ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.
Справа № 922/3647/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя
Барбашова С.В. , суддя Білецька А.М.

при секретарі Сіренко К.О.

за участю представників сторін:

позивача - Шох К.А. (дов. № б/н від
01.09.2014р.)

відповідача - Кероп"яна С.Є. (дов. № 20
від 08.01.2014р.)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вєгол», м.
Харків (вх. №3998 Х/3-10)

на рішення господарського суду
Харківської області від 29.10.2014р. у
справі № 922/3647/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вєгол», м. Харків

до Квартирно-експлуатаційного відділу
м. Харкова

про зобов'язання вчинити певні дії , -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вєгол», м. Харків
звернулось до господарського суду
Харківської області з позовом до
Квартирно-експлуатаційного відділу м.
Харкова про зобов'язання прийняти та
підписати акти прийомки виконаних
будівельних робіт, посилаючись на
договір оренди №09/2009/КЕВ м. Харкова від
17.12.2009 р.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 29.10.2014р. по
справі № 922/3647/14 (суддя Ольшанченко В.І.)
у позові відмовлено.

Позивач з даним рішенням не погодився,
звернувся до апеляційного суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
у даній справі та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити, посилаючись на порушення
та неправильне застосування судом
першої інстанції при винесенні рішення
норм матеріального та процесуального
права, а також неповне з'ясування
обставин, що мають значення для
правильного вирішення спору.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги позивач посилається на те, що
після підписання сторонами актів
прийомки-передачі орендованих
приміщень орендатор - ТОВ «Вєгол»
виявив, що ці приміщення знаходяться в
аварійному стані та потребують
капітального ремонту, але у вказаних
актах з боку відповідача були
зазначені неправдиві відомості щодо
придатності цих приміщень для
використання за призначенням. При
цьому, непридатність цих приміщень до
експлуатації, на думку позивача
підтверджується Дефектними актами від
2009 року; звітом про оцінку майна від 16.10.
2008 р. №63-08-0276, проведеного компанією
Укрспецексперт; листом ТОВ "Вєгол" на
адресу КЕВ м. Харкова від 06.05.2011 року, в
якому Товариство повідомило про те, що
приміщення №№8, 12, 15, 30 в/м 193
знаходяться в аварійному стані,
непридатні для експлуатації, у зв'язку
з чим просило дозволу на проведення
ремонтно-відновлювальних робіт; листом
ТОВ «Вєгол» на адресу КЕВ м. Харкова від
10.02.2011 року, в якому Товариство просило
не нараховувати орендну плату на
період виконання ремонтних робіт;
листом ТОВ «Вєгол» на адресу КЕВ м.
Харкова від 10.10.2011 року, в якому
Товариство просило не нараховувати
орендну плату у зв'язку з проведенням
ремонтних робіт на значну суму. Таким
чином, скаржник зазначає, що він був
змушений виконати будівельні роботи по
капітальному ремонту орендованих
приміщень з направленням необхідних
документів на адресу замовника КЕВ м.
Харкова для погодження.

Також, обґрунтовуючи апеляційну
скаргу, позивач звертає увагу суду
апеляційної інстанції на те, що ним
виконані будівельні роботи на загальну
суму 164127,88 грн., що на його думку
підтверджується доданою до позовної
заяви Договірною ціною на будівництво
Відновлювальний ремонт нежитлових
приміщень №30 в/м №193, між замовником
КЕВ м. Харкова та підрядником ТОВ
«Вєгол», яка складена в цінах станом на
24 вересня 2011 року, вартість затрат
складає 23568,43 грн.; Договірною ціною на
будівництво Капітальний ремонт
нежитлового приміщення №12 в/м №193, між
замовником КЕВ м. Харкова та
підрядником ТОВ «Вєгол», яка складена в
цінах станом на 8 грудня 2011 року,
вартість затрат складає 39979,9 грн.;
Договірною ціною на будівництво
Капітальний ремонт нежитлового
приміщення №15 в/м №193, між замовником
КЕВ м. Харкова та підрядником ТОВ
«Вєгол», яка складена в цінах станом на
8 грудня 2011 року, вартість затрат
складає 100579,55 грн.; Актом прийомки
виконаних будівельних робіт за лютий
2012 року, згідно з яким Підрядник ТОВ
«Вєгол» здійснив Відновлювальний
ремонт нежитлових приміщень №30 в/м 193,
на підставі договірної ціни, на суму
23568,43 грн.; Актом прийомки виконаних
будівельних робіт за лютий 2012 року,
згідно з яким Підрядник ТОВ «Вєгол»
здійснив Капітальний ремонт
нежитлового приміщення №12 в/м 193, на
підставі договірної ціни, на суму 39979,90
грн.; Актом прийомки виконаних
будівельних робіт за лютий 2012 року,
згідно з яким Підрядник ТОВ «Вєгол»
здійснив Капітальний ремонт
нежитлового приміщення №15 в/м 193, на
підставі договірної ціни, на суму 100579,55
грн. Водночас, ТОВ «Вєгол» зазначає, що
він неодноразово звертався до КЕВ м.
Харкова з проханням належним чином
оформити вказані Акти прийомки
виконаних будівельних робіт, проте до
цього часу відповідач безпідставно
ухиляється від прийняття та підписання
даних Актів.

