян
здійснюється окремо від загального
діловодства і покладається на органи
юстиції, структурними підрозділами
яких є відповідні органи державної
виконавчої служби (в частині
попереднього розгляду та реєстрації
звернень громадян), та на спеціально
призначених для цього посадових осіб в
органах державної виконавчої служби (в
частині формування справ за
зверненнями громадян). Реєстрація
звернень та облік особистого прийому
громадян здійснюються відповідно до
Інструкції про порядок розгляду
звернень та особистого прийому
громадян у Міністерстві юстиції
України, в установах та організаціях,
що належать до сфери його управління,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 18.03.2004 N 26/5. Заяви
(клопотання) та скарги, що скеровуються
сторонами виконавчого провадження
відповідно до Закону України "Про
виконавче провадження", підлягають
реєстрації в органах державної
виконавчої служби в загальному
порядку, передбаченому для вхідної
кореспонденції, та приєднуються до
матеріалів виконавчого провадження
разом з документами за наслідками їх
розгляду. Звернення юридичних осіб
підлягають реєстрації в органах
державної виконавчої служби в
загальному порядку, передбаченому для
вхідної кореспонденції, та
приєднуються до відповідної справи
згідно з номенклатурою разом з
документами за наслідками їх розгляду.

Стосовно посилань скаржника на
неправомірність встановлення
прийомних днів та годин вказує, що
відповідно до п.4.2 зазначеного наказу
передбачено, що проведення особистого
прийому громадян здійснюється
керівництвом органу державної
виконавчої служби та державними
виконавцями у прийомні дні та години
згідно з графіком, затвердженим
керівником відповідного органу
державної виконавчої служби.
Ознайомлення сторін виконавчого
провадження з матеріалами виконавчого
провадження здійснюється у прийомні
дні та години державного виконавця або
в день, визначений керівником органу
державної виконавчої служби. Після
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження на зворотному
боці обкладинки виконавчого
провадження державний виконавець
ставить відповідну позначку із
зазначенням дати ознайомлення та
прізвища особи, яка ознайомилася.

Одночасно заперечує посилання
скаржника на порушення органом ДВС
вимог ст. 27 Закону України "Про
виконавче провадження", зокрема, ті
обставини, що відділом ДВС з липня 2014 р.
не вчинено жодних дій з виконання
наказу господарського суду
Закарпатської області по справі
№907/451/14 від 24.06.2014 р.

Повідомляє, що на підставі ст.ст. 27, 33
Закону України "Про виконавче
провадження", п.п. 3.8-3.8.2 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом Мінюсту
від 02.04.2012 № 512/5, державним виконавцем
25.07.2014 р. винесено постанову про
об'єднання виконавчих проваджень у
зведене виконавче провадження, якою
виконавчі провадження з виконання
наказів господарського суду
закарпатської області по справі
№907/451/14, по справі №907/341/14 та по справі
№ 907/155/14 об'єднано у зведене виконавче
провадження.

У відповідності до п. 3.8.2 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, та на підставі ст.ст. 33, 57 Закону
України "Про виконавче провадження"
25.07.2014 р. державним виконавцем винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Одночасно, в межах зведеного
виконавчого провадження вчинено інші
виконавчі дії, зокрема, з метою
отримання інформації щодо наявності у
боржника майна та коштів на
банківських рахунках, надіслано запити
до відповідних органів, надіслано до
банківських установ платіжні вимоги
для списання коштів з арештованих
рахунків боржника, тощо.

Одночасно наголошує, що відповідно до
ч. 2 ст. 30 Закону України "Про виконавче
провадження" виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження. Строк
здійснення зведеного виконавчого
провадження обчислюється з моменту
приєднання до такого провадження
останнього виконавчого провадження.
Враховуючи ті обставини, що останнє
виконавче провадження приєднано до
зведеного виконавчого провадження
03.09.2014 р., орган ДВС вважає
безпідставною подану скаргу на дії МВ
ДВС Ужгородського МРУЮ у виконавчому
провадженні з виконання наказу
господарського суду Закарпатської
області по справі №907/451/14 від 24.06.2014 р.

