м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
розглянувши справу
За позовом Товариства з обмеженою
"Будівельно-інвестиційна компанія
"Березнякижитлобуд"доКиївського
комунального об'єднання зеленого
будівництва та експлуатації зелених
"Київзеленбуд"простягнення 333701 грн. 03
коп.Представники сторін:
від позивача: Олійник О.В. -
представник за довіреністю № 28_14 від
від відповідача: Климчук Н.Ю. -
представник за довіреністю № 23 від
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
30.10.2014 до Господарського суду міста
Києва надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
"Будівельно-інвестиційна компанія
"Березнякижитлобуд" з вимогами до
Київського комунального об'єднання
зеленого будівництва та експлуатації
зелених насаджень міста "Київзеленбуд"
про стягнення 333701 грн. 03 коп., з яких 251750
грн. 91 коп. інфляційних втрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач в порушення норм чинного
законодавства України та укладеного
між сторонами Договору підряду № 160/10
по об'єкту «Реконструкція та
благоустрій скверу на вул.
Мартиросяна» від 02.10.2013 не в повному
обсязі здійснив оплату за проведені
позивачем підрядні роботи, внаслідок
чого у відповідача виникла
заборгованість в розмірі 251750 грн. 95 коп.
Крім того, позивачем було нараховано
грн. 78 коп. за період з 07.02.2013 по 14.10.2014 та
коп. за період з лютого 2013 року по
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.11.2014 порушено провадження у
до розгляду на 24.11.2014.
20.11.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду, які суд
долучив до матеріалів справи.
24.11.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи.
У судовому засіданні 24.11.2014 представник
відповідача подав відзив на позовну
заяву, в якому заперечив щодо
задоволення позовних вимог зважаючи на
те, що здійснив оплату за проведені
позивачем роботи в повному обсязі
11.11.2014 на суму 251750 грн. 95 коп., відразу
після надходження бюджетних коштів від
головного розпорядника бюджетних
коштів, як це передбачено Договором
підряду № 160/10 по об'єкту
«Реконструкція та благоустрій скверу
на вул. Мартиросяна» від 02.10.2013.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.11.2014, відповідно до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, розгляд справи відкладено на
05.12.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли письмові уточнення
до позовної заяви, в яких позивач
повідомив про сплату відповідачем суми
основного боргу в розмірі 251750 грн. 95
коп. та просив суд стягнути з
Представник позивача у судовому
засіданні 08.12.2014 надав усні пояснення
по суті спору; позовні вимоги підтримав
У судовому засіданні 08.12.2014 представник
відповідача подав письмові
заперечення на позовні вимоги в
частині стягнення пені, 3% річних та
інфляційних втрат; надав усні
пояснення по суті спору, проти
задоволення позову заперечив.
У судовому засіданні 08.12.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши надані суду докази,
суд
02.10.2013 між Київським комунальним
об'єднанням зеленого будівництва та
експлуатації зелених насаджень міста
"Київзеленбуд" (замовник) та
Товариством з обмеженою
"Будівельно-інвестиційна компанія
"Березнякижитлобуд" (підрядник)
укладено Договір підряду № 160/10 по
об'єкту «Реконструкція та благоустрій
скверу на вул. Мартиросяна» (Договір),
відповідно до умов якого замовник
доручає, а підрядник зобов'язується на
свій ризик, власними і залученими
силами та засобами здійснити роботи по
завершенню реконструкції скверу на
вул. Мартиросяна, зі складу об'єкту
«Реконструкція та благоустрій скверу
на вул. Мартиросяна» а замовник
зобов'язується прийняти і оплатити
Загальна вартість робіт за цим
Договором згідно з Договірною ціною
(Додаток №1), яка є невід'ємною частиною
