ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" грудня 2014 р.Справа № 916/4244/14

За позовом: Приватного підприємства
«Промінь»;

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрдержсклад»;

про стягнення 55 109,10 грн.

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Ігнатович В.В. - наказ №І-К
від 04.09.1997 р., паспорт серії КК №666220 від
09.07.2001р.;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство
«Промінь» (надалі - позивач) звернулося
до господарського суду Одеської
області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрдержсклад»
(надалі - відповідач), в якій просить суд
стягнути з відповідача суму
заборгованості у розмірі 55 109,10 грн., а
також суму понесених судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем прийнятих на себе за
договором №4 від 26.03.2013 року зобов'язань
в частині повної та своєчасної оплати
товару, у зв'язку із чим у останнього
виникла заборгованість з оплати
вартості товару у сумі 55 109,10 грн.

Крім того, позивач також зазначає, що
05.08.2014 року звертався до відповідача з
письмовою вимогою № 291 (а.с.23) про
невідкладне виконання взятих на себе
зобов'язань за вищевказаним договором,
однак вказана вимога залишилась без
задоволення та відповіді.

Враховуючи вищевикладене, позивач і
звернувся до суду з відповідним
позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 23.10.2014р. було порушено
провадження у справі № 916/4244/14 із
призначенням її до розгляду в судовому
засіданні на 24.11.2014 року.

Ухвалою суду від 24.11.2014 року, приймаючи
до уваги нез'явлення в судове засідання
представника відповідача, неподання
ним витребуваних ухвалою суду доказів,
а також необхідність витребування
нових доказів, розгляд справи було
відкладено на 17.12.2014 року.

Позивач у судовому засіданні 17.12.2014р.
позовні вимоги підтримав у повному
обсязі, просив суд задовольнити позов.

Відповідач про час та місце судових
засідань повідомлявся належним чином,
шляхом надсилання судових ухвал від
23.10.2014 року та 24.11.2014 року на адресу,
зазначену у позовній заяві, що
підтверджена спеціальним витягом з ЄДР
(а.с.39-40), про що свідчать наявні в
матеріалах справи рекомендовані
повідомлення про вручення поштових
відправлень (а.с.37,47), у судові засідання
не з'являвся, про поважність причин
відсутності не повідомляв, відзив на
позовну заяву та витребувані судом
документи не надав.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

При цьому, суд зазначає, що
необґрунтоване затягування розгляду
справи суперечить вимогам ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року,
учасником якої є Україна, стосовно
права кожного на розгляд його справи
судом упродовж розумного строку.

Приймаючи до уваги наявні в матеріалах
справи рекомендовані повідомлення про
вручення судових ухвал відповідачу
(а.с.37,47), суд вважає за можливе
розглянути справу без участі
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК
України.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши наявні у справі докази
у сукупності та давши їм відповідну
правову оцінку, суд дійшов наступних
висновків:

Відповідно до ст. 175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Cтаттею 265 ГК України встановлено, що за
договором поставки одна сторона
-постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
До відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

У відповідності до статті 655 ЦК України
за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, між
ПП «Промінь» (Постачальник) та ТОВ
«Укрдержсклад» (Замовник) було
укладено договір № 4 від 26.03.2013 року
(а.с.8-10), згідно умов якого (п.1.1)
Постачальник зобов'язався виготовити,
а Замовник сплатити та прийняти
продукцію у кількості та в строки
відповідно до доданої специфікації,
яка є невід'ємною частиною даного
договору.

Згідно п. 3.1 договору Постачальник
зобов'язується поставити готову
продукцію згідно з терміном,
зазначеним у специфікації.

У відповідності до п. 4.1 договору,
загальна вартість продукції, що
постачається на момент укладення
договору без ПДВ складає 76 868,00 грн., ПДВ
складає 15 373,60 грн., вартість з ПДВ 92 241,60
грн.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що
розрахунок за продукцію здійснюється
на умовах 100% передплати протягом 10
банківських днів з моменту виставлення
рахунку до сплати, шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок Постачальника.

Згідно з п. 9.1 договір вступає в дію з
моменту підписання та діє до 31 грудня
2013 року.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком
кореспондується зі ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

У відповідності до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач на виконання умов договору № 4
від 26.03.2013 року передав відповідачу
товар - тротуарну плитку та бордюри на
загальну суму 75 109,10 грн., а останній
прийняв його, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
видатковими накладними: № 51 від 19.04.2013р.
на суму 6 974,60 грн., № 52 від 19.04.2013р. на
суму 6 974,60 грн., № 55 від 22.04.2013р. на суму 6
803,60 грн., № 57 від 23.04.2013р. на суму 6 803,60
грн., № 58 від 23.04.2013р. на суму 7 211,60 грн., №
64 від 30.,4.2013р. на суму 6 803,60 грн., № 65 від
30.04.2013р. на суму 6 563,35 грн., № 66 від
07.05.2013р. на суму 6 803,60 грн., № 79 від
17.05.2013р. на суму 6 803,60 грн., № 80 від
17.05.2013р. на суму 6 563,35 грн., № 81 від
17.05.2013р. на суму 6 803,60 грн. (а.с.12-22), а
також довіреностями на отримання
товарно-матеріальних цінностей №71 від
18.04.2013р, № 78 від 22.04.2013р. та № 89 від
07.05.2013р. (а.с.49-51).

Однак, як зазначає позивач, відповідач,
отримавши продукцію згідно
вищезазначених первинних документів,
свої зобов'язання за договором в
частині повної та своєчасної оплати
продукції не виконав, здійснивши лише
16.05.2013р. часткову проплату по договору у
сумі 20 000,00 грн., що підтверджується
випискою банку по рахунку № 50255 за
16.05.2013р. (а.с.42), чим порушив умови
укладеного договору.

Таким чином, на момент розгляду справи
за відповідачем рахується
заборгованість по сплаті за фактично
отриману продукцію за договором № 4 від
26.03.2013 року у розмірі 55 109,10 грн.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що заборгованість за фактично отриману
продукцію у розмірі 55 109,10 грн.
підтверджується матеріалами справи, та
доказів сплати вказаної
заборгованості відповідачем, згідно
приписів ст.ст. 33-34 ГПК України, не
надано, суд вважає за необхідне
задовольнити вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача суми
заборгованості у розмірі 55 109,10 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене,
судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.
покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрдержсклад» (65053,
Одеська обл., м. Одеса, вул. Керченська,
буд. 68/1; ) на користь
Приватного підприємства «Промінь» (67663,
Одеська обл., Біляївський район,
с.Усатове, вул. Хуторська, 101-А; ) заборгованість у розмірі 55
109 / п'ятдесят п'ять тисяч сто дев'ять/
грн. 10 коп. та судовий збір у розмірі 1 827
/одна тисяча вісімсот двадцять сім/ грн.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 22 грудня 2014 р.

Суддя
Ю.М. Щавинська