Письмовим поясненням від 24.11.2014 р. МВ
ДВС Ужгородського МРУЮ в обгрунтування
своїх заперечень зазначив, що статтею 22
Закону України "Про звернення громадян"
врегульовано порядок проведення
особистого прийому громадян, а
частиною 3 вказаної статті встановлено,
що порядок прийому громадян в органах
державної влади, місцевого
самоврядування, на підприємствах, в
установах, організаціях незалежно від
форм власності, об'єднаннях громадян
визначається їх керівниками.

Зазначає, що відповідно до п. 2.1
Інструкції про порядок розгляду
звернень та особистого прийому
громадян у Міністерстві юстиції
України, в установах та організаціях,
що належать до сфери його управління,
затвердженої наказом Мінюсту від
18.03.2004, № 26/5, усні звернення громадян
безпосередньо розглядаються
уповноваженими посадовими особами
Міністерства юстиції України та
керівниками або уповноваженими
особами підпорядкованих йому органів
під час особистого прийому громадян,
який проводиться згідно з затвердженим
графіком. Посилається на встановлення
порядку прийому громадян згідно з
п.п.4.1-4.4 вказаної Інструкції.

Вказує, що саме на підставі вказаної
Інструкції в МВ ДВС Ужгородського МРУЮ
розпорядженням начальника відділу
№11/07-02 від 06.08.2014 р. затверджено графік
особистого прийому громадян, згідно з
яким встановлено, що старший державний
виконавець Саліхова М.І. проводить
особистий прийом громадян щосереди з
09:00 год. по 13:00 год. та з 14:00 год. по 18:00
год.

Зазначає, що представник стягувача
прибув для ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження у п'ятницю
10.10.2014 р., тобто у неприйомний час
державного виконавця. Оскільки
письмова заява про ознайомлення з
матеріалами виконавчого провадження
до відділу ДВС не надходила, а в
прийомний час державного виконавця
представник скаржника для надання
можливості ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження до органу ДВС
не звертався, вважає безпідставною
скаргу стягувача на дій (бездіяльність)
органу ДВС та просить відмовити у її
задоволенні.

Згідно з поясненням додатково
повідомлено, що 21.11.2014 р. державним
виконавцем на підставі ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження" та
ст. 377-1 Цивільно-процесуального кодексу
України внесено подання до
Ужгородського міськрайонного суду про
тимчасове обмеження виїзду за кордон
керівника боржника громадянина
Студеняк-Токарюк Віктора Миколайовича,
03.06.1978 р.н. Крім того, 21.11.2014 р. державним
виконавцем здійснено вихід за місцем
реєстрації боржника ТОВ "Ніка Алко" за
адресою: м. Ужгород, вул. Можайського,
16/61, однак, за вказаною адресою
представники боржника відсутні, про що
державним виконавцем складено акт.

Проаналізувавши мотиви доводів
скаржника (стягувача), заперечень
міськвідділу ДВС Ужгородського МРУЮ,
дослідивши матеріали справи, суд
констатує висновки наступні.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України
України скарги на дії чи бездіяльність
органів Державної виконавчої служби
щодо виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

У п. 7 постанови Пленуму Верховного
суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження" наведено
провову позицію про те, що заяви,
подання учасників виконавчого
провадження вирішуються господарським
судами мотивованими ухвалами
відповідно до статей 86, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України. У разі визнання
неправомірними рішення, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби суд зобов'язує їх
усунути допущені порушення або іншим
шляхом поновлює порушені права чи
свободи заявника. При цьому суд не
вправі зобов'язувати зазначених осіб
до вчинення тих дій, які згідно із
Законом України "Про виконавче
провадження" можуть здійснюватися
тільки державним виконавцем або
відповідною посадовою особою
державної виконавчої служби.

Європейським судом з прав людини в
рішенні у справі „Шмалько проти
України" від 20 липня 2004 року зроблено
висновок про те, що право на виконання
судового рішення є складовою права на
судовий захист, передбаченого статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, для цілей якої
виконання рішення, ухваленого
будь-яким судом, має розцінюватися як
складова частина судового розгляду
(пункт 43).