Не погоджуючись із рішенням
господарського суду першої інстанції
позивач також стверджує, що ним надані
належні докази на підтвердження
надання КЕВ м. Харкова згоди на
проведення капітальних ремонтних
робіт на об'єкті, зокрема лист ГКЕУ ЗСУ
№ 303/1/6/339 від 14.04.2010 р. та лист КЕВ м.
Харкова № 4536 від 26.09.2014 р., з яких
вбачається, що і ГКЕУ, і КЕВ м. Харкова
не заперечували та надали згоду ТОВ
«Вєгол» на проведення капітального
ремонту приміщень військового
містечка № 193, з урахуванням наданої
кошторисної документації.

Крім того, скаржником до апеляційної
скарги додано копію рішення
господарського суду Харківської
області від 28.02.2013 р. по справі № 922/431/13-г
за позовом ТОВ «Вєгол» до КЕВ м. Харкова
про зобов'язання прийняти та підписати
акти ремонту військового містечка № 122,
що розташовано рядом з містечком № 193,
яким позовні вимоги задоволені і дане
рішення набрало законної сили.

За таких обставин, скаржник вважає, що
господарський суд не врахував всі
докази у справі, а тому безпідставно
відмовив у задоволенні позову.

Відповідач надав відзив на апеляційну
скаргу, в якому просить рішення
господарського суду Харківської
області від 29.10.2014р. по справі № 922/3647/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу
позивача - без задоволення.

В обґрунтування своїх заперечень проти
вимог апеляційної скарги відповідач
посилається на те, що умова пункту 5.7.
Договору оренди №09/2009/КЕВ м. Харкова
від 17.12.2009 р. не повинна розглядатись як
дозвіл на здійснення поліпшень
орендованого майна і не тягне за собою
зобов'язання орендодавця щодо
компенсації вартості поліпшень. Проте,
звернувшись до Головного
квартирно-експлуатаційного управління
Збройних Сил України листом №497 від
17.02.2010 р., позивач отримав відповідь
№303/1/6/339 від 14.04.2010 р., в якій ГКЕУ ЗСУ не
заперечувало щодо проведення
ремонтних робіт орендованого
нерухомого військового майна згідно
кошторисної документації, за умов
виконання зазначених робіт за рахунок
власних коштів орендаря - ТОВ «Вєгол».
Відповідач звертає увагу суду на те, що
зазначений лист адресовано ТОВ
«Вєгол», проте Головне КЕУ ЗС України,
не є ані замовником будівельних робіт
ані баласоутримувачем спірних
приміщень. Не є замовником цих робіт і
КЕВ м. Харкова. На думку відповідача,
позивач у 2011 - 2012 роках без дозволу
відповідача на здійснення поліпшень
орендованого майна, самостійно виконав
будівельні роботи по капітальному
ремонту орендованих приміщень, що
підтверджується підписаними позивачем
одноособово договірними цінами. При
цьому відповідач зазначає, що КЕВ м.
Харків відповідно до чинного
законодавства не може бути замовником
проведення капітального ремонту, а
також приймати будь які акти виконаних
робіт, оскільки у нього відсутня
довіреність від Міністерства оборони
на здійснення зазначених дій. Разом з
цим, відповідач вказує на те, що КЕВ м.
Харкова не було поінформовано про хід
проведення робіт капітального ремонту,
а всі істотні умови по проведенню
капітального ремонту між КЕВ м. Харків
та ТОВ «Вєгол» не узгоджувалися та
письмово договір не укладався. Також не
була узгоджена проектно-кошторисна
документація капітального ремонту, а
також вартість виконаних робіт.
Натомість всі роботи були проведені
позивачем без участі КЕВ м. Харків, а
спірні акти надані позивачем вже після
проведення ремонту, що суперечить
нормам чинного законодавства, які в
даному випадку регулюють
правовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі та
відзиві на неї доводи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлених обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
заслухавши пояснення представників
позивачів та відповідача, повторно
розглянувши справу в порядку ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 17
грудня 2009 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Вєгол» та
Квартирно-експлуатаційним відділом м.
Харкова було укладено договір оренди
№09/2009/КЕВ м. Харкова нерухомого
військового майна, розташованого в
Харківськім гарнізоні за адресою:
Харківська область, Харківський район,
хутір Небоженко, військове містечко
№193, буд. №1, 8, 12, 15, 30 (далі - Договір).

