номер провадження справи 8/139/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2014
Справа № 908/4295/14

За позовом Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» (49600,
м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108)

до відповідача Публічного
акціонерного товариства «Шахта імені
О.Ф. Засядька» (86065, Донецька область, м.
Авдіївка, проїзд Індустріальний, 1)

про стягнення 12500 грн. штрафу за
неправильно визначену масу вантажу, 3446
грн. 40 коп. додаткових зборів

Суддя Попова І.А.

Представники:

від позивача: Хлабистін Д.М., дов. № 26
від 01.01.2014 р.

від відповідача: не з'явився

Заявлено позовні вимоги про стягнення
з відповідача 12500 грн. штрафу за
неправильно визначену масу вантажу, 3446
грн. 40 коп. додаткових зборів

Розпорядженням голови Вищого
господарського суду України від 02.09.2014
р. №28-р "Про зміну територіальної
підсудності господарських справ"
визначено, що розгляд господарських
справ, підсудних господарському суду
Донецької області здійснюється
господарським судом Запорізької
області.

Розгляд справи, призначений на 26.11.2014 р.,
відкладався до 16.12.2014 р.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено в судовому засіданні
16.12.2014 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав,
викладених в позові. В обґрунтування
вимог вказує, що у січні 2014 р. зі станції
Донецьк - північний Донецької
залізниці відповідач здійснив
відправлення вагону № 53785150 на станцію
Запоріжжя-Ліве Придніпровської
залізниці. При проходженні вагону
через станцію Чаплине Придніпровської
залізниці на підставі ст. 24 Статуту
залізниць України проведено перевірку
маси вантажу та виявлено, що маса
вантажу у вищезазначеному вагоні не
відповідає масі вказаній відправником
у накладній. По прибутті вагону на
станцію Чаплине Придніпровської
залізниці, при переважуванні на
вагонних вагах виявлено, що маса
вантажу зазначена у накладній не
відповідає фактичній масі вантажу у
вагоні. Контрольне переважування
спірних вагонів проводилось на
150-тонних вагах, про що складено
комерційний акт АА № 044485/2 від
22.01.2014р. Перевіркою виявлено, що в
накладній № 53785150 вагону №68088335 вказана
маса вантажу 70500 кг, фактично ж
встановлено, що маса вантажу складає
75200 кг, що на 4700 кг більше, ніж вказано у
накладній та на 4700 кг більше, ніж
вантажопідйомність вагону. У зв'язку з
виявленням факту неправильного
зазначення у залізничній накладній
№ 53785150 маси вантажу залізницею на
підставі ст.ст. 122, 118 Статуту залізниць
України нараховано штраф у розмірі
п'ятикратної провізної плати в
загальній сумі 12500 грн. Позивач з
посиланням на ст.ст. 24, 118, 122 Статуту
залізниць України просить стягнути з
ПуАТ «Шахта ім.. Засядька» 12500 грн.
штрафу. Крім того, до стягнення
заявлено 3446 грн. 40 коп. додаткових
зборів за затримку вагону.