В силу ст. 124 Конституції України, ст. 115
Господарського процесуального кодексу
України судові рішення є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 115 Господарського
процесуального кодексу України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Норми Закону України "Про виконавче
провадження" визначають умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку. Вказаний нормативний акт є
спеціальним по відношенню до інших
нормативних актів при вирішенні
питання щодо правомірності дій
державного виконавця.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що виконавче
провадження є сукупністю дій органів і
посадових осіб, зазначених у Законі
України "Про виконавче провадження",
спрямованих на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які здійснюються на
підставах, у спосіб та в межах
повноважень, визначених Законом
України "Про виконавче провадження",
іншими нормативно-правовими актами.

Оскільки, виходячи із правових засад,
закріплених у ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод, а
також у ст. 124 Конституції України,
обов'язкове виконання судових рішень є
складовою права на справедливий
судовий захист, оскарження особою
певних дій або бездіяльності органу
ДВС, який безпосередньо здійснює
виконання відповідного судового
рішення, є невід"ємною складовою
реалізації такою особою права на
судовий захист.

При зверненні до суду із відповідною
скаргою скаржник має вказати
конкретний зміст оскаржуваної дії або
бездіяльності із вказівкою на норму
закону, яку вважає порушеною.
Відповідна правова позиція наведена у
п. 9.9. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р. №9 (із наступними змінами) "Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України", де зокрема зазначено, що
скарга має відповідати загальним
вимогам щодо змісту та форми позовної
заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з
доданням до неї документів, зазначених
у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті
і за необхідності - зазначених у
частинах другій і третій статті 57
названого Кодексу, а також містити
відомості, перелічені в пунктах 3 - 5
частини сьомої статті 82 Закону України
"Про виконавче провадження".

У даному випадку скарга стягувача на
бездіяльність міського відділу
державної виконавчої служби
Ужгородського МРУЮ у прохальній
частині не містить конкретних вимог
щодо змісту неправомірної
бездіяльності, яка оскаржується. Не
наведено такі конкретні вимоги і у
додаткових поясненнях скаржника (вх.
02.5.1.14/15052/14 від 25.11.14).

За таких обставин суд надає оцінку
доводам скаржника щодо оскарження
бездіяльності органу ДВС з огляду на
наведені у мотивувальній частині
скарги обставини, а саме:

- щодо порушення вимог ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження" в
частині ненадання представнику
стягувача можливості ознайомитися з
матеріалами виконавчого провадження;

- щодо порушення вимог ст. 25 Закону
України "Про виконавче провадження",
якою передбачено обов"язок державного
виконавця протягом трьох робочих днів
з дня надходження виконавчого
документа винести постанову про
відкриття виконавчого провадження;

- щодо порушення вимог ст. 27 Закону
України "Про виконавче провадження",
якою передбачено, що у разі ненадання
боржником у строки, встановлені
частиною другою ст. 25 цього Закону для
самостійного виконання рішення,
документального підтвердження повного
виконання рішення, державний
виконавець на наступний день після
закінчення відповідних строків
розпочинає примусове виконання
рішення;

- щодо порушення вимог ст.31 Закону
України "Про виконавче провадження",
якою встановлено порядок розсилки
постанов державного виконавця та інших
документів виконавчого провадження;

- щодо нездійснення жодних дій для
виконання виконавчого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. Копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові
(ч. 5 ст.23 Закону).

З матеріалів справи вбачається, що
стягувачем (скаржником) наказ від
24.06.2014р. по справі №907/451/14 пред"явлено до
виконання згідно із заявою, яка разом
із оригіналом наказу надіслана до
міського відділу ДВС Ужгородського
МРУЮ 08.07.14, про що свідчать копії
доданих до матеріалів справи поштової
квитанції з описом вкладення від 08.07.14
(підтвердження надіслання органу ДВС
заяви про відкриття виконавчого
провадження з судового наказу).

Таким чином, за спливом триденного
строку з моменту пред"явлення наказу до
виконання та неотримання відповідної
постанови органу ДВС стягувач був
освідомлений про порушення своїх прав.

