ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року
Справа № 925/1972/14

Господарський суд Черкаської області у
складі: головуючого - судді Грачова В.М.,
при секретарі судового засідання
Лавріненку С.І., за участю
представників сторін: позивача - Пятіна
Є.В. за довіреністю, відповідача - не
з'явились, у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду в м.
Черкаси, розглянувши справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Д-Т-В" до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи Коломієць Катерини Михайлівни
про визнання договору дійсним та
стягнення 29517 грн. 63 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю "Д-Т-В" звернувся в
суд з позовом до суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної
особи Коломієць Катерини Михайлівни
(далі - відповідач), у якому просить:

- визнати дійсним Договір поворотної
фінансової безпроцентної позики №2,
укладений між ТОВ "Д-Т-В" та ФОП
Коломієць К.М. від 25.07.2013 року;

- стягнути з ФОП Коломієць К.М. на
користь ТОВ "Д-Т-В" заборгованість в
сумі 29517 грн. 63 коп., з яких: 25000 грн.
розмір неповернутої позики за
договором, 530 грн. 13 коп. три проценти
річних від простроченої суми, 3987 грн. 50
коп. витрати від інфляції, та
відшкодувати судові витрати.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
вказав, що відповідачу був направлений
проект договору, перераховані кошти в
сумі 65000 грн., однак відповідач договір
не підписала і повернула лише 40000 грн.

Відповідач письмовий відзив на позов
не подала, проти позову не
заперечувала, явку представника в
засідання суду не забезпечила, хоч про
дату, час і місце розгляду справи
належним чином була повідомлена, що
підтверджується поштовим
повідомленням про вручення ухвали
суду.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 77 ГПК
України у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Враховуючи, що наявні матеріали справи
є достатніми для всебічного, повного і
об'єктивного розгляду справи, суд,
відповідно до ст. 75 ГПК України, визнав
за можливе розглянути справу у
відсутності представника відповідача
за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ст. 85 ГПК України, у судовому
засіданні оголошувались вступна та
резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши наявні в справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, суд позов задовольняє
повністю з наступних підстав.

У липні 2013 року між сторонами була
досягнута домовленість про надання
позики, відповідно до якої позивач, як
позикодавець, підготував та направив
відповідачу, як позичальнику, проект
договору поворотної фінансової
безпроцентної позики № 2 від 25.07.2013
року, який містить наступні положення:

- розмір поворотної фінансової
безпроцентної позики становить 65000,00
грн. (п.2.1);

- позикодавець передає поворотну
фінансову безвідсоткову позику в сумі
30000 грн. в день підписання сторонами
цього Договору, 35000,00 грн. на протязі
місяця (п.3.1);

- поворотна фінансова безповоротна
позика передається у безготівковій
формі (п.3.2);

- строк позики розпочинається з моменту
набрання чинності цим Договором і
становить шість місяців (п.4.1);

- після закінчення строку, визначеного
в п.4.1 цього Договору, позичальник
зобов'язується протягом дня повернути
позикодавцеві поворотну фінансову
безвідсоткову позику (п.5.1);

- цей договір вважається укладеним і
набирає чинності з моменту передання
поворотної фінансової безвідсоткової
позики позичальнику (п.6.1);

- строк цього договору починає свій
перебіг у момент, визначений у п.6.1
цього Договору та закінчується 31 січня
2014 року (п.6.2);

- закінчення строку цього Договору не
звільняє сторони від відповідальності
за його порушення, яке мало місце під
час дії цього Договору (п.6.3).

Позивач направив відповідачці договір
для підписання, однак підписаний
примірник нею позивачу не повернутий.

На виконання умов Договору позивач
25.07.2013 року перерахував відповідачці
30000,00 грн. з призначенням платежу
"поворотна фінансова безпроцентна
позика згідно договору № 2 від 25.07.2013
року", що підтверджується банківською
випискою по особовим рахункам за 25.07.2013
року ПУАТ "ФІДОБАНК".

Також на виконання умов Договору
позивач 13.08.2013 року перерахував
відповідачці 35000,00 грн. з призначенням
платежу "поворотна фінансова
безпроцентна позика згідно договору №2
від 25.07.2013 року", що підтверджується
банківською випискою по особовим
рахункам за 13.08.2013 року ПУАТ "ФІДОБАНК".

14.11.2014 року відповідач перерахувала
позивачу 40000,00 грн. з призначенням
платежу "повернення безпроцентної
фінансової допомоги зг. договору № 2
від 25.07.2013", що підтверджується випискою
по особовим рахункам за 14.11.2014 року ПУАТ
"ФІДОБАНК".

