РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.
Справа № 903/479/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

суддя
Грязнов В.В. ,

суддя
Розізнана І.В.

при секретарі
Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Кривчук В.М. - представник
за довіреністю від 11.12.2014р. №2393/1.1.3

від відповідача: не з'явився

за участю прокурора: Меленчук І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Заступника
прокурора Волинської області

на окрему ухвалу господарського суду
Волинської області

від 20.11.14 р. у справі № 903/479/14 (суддя
Гарбар І.О.)

за позовом Заступника прокурора
Волинської області в інтересах держави
в особі Департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Волинської обласної
державної адміністрації, м.Луцьк

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Оріон будінвест 2",
м.Луцьк

про стягнення 661235,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

20.11.2014р. господарським судом Волинської
області у справі №903/479/14 винесено
окрему ухвалу, згідно якої її
направлено прокурору Волинської
області для подальшого вжиття останнім
відповідних заходів, спрямованих на
подальшу недопустимість працівниками
прокуратури порушень положень та вимог
чинного законодавства України.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
Заступник прокурора Волинської
області звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржену ухвалу скасувати.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник
зазначає, зокрема, наступне:

- вважає окрему ухвалу місцевого
господарського суду незаконною та
необґрунтованою, такою, що прийнята з
порушенням норм процесуального права;

- зазначає, що при винесенні
оскаржуваної ухвали господарський суд
дійшов неправомірного висновку про те,
що при дослідженні матеріалів справи
наявні недоліки у представництві
інтересів держави в суді прокуратурою
Волинської області, а саме: щодо
неузгодженості з позивачем ціни
позову, а також наявності недоліків в
роботі відповідальних осіб, що
здійснювали підготовку матеріалів до
суду, які проявилися у тому, що
прокурором не були враховані обставини
виконання відповідачем ще до порушення
провадження у справі робіт на суму
135443,58грн.. Дані обставини, на думку суду,
стали причиною стягнення з позивача -
Департаменту житлово-комунального
господарства та будівництва
Волинської обласної державної
адміністрації судового збору в розмірі
2708,87грн.;

- ст.90 ГПК України передбачено, що
господарський суд, виявивши при
вирішенні господарського спору
порушення законності або недоліки в
діяльності підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу, виносить окрему ухвалу. Окрема
ухвала надсилається відповідним
підприємствам, установам,
організаціям, державним та іншим
органам, посадовим особам, які несуть
відповідальність за ухилення від
виконання вказівок, що містяться в
окремій ухвалі, в порядку та розмірі,
передбачених частиною першою ст. 119
цього кодексу. Вказує, що прокуратурою
області за матеріалами перевірки
проведеної в Департаменті
житлово-комунального господарства та
будівництва Волинської обласної
державної адміністрації встановлено
ряд порушень в тому числі, що
Департаментом не виконуються
повноваження щодо виконання
відповідачем договірних зобов'язань.
За результатами перевірки прокуратура
області звернулась до господарського
суду з позовною заявою, яка отримана
господарським судом 26.05.2014р., що
підтверджено копією книги обліку
документів прокуратури Волинської
області, відправлених кур'єром. Крім
того, згідно фіскальних чеків та копій
опису вкладення до цінного листа
позовна заява ТОВ "Оріон Будінвест 2"
надіслана ще 22.05.2014р., що стверджується
матеріалами справи. Статтею 64 ГПК
України передбачено, що суддя,
прийнявши позовну заяву, не пізніше
трьох днів з дня її надходження
виносить і надсилає сторонам,
прокурору, якщо він є заявником, ухвалу
про порушення провадження у справі, в
якій вказується про прийняття позовної
заяви, призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, необхідні дії
щодо підготовки справи до розгляду в
засіданні. Відповідно до ч.4 ст.22 ГПК
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі зменшити розмір
позовних вимог. Також, встановлено, що
28.05.2014р. відповідачем виконано
будівельних робіт по об'єкту
будівництва згідно довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
на суму 135443,58грн., а тому у зв'язку з
частковим добровільним виконанням
позовних вимог в частині стягнення
135443,58грн. невикористаних державних
коштів авансу, прокуратурою області
16.06.2014р. надіслано до суду заяву в
порядку ст.22 ГПК України про зменшення
розміру позовних вимог на вищевказану
суму. Дана заява судом прийнята, ніяких
недоліків при цьому судом не
зазначалось, що підтверджується
ухвалою місцевого господарського суду
від 18.06.2014р.;