цього Договору, складає 366135 грн. 00 коп.,
439362 грн. 00 коп. (п. 2.1 Договору).
Відповідно до п. 3.1 Договору, термін
виконання робіт - протягом 30
календарних днів з дати укладання
Згідно з п. 3.5 Договору, приймання робіт
здійснюється на підставі актів
виконаних робіт за формою № КБ-2в та
довідки за формою №КБ-3.
Датою завершення робіт вважається дата
прийняття замовником виконаних робіт
на об'єкті в цілому з підписанням акту
приймальної комісії та акту
приймання-передачі об'єкта
представниками замовника, підрядника
та експлуатаційної організації з
пред'явленням підрядником виконавчої
документації, актів прихованих робіт,
сертифікатів, тощо (п. 3.6 Договору).
Відповідно до п. 4.1 Договору, замовник
протягом 5 днів після реєстрації даного
Договору в держказначействі та
отримання від головного розпорядника
бюджетних коштів може перераховувати
підряднику за його заявкою аванс на
придбання матеріалів у розмірі 30% (на
придбання матеріальних ресурсів) від
вартості договірної ціни. Строк
виконання робіт на суму перерахованого
авансу не повинен перевищувати трьох
місяців з дня його отримання, а
використання зазначених коштів
підтверджується актами виконаних
робіт за формою КБ-2в та довідкою КБ-3.
Після закінчення тримісячного терміну
невикористані суми авансу
повертаються замовнику.
Згідно з п. 4.2 Договору, фінансування
робіт за виконані роботи здійснюється
на підставі актів виконаних робіт за
нормою № КБ-2в та довідки за формою №
КБ-3 з усіма підтверджуючими
документами (копіями накладних,
сертифікатів на матеріали і
обладнання, тощо), розрахунками
загальновиробничих і адміністративних
витрат, актами на приховані роботи
тощо, наданими підрядником з
урахуванням перерахованого авансу.
Відповідно до п. 4.3 Договору, підрядник
на підставі виконаних робіт складає
відповідні документи та передає акти
виконаних робіт за формою № КБ-2в та
довідкою КБ-3 для підписання замовнику.
Замовник протягом 5-ти роботах днів
перевіряє документи і підписує їх, а у
разі не підписання обгрунтовує причину
Розрахунки за виконані роботи
здійснюються замовником протягом 14
робочих днів після підписання актів
виконаних робіт та надходження
бюджетних коштів від головного
розпорядника бюджетних коштів. У разі
затримки бюджетного фінансування
розрахунок за виконані роботи
здійснюється протягом 3-х банківських
днів з дати отримання замовником
коштів бюджетного призначення на
Згідно з п. 5.1.2 Договору замовник
зобов'язаний приймати виконані роботи
шляхом підписання актів виконаних
робіт за формою №КБ-2в та довідки за
формою № КБ-3 у п'ятиденний термін після
дання їх підрядником з усіма
підтверджуючими документами та
оплатити виконані роботи в строки,
передбачені п. 4.3 цього Договору.
Замовник зобов'язується своєчасно та в
повному обсязі оплачувати виконані
роботи відповідно до умов цього
Договору, з урахуванням умов п.п. 4.2, 4.3,
4.4 цього Договору (п. 5.1.3 Договору).
Цей Договір набирає чинності з дня його
підписання обома сторонами та діє до
31.12.2013, але у будь-якому випадку до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань (п. 10.1 Договору).
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
Дослідивши зміст укладеного між
позивачем та відповідачем договору,
суд дійшов висновку, що даний правочин
за своєю правовою природою є договором
Відповідно до п. п. 1,2 ст. 837 Цивільного
кодексу України, за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
Статтею 843 Цивільного кодексу України
визначено, що у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення. Якщо у договорі підряду
не встановлено ціну роботи або способи
її визначення, ціна встановлюється за
рішенням суду на основі цін, що
звичайно застосовуються за аналогічні
роботи з урахуванням необхідних
витрат, визначених сторонами.