Відповідно до умов Договору
Орендодавець (відповідач) передає, а
Орендар (позивач) приймає в строкове
платне користування нерухоме
військове майно - нежитлові приміщення
площею 1763,3 кв.м., в будівлях №1, 8, 12, 15, 30
військового містечка №193, що
знаходиться на балансі КЕВ м. Харкова,
розташоване за адресою: Харківська
область, Харківський район, хутір
Небоженко, вартість якого визначена на
16.10.2008 р. за незалежною оцінкою та
становить згідно акту оцінки 1021000,00 грн.
(пункт 1.1. Договору)

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що
назване в п. 1.1 нерухоме майно
орендодавець передає орендарю для
використання і розміщення сховищ.

Згідно з пунктом 1.4. Договору стан майна
на момент укладання договору потребує
поточного і капітального ремонту
визначається в акті
приймання-передавання за узгодженим
висновком орендодавця та орендаря.

Відповідно до пункту 4.4. Договору для
отримання згоди орендодавця на
здійснення поліпшень орендар подає
заяву і матеріали згідно з Порядком
надання орендарю згоди орендодавця
державного майна на здійснення
невід'ємних поліпшень орендованого
державного майна, затвердженого
наказом Фонду державного майна України
від 03.10.2006 р. №1523 та зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 18.10.2006 р.
за №1123/12997.

Пунктом 5.7. Договору сторони визначили,
що орендар зобов'язується своєчасно
здійснювати за власний рахунок
капітальний, поточний та інші види
ремонтів орендованого майна. Ця умова
договору не розглядається як дозвіл на
здійснення поліпшень орендованого
майна і не тягне за собою зобов'язання
орендодавця щодо компенсації вартості
поліпшень. У разі, якщо орендар подає
заяву на погодження орендодавцем
здійснення невід'ємних поліпшень
орендованого майна, він зобов'язується
надати документи, передбачені п. 4.4
договору.

Сторонами також були укладені
додаткові угоди №03д/2011/КЕВ м. Харкова
від 01.01.2011 р. та №08д/2011/КЕВ м. Харкова від
16.06.2011 р. до Договору, якими вони внесли
зміни до пунктів 1.3. та 3.1. Договору, а
саме щодо вартості майна та відносно
орендної плати.

04.04.2013 р. між сторонами була укладена
додаткова угода №07д/2013/КЕВ м. Харкова
до Договору, якою були внесені зміни до
договору оренди.

Колегія суддів визначає, що в даному
випадку при укладанні Договору оренди
та додаткових угод до нього КЕВ м.
Харкова та TOB "Вєгол" визначили та
передбачили в Договорі всі умови,
відповідно до яких будуть регулюватись
правовідносини між сторонами.

Цей Договір підписано начальником КЕВ
м. Харкова та директором TOB "Вєгол" і
скріплено печатками підприємств, тобто
відповідач - TOB "Вєгол" був повністю
згоден з усіма умовами зазначеного
Договору без виключення.