- звертає увагу суду на ту обставину, що
29.10.2014р. судом прийнято заяву про
збільшення розміру позовних вимог на
15534,14грн., що не заборонено
процесуальним правом, оскільки ст.22 ГПК
України передбачено право позивача до
прийняття рішення по справі збільшити
розмір позовних вимог за умови
дотримання встановленого порядку
досудового врегулювання спору. Так як
позивачем у відповідності до норм
господарського процесуального кодексу
України виконано всі умови, суддею
прийнято дану заяву, що
підтверджується ухвалою суду від
05.11.2014р.;

- також зазначає, що не відповідають
дійсності висновки суду про те, що
неузгодженість ціни позову прокурором
з позивачем неодноразово призводили до
відкладення розгляду справи та
утруднювало її розгляд. Зокрема,
ухвалою господарського суду
Волинської області від 29.05.2014р.
порушено провадження по даній справі
та справу призначено до розгляду на
11.06.2014р., однак, у зв'язку з неявкою
відповідача справу відкладено. В
подальшому, ухвалою суду від 18.06.2014р.
задоволено клопотання відповідача про
зупинення провадження у справі у
зв'язку з призначенням судової
будівельно-технічної експертизи
(провадження поновлено 07.10.2014р.). Крім
того, як вбачається з ухвал суду по
даній справі від 29.10.2014р., 07.10.2014р.,
05.11.2014р. розгляд справи відкладався не з
вини прокурора та позивача, а через
неявку відповідача, який не з'являвся
до суду та ненадавав витребуваних
судом відповідних доказів. Отже, у
зв'язку з вищевикладеним, прокурором не
допущено при вирішенні господарського
спору порушень законодавства та не
допущено недоліків. Прокурор та
позивач діяли відповідно до норм,
передбачених ГПК України. Крім того, в
порушення ст. 90 ГПК України, суддею в
оскаржуваній окремій ухвалі вказано на
недоліки у представницькій діяльності
органів прокуратури, пов'язані з
підготовкою позовних матеріалів, які
не стосуються даного спору.

Ухвала суду від 05.12.2014р. про прийняття
апеляційної скарги до провадження та
призначення її до розгляду на 16.12.2014р.
учасникам судового процесу надіслана у
встановленому порядку, що
підтверджується відміткою канцелярії
суду у лівому нижньому куті на
зворотній стороні зазначеної ухвали,
реєстром відправки рекомендованої
кореспонденції Рівненського
апеляційного господарського суду від
05.12.2014р..

В матеріалах справи відсутні докази
повернення підприємством зв'язку
поштового повідомлення з ухвалою суду
від 05.12.2014р., яка була надіслана ТОВ
"Оріон будінвест 2" на адресу: 43006,
м.Луцьк, провулок Макарова, 5.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи витягу з офіційної веб-сторінки
інтернет ресурсу Державного
підприємства "Інформаційно-ресурсний
центр" щодо відомостей про юридичну
особу, в графі місце знаходження
юридичної особи ТОВ "Оріон будінвест 2"
зазначена адреса: 43006, м.Луцьк, провулок
Макарова, 5.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (з подальшими змінами
та доповненнями) особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64
ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідач не скористався правом
подачі письмового відзиву на
апеляційну скаргу, що, у відповідності
до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає
перегляду ухвали місцевого
господарського суду.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Водночас, ухвалою суду від 05.12.2014р. про
прийняття апеляційної скарги до
провадження участь учасників судового
процесу в судовому засіданні
визначалась на власний розсуд, нові
докази не витребовувались та
повідомлено, що неявка уповноважених
представників сторін в судове
засідання не є перешкодою для розгляду
апеляційної скарги по суті за наявними
у ній матеріалами.

Прокурор в судовому засіданні 16.12.2014р.
підтримав доводи апеляційної скарги та
надав пояснення в обґрунтування своєї
позиції. Вважає окрему ухвалу
місцевого суду незаконною та
необґрунтованою. Просить суд окрему
ухвалу господарського суду Волинської
області від 20.11.2014р. у справі №903/479/14
скасувати.