Згідно з ст. 844 Цивільного кодексу
України, ціна у договорі підряду може
бути визначена у кошторисі. Якщо робота
виконується відповідно до кошторису,
складеного підрядником, кошторис
набирає чинності та стає частиною
договору підряду з моменту
підтвердження його замовником.
Кошторис на виконання робіт може бути
приблизним або твердим. Кошторис є
твердим, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного
кодексу України, замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до п. 1 ст. 846 Цивільного
кодексу України, строки виконання
роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Судом встановлено, що на виконання умов
Договору підряду № 160/10 по об'єкту
«Реконструкція та благоустрій скверу
на вул. Мартиросяна» від 02.10.2013 сторони
погодили договірну ціну та склали
локальний кошторис № 2-1-1 (знаходяться в
матеріалах справи).

Крім того, судом встановлено, що на
виконання п. 4.1 Договору, відповідач
перерахував позивачу аванс в розмірі
131808 грн. 60 коп., що підтверджується
наявними в матеріалах справи належним
чином засвідченими копіями платіжного
доручення № 180 від 17.10.2013 (проведено
Головним управлінням Державної
казначейської служби України 24.10.2013) та
банківською випискою Публічного
акціонерного товариства «Діамантбанк»
за період з 01.10.2013 по 31.10.2013.

Відповідно до підписаної та скріпленої
печатками уповноваженими
представниками сторін довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
№КБ-3 від 02.12.2013, загальна вартість
будівельних робіт за Договором підряду
№ 160/10 по об'єкту «Реконструкція та
благоустрій скверу на вул.
Мартиросяна» від 02.10.2013 склала 393199 грн.
55 коп., з яких авансова плата - 131808 грн. 60
коп. та 261390 грн. 95 коп. - залишкова
вартість робіт.

Наявними в матеріалах справи доказами,
а зокрема актом № 2 приймання виконаних
будівельних робіт за грудень 2013 року за
формою №КБ-2в, підтверджується, що
позивач свої зобов'язання за Договором
підряду № 160/10 по об'єкту
«Реконструкція та благоустрій скверу
на вул. Мартиросяна» від 02.10.2013 виконав
належним чином та в повному обсязі на
загальну суму 261857 грн. 23 коп.

Судом встановлено, що вказаний акт № 2
приймання виконаних будівельних робіт
за грудень 2013 року підписаний
уповноваженими представниками сторін
25.12.2013 та скріплений їх печатками.

Як пояснив позивач у позові та це не
заперечувалось відповідачем, між
сторонами було підписано акт
коригування вартості виконаних робіт,
внаслідок чого вартість робіт за
Договором підряду № 160/10 по об'єкту
«Реконструкція та благоустрій скверу
на вул. Мартиросяна» від 02.10.2013 склала
383559 грн. 55 коп.

Таким чином, враховуючи сплату
відповідачем авансу в розмірі 131808 грн.
60 коп. за Договором підряду № 160/10 по
об'єкту «Реконструкція та благоустрій
скверу на вул. Мартиросяна» від 02.10.2013,
суд приходить до висновку, що залишкова
вартість проведених позивачем робіт за
договором становить 251750 грн. 95 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 п. 4.3 Договору,
розрахунки за виконані роботи
здійснюються замовником протягом 14
робочих днів після підписання актів
виконаних робіт та надходження
бюджетних коштів від головного
розпорядника бюджетних коштів. У разі
затримки бюджетного фінансування
розрахунок за виконані роботи
здійснюється протягом 3-х банківських
днів з дати отримання замовником
коштів бюджетного призначення на
фінансування робіт.

Зважаючи на те, що акт № 2 приймання
виконаних будівельних робіт за грудень
2013 року був підписаний сторонами 25.12.2013,
суд приходить до висновку, що свій
обов'язок з оплати за проведені
позивачем підрядні роботи за Договором
підряду № 160/10 по об'єкту
«Реконструкція та благоустрій скверу
на вул. Мартиросяна» від 02.10.2013 в
розмірі 251750 грн. 95 коп. відповідач мав
здійснити в строк до 20.01.2014 (включно, з
урахуванням неробочих святкових та
вихідних днів).

