ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2014 р.
Справа № 914/3480/14

За позовом: Прокурора Личаківського
району м. Львова в інтересах держави в
ос. Львівської міської ради в ос. ЛКП
"Господар", м. Львів

до відповідача: Приватного
підприємства "Захід-К", м. Городок

про стягнення 1946, 62 грн.

Суддя Н. Мороз

При секретарі М. Потикевич
Представники:

Від прокуратури: н/з

Від позивача: Білик П. Б.

Від відповідача: н/з

Суть спору:

Позовну заяву подано Прокурором
Личаківського району м. Львова в
інтересах держави в ос. Львівської
міської ради в ос. ЛКП "Господар", м.
Львів до відповідача Приватного
підприємства "Захід-К", м. Городок про
стягнення 1946, 62 грн.

Ухвалою суду від 03.10.2014р. порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 21.10.2014р.

21.10.2014р. та 18.11.2014. розгляд справи
відкладався з підстав, наведених у
відповідних ухвалах суду.

Ухвалою суду від 02.12.2014р. продовжено
строк вирішення спору на 15 днів та
відкладено розгляд справи до 16.12.2014р.

В судове засідання 16.12.2014р. прокурор не
з'явився, причин неявки суду не
повідомив.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, подав клопотання
про долучення доказів до матеріалів
справи. Позовні вимоги підтримав, позов
просить задоволити.

Відповідач явку повноважного
представника в судові засідання не
забезпечив, причин неявки суду не
повідомив, хоча належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи. Вимог ухвал суду не
виконав, відзиву на позов не подав.

Відповідно до пошуку відомостей з ДП
«Інформаційно-ресурсного центру»
станом на 19.11.2014р., місцезнаходження
юридичної особи - ПП «Захід-К»:
Львівська обл., Городоцький район, м.
Городок вул. Шевченка, б. 13, куди і
скеровувались ухвали господарського
суду Львівської області
рекомендованими листами з
повідомленням про вручення, котрі
повернуті з відміткою про вручення.

Враховуючи наведене, суд вважає за
можливе розглянути справу без участі
відповідача або його представника та
за відсутності його відзиву на позов, в
порядку ст.75 ГПК України, за наявними у
справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
докази у їх сукупності, заслухавши
пояснення прокурора та представника
позивача, суд встановив:

Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" відносини
між учасниками договірних відносин у
сфері житлово- комунальних послуг
здійснюються виключно на договірних
засадах.

Рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради № 365 від
08.06.2007р. "Про визначення виконавця
житлово-комунальних послуг у м. Львові",
Львівські комунальні підприємства
визначено виконавцями житлово-
комунальних послуг у м. Львові.

09.09.2002р. між Управлінням ресурсів
Львівської міської ради та Приватним
підприємством «Захід-К» укладено
договір №738 купівлі-продажу
нежитлового приміщення шляхом викупу.

Згідно п. 1.1 договору, Управлінням
ресурсів Львівської міської ради
(продавець), відповідно до рішення
виконкому Львівської міської ради від
15.03.2002р. №107, передано у власність ПП
«Захід-К» (покупцю) нежитлове
приміщення загальною площею 42,2 кв.м.,
позначене в технічному паспорті
Львівського обласного державного
комунального бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки
від 03.12.1998р. номерами 28-1, 28-2, 28-3,
розташоване на першому поверсі будинку
за адресою: м. Львів, вул. Личаківська,
буд. 50. Передача покупцю у власність
об»єкта продажу підтверджується актом
приймання-передачі №738 від 10.09.2002р.

Як вбачається з матеріалів справи,
10.09.2002р. між ЛКП "ГОСПОДАР" (позивач) та
ПП "ЗАХІД-К" (відповідач) укладено
договір №738 про участь у витратах на
експлуатацію та технічне
обслуговування житлового фонду, що є
власністю міста.

Відповідно до розділу 1 договору,
позивач забезпечує експлуатацію,
технічне обслуговування житлового
фонду, в якому розміщене орендоване чи
власне приміщення, а також утримання
прибудинкової території, а відповідач
приймає участь у витратах по виконанню
названих робіт.

Пунктом 2.1.3. договору, позивач
зобов'язується проводити розрахунки,
ставки з експлуатаційних витрат згідно
«Методики затвердженої ухвалою № 554
від 26.11.1996р. Львівською міською Радою
народних депутатів».

Згідно п. 2.2.3. розділу 2 договору
встановлено обов'язок відповідача до
10-го числа наступного місяця вносити
плату на рахунок позивача за витрати на
експлуатацію та технічне
обслуговування нежитлових приміщень в
житловому фонді відповідно зайнятій
загальній площі, згідно виставлених
рахунків.

Внаслідок порушення зобов'язань
покладених на відповідача п. 2.2.3.
розділу 2 договору, надані послуги з
утримання будинку № 50 по вулиці
Личаківській у місті Львові та
прибудинкової території за період
лютий 2011р. - лютий 2014р. останнім не
оплачувалися, у зв'язку з чим виникла
заборгованість, яка на день розгляду
справи становить 1 946, 62 грн., що
підтверджується розрахунком
нарахувань за послуги з утримання
будинків та прибудинкових територій.

З метою досудового врегулювання спору,
позивачем направлялась вимога №06/вих.
від 01.04.2014р. про сплату заборгованості у
десятиденний строк від дня отримання
вимоги на розмірі 1 946, 62 грн., що
підтверджується описом вкладення у
цінний лист. Однак така вимога залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення.

Згідно довідки №286/вих. від 05.08.2014р.
виданої ЛКП «Господар» та рішення
виконавчого комітету Львівської
міської ради № 318 від 18.03.2011р. на балансі
Львівського комунального підприємства
«Господар» знаходиться нежитлове
приміщення загальною площею 42,2 м. кв.,
розташоване в будинку № 50 на вулиці
Личаківській у місті Львові.