Представник позивача у письмовому
відзиві від 12.12.2014р. №2407/1.1.5 на
апеляційну скаргу та в судовому
засіданні 16.12.2014р. підтримав доводи
апеляційної скарги. Просить суд окрему
ухвалу господарського суду Волинської
області від 20.11.2014р. у справі №903/479/14
скасувати.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України
про межі перегляду справ в апеляційній
інстанції та той факт, що неявка в
засідання суду представника
відповідача, належним чином та
відповідно до законодавства
повідомленого про дату, час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
перегляду оскарженого судового акту,
судова колегія розглянула апеляційну
скаргу за відсутності представника
останнього.

Заслухавши пояснення прокурора.
представника позивача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши повноту
з'ясування та доведеність всіх
обставин, що мають значення для справи,
відповідність висновків, викладених у
рішенні місцевого господарського суду,
обставинам справи, правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при винесенні
оскарженої окремої ухвали, судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
Заступник прокурора Волинської
області в інтересах держави в особі
Департаменту житлово-комунального
господарства та будівництва
Волинської обласної державної
адміністрації звернувся до
господарського суду Волинської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальності "Оріон
будінвест 2" про стягнення 781145,08грн., з
ких: 626358,57грн. невикористаних коштів
авансу, 83158,44грн. пені, 26324,22грн. штрафу,
38852,22грн., 6451,63грн. 3% річних (а.с.2-7).

Ухвалою господарського суду від
29.05.2014р. у справі №903/479/14 за вказаним
позовом порушено провадження у справі
та призначено її розгляд в судовому
засіданні.

Рішенням господарського суду
Волинської області від 19.11.2014р. у справі
№903/479/14 позов Заступника прокурора
Волинської області в інтересах держави
в особі Департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Волинської обласної
державної адміністрації до Товариства
з обмеженою відповідальністю "Оріон
будінвест 2" про стягнення 661235,64грн.
задоволено (а.с.225-227).

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальності "Оріон будінвест 2" на
користь Департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Волинської обласної
державної адміністрації 661235,64грн., з
яких: 506449,13грн. невикористаних коштів
авансу, 83158,44грн. пені, 26324,22грн. штрафу,
38852,22грн. збитків завданих інфляцією,
6451,63 грн. 3% річних.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальності "Оріон будінвест 2"
судовий збір в розмірі 13224,71грн.

Стягнуто з Департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Волинської обласної
державної адміністрації судовий збір в
розмірі 2708,87грн..

Видано накази.

В подальшому, не погоджуючись з
прийнятим рішенням, Заступник
прокурора Волинської області
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржене
рішення скасувати в частині стягнення
Департаменту житлово-комунального
господарства та будівництва
Волинської обласної державної
адміністрації 2708,87грн. судового збору
та прийняти в цій частині нове, яким
звільнити останнього від його сплати.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 16.12.2014р. у
справі №903/479/14, апеляційну скаргу
Заступника прокурора Волинської
області задоволено. Рішення
господарського суду Волинської
області від 19.11.2014р. у справі №903/479/14
скасовано в частині стягнення з
Департаменту житлово-комунального
господарства та будівництва
Волинської обласної державної
адміністрації судового збору в розмірі
2708,87грн., а в решті рішення залишено без
змін.

Як вже зазначалося, місцевий
господарський суд, керуючись ст.90 ГПК
України виніс окрему ухвалу, яку
направлено прокурору Волинської
області для подальшого вжиття останнім
відповідних заходів, спрямованих на
подальшу недопустимість працівниками
прокуратури порушень положень та вимог
чинного законодавства України (а.с.229).