При цьому, суд зазначає, що умова
Договору, викладена у п. 4.3, відповідно
до якої у разі затримки бюджетного
фінансування розрахунок за виконані
роботи здійснюється протягом 3-х
банківських днів з дати отримання
замовником коштів бюджетного
призначення на фінансування робіт, не
може розглядатися судом як
встановлення строку (терміну)
виконання обов'язку замовника з оплати
виконаних робіт, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 251 Цивільного кодексу
України, строком є певний період у часі,
зі спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Терміном є
певний момент у часі, з настанням якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення. Строк та термін можуть бути
визначені актами цивільного
законодавства, правочином або рішенням
суду.

Згідно зі ст. 252 Цивільного кодексу
України, строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Таким чином, умова Договору щодо
обов'язку відповідача здійснити оплату
за Договором в залежності від
надходження бюджетного фінансування
не містить вказівки на конкретні
період, дату або подію, яка має неминуче
настати (тобто є такою, яка не залежить
від волі сторін).

Згідно з частиною першої статті 96
Цивільного кодексу України юридична
особа самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями, а статтями 525, 526 даного
Кодексу і статтею 193 Господарського
кодексу України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відсутність бюджетного фінансування
не може бути підставою для звільнення
замовника від обов'язку оплати
відповідних робіт. Зокрема, в разі
відсутності коштів для оплати замовник
має право призупинити виконання умов
договору з моменту виявлення
відсутності коштів для оплати робіт, а
не приймати їх результати.

Так само, суд критично оцінює посилання
відповідача у відзиві на те, що позивач,
укладаючи договір, погодився з його
умовою щодо проведення оплати за
виконані роботи після надходження
бюджетних коштів.

Відповідно до ст. 212 Цивільного кодексу
України особи, які вчиняють правочин,
мають право обумовити настання або
зміну прав та обов'язків обставиною,
щодо якої невідомо, настане вона чи ні
(відкладальна обставина), та у зв'язку з
чим на думку відповідача сторони
досягли згоди щодо строку оплати за
договором.

Суд наголошує на тому, що вказівка у
договорі щодо виникнення обов'язку з
оплати у випадку наявності бюджетного
фінансування не може бути
відкладальною обставиною в розумінні
статті 212 Цивільного кодексу України,
оскільки відкладальною є та обставина,
щодо якої невідомо, настане вона чи ні,
та, яка обумовлює настання чи зміну і
прав і обов'язків, при чому для обох
сторін правочину, тобто сторони можуть
визначити обставину, у випадку
настання якої виникне зобов'язання між
сторонами, тобто права і обов'язки у
обох сторін.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Судом встановлено, що 17.11.2014 відповідач
повністю здійснив оплату за проведені
позивачем роботи за Договором підряду
№ 160/10 по об'єкту «Реконструкція та
благоустрій скверу на вул.
Мартиросяна» від 02.10.2013, сплативши
частину заборгованості в розмірі 251750
грн. 95 коп., що підтверджується наявними
в матеріалах справи копією платіжного
доручення № 140 від 03.11.2014 (проведено
Головним управлінням
Держказначейської служби України
17.11.2014) та банківською випискою станом
на 16.11.2014.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті
80 Господарського процесуального
кодексу України господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Згідно з частиною 2 статті 80
Господарського процесуального кодексу
України у випадках припинення
провадження у справі повторне
звернення до господарського суду зі
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет і з тих же підстав не
допускається.

Розглянувши докази надані сторонами
про сплату частини заборгованості
після порушення провадження у справі,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає за доцільне припинити
провадження у справі в частині
стягнення з відповідача суми
заборгованості за виконані позивачем
підрядні роботи за Договором підряду №
160/10 по об'єкту «Реконструкція та
благоустрій скверу на вул.
Мартиросяна» від 02.10.2013 в розмірі 251750
грн. 95 коп.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань щодо
оплати за проведені позивачем роботи
за Договором підряду № 160/10 по об'єкту
«Реконструкція та благоустрій скверу
на вул. Мартиросяна» від 02.10.2013,
позивачем було нараховано та заявлено
до стягнення з відповідача пеню в
розмірі 27706 грн. 39 коп. за період з 15.04.2014
по 14.10.2014.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання. У разі, якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно зі статтею 551 Цивільного кодексу
України, предметом неустойки може бути
грошова сума, рухоме і нерухоме майно.
Якщо предметом неустойки є грошова
сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до статті 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до частини 6 статті 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до п. 8.5 Договору, за
порушення строків перерахування
платежів за виконані роботи, після
отримання бюджетних коштів від
розпорядника, замовник сплачує
підряднику за кожний день
простроченого платежу, пеню від суми
простроченого платежу у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла у період, за який стягується пеня.