Стягувач 15.10.14 (згідно з відбитком
штампу на поштовому конверті)
звернувся до господарського суду із
скаргою на бездіяльність міськвідділу
ДВС Ужгородського МРУЮ при виконанні
наказу від 24.06.2014р. по справі №907/451/14,
пред"явленого до виконання 08.07.14, тобто
після спливу десятиденного строку
після закінчення визначеного Законом
України "Про виконавче провадження"
строку для вчинення дій щодо відкриття
виконавчого провадження, щодо початку
примусового виконання рішення та
надіслання учасникам виконавчого
провадження відповідних процесуальних
документів.

За змістом скарги стягувач просить
поновити строк для оскарження
бездіяльності міського відділу ДВС
Ужгородського МРУЮ, посилаючись на ті
мотиви, що про бездіяльність органу ДВС
він дізнався 10.10.14, тобто в день, коли
його представник прибув до
міськвіддsлу ДВС Ужгородського МРУЮ
для ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження, однак йому
така можливість не була надана.

У п. 9.7 вищезгаданої постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012р. №9 (із наступними змінами) "Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" наведено правову
позицію про те, що у вирішенні питання
про відновлення пропущеного строку
подання скарги на бездіяльність органу
Державної виконавчої служби у вигляді
невжиття заходів з примусового
виконання судового рішення, поданої
більш як через десять днів після
закінчення визначеного законом строку
здійснення виконавчого провадження,
господарський суд має, як правило,
виходити з неможливості такого
відновлення. Наведене ґрунтується на
тому, що стягувач, який подав до
відповідного органу заяву про
відкриття виконавчого провадження та
не отримав у визначений законом строк
задоволення своїх вимог, вважається
обізнаним про ймовірність порушення
його прав у виконавчому провадженні
незалежно від того, чи отримав він від
державного виконавця певні
процесуальні документи та чи
ознайомлений він з матеріалами
виконавчого провадження.

Якщо ж обов'язок органу Державної
виконавчої служби вчинити певну дію
прямо передбачено законом, але строк її
вчинення не зазначений, то
бездіяльність даного органу може бути
оскаржена в будь-який час, коли
скаржник дійде висновку про порушення
у зв'язку з цією бездіяльністю його
прав і охоронюваних законом інтересів,
оскільки правопорушення є таким, що
триває в часі.

Виходячи з вищевикладеного, суд
констатує висновок про звернення
стягувачем із скаргою на бездіяльність
міськвідідлу ДВС Ужгородського МРУЮ
щодо невчинення відповідних дій згідно
з вимогами ст. ст. 25, 27, 31 Закону України
"Про виконавче провадження" із
пропуском десятиденного строку
оскарження та не знаходить
обгрунтованих підстав вважати причини
такого пропуску поважними. Відтак
скарга стягувача в частині оскарження
бездіяльності міського відділу ДВС
Ужгородського МРУЮ щодо порушення
вимог ст. ст. 25, 27, 31 Закону України "Про
виконавче провадження" підлягає
залишенню судом без розгляду.

Стосовно вимог скаржника про визнання
неправомірною бездіяльності органу
ДВС у зв"язку із тим, що жодних дій для
виконання виконавчого документа не
вчинено, та про зобов"язання міського
відділу ДВС Ужгородського МРУЮ
виконати судовий наказ відповідно до
вимог Закону України "Про виконавче
провадження", то такі вимоги
спростовуються поданими міським
відділом ДВС Ужгородського МРУЮ
документами виконавчого провадження,
що свідчать про вчинення органом ДВС
виконавчих дій з примусового виконання
наказу господарського суду
Закарпатської області від 24.06.2014р. по
справі №907/451/14 у відповідності до
Закону України "Про виконавче
провадження" та Інструкції з
організації примусового виконання
рішень (затверджена наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№ 512/5, зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 2 квітня 2012 р. за №
489/208020). Отже, вимоги за скаргою в цій
частині задоволенню не підлягають.
Окрім того, на час звернення стягувача
із скаргою не сплив встановлений
згідно з ч.2 ст. 30 Закону України "Про
виконавче провадження" граничний строк
проведення виконавчих дій з виконання
рішення по даній справі.

При аналізі доводів щодо визнання
неправомірною бездіяльності органу
ДВС у зв"язку із ненаданням державним
виконавцем представнику стягувача,
який прибув до міськвідділу ДВС
Ужгородського МРУЮ 10.10.14, можливості
ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження, суд зазначає
наступне.