В обґрунтування вказаної вище окремої
ухвали, господарський суд Волинської
області покликається на те, що вивчивши
та дослідивши матеріали справи,
останній дійшов висновку про наявність
недоліків у представництві інтересів
держави в суді прокуратурою Волинської
області, а саме, щодо неузгодженості з
позивачем ціни позову, а також
наявність недоліків в роботі
відповідальних осіб, що здійснювали
підготовку матеріалів до суду. Так,
прокурор в позовній заяві просив суд
стягнути з відповідача 781145,08грн., проте
при подачі позову до суду прокурором не
були враховані ті обставини, що
відповідачем ще до порушення
провадження по справі були виконанні
роботи на суму 135443,58грн., у зв'язку із
тим, що органи прокуратури звільненні
від сплати судового збору, дані факти
стали причинною стягнення з позивача
Департаменту житлово-комунального
господарства та будівництва
Волинської обласної державної
адміністрації судового збору в розмірі
2708,87грн.. Судом звернено увагу на
неналежну підготовку справ при подачі
до суду, а також неузгодженість його з
позивачем по справі, що неодноразово
призводило до відкладення розгляду
справи та утруднило розгляд даної
справи. Крім того, судом звернено увагу,
що за наслідками проведеного
узагальнення за дев'ять місяців
поточного року, в якому були визначенні
основні проблеми звернення органів
прокуратури, серед яких виникали
проблемні питання, пов'язані з якістю
підготовки позовних матеріалів, в
результаті чого відмовлено в прийняті
та передано за підсудністю 5 заяв,
повернуто без розгляду 16 заяв.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду не погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Відповідно до ч.1, 2 ст.90 ГПК України,
господарський суд, виявивши при
вирішенні господарського спору
порушення законності або недоліки в
діяльності підприємства, установи,
організації, державного чи іншого
органу, виносить окрему ухвалу; окрема
ухвала надсилається відповідним
підприємствам, установам,
організаціям, державним та іншим
органам, посадовим особам, які несуть
відповідальність за ухилення від
виконання вказівок, що містяться в
окремій ухвалі, в порядку та розмірі,
передбачених частиною першою статті 119
цього Кодексу.

Колегія суддів зазначає, що окрема
ухвала виноситься господарським судом
за наявності умов, передбачених
частиною першою статті 90 ГПК України -
виявлення при вирішенні спору порушень
законності або недоліків у діяльності
підприємства, установи, організації,
державного чи іншого органу. Окрема
ухвала виноситься, як правило,
одночасно з рішенням зі справи.
Водночас з урахуванням обставин
конкретної справи суд може винести
окрему ухвалу в будь-який момент часу в
процесі розгляду справи.

В окремій ухвалі має бути зазначено
закон чи інший нормативно-правовий акт
(у тому числі його стаття, пункт тощо),
вимоги яких порушено, і в чому саме
полягає порушення. Просте
перерахування допущених порушень без
зазначення конкретних норм чинного
законодавства або перерахування норм
права, порушення яких встановлено у
судовому розгляді, є неприпустимим.
Такої ж думки дотримується Вищий
господарський суд України, що знайшло
відображення у п.5.3 постанови Пленуму
№18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» (з подальшими
змінами та доповненнями).

Вказівки, що містяться в окремій
ухвалі, повинні бути максимально
конкретними і реальними для виконання.
Разом з тим, при винесенні окремої
ухвали слід враховувати, що вказівки
стосовно усунення порушень законності
чи недоліків у діяльності підприємств
і організацій не повинні виходити за
межі компетенції господарського
суду.(п.5.4 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (з подальшими змінами
та доповненнями)).

Частинами 1, 2, 4 ст.29 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що прокурор бере участь у
розгляді справ за його позовами, а
також може вступити за своєю
ініціативою у справу, порушену за
позовом інших осіб, на будь-якій стадії
її розгляду для представництва
інтересів громадянина або держави. З
метою вступу у справу прокурор може
подати апеляційну, касаційну скаргу,
заяву про перегляд рішення Верховним
Судом України про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами або
повідомити суд і взяти участь у
розгляді справи, порушеної за позовом
інших осіб; у разі прийняття
господарським судом позовної заяви,
поданої прокурором в інтересах держави
в особі органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, зазначений орган
набуває статусу позивача. У разі
прийняття господарським судом
позовної заяви, поданої прокурором в
інтересах держави, в якій зазначено про
відсутність органу, уповноваженого
здійснювати функції держави у спірних
правовідносинах, або про відсутність у
такого органу повноважень щодо
звернення до господарського суду,
прокурор набуває статусу позивача. З
метою вирішення питання щодо наявності
підстав для ініціювання перегляду
судових рішень у справі, розглянутій
без участі прокурора, вступу в розгляд
справи за позовом іншої особи прокурор
має право знайомитися з матеріалами
справи в суді, робити виписки з неї,
отримувати копії документів, що
знаходяться у справі; прокурор, який
бере участь у справі, несе обов'язки і
користується правами сторони, крім
права на укладення мирової угоди.