26.08.2014 року позивач за вих. № 325 направив
відповідачу претензією з вимогою
погасити залишок позики в розмірі 25000,00
грн. протягом п'яти днів.

Відповідач отримала претензію 01.09.2014
року, що підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення,
однак відповідь на неї не надала,
заборгованість у встановлений строк не
сплатила.

Отже, спірні правовідносини сторін
виникли із договору про надання
поворотної фінансової допомоги від
25.07.2013 року, за правовою природою
віднесені до договірних зобов'язань
позики, зобов'язання за договором
позивачем виконані, відповідачем -
виконані не в повному осбязі.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202
Господарського кодексу України (далі
ГК України), ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599
Цивільного кодексу України (далі ЦК
України), угода (договір) є підставою
для виникнення цивільних прав та
обов'язків (зобов'язань), зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається,
припиняється на підставах,
встановлених договором або законом,
зокрема належним виконанням.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає
договір як домовленість двох або
більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Договірні зобов'язання позики
визначені параграфом 1 глави 71 ЦК
України. За їх змістом:

за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками
(ст. 1046);

договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми ( ч. 1 ст. 1047);

позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок (ч.ч. 1, 3 ст. 1049);

якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050);

позичальник має право оспорити договір
позики на тій підставі, що грошові
кошти або речі насправді не були
одержані ним від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором (ч. 1 ст. 1051).

Відповідач отримав грошові кошти від
позивача, здійснив їх часткове
повернення позивачу, з посиланням на
договір від 25.07.2014 року, отже вказаний
договір, в силу прямої вказівки у ч.2
ст.1046 ЦК України є укладеним з 25.07.2014
року, і тому вимога позивача про
визнання його дійсним підлягає
задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов Договору відповідач у
встановлений шестимісячний строк
позику в повному обсязі не повернув,
отже зобов'язання є простроченим з
26.01.2014 року.

Таким чином, враховуючи вищенаведені
обставини справи і норми
законодавства, суд вимогу позивача в
частині стягнення суми коштів
неповерненої фінансової допомоги
(позики) у розмірі 25000 грн. визнає
обгрунтованою, доказаною і її
задовольняє.

Згідно з ст. 625 ч. 2 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми,
якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Вимога позивача про стягнення
інфляційних втрат за період
прострочення з лютого по вересень 2014
року у розмірі 3987,50 грн. відповідає
нормі ст.ст. 625 ч. 2, 1050 ч. 1 ЦК України, її
розрахунок судом перевірений, визнаний
вірним та в такому розмірі підлягає до
задоволення.

Вимога позивача про стягнення 3% річних
за період з 31.01.2014 року по 16.10.2014 року в
сумі 530,13 грн. відповідає нормі ст. 625 ч. 2
ЦК України, її розрахунок судом
перевірений, визнаний вірним та в
такому розмірі підлягає до
задоволення.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
обставини справи повинні
підтверджуватись лише належними і
допустимими доказами, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позову і
заперечень проти нього, брати участь в
засіданнях суду, вони своїми правами
скористались на свій розсуд, подали всі
наявні у них докази і на їх підставі
судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно
до обставин справи та вимог
законодавства суд вважає, що
відповідач не виконав договірні
зобов'язання щодо повернення позики,
тому позовні вимоги про стягнення суми
неповернутої позики, інфляційних та 3 %
річних, судом визнаються
обґрунтованими, доведеними і
задовольняються повністю.

На підставі статті 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені
позивачем судові витрати - сплачений
судовий збір в розмірі 3045 грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати дійсним Договір поворотної
фінансової безпроцентної позики №2,
укладений між товариством з обмеженою
відповідальністю "Д-Т-В" та суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною
особою Коломієць Катериною
Михайлівною від 25.07.2013 року.

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи Коломієць
Катерини Михайлівни, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків , місце проживання: 20300,
Черкаська область, м.Умань,
вул.Постишева, 3, кв.49, на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Д-Т-В",
ідентифікаційний код 37489296, юридична
адреса: 23232, Вінницька область,
Вінницький район, с.Горбанівка,
вул.Берляки, 8, поштова адреса: 21050,
м.Вінниця, вул.Пушкіна, 9/4, а/с 8087 - 25000
грн. неповернутої позики, 530 грн. 13 коп.
три проценти річних, 3987 грн. 50 коп.
інфляційних та 3045 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і
підписано 15.12.2014 року.

Суддя
В.М. Грачов