Суд зазначає, що пеня нараховується
саме за час прострочення виконання
грошового зобов'язання , тобто
обов'язку з оплати за виконані
підрядником роботи. З огляду на те, що
строк оплати встановлений до 20.01.2014, то
пеня може нараховуватись саме з
моменту такого прострочення, тобто з
21.01.2014.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені, суд визнав його
необґрунтованим та таким, що не
відповідає передбаченим
законодавством порядку та способу
нарахування, оскільки позивач
нараховує пеню за період з 15.04.2014 по
14.10.2014, тоді як правильним для
нарахування пені буде період з 21.01.2014 по
21.07.2014, оскільки нарахування пені за
шість місяців, які передували моменту
звернення із позовом до суду,
суперечить вимогам частини шостої
статті 232 Господарського кодексу
України, відповідно до якої
нарахування пені здійснюється з дати
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Таким чином, зважаючи на те, що суд не
може вийти за межі позовних вимог, в
межах заявленого позивачем періоду для
нарахування пені, позивач має право на
нарахування пені за період з 15.04.2014 по
21.07.2014.

За розрахунком суду:

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір облікової ставки
НБУСума пені за період
прострочення251750,9515.04.2014 -
16.07.2014939,5%12187,50251750,9517.07.2014 -
21.07.2014512,5%862,16Разом:13049,66 грн.Таким чином,
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Будівельно-інвестиційна компанія
"Березнякижитлобуд" в частині
стягнення з Київського комунального
об'єднання зеленого будівництва та
експлуатації зелених насаджень міста
"Київзеленбуд" пені в розмірі 27706 грн. 39
коп. підлягають частковому задоволенню
в розмірі 13049 грн. 66 коп.

Також, позивачем було нараховано та
заявлено до стягнення з відповідача 3%
річних в розмірі 12704 грн. 78 коп. за
період з 07.02.2013 по 14.10.2014.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» сплата трьох
процентів від простроченої суми (якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом) не має характеру штрафних
санкцій і є способом захисту майнового
права та інтересу кредитора шляхом
отримання від боржника компенсації
(плати) за користування ним
утримуваними коштами, належними до
сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок 3% річних, суд дійшов
висновку в його необґрунтованості,
оскільки позивачем невірно визначено
початок періоду нарахування 3% річних.

За розрахунком суду (враховуючи
виникнення прострочення з 21.01.2014):

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняСума 3% річних251750,9521.01.2014 -
14.10.4,73Всього:5524,73 грн.Таким чином,
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Будівельно-інвестиційна компанія
"Березнякижитлобуд" в частині
стягнення з Київського комунального
об'єднання зеленого будівництва та
експлуатації зелених насаджень міста
"Київзеленбуд" 3% річних в розмірі 12704
грн. 78 коп. підлягають частковому
задоволенню в розмірі 5524 грн. 73 коп.

Крім того, позивачем було нараховано та
заявлено до стягнення з відповідача 41538
грн. 91 коп. інфляційних втрат за період
з лютого 2013 року по вересень 2014 року.

Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» інфляційні
нарахування на суму боргу, сплата яких
передбачена частиною другою статті 625
ЦК України, не є штрафною санкцією, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення коштів
внаслідок інфляційних процесів за весь
час прострочення в їх сплаті. Зазначені
нарахування здійснюються окремо за
кожен період часу, протягом якого діяв
відповідний індекс інфляції, а
одержані таким чином результати
підсумовуються за весь час
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Згідно з Законом України "Про
індексацію грошових доходів населення"
індекс споживчих цін (індекс інфляції)
обчислюється спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади в
галузі статистики і не пізніше 10 числа
місяця, що настає за звітним,
публікується в офіційних періодичних
виданнях. На даний час індекс інфляції
розраховується Державною службою
статистики України і щомісячно
публікується, зокрема, в газеті
"Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені
друкованими засобами масової
інформації з посиланням на зазначений
державний орган відповідні показники
згідно з статтями 17, 18 Закону України
"Про інформацію" є офіційними і можуть
використовуватися господарським судом
і учасниками судового процесу для
визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що
характеризує динаміку загального
рівня цін на товари та послуги, які
купуються населенням для
невиробничого споживання, і його
найменший період визначення складає
місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що існувала на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць (місяці), у якому (яких) мала
місце інфляція. При цьому в розрахунок
мають включатися й періоди часу, в які
індекс інфляції становив менше одиниці
(тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть
враховуватися рекомендації щодо
порядку застосування індексів
інфляції при розгляді судових справ,
викладені в листі Верховного Суду
України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа
вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а
також в інформаційно-пошукових
системах "Законодавство" і "Ліга".

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок інфляційних втрат, суд
дійшов висновку в його
необґрунтованості, оскільки
правильним для нарахування
інфляційних втрат є період з лютого 2014
року по вересень 2014 року.

За розрахунком суду (з урахуванням
виникнення прострочення з 21.01.2014):

Сума боргу (грн.)Місяць 2014 рокуІндекс
інфляціїРозмір боргу з урахуванням
індексу інфляціїРозмір інфляційних
втрат251750,95Лютий100,6253261,461510,51251750,95Березе
нь102,2257289,475538,52251750,95Квітень103,3260058,738307,78251
750,95Травень103,8261317,499566,54251750,95Червень101,0254
268,462517,51251750,95Липень100,4252757,951007,00251750,95Серп
ень100,8253764,962014,01251750,95Вересень102,9259051,737300,7
8Всього:37762,65 грн.Таким чином, позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Будівельно-інвестиційна компанія
"Березнякижитлобуд" в частині
стягнення з Київського комунального
об'єднання зеленого будівництва та
експлуатації зелених насаджень міста
"Київзеленбуд" інфляційних втрат в
розмірі 41538 грн. 91 коп. підлягають
частковому задоволенню в розмірі 37762
грн. 65 коп.

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Відповідно до частини 2 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, якщо спір виник внаслідок
неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору.

Зважаючи на те, що спір у справі виник
внаслідок неправильних дій
відповідача, судовий збір в частині
позовних вимог, в яких припинено
провадження, підлягає стягненню з
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч.ч. 1,2 ст. 49, п. 1-1 ч. 1, ч. 2 ст. 80, ст.ст. 82,
82-1, 84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Припинити провадження в частині
стягнення з Київського комунального
об'єднання зеленого будівництва та
експлуатації зелених насаджень міста
"Київзеленбуд" основного боргу в
розмірі 251750 грн. 95 коп.

3. Стягнути з Київського комунального
об'єднання зеленого будівництва та
експлуатації зелених насаджень міста
"Київзеленбуд" (04053, м. Київ, вул.
Кудрявська, буд. 23; ідентифікаційний
код: 03362123) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Будівельно-інвестиційна компанія
"Березнякижитлобуд" (02132, м. Київ, вул.
Завальна, буд. 10-Б; ідентифікаційний
код: 33884108) пеню в розмірі 13049 (тринадцять
тисяч сорок дев'ять) грн. 66 коп., 3% річних
в розмірі 5524 (п'ять тисяч п'ятсот
двадцять чотири) грн. 73 коп., інфляційні
втрати в розмірі 37762 (тридцять сім тисяч
сімсот шістдесят дві) грн. 65 коп. та
витрати зі сплати судового збору в
розмірі 6161 (шість тисяч сто шістдесят
одна) грн. 76 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 15.12.2014

Суддя
І.М.
Отрош