Позивач вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу, в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог. До початку
розгляду господарським судом справи по
суті позивач має право змінити предмет
або підставу позову шляхом подання
письмової заяви (ч.4, ст.22
Господарського процесуального кодексу
України).

Відповідно до п.3.10 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (з подальшими змінами
та доповненнями), передбачені частиною
четвертою статті 22 ГПК права позивача
збільшити або зменшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову можуть
бути реалізовані до прийняття рішення
судом першої інстанції. Під
збільшенням або зменшенням розміру
позовних вимог слід розуміти
відповідно збільшення або зменшення
кількісних показників за тією ж самою
вимогою, яку було заявлено в позовній
заяві. Згідно з частиною третьою статті
55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже,
у разі прийняття судом зміни (в бік
збільшення або зменшення) кількісних
показників, у яких виражається позовна
вимога, має місце нова ціна позову,
виходячи з якої й вирішується спір, - з
обов'язковим зазначенням про це як у
вступній, так і в описовій частині
рішення. При цьому питання щодо
повернення зайво сплаченої суми
судового збору у зв'язку із зменшенням
позовних вимог вирішується
господарським судом на загальних
підставах і в порядку, визначеному
законодавством. Якщо ж до заяви про
збільшення розміру позовних вимог не
додано доказів сплати суми судового
збору у встановленому порядку та
розмірі (з урахуванням такого
збільшення), то відповідна заява
повертається господарським судом на
підставі пункту 4 частини першої статті
63 ГПК, а у разі якщо відповідні недоліки
виявлено після прийняття
господарським судом заяви про
збільшення розміру позовних вимог, суд
стягує несплачені в установленому
порядку та розмірі суми судового збору
за результатами розгляду справи на
підставі статті 49 ГПК.

Як свідчать матеріали справи,
Заступник прокурора Волинської
області в інтересах держави в особі
Департаменту житлово-комунального
господарства та будівництва
Волинської обласної державної
адміністрації звернувся до
господарського суду Волинської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальності "Оріон
будінвест 2" про стягнення 781145,08грн., з
яких: 626358,57грн. невикористаних коштів
авансу, 83158,44грн. пені, 26324,22грн. штрафу,
38852,22грн., 6451,63грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду від
29.05.2014р. у справі №903/479/14 за вказаним
позовом порушено провадження у справі
та призначено її розгляд в судовому
засіданні на 11.06.2014р., однак, у зв'язку з
неявкою відповідача справу відкладено.

18.06.2014р. заступником прокурора
Волинської області, в порядку ст.22 ГПК
України, подано заяву від 16.06.2014р.
№05/1-381вих14 про зменшення розміру
позовних вимог, яка мотивована тим, що
28.05.2014р. відповідачем виконано
будівельних робіт згідно довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат (форма КБ-3) на суму 135443,58грн., а
тому просив стягнути з відповідача на
користь Департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Волинської обласної
державної адміністрації 645701,50грн., з
яких: 490914,99грн. невикористаних коштів
авансу, 83158,44грн. пені у розмірі 0,1
відсотка, 26324,22грн. штрафу, 38852,22грн.
збитків завданих інфляцією та 6451,63грн.
3% річних (а.с.177-178).

Вказана вище заява судом прийнята, про
що зазначено в ухвалі від 18.06.2014р., а
тому мала місце нова ціна позову, а саме
645701,50грн., з яких 490914,99грн.
невикористаних коштів авансу, 83158,44грн.
пені у розмірі 0,1 відсотка, 26324,22грн.
штрафу, 38852,22грн. збитків завданих
інфляцією та 6451,63грн. 3% річних.

В подальшому, ухвалою місцевого
господарського суду від 18.06.2014р.
задоволено клопотання відповідача про
зупинення провадження у справі у
зв'язку з призначенням судової
будівельно-технічної експертизи.
Відповідно до ухвали суду від 07.10.2014
провадження у даній справі поновлено.

05.11.2014р. до суду першої інстанції від
представника позивача надійшла заява
про збільшення розміру позовних вимог
в частині стягнення з відповідача на
користь Департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Волинської обласної
державної адміністрації на 15534,14грн. -
розмір невикористаних коштів авансу,
встановлено його розмір в сумі
506449,13грн.. До вказаної заяви позивачем
додано лист Департаменту
житлово-комунального господарства та
будівництва Волинської обласної
державної адміністрації від 05.11.2014р.
№2070/1.1.5 та засвідчену копію довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат за липень 2014р., де вказана
сума невикористаного авансу в сумі
15534,14грн. (а.с.207-209).

