м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25389/14 16.12.14

За позовом Фізичної особи-підприємця
Кресова Анатолія Миколайовича м.
Чернігова

до Публічного акціонерного товариства
"Міський комерційний банк" м. Києва

про зобов'язання перерахувати грошові
кошти, ціна позову 16000 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Мажуга О.В.,

від відповідача не з'явився.

СУТЬ СПОРУ :

у листопаді 2014 року Фізична
особа-підприємець Кресов Анатолій
Миколайович звернувся в суд з указаним
позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов
укладеного між ним і відповідачем
договору банківського рахунку № 100-ЮР
від 20 лютого 2009 р. відповідач не виконав
його доручення щодо перерахування з
його рахунку 16000 грн.

З цих підстав позивач просив
задовольнити позов, зобов'язати
відповідача перерахувати грошові
кошти з його поточного рахунку №
01 на рахунок № 6001, МФО 319092 у
ПАТ "Банк "Київська Русь" шляхом
виконання платіжних доручень №№ 21 від
20 жовтня 2014 р., 22, 23, 24, 25 від 28 жовтня 2014
р., а також стягнути з відповідача на
його користь понесені по справі
господарські витрати.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву не
подав, його представник у судове
засідання не з'явився, про час і місце
його проведення повідомлений в
установленому порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу
відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за
наявними в ній матеріалами, що містять
достатньо відомостей про права і
взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, суд вважає, що у позові слід
відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 20 лютого 2009 р. між
позивачем та відповідачем як
правонаступником Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Партнер-банк" укладено договір
банківського рахунку № 100-ЮР, згідно з
умовами якого відповідач відкрив
позивачу поточний рахунок № 01 для
зберігання коштів та здійснення
розрахунково-касового обслуговування
відповідно до умов договору та
законодавства України, зобов'язався
приймати та зараховувати на рахунок
грошові кошти, що йому надходять,
здійснювати розрахункові операції, а
позивач - оплачувати надані послуги на
умовах договору.

Відповідно до умов п. 3.3.2 договору
відповідач зобов'язався приймати і
зараховувати на рахунок позивача
грошові кошти, виконувати його
розпорядження про перерахування і
видачу відповідних сум з рахунку та
проводити інші операції відповідно до
чинного законодавства України.
Своєчасно здійснювати розрахункові
операції відповідно до вимог
нормативно-правових актів України.

Строк дії договору відповідно до умов
п. 8.1 договору встановлений з дня його
підписання сторонами та діє до
закриття усіх рахунків позивача.

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями позивача, наявною у
матеріалах справи копією указаного
договору.

Також встановлено, що позивач належним
чином оформив та надав на виконання
відповідачу платіжні доручення №№ 21
від 20 жовтня 2014 р., 22, 23, 24, 25 від 28 жовтня
2014 р. про перерахування 16000 грн. на
рахунок № 6001, МФО 319092 у ПАТ "Банк
"Київська Русь" у м. Києві. Платіжні
доручення були прийняті відповідачем
до виконання, що підтверджується
відповідними відмітками у правому
верхньому куті платіжних доручень.

Доказів виконання зазначених
платіжних доручень не надано.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження.
Міжбанківський переказ виконується в
строк до трьох операційних днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України
обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Рішенням Виконавчої дирекції фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
"Про запровадження тимчасової
адміністрації у ПАТ "Міський
комерційний банк" № 124 від 20 листопада
2014 р. у відповідача з 21 листопада 2014 р.
до 20 лютого 2015 р. запроваджено
тимчасову адміністрацію.

Згідно вимог ч. 5 ст. 36 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" під час тимчасової
адміністрації не здійснюється:
задоволення вимог вкладників та інших
кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону
передбачено, що обмеження, встановлене
пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не
поширюється на зобов'язання банку щодо
виплати коштів за вкладами вкладників
за договорами, строк яких закінчився,
та за договорами банківського рахунку
вкладників. Зазначені виплати
здійснюються в межах суми
відшкодування, що гарантується Фондом.

У розумінні п. 4 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону
вкладниками визнаються лише фізичні
особи (крім фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності).

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України
"Про банки і банківську діяльність"
кредитором банку є юридична або
фізична особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 1066 ЦК
України, за договором банківського
рахунка банк, зокрема, зобов'язується
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

За змістом пункту 1.24 ст. 1 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" переказ
коштів - рух певної суми коштів з метою
її зарахування на рахунок отримувача
або видачі йому у готівковій формі.
Ініціатор та отримувач можуть бути
однією і тією ж особою.

Враховуючи вищенаведені положення
зобов'язання щодо переказу коштів з
рахунку позивача, відкритому у
відповідача, на його рахунок в іншому
банку чи на рахунок контрагента
позивача є майновим зобов'язанням.

Оскільки позивач є кредитором банку, на
якого поширюються обмеження,
встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб", то не можуть бути
задоволені його вимоги (у т.ч. спірні) до
відповідача під час запровадження у
нього тимчасової адміністрації.

За таких обставин у позові відповідно
до вимог ст. 16 ЦК України слід
відмовити.

При цьому, позивач не позбавлений
можливості захистити свої права на
грошові кошти, які знаходяться на
рахунку у банку відповідача, в порядку
п. 3 ч. 2 статті 37 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" шляхом звернення до
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб про
продовження здійснення банком
операції з перерахування спірних сум
або в порядку розділу VII цього Закону у
разі прийняття рішення про ліквідацію
банку.

Оскільки у позові відмовлено, понесені
по справі господарські витрати
стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід
покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

у позові Фізичної особи-підприємця
Кресова Анатолія Миколайовича м.
Чернігова відмовити.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва

П.І.Паламар