Ст. 12 ч.1 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено право сторін
виконавчого провадження
ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії. Згідно з ч.2 ст.11
вказаного Закону державний виконавець
забезпечує сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження.

Згідно з п.п. 2.12 - 2.12.3 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень (затверджена наказом
Міністерства юстиції України від 02.04.2012
№ 512/5, зареєстрована в Міністерстві
юстиції України 2 квітня 2012 р. за №
489/208020) нормативно встановлено порядок
ознайомлення сторонами виконавчого
провадження (їх представниками) з
матеріалами виконавчого провадження.
Зокрема, такий порядок передбачає, що
сторона виконавчого провадження (її
представник) може знайомитися з
матеріалами виконавчого провадження у
відповідному органі ДВС у спеціально
визначений для прийому громадян час і в
тому обсязі, в якому вона бажає, за
усним клопотанням до державного
виконавця. За бажанням сторони
виконавчого провадження (її
представника) ознайомитись із
матеріалами виконавчого провадження в
інший час виконавче провадження
надається їй для ознайомлення на
підставі письмової заяви, в якій
зазначаються бажана дата та час
ознайомлення, за резолюцією начальника
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець.
Ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження здійснюється
в приміщенні органу ДВС та у
присутності державного виконавця, про
що у виконавчому провадженні робиться
відмітка із зазначенням дати
ознайомлення та особи, яка
ознайомилася з матеріалами
виконавчого провадження.

Стверджуючи про те, що представник
стягувача 10.10.14 прибув до міськвідділу
ДВС Ужгородського МРУЮ з метою
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
Закарпатської області від 24.06.2014р. по
справі №907/451/14, стягувач натомість не
надав жодного доказу звернення до
органу ДВС із відповідною письмовою
заявою про надання можливості
ознайомитися з матеріалами
відповідного виконавчого провадження.

Як слідує із змісту Графіка
особистого прийому громадян у міському
відділі ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції,
який затверджено розпорядженням
начальника міського відділу ДВС
Ужгородського МРУЮ №11/07-02 від 06.08.2014р.,
для ст. державного виконавця Саліхової
М.І., у провадженні якого перебуває
зведене виконавче провадження №45385813
стосовно боржника ТОВ "Ніка Алко", в т.ч.
з виконання наказу від 24.06.2014р. по
справі №907/451/14, встановлено прийомні
дні і години - щосереди 09:00 - 13:00, 14:00-18:00.
Таким чином, представник стягувача,
прибувши до міськвідділу ДВС
Ужгородського МРУЮ у п"ятницю 10.10.14,
тобто у неприйомний день державного
виконавця, у провадженні якого
знаходиться виконання наказу по даній
справі, з метою реалізації свого права
на ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження мав подати
відповідну письмову заяву.

Доводи скаржника про те, що
встановлення прийомних днів та годин
державного виконавця є незаконними та
не передбачено жодним нормативним
документом, спростовуються
вищевикладеними приписами Інструкції
з організації примусового виконання
рішень, які мають нормативний характер.

На підставі викладеного, вимоги за
скаргою в частині оскарження
бездіяльності щодо ненадання
можливості представнику стягувача
ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження суд визнає
необгрунтованими, в задоволенні скарги
в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 4-3, 43, 86, 121-2
Господарського процесуального кодексу
України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу (вх.№02.5.1-14/13330/14 від 21.10.2014р.)
стягувача товариства з обмеженою
відповідальністю "Теліані Трейдінг", м.
Київ в частині вимог про визнання
неправомірною бездіяльності міського
відділу ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції у
виконавчому провадженні з примусового
виконання наказу від 24.06.2014р. по справі
№907/451/14 щодо невиконання вимог ст. ст. 25,
27, 31 Закону України "Про виконавче
провадження" залишити без розгляду.

2. В задоволенні скарги в частині решти
вимог відмовити.

3. Копію ухвали надіслати скаржнику,
боржнику, у МВ ДВС Ужгородського МРУЮ.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку,
передбаченому Господарським
процесуальним кодексом України.

Суддя
І.В. Івашкович