ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
Справа № 925/2092/14

Господарський суд Черкаської області в
складі головуючого судді Пащенко А.Д.,
із секретарем судового засідання
Ковбою І.М.,

за участю представників: позивача:
Цинда Л.Г. - за довіреністю,

відповідача: не з'явився, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні господарського суду
Черкаської області справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Уманьавтодор"

до дочірнього підприємства "Черкаський
облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні
дороги України"

про спонукання до виконання мирової
угоди,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Уманьавтодор" заявлено позов про
спонукання ДП "Черкаський облавтодор"
ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України"
до виконання мирової угоди,
затвердженої ухвалою господарського
суду Черкаської області від 14.11.2013 у
справі № 925/1484/13, укладеної між ПАТ
"Уманьавтодор" та ДП "Черкаський
облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні
дороги України".

11.12.2014 позивач надав Заяву про
уточнення позовних вимог, в якій
повідомив, що затверджена
господарським судом мирова угода не
виконана і борг в сумі 184 603,69 грн.
відповідачем не сплачений, та доповнив
прохальну частину позовної заяви
словами про спосіб спонукання до
виконання, а саме шляхом стягнення з
ДП "Черкаський облавтодор" ВАТ "ДАК
"Автомобільні дороги України" на
користь ПАТ "Уманьавтодор" борг в сумі
184 603,69 грн. та витрати на судовий збір у
розмірі 1 218 грн. шляхом перерахування
коштів на розрахунковий рахунок №
01 відділення № 29 філії
Полтавського РУ АТ Банк Фінанси та
кредит, МФО 331832, , про що
видати наказ.

16.12.2014 відповідач надав до справи
клопотання про розгляд даної справи
без участі представника відповідача у
зв'язку з перебуванням останнього у
службовому відрядженні для
представництва інтересів відповідача
у іншій судовій справі та неможливістю
забезпечення іншого уповноваженого
представника для участі у справі. До
клопотання відповідач додав відзив на
позов, у якому повністю заперечив проти
позову з таких підстав: по - перше,
роз'яснення Вищого арбітражного суду
України № 02-5/289 від 18.09.1997 втратило
чинність згідно з постановою пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 №18; по -друге, заявляючи позовні
вимоги про спонукання до виконання
мирової угоди, позивач не приклав до
позовної заяви мирову угоду чи її
копію; по - третє, відповідач вважає, що
позов про спонукання до виконання
мирової угоди не підлягає розгляду у
зв'язку з тим, що позивач мав усі
підстави та можливості для отримання
належної копії ухвали господарського
суду Черкаської області від 14.11.2013 у
справі № 925/1484/13, яка б відповідала
вимогам ст. 18 Закону України "Про
виконавче провадження".

Представник позивача у судовому
засіданні повністю підтримала позов з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, заперечила проти
доводів відповідача у відзиві на позов
та пояснила, що позивачем сплачений із
даної позовної заяви судовий збір в
сумі 1218 грн. виходячи із того, що позов
про спонукання до виконання мирової
угоди є вимогою немайнового характеру.

Суд вважає можливим розглядати справу
за відсутності представника
відповідача за наявними у справі
матеріалами, з огляду на те, що
відповідач повідомлений про час і
місце розгляду справи, він подав
клопотання про розгляд справи за
відсутності його представника, у
відзиві на позов відповідач виклав
свою позицію щодо заявленого позову,
неявка представника відповідача у
судове засідання не перешкоджає
розгляду справи.

Представник позивача у судовому
засіданні повністю підтримала позов з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, заперечила против
доводів відповідача у відзиві на позов,
просила позов задовольнити та прийняти
рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 17.12.2014 оголошена
вступна та резолютивна частини рішення
суду відповідно до статті 85 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення і доводи
представника позивача, суд встановив
таке.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 14.11.2013 року у
справі № 925/1484/13 за позовом публічного
акціонерного товариства "Уманьавтодор"
до дочірнього підприємства "Черкаський
облавтодор" відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
про стягнення 184 250 грн. 09 коп.
затверджено мирову угоду від 14
листопада 2013 року, укладену вказаними
сторонами, відповідно до умов якої
відповідач зобов'язався сплатити на
користь позивача 180 918,67 грн. основного
боргу за договором поставки № 221 від
28.12.2012 та 3 685,02 грн. судового збору, разом
184 603,69 грн., шляхом перерахування на
розрахунковий рахунок № 7823 в ПАТ "
Райффайзен Банк Аваль" м. Київ МФО 380805,
ІПН 59 за наступним графіком: 18500
грн. - до 01 грудня 2013 p.; 18500 грн. - до 01
січня 2014 p.; 18500 грн. - до 01 лютого 2014 p.; 18500
грн. - до 01 березня 2014 p.; 18500 гри. - до 01
квітня 2014 p.; 18500 грн. - до 01 травня 2014 p.;
18500 грн. - до 01 червня 2014 p.; 18500 грн. - до 01
липня 2014 p.; 18500 грн. - до 01 серпня 2014 p.;
18103,69 грн. - до 01 вересня 2014 p.