В матеріалах справи міститься протокол
засідання конкурсної комісії КЕВ м.
Харкова № 18 від 09.02.2009р. про визначення
переможця конкурсу на право укладання
договору оренди окремо розташованих
будівель за адресою: Харківська
область, Харківський район, хутір
Небоженко, в/м № 193, буд. № 1, 2, 3, 4, 7, 8, 10, 12,
13, 14, 15, 18, 30 загальною площею 2318,5 м2.

Зі змісту вказаного протоколу
вбачається, що при проведені конкурсу
про визначення переможця конкурсу на
право укладення договору оренди, ТОВ
«Вєгол» зробив пропозицію, згідно з
якою він забезпечить проведення
ремонту за власні кошти, не буде
вимагати компенсації вартості ремонту.
Відповідна пропозиція була однією із
обставин перемоги відповідача у
конкурсі.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" передача об'єкта
оренди орендодавцем орендареві
здійснюється у строки і на умовах,
визначених у договорі оренди.

Матеріалами справи підтверджується, що
відповідач передав позивачу майно, про
що свідчить наявна у справі копія акту
приймання-передачі нежитлових
приміщень в оренду.

Відповідно до статті 776 Цивільного
кодексу України поточний ремонт речі,
переданої у найм провадиться наймачем
за його рахунок, якщо інше не
встановлено договором або законом,
Капітальний ремонт речі, переданої у
найм, провадиться наймодавцем за його
рахунок, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В даному випадку, правовідносини з
поточного ремонту переданих у найм
приміщень прописані у п 5.7. Договору.
Також, при підписанні договору був
складений акт інвентаризації об'єкту
оренди, згідно якого будівлі № 1, 8, 12, 15,
30 були у задовільному стані та при їх
передачі TOB «Вєгол» погодився з якістю
об'єкта оренди.

Проте, позивач у 2010 році звернувся до
відповідача з листами про надання йому
дозволу на проведення капітального
ремонту, але відповіді не отримав, в
зв'язку з чим звернувся до Головного
квартирно-експлуатаційного управління
Збройних Сил України з листом №497 від
17.02.2010 р.

Головне квартирно-експлуатаційне
управління Збройних Сил України у
своїй відповіді № 303/1/6/339 від 14.04.2010 р. не
заперечувало щодо проведення
ремонтних робіт орендованого
нерухомого військового майна згідно
кошторисної документації, за умов
виконання зазначених робіт за рахунок
власних коштів орендаря - ТОВ «Вєгол».

Матеріали справи свідчать про те, що
позивач на протязі 2011 - 2012 років без
дозволу відповідача у даній справі -
КЕВ м. Харкова на здійснення поліпшень
орендованого майна, на власний розсуд,
самостійно виконав будівельні роботи
по капітальному ремонту орендованих
приміщень. Вказані роботи позивач
підтверджує підписаними в
односторонньому порядку договірними
цінами, локальними кошторисами, актами
виконаних робіт, довідками про
вартість виконаних будівельних робіт,
що були надіслані відповідачу разом з
листом №130 від 10.10.2012 р. для підписання.
Однак вказані документи відповідачем
не підписані, а означений лист залишено
без відповіді.

Предметом даного спору є вимога щодо
зобов'язання відповідача прийняти ці
роботи та підписати відповідні акти
виконаних робіт.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності,
колегія суддів вважає, що місцевий
господарський суд дійшов правомірного
висновку, що заявлені ТОВ "Вєгол"
позовні вимоги задоволенню не
підлягають, оскільки лист-відповідь №
303/1/6/339 від 14.04.2010 р. Головного
квартирно-експлуатаційного управління
Збройних Сил України не може бути
належним та допустимим доказом у
справі на підтвердження погодження
спірних робіт саме з відповідачем у
справі. В даному випадку відповідач
вказані будівельні роботи з ремонту
спірних приміщень не замовляв. Не є
замовником цих робіт і Головне КЕУ
Збройних сил України. До того ж останнє
не є орендодавцем за Договором оренди.
Натомість позивач виконав ці роботи з
власної ініціативи, самостійно склавши
договірні ціни, локальні кошториси,
акти виконаних робіт та довідки про
вартість виконаних будівельних робіт.

