м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Украгроком"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Успіх"
Фізичної особи-підприємця Погребняка
про стягнення 47 107,00 грн.
Суддя Лиськов М.О.
Представники сторін:
від позивача: Плічко Н.М. (дов.
(дов. від 20.11.2014)
від відповідача-1: не з'явився
від відповідача-2: не з'явився
В судовому засіданні 10.12.2014 відповідно
до положень ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
07.11.2014 до канцелярії Господарського
суду м. Києва надійшла позовна заява
№548/1 від 30.10.2014 Товариства з обмеженою
відповідальністю "Украгроком" (надалі -
позивач) до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Успіх" (надалі -
відповідач-1) та Фізичної
особи-підприємця Погребняка Кирила
Сергійовича (надалі - відповідач-2) про
стягнення 47 107,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.11.2014 прийнято позовну заяву
до розгляду та порушено провадження по
призначено на 26.11.2014.
18.11.2014 через канцелярію суду від
представника позивача надійшло
клопотання про об'єднання позовних
24.11.2014 через канцелярію суду від
представника відповідача-2 надійшов
відзив на позовну заяву.
В судове засідання, призначене на
26.11.2014, з'явився представник позивача та
підтримав клопотання про об'єднання
Суд розглянувши вказане клопотання,
відмовив в його задоволенні з підстав
його не обґрунтованості.
В судове засідання, призначене на
26.11.2014, представники відповідачів не
з'явились, причин не явки суд не
повідомили, хоча про час та місце
розгляду справи, були належним чином
повідомленні, розгляд справи
відкладенно на 10.12.2014
В судове засідання, призначене на
10.12.2014, представники відповідача не
з'явилися, причин не явки суд не
повідомили, хоча про час та місце
розгляду справи, були належним чином
повідомлені, що підтверджується
зворотними повідомленням про вручення
поштового відправлення за номером
представник відповідача 2 отримав
поштове відправлення Господарського
суду м. Києва з ухвалою відкладення
розгляду справи на 10.12.2014. Поштове
повернуто до Господарського суду м.
Києва у зв'язку із вібуттям зазначеного
адресата з місця реєстрації, що
підтверджується витягом з ЄДРПОУ, що
міститься в матеріалах справи.
Ухвала суду, позовна заява надсилались
відповідачу на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах
справи). У відповідності з положеннями
п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного
суду України "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" від
18.09.1997 особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб
-учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3
роз'яснення Вищого арбітражного суду
України від 18.09.1997 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" (з
подальшими змінами) у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувся з урахуванням
положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2014 між позивачем (надалі -
Постачальник) та відповідачем 1 (далі по
тексту - Покупець) (разом - Сторони), було
укладено Договір поставки №
Хк150714/01(належним чином засвідчена
копія договору міститься в матеріалах
справи, надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Продавець
зобов'язується в порядку та на умовах,
визначених у цьому договорі
передавати у власність Покупця
(поставити) Товар (насіння, добрива з
мікроелементами для позакореневого
підживлення,засоби захисту рослин), а
Покупець зобов'язується в порядку та на
умовах, визначених у цьому Договорі,
прийняти товар та оплатити його
вартість .

За своєю правовою природою
правовідносини, що виникли між
сторонами є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 673 Цивільного кодексу
України продавець повинен передати
покупцеві товар, якість якого
відповідає умовам договору
купівлі-продажу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 названого
кодексу).

Відповідно до п. 3.1.1 Договору продавець
зобов'язаний передати товар покупцеві
в термін , в місці та на умовах, які
вказані в Специфікаціях до даного
Договору та за умови надання покупцем
оригіналу довіреності на отримання
Товару або її копії .

Позивач виконав всі взяті на себе
зобов'язання за Договором, а саме
поставив відповідачу 1 товар на суму 20
440, 00 грн. та 35 400,00 грн., що
підтверджується видатковими
накладними № ХК000017 від 03.09.2014 та №
ХК000035 від 15.07.2014 .

Відповідач 1 в порушення п. 3.1.1
Договору, здійснив лише часткову
оплату відповідно до видаткової
накладної № ХК000035 від 15.07.2014 в сумі 20
440,00 грн., що підтверджується копією
платіжного доручення від 01.09.2014, таким
чином у останнього перед позивачем
виникла заборгованість в сумі 35 400, 00
грн.