Ухвала господарського суду від 14.11.2013
набрала законної сили в день
проголошення, сторонами не
оскаржувалась.

Позивач звернувся до державної
виконавчої служби із заявою щодо
примусового виконання ухвали суду від
14.11.2013 у справі № 9251484/13 та головним
державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Нечипоренко Ю.І. прийнято до
виконання виконавче провадження (ЄДРВП
№ 42485094), про що винесено відповідну
постанову та винесено постанову про
приєднання виконавчого провадження до
складу зведеного виконавчого
провадження № 34580120.

Постановою начальника відділу
примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Черкаській області від 11.07.2014
скасовано постанову державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження ЄДРВП № 42485094 від 12.03.2014 з
тих підстав, що державним виконавцем
при винесенні постанови про відкриття
виконавчого провадження не враховано
вимоги п. 3, п. 6 ст.18 Закону України "Про
виконавче провадження", а саме:
виконавчий документ не містить повного
найменування юридичних осіб стягувача
і боржника, їх місцезнаходження,
ідентифікаційний код суб'єкта
господарської діяльності стягувача та
боржника, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, рахунки стягувача та боржника
тощо, відсутній строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання та
виконавчий документ не скріплений
гербовою печаткою, що є обов'язковим у
разі, якщо орган, який видав
виконавчий документ, за законом
зобов'язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України.

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 27 серпня 2014 року
у справі № 925/1484/13 ПАТ "Уманьавтодор"
відмовлено у задоволенні заяви про
роз'яснення ухвали суду від 14.11.2013 у
зв'язку з тим, що заявник фактично
просив не роз'яснити зміст зміст
ухвали, а доповнити ухвалу новими
даними.

За доводами позивача відповідач не
виконав взяті на себе зобов'язання за
мировою угодою від 14.11.2013, що була
затверджена ухвалою господарського
суду від цього ж числа у справі №
9251484/13, не сплатив позивачу кошти у
строки, встановлені в ухвалі суду,
вказана в ухвалі сума 184 603,69 грн. є не
сплаченою відповідачем до цього часу.
Відповідач не спростував доводи
позивача, факт наявності простроченої
заборгованості не заперечив, не подав
суду доказів сплати коштів у вказаній
сумі.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
підлягаючими до задоволення, з огляду
на таке.

Статтею 509 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно статей 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. За приписом
статей 202 ГК України, 599 ЦК України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Право сторін у спорі укласти мирову
угоду в процесі його розгляду
встановлено статтею 78 Господарського
процесуального кодексу України та
статтею 80 цього Кодексу передбачено
право господарського суду затвердити
укладену сторонами мирову угоду та
припинити провадження у справі.

В статті 17 Закону України "Про
виконавче провадження" вказані
виконавчі документи за рішеннями, що
підлягають примусовому виконанню
державною виконавчою службою, серед
яких названі ухвали судів у
господарських справах.

Статтею 18 вказаного Закону визначені
вимоги до виконавчого документа та в
ній вказано наступне:

"1. У виконавчому документі
зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

2. У разі якщо рішення ухвалено на
користь кількох позивачів або проти
кількох відповідачів, а також якщо
належить передати майно, що перебуває в
кількох місцях, у виконавчому
документі зазначаються один боржник та
один стягувач, а також визначається, в
якій частині необхідно виконати таке
рішення, або зазначається, що обов'язок
чи право стягнення є солідарним.

3. Виконавчий документ повинен бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою із зазначенням її прізвища та
ініціалів і скріплений печаткою.
Скріплення виконавчого документа
гербовою печаткою є обов'язковим у
разі, якщо орган (посадова особа), який
видав виконавчий документ, за законом
зобов'язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України.

4. Законом можуть бути встановлені
також інші додаткові вимоги до
виконавчих документів.

Ухвалою господарського суду від 14.11.2013
року у справі № 925/1484/13 затверджено
мирову угоду від 14 листопада 2013 року,
укладену публічним акціонерним
товариством "Уманьавтодор (20300,
Черкаська область, м. Умань, вул.
Жовтневої революції, б.27, код 14196857) та
дочірнім підприємством "Черкаський
облавтодор" відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України"
(18006, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 389,
31141625), та в цій ухвалі вказані суми, що
визнані боржником, та названі суми і
строки, в які ці суми відповідач
зобов'язався сплатити позивачу.

Однак, із тексту ухвали від 14 листопада
2013 року вбачається, що в ній не вказані
дані, викладені в пунктах 5, 6 частини 1
статті 18 названого Закону, а саме: в
ухвалі відсутні дата набрання законної
сили рішенням та строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання,
тому вказана ухвала суду не може
вважатися виконавчим документом у
розумінні статті 18 ЗУ "Про виконавче
провадження".