06.11.2014р. ЛКП «Господар» звернулось із
запитом вих. №381/ до обласного
комунального підприємства «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» про надання
відомостей щодо того, кому на праві
власності належить нежитлове
приміщення загальною площею 42,2 м. кв. №
28-1, 28-2, 28-3 розташоване в будинку № 50 на
вулиці Личаківській у місті Львові.

Відповідно до листа-відповіді №5714 від
15.12.2014р. дані приміщення згідно
архівних даних, були зареєстровані на
праві приватної власності за ПП «Захід
- К».

Суд звертає увагу, що договір
виконувався сторонами, зокрема,
відповідачем здійснювалась оплата
наданих послуг за договором № 738, що
вбачається з виписок по рахунку №
0060 за 04.03.2010р. та 04.08.2010р. (в
матеріалах справи).

Однак, внаслідок неналежного виконання
умов договору у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість в
розмірі за період лютого 2011р. по лютий
2014р. в розмірі 1 946, 62 грн., що
підтверджується розрахунком
нарахувань за послуги з утримання
будинків та прибудинкових територій.
Доказів зворотнього суду не надано.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ст. 32 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги», плата за житлово-комунальні
послуги нараховується щомісячно
відповідно до умов договору в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України. Розмір плати за комунальні
послуги розраховується виходячи з
розміру затверджених цін/тарифів та
показань засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.
Розмір плати за утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
встановлюється залежно від
капітальності, рівня облаштування та
благоустрою.

Нарахування суми боргу відповідачем
проводилось на основі «Методики
розрахунку ставки експлуатаційних
витрат на утримання нежитлових
приміщень в житловому фонді, що є
комунальною власністю міста Львова»
№554 від 26.11.1996 р. та рішення Львівської
міської ради №561 від 31.05.2011р. «Про
встановлення тарифів на послуги з
утримання будинків та прибудинкових
територій для населення у м. Львові
індивідуально по кожному будинку».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
відповідальність суб'єктів
підприємницької діяльності за
несвоєчасне внесення плати за спожиті
комунальні послуги та утримання
прибудинкових територій» суб'єкти
підприємницької діяльності, які
використовують нежилі будинки і
приміщення, належні їм на праві
власності або орендовані ними на
підставі договору, для провадження
цієї діяльності сплачують комунальні
послуги за тарифами, які у
встановленому законодавством порядку
відшкодовують повну вартість їх
надання та пропорційну частку витрат
на утримання прибудинкової території.

Приписами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
передбачено що, споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Згідно з ч. 1 ст.173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

У відповідності до ч.1 ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193
ГК України, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином згідно
умов договору та актів цивільного
законодавства, а при відсутності таких
вказівок - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 121 Конституції України на
органи прокуратури покладено
представництво інтересів держави в
суді у випадках, визначених законом.

У відповідності із ст.36-1 Закону України
«Про прокуратуру», підставою
представництва у суді інтересів
держави є наявність порушень або
загрози порушень економічних,
політичних та інших державних
інтересів внаслідок протиправних дій
(бездіяльності) фізичних або юридичних
осіб, що вчиняються у відносинах між
ними або з державою.

Оскільки ЛКП "Господар" створене
Львівською міською радою та
підпорядковане управлінню житлового
господарства Львівської міської ради,
яке є представником власника -
територіальної громади міста Львова і
є органом, до сфери управління якого
входить підприємство, невиконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором завдає істотної шкоди
інтересам держави, а саме в особі
органу місцевого самоврядування -
Львівській міській раді.

Згідно з ст.32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 38 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Сторона
або прокурор у разі неможливості
самостійно надати докази вправі подати
клопотання про витребування
господарським судом доказів. У разі
задоволення клопотання суд своєю
ухвалою витребовує необхідні докази.

Зазначені вище норми процесуального
закону спрямовані на реалізацію статті
43 ГПК України. Згідно з положеннями
цієї статті, судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

За таких обставин, розглянувши
матеріали справи та здійснивши оцінку
наданих доказів та пояснень, суд дійшов
висновку про те, матеріали справи
підтверджено неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань, а
відповідачем не спростовано доводів
позовної заяви, не надано суду належних
та допустимих доказів про наявність
інших обставин ніж ті, що досліджені в
ході судових засідань, а відтак,
позовні вимоги підлягають до
задоволення в повному обсязі.

Як зазначено в пункті 4.6 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ
Господарського процесуального кодексу
України" від 21.02.2013р. №7 із змінами та
доповненнями, приймаючи рішення зі
справи, провадження в якій порушено за
заявою прокурора, господарський суд у
разі повного або часткового
задоволення позову (скарги) стягує
судовий збір з відповідача (повністю
або пропорційно задоволеним вимогам),
якщо він не звільнений від сплати
судового збору.

З огляду на те, що спір виник з вини
відповідача, судові витрати,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
покладаються на останнього.

Керуючись ст. ст. 509, 526 ЦК України, ст.
ст.173, 193 ГК України, ст. ст. 32, 33, 38, 49, 75, 82,
84, 116, 117 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з приватного
підприємства «Захід-К», Львівська
область, Городоцький район, м. Городок,
вул. Шевченка, 13 () на
користь Львівського комунального
підприємства «Господар», м. Львів, вул.
Личаківська, 75 () - 1 946, 62
грн. основного боргу.

3. Стягнути з приватного
підприємства «Захід-К», Львівська
область, Городоцький район, м. Городок,
вул. Шевченка, 13 () в
доход державного бюджету - 1827, 00 грн.
судового збору.

4. Накази видати згідно ст.116 ГПК
України.

Повне рішення складено 22.12.2014р.

Суддя
Мороз Н.В.