В матеріалах справи також міститься
лист КЕВ м. Харкова, зі змісту якого
вбачається, що відповідач, уклавши
договір оренди №09/2009/КЕВ м. Харкова від
17.12.2009р., домовлявся з позивачем про
можливе здійснення ремонту спірних
приміщень за рахунок Орендаря без
подальшого відшкодування вартості
такого ремонту та разом із Головним КЕУ
Збройних сил України не заперечував
проти проведення ремонтних робіт
орендованого нерухомого військового
майна згідно кошторисної
документації. Втім така згода була
надана відповідачем лише за умови
виконання зазначених робіт за рахунок
власних коштів Орендаря - ТОВ "Вєгол".

Отже, вищевказані листи за своєю
правовою природою не можуть бути
належними та допустимими доказами у
справі на підтвердження доводів
позивача щодо оформлення у
встановленому порядку замовлення на
проведення ремонту спірних приміщень,
а тому його твердження з цього приводу
не приймаються колегією суддів до
уваги. Докази того, що сторонами у
справі дотримано обов'язковий перелік
вимог, що вимагаються до правовідносин
з підряду, тобто чітко визначені вимоги
до його предмета, щодо якості,
кількості, ціну, кошторис, тощо,
позивачем не надано.

Наказом Фонду державного майна України
від 03.10.2006р. №1523, зареєстрованим у
Міністерстві юстиції України 18.10.2006р.
за №1123/12997, затверджено Порядок надання
орендарю згоди орендодавця державного
майна на здійснення невід'ємних
поліпшень орендованого державного
майна.

Проте позивач не надав судам жодних
доказів на підтвердження того, що він
отримав згоду орендодавця (відповідача
у справі) на здійснення поліпшень
згідно із зазначеним Порядком
надання..., адже умова щодо
обов'язкового узгодження орендарем
робіт зі здійснення невід'ємних
поліпшень орендованого майна
передбачена пунктами 4.4., 5.7. Договору.

Окрім цього, відповідно до пункту 4.10.
Положення про КЕВ м. Харкова,
затвердженого наказом
Південно-Східного територіального
квартирно-експлуатаційного управління
№61 від 15.04.2013 року на виробниче
відділення КЕВ м. Харкова покладається
обов'язок планування робіт поточного
та капітального ремонту відповідно до
наказу Міністра оборони України №520
від 19.08.2011 року, а також узгодження
договорів підряду, перевірка проектно -
кошторисної документації та
здійснення загального контролю за
виконання робіт поточного ремонту.

Відповідно до п. 4.6.1 наказу Міністра
оборони України № 520 від 19.08.2011р. -
замовником капітального ремонту
військових об'єктів у Збройних силах
України виступає структурний
підрозділ Міністерства оборони
України або відповідний орган
військового управління, який
відповідно до свого Положення
затвердженого Міністром оборони
України, виконує функції замовника
(видає замовлення на виконання
проектно-кошторисної документації і
капітального ремонту військових
об'єктів, організовує проведення
торгів, укладає договори підряду,
контролює хід виконання робіт
капітального ремонту та здійснює
технічний нагляд, проводить
розрахунки, приймає закінчені роботи,
здає об'єкт в експлуатацію), є юридичною
особою або має довіреність
Міністерства оборони України на
укладання від його імені договорів на
виконання проектно-кошторисної
документації та договорів підряду на
виконання робіт з капітального ремонту
військових об'єктів за відповідною
бюджетною програмою.

Таким чином, колегія суддів визначає,
що правові підстави вважати
відповідача замовником на проведення
капітального ремонту спірних
приміщень, а також приймати будь-які
роботи та підписувати акти виконаних
робіт - відсутні, оскільки відповідних
повноважень від Міністерства оборони
України на вчинення таких дій
відповідача не має і такі докази у
справі відсутні.

Статтею 2 Закону України "Про правовий
режим майна у Збройних Силах України"
передбачено, що Міністерство оборони
України як центральний орган
управління Збройних Сил України
здійснює відповідно до закону
управління військовим майном, у тому
числі закріплює військове майно за
військовими частинами (у разі їх
формування, переформування), приймає
рішення щодо перерозподілу цього майна
між військовими частинами Збройних Сил
України, в тому числі у разі їх
розформування.