В пп. 3.19 п. 3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вказано, що наказ
господарського суду про примусове
виконання мирової угоди не може бути
видано, оскільки провадження зі справи
припинено. У разі ж ухилення однієї зі
сторін від виконання мирової угоди
після закінчення строку (настання
терміну) виконання нею своїх обов'язків
за цією угодою:

- якщо ухвала господарського суду про
затвердження мирової угоди відповідає
вимогам статті 18 Закону України "Про
виконавче провадження", то вона є
виконавчим документом у розумінні
пункту 2 частини другої статті 17
названого Закону і підлягає виконанню
державною виконавчою службою; тому за
наявності зазначеної умови позовна
заява про спонукання до виконання
мирової угоди не підлягає розгляду в
господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження
мирової угоди не містить усіх даних,
зазначених у статті 18 названого Закону,
то така ухвала не має статусу
виконавчого документа, і інша сторона у
справі не позбавлена права звернутися
з позовом про спонукання до виконання
мирової угоди, у випадку задоволення
якого господарський суд видає наказ.
Відповідний позов може мати як
майновий, так і немайновий характер у
залежності від змісту умов мирової
угоди.

Тобто, відсутність в ухвалі суду
будь-якої із даних, що вказані в статті
18 Закону України "Про виконавче
провадження", дає підстави
стверджувати про те, що така ухвала не є
виконавчим документом у розумінні
вказаної норми та відмова державної
виконавчої служби у відкритті
виконавчого провадження щодо
примусового виконання такої ухвали
може вважатися правомірною.

Відповідно до припису статті 16
Цивільного Кодексу України одним із
способів захисту цивільних прав та
інтересів сторони є примусове
виконання обов'язку в натурі.

Оскільки ухвала господарського суду
від 14 листопада 2013 року у справі №
925/1484/13, якою затверджена мирова угода
сторін від 14.11.2013, не містить усіх даних,
обов'язковість яких передбачена
статтею 18 Закону України "Про виконавче
провадження", тому ця ухвала не є
виконавчим документом у розумінні
вказаного Закону для можливості її
виконання державною виконавчою
службою, отже позов про спонукання
відповідача виконати мирову угоду,
затверджену ухвалою господарського
суду від 14.11.2013 у справі № 925/1848/13 є
правомірним.

Позивач довів і належними доказами
підтвердив обґрунтованість позовної
вимоги про спонукання відповідача до
виконання мирової угоди шляхом
стягнення вказаної в ухвалі суми боргу
- 184 603,69 грн. Така вимога відповідає
праву позивача, встановленому в статті
16 ЦК України та статті 20 ГК України, а
саме: примусове виконання обов'язку в
натурі, що відповідає рішенню суду про
стягнення суми. Прийнятий відповідачем
на себе в мировій угоді, затвердженій
судом, борг в сумі 184 603,69 грн. ним не
сплачений та у відзиві на позов не
заперечений, суду не подано доказів
виконання мирової угоди та сплати
позивачу вказаної суми боргу. З огляду
на викладене, позов підлягає
задоволенню та з відповідача належить
стягнути на користь позивача 184 603,69 грн.
боргу. Заперечення відповідача у
відзиві на позов суд вважає
необґрунтованими та такими, що не
впливають на висновок суду про
задоволення позову.

Щодо розподілу судових витрат у даній
справі суд приходить до такого.

При поданні позову позивачем сплачено 1
218 грн. судового збору як за позовну
заяву немайнового характеру. Однак, із
змісту позовних вимог вбачається, що
позивач просить спонукати відповідача
виконати мирову угоду шляхом стягнення
вказаної в ухвалі заборгованості,
тобто, позовні вимоги мають майновий
характер, тому даний позов повинен бути
оплачений судовим збором в сумі 3 692 грн.
07 коп., що становить 2 відсотки ціни
позову.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України у
спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав, судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. З огляду на викладене
та враховуючи повне задоволення позову
і сплату позивачем судового збору в
сумі 1218 грн., з відповідача підлягають
відшкодуванню позивачу понесені
останнім витрати на сплату судового
збору в сумі 1 218 грн., а також з
відповідача належить стягнути в доход
Державного бюджету України 2 474 грн. 07
коп. судового збору.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з дочірнього підприємства
"Черкаський облавтодор" публічного
акціонерного товариства "Державна
акціонерна компанія "Автомобільні
дороги України" (18006, м. Черкаси, бул.
Шевченка, 389, ідентифікаційний код 31141625)
на користь публічного акціонерного
товариства "Уманьавтодор" (20300,
Черкаська область, м. Умань, вул.
Жовтневої революції, б.27,
ідентифікаційний код 14196857) із
зарахуванням на розрахунковий рахунок
№ 01 відділення № 29 філії
Полтавського РУ АТ Банк "Фінанси та
кредит", МФО 331832, - 184 603 грн. 69
коп. (сто вісімдесят чотири тисячі
шістсот три гривні 69 копійок) боргу, 1 218
грн. (тисячу двісті вісімнадцять
гривень) судового збору.

Стягнути з публічного
акціонерного товариства "Уманьавтодор"
(20300, Черкаська область, м. Умань, вул.
Жовтневої революції, 27,
ідентифікаційний код 14196857) в доход
Державного бюджету України 2 474 грн. 07
коп. (дві тисячі чотириста сімдесят
чотири гривні 07 копійок ) судового
збору.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня складення
повного рішення.

Повне рішення складено 22.12.2014
(понеділок).

Суддя
А.Д. Пащенко