Проте, відповідно до п.2.3 Договору, у
випадку збільшення на міжбанківському
валютному ринку України, на дату, що
передує даті розрахунку за товар,
вартості долару США в національній
валюті в порівнянні з вартістю долару
США в національній валюті на
банківський деньб, що передує даті
укладення відповідної Специфікації, то
неоплачена ціна Товару, яку має
сплатити покупець, змінюється, та
Покупець зобов'язаний здійснити її
перерахунок самостійно за визначеною
формулою.

Як вбачається з матеріалів справи,
02.10.2014 (день, що передує дню оплати
товару) курс продажу гривні до долару
США (міжбанк) складав 13,30 грн., отже
Відповідач 1 відповідно до п.2.3
зазначеного Договору та відповідно до
умов Специфікації від 15.07.2014 не сплатив
суму основної заборгованості в розмірі
35 400,00 грн, що відповідно до
перерахункам складає 36 497,67 грн.

Крім того 03.09.2014 між позивачем (надалі -
кредитор) та відповідачем-2 (надалі -
поручитель) було укладено договір
поруки № 0309/14 (належним чином
засвідчена копія міститься в
матеріалах справи).

Відповідно до п.1.1 договору поруки
поручитель поручається перед
кредитором за виконання грошового
зобов'язання ТОВ «Агро-Успіх» (надалі -
боржник), за договором, передбаченим
ст.. 2 цього Договору (надалі іменується
«Основний договір») та Додатком
(Специфікацією) № 2, що є невідємною
частиною Основного договору, у розмірі,
вказаному в п.1.2. Основного Договору.

Пунктом 1.2. визначено, що відповідно до
ч. 2 ст. 553 Цивільного кодексу
України,виконання зобов'язання
Боржника за Основним договором
забезпечується порукою частково: на
суму 200,00 грн.

При порушенні боржником зобов'язання
перед кредитором за основним
договором, поручитель зобов'язаний
виконати за боржника зобов'язання в
забезпеченій частині (п. 1.2 договору
поруки).

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу
України у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Отже судом встановлено факт наявності
порушень відповідачем-2 взятих на себе
господарських зобов'язань.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог -відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Статтею 193
Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином та відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи,
свого обов'язку щодо поставки товару
відповідачем не виконано, внаслідок
чого в останнього утворилась
заборгованість у розмірі 4 920 грн.

З урахуванням наведених положень
укладеного сторонами Договору,
виходячи з факту отримання товару
покупцем за видатковими накладними,
строк виконання зобов'язання щодо
оплати поставленого і отриманого
товару станом на час вирішення спору є
таким, що настав.

Окрім того позивач просить стягнути з
відповідача-1 10 609,33 грн. штрафних
санкцій , а саме штраф у розмірі 9 124,42
грн., пеню в розмірі 674, 96 грн., та 30%
річних в розмірі 809, 95 грн.,
встановлених в п.п. 5.2 та 5.3 Договору.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України, штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня коли
зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-Успіх» (61177,
Харківська обл.., м. Харків, вул.
Залютинська, буд. 59, ) з
будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Украгроком» (02660, м.
Київ, вул.. Бориспільська, 7, ) суму основної заборгованості в
розмірі 36 497 (тридцять шість тисяч
чотириста дев'яносто сім)грн.. 67 коп.,
штрафу в розмірі 9 124 (дев'ять тисяч сто
двадцять чотири) грн.. 42 коп., пені в
розмірі 674 (шістсот сімдесят чотири)
грн. 96 коп., суму 30% річних у розмірі 809
(вісімсот дев'ять) грн.. 95 коп., та 1 827
(одна тисяча вісімсот сімдесят одна)
грн. 00 коп. - судового збору за подання
позовної заяви.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця
Погребняка Кирила Сергійовича (02121, м.
Київ,вул. Колекторна, б. 3, кв. 68,
ідентифікаційний номер ) з
будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Украгроком» (02660, м.
Київ, вул. Бориспільська, 7, )суму основного боргу в розмірі 200
(двісті) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 12.12.2014

Суддя
М.О. Лиськов