Стаття 3 вищевказаного Закону
передбачає, що військове майно
закріплюється за військовими
частинами Збройних Сил України на
праві оперативного управління (з
урахуванням особливостей,
передбачених частиною другою цієї
статті).

Відповідно до п. 4.6.10 наказу Міністра
оборони України №520 від 19.08.2011р. - за
результатами процедури визначення
виконавців робіт капітального ремонту
замовник укладає угоди з підрядним
організаціями. Однак цього в даному
випадку не було зроблено.

Згідно зі статтею 837 Цивільного кодексу
України по договору підряду одна
сторона (підрядник) зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу по
замовленню іншої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти і
оплатити виконану роботу.

Частиною першою статті 181
Господарського кодексу України
встановлено, що господарський договір
за загальним правилом викладається у
формі єдиного документа, підписаного
сторонами та скріпленого печатками.
Допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, телефонограмами тощо, а
також шляхом підтвердження прийняття
до виконання замовлень, якщо законом не
встановлено спеціальні вимоги до форми
та порядку укладення даного виду
договорів.

Відповідно до пункту 5 постанови
Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 р.
№668 "Про затвердження Загальних умов
укладання та виконання договорів
підряду в капітальному будівництві"
договір підряду укладається у
письмовій формі.

З матеріалів справи слідує, що
правовідносини сторін врегульовані
саме договором оренди, а тому посилання
позивача на норми чинного
законодавства, що регулюють відносини
з підряду не можуть бути прийнятими до
уваги, так як всі необхідні істотні
умови по проведенню капітального
ремонту спірних приміщень між КЕВ м.
Харків та ТОВ "Вєгол" не узгоджувалися,
письмово такий договір не укладався,
проектно-кошторисна документація
капітального ремонту, а також вартість
виконаних робіт у встановленому
порядку не була узгоджена. Крім того,
позивач - КЕВ м. Харкова не було
поінформовано про хід проведення робіт
капітального ремонту. Втім, всі наявні
у справі доказові матеріали свідчать
про те, що роботи були проведені
позивачем без участі КЕВ м. Харків, а
спірні акти надані позивачем вже після
проведення ремонту, що суперечить
вимогам чинного законодавства.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Колегія суддів також вважає
безпідставним посилання позивача в
апеляційній скарзі на рішення
господарського суду Харківської
області від 28.02.2013 року у справі
№922/431/13-г, яким було задоволено позовні
вимоги та зобов'язано КЕВ м. Харкова
прийняти та підписати акти виконаних
будівельних робіт по ремонту приміщень
військового містечка №122, оскільки в
даному випадку господарський спір
стосується іншого Договору оренди та
інших спірних приміщень, зокрема
військового містечка № 193. Обставини,
що встановлені рішенням
господарського суду Харківської
області від 28.02.2013 року у справі
№922/431/13-г не впливають на правову
оцінку доказів у даній справі.

З урахуванням викладених обставин,
колегія суддів зазначає, що позивач ні
під час вирішення спору у
господарському суді Харківської
області, ні під час розгляду його
апеляційної скарги не надав належного
матеріального доказу обґрунтованості
та правомірності його позовних вимог.
Наведені ним в апеляційній скарзі
доводи про порушення судом норм
матеріального та процесуального права
нічим не обґрунтовані та не
узгоджуються з наявними у справі
матеріалами, його позиція не
підтверджена належними та допустимими
доказами. Тому вимоги позивача, що
зазначені в апеляційній скарзі, не
підлягають задоволенню, а наведені на
їх підтвердження доводи не можуть бути
прийнятими до уваги колегією суддів в
якості підстав для скасування
прийнятого у даній справі рішення
господарського суду Харківської
області від 29.10.2014 року у справі №
922/3647/14.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 34, 99, 101, пунктом 1 статті 103,
статтею 105, 110 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вєгол», м.
Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 29.10.2014р. у
справі № 922/3647/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та
підписано 22.12.14

Головуючий суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Барбашова С.В.

Суддя
Білецька А.М.