Господарським судом Волинської
області прийнято вказану вище заяву,
про що зазначено в ухвалі від 05.11.2014р., а
тому мала місце нова ціна позову в сумі
661235,64грн., а саме: 506449,13грн.
невикористаних коштів авансу, 83158,44грн.
пені, 26324,22грн. штрафу, 38852,22грн. збитків
завданих інфляцією, 6451,63грн. 3% річних.

Водночас, як вбачається з ухвал
господарського осуду Волинської
області у даній справі від 07.10.2014р.,
05.11.2014р. розгляд справи відкладався не з
вини прокурора або позивача, а через
неявку відповідача, який не з'являвся в
судове засідання, та ненаданням
останнім відповідних доказів та
пояснень.

Отже, враховуючи вище викладене, а
також те, що прокурор та позивач діяли
відповідно до норм, передбачених ГПК
України, колегія суддів приходить до
висновку, що ними не допущено при
вирішенні господарського спору
порушень приписів чинного
законодавства.

Крім того, в порушення ст. 90 ГПК України,
господарським судом Волинської
області в оскарженій окремій ухвалі
вказано на недоліки у представницькій
діяльності органів прокуратури,
пов'язані з підготовкою позовних
матеріалів, які не стосуються даного
спору.

Статтею 86 ГПК України встановлено
вимоги щодо змісту ухвали. Ухвала,
зокрема, має містити мотиви її
винесення з посиланням на
законодавство, висновок з розглянутого
питання.

В даному випадку, оскаржувана окрема
ухвала не містить покликань на норми
права, недотримання яких повинно було
бути встановлено судом. Ухвала не
містить висновку про те, в чому саме
полягає допущене прокурором та
позивачем порушення законності, з
посиланням на норми права із
встановленням причинного зв'язку з їх
діями при поданні позовної заяви та
узгодженості дій в даному провадженні,
що на думку колегії суддів апеляційної
інстанції є неправомірним.

Також, не зазначено в оскаржуваній
окремій ухвалі конкретних і реальних
вказівок щодо заходів, яких має вжити
прокурор Волинської області на
виконання такої ухвали.

Водночас, оскаржувана окрема ухвала
суду першої інстанції є
необґрунтованою та містить
суперечливі висновки, що свідчить про
неправильне застосування судом першої
інстанції ст.90 ГПК України.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному
конкретному випадку оцінювати наявні
докази в їх сукупності, з урахуванням
повноти встановлення всіх обставин
справи, які необхідні для правильного
вирішення спору, на основі вичерпних та
достеменно підтверджених висновків.

Згідно вимог ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Отже, оскаржувана окрема ухвала є
формальною за змістом та в порушення
приписів ст.90 Господарського
процесуального кодексу України не
містить посилань на конкретну норму
закону, вимоги якого порушено
скаржником, в чому саме полягає таке
порушення, а також конкретних і
реальних вказівок для її виконання.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Рівненського апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційна скарга Заступника
прокурора Волинської області підлягає
задоволенню, а окрему ухвалу
господарського суду Волинської
області від 20.11.2014р. у справі №903/479/14,
яка винесена з порушенням норм
процесуального права, керуючись п.4 ч.1
ст.104 Господарського процесуального
кодексу України, слід скасувати.

Керуючись ст.ст.101, 103 - 106 Господарського
процесуального кодексу України,
Рівненський апеляційний господарський
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника
прокурора Волинської області
задовольнити.

2. Окрему ухвалу господарського суду
Волинської області від 20.11.2014р. у справі
№903/479/14 скасувати.

3. Справу №903/479/14 повернути до
господарського суду Волинської
області.

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

Суддя
Грязнов В.В.

Суддя
Розізнана І.В.

Віддрук. прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу (43027, м.Луцьк, м-н.Київський,
9),

3 - відповідачу (43006, м.Луцьк, провулок
Макарова, 5),

4 - заступнику прокурора Волинської обл.
(43025, м.Луцьк, вул.Винниченка, 15),

5 - прокуратурі Рівненської області (33028,
м.Рівне, вул.16 Липня, 52),

6 - в наряд.