ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 грудня 2014 року Справа № 911/2089/14

Вищий господарський суд України у
складі:

головуючого судді:Вовка
І.В.,суддів:Грека Б.М., Запорощенка М.Д.,
Стратієнко Л.В., Селіваненка В.П.,

розглянувши заяву Федорова Віктора
Федоровичапро перегляд Верховним
Судом УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 29.09.2014у
справі№ 911/2089/14за позовом Федорова
Віктора Федоровичадо1) товариства з
обмеженою відповідальністю "Агроком" 2)
товариства з обмеженою
відповідальністю
"Бастіон-Капітал"провизнання недійсним
договору купівлі-продажу акцій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Київської області від 14.06.2013 у справі №
911/2089/14, залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014, позов
Федорова Віктора Федоровича до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агроком", товариства
з обмеженою відповідальністю
"Бастіон-Капітал" було задоволено:
визнано недійсним укладений
відповідачами 30.08.2012 договір
купівлі-продажу цінних паперів №
БВ/2012/48.

Постановою Вищого господарського суду
України від 29.09.2014 у справі № 911/2089/14
скасовано постанову Київського
апеляційного господарського суду від
11.08.2014 та рішення господарського суду
Київської області від 24.06.2014, прийнято у
справі нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Федоров Віктор Федорович звернувся із
заявою про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 29.09.2014
у справі № 911/2089/14, в якій заявник
просить скасувати зазначену постанову
та залишити без змін постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 11.08.2014 та
рішення господарського суду Київської
області від 24.06.2014.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 24.09.2014
у справі № 5015/3721/12, від 24.07.2014 у справі №
911/2320/13, від 20.01.2011 у справі № 12/75пд
мотивовано неоднаковим застосуванням
Вищим господарським судом України
одних і тих самих норм матеріального
права, внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши доводи заяви та додані до
неї постанови Вищий господарський суд
України зазначає, що заява подана
заявником без пропуску строку,
встановленого положеннями статті 11117
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України), і вважає, що
справа № 911/2089/14 підлягає допуску до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Так у постанові від 29.09.2014 у справі №
911/2089/14, про перегляд якої подано заяву,
Вищий господарський суд України дійшов
висновку, що не підлягає задоволенню
позов про визнання недійсним
укладеного відповідачами договору
купівлі-продажу цінних паперів,
поданий особою, яка є учасником
товариства з обмеженою
відповідальністю (відповідача-1). При
цьому суд касаційної інстанції,
посилаючись на положення статей 92, 143,
145, 203, 215 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України), статей 82, 167, 207
Господарського кодексу України (далі -
ГК України) та статей 4, 10, 50, 58 Закону
України "Про господарські товариства",
зазначив, що законом не передбачено
право акціонера (учасника)
господарського товариства звертатися
до суду за захистом прав чи
охоронюваних законом інтересів
товариства поза відносинами
представництва, оскільки учасник
товариства не наділений суб'єктивним
правом щодо здійснення повноважень
власника майна товариства, тобто
позивач не належить до тих суб'єктів,
котрі мають право оспорити зазначений
договір. При цьому суд касаційної
інстанції визнав помилковими висновки
судів попередніх інстанцій про те, що
позивач звертаючись із позовом про
визнання недійсним договору,
укладеного відповідачами, звернувся як
учасник товариства за захистом своїх
корпоративних прав.

Проте, з постанови від 24.09.2014 у справі №
5015/3721/12, на яку заявник посилається,
вбачається, що розглядаючи спір з
аналогічним змістом позовних вимог,
підставами позовів, за схожих
встановлених судами фактичних
обставин, Вищий господарський суд
України дійшов протилежного висновку
щодо задоволення позову про визнання
недійсним укладеного відповідачами
договору купівлі-продажу. При цьому суд
касаційної інстанції погодився із
висновками судів першої та апеляційної
інстанцій стосовно того, що позивач як
учасник товариства, має право на захист
своїх корпоративних прав та право на
подання позову про визнання спірних
угод недійсними, і що обраний позивачем
спосіб захисту свого порушеного права
та охоронюваного законом інтересу
відповідає способам захисту права
встановленим статтею 16 ЦК України, а
право на його обрання прямо
передбачено статтею 215 ЦК України.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що зі змісту доданих до заяви
постанов вбачаються ознаки
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, внаслідок
чого суд касаційної інстанції дійшов
протилежних правових висновків щодо
можливості звернення до суду з позовом
про визнання недійсними договорів,
укладених товариством з обмеженою
відповідальністю, осіб, які є
учасниками цих товариств.

Наведене є підставою для допуску даної
справи до провадження Верховного Суду
України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

Допустити справу № 911/2089/14 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя:І.Вовк Судді:Б.Грек
М.Запорощенко Л.Стратієнко
В.Селіваненко