Відповідач свого представника в судове
засідання не направив, клопотав про
розгляд справи за його відсутності. У
відзиві на позов, направленому
електронною поштою до господарського
суду Запорізької області, вказує, що
товариство не заперечує, що виявлена
невідповідність маси вантажу могла б
бути внаслідок невірного зазначення
відомостей у залізничній накладній.
Разом з цим відповідач зазначає, що
вимоги позивача про сплату штрафу та
додаткових зборів за неправильне
зазначення маси вантажу є явно
надмірними. Однак, внаслідок
неправильного зазначення відповідачем
маси вантажу не спричинено будь-яких
реальних збитків ані позивачу, ані
будь-яким третім особам. Неправильне
зазначення маси вантажу не створювало
небезпеки на залізничному транспорті.
До того ж, вимірювання маси вантажу
відбувалося без участі представників
ПуАТ «Шахта імені О.Ф. Засядька».
Можливі причини неправильного
зазначення маси вантажу - технічна
несправність ваг на станції Чаплине
Придніпровської залізниці. У
будь-якому випадку неправильне
зазначення маси вантажу не носило
навмисного характеру з боку
відповідача. Таким чином, розмір
штрафу, стягнення якого з відповідача
вимагає позивач, явно не відповідає
наслідкам порушення. Крім того,
відповідач вказує, що позивачем при
зверненні до суду не враховано строк
позовної давності, встановлений ч. 2 ст.
137 Статуту залізниць України.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, суд
встановив, що ПуАТ «Шахта ім.
О.Ф.Засядька» (відповідач по справі,
вантажовідправник) 20.01.2014 р. зі станції
відправлення Донецьк-Північний
Донецької залізниці на станцію
Запоріжжя-Ліве Придніпровської
залізниці на адресу ПАТ «Запоріжкокс»
за залізничною накладною №
53785150 відправлено вантаж навалом -
вугілля кам'яне марки «ж» - у вагоні
№6808335, вага якого визначена
відправником, а саме: 70500 кг.

Із даних залізничної накладної
вбачається, що навантаження вагону
здійснювалось засобами відправника
(відповідача у справі), правильність
внесених до накладної відомостей
підтверджено підписом представника
вантажовідправника у відповідності до
п. 2.3 Правил оформлення перевізних
документів.

Після прибуття вагона №6808335 на станцію
Чаплине Придніпровської залізниці
виявлено невідповідність відомостей,
зазначених відповідачем в накладній №
53785150 фактичним параметрам, про що
складений акт загальної форми № 66 від
22.01.2014 р. У вказаному акті зазначено, що
при контрольному зважуванні вагону на
150-тонних вагонних вагах на ст. Чаплине
виявилося брутто 96400, тара з документа
21200 кг, нетто 75200 кг, що більше, ніж
зазначено в накладній на 4700 кг;
навантаження в вагоні рівномірне на
рівні бортів без скосів, виїмок та
поглиблень, вантаж не маркований;
двері, люка закриті; просипання вантажу
немає. Встановлене зафіксовано у
комерційному акті № АА 044485/2.
Комерційний акт підписаний
начальником станції, начальником
вантажного району та
прийомоздавальником.

Надлишок вантажу в кількості 4700 кг із
вагону № 68088335 був перевантажений у
вагон № 68823707, а вагон № 68088335 за
досильною накладною № 45104100 зі станції
Чаплине відправлений залізницею на
станцію призначення Запоріжжя-Ліве
Придніпровської залізниці. На станції
призначення комерційний акт АА № 044485/2
був доповнений через знаменник цифрою
102. Вантаж, що прибув у спірному вагоні,
на станції призначення видавався з
перевіркою його маси, в результаті якої
різниці проти комерційного акту,
складеного на станції Чаплине, не
встановлено, про що в розділі «Є»
комерційного акта зроблена відповідна
відмітка.

В зв'язку з невірним визначенням
відповідачем маси вантажу в накладній
№53785150 на підставі ст. ст. 118, 122 Статуту
залізниць України позивачем
нараховано штраф у розмірі 5- ти кратної
провізної плати, що складає 12500 грн.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Згідно ст. 37 Статуту залізниць України,
п. 5 Правил приймання вантажів до
перевезення під час здавання вантажів
для перевезення відправником має бути
зазначена у накладній їх маса. Спосіб
визначення маси зазначається у
накладній.

Відповідно п. 2.1. розділу 2 Правил
оформлення перевізних документів
графи комплекту перевізних документів
"Маса вантажу в кг, визначена
відправником" - вказується маса вантажу
у кілограмах, заповнюються
вантажовідправником.

Статтею 24 Статуту залізниць України
встановлено, що вантажовідправники
несуть відповідальність за всі
неправильності, неточності відомостей
зазначених ними в накладній.

Згідно з п. 5.5. розділу 5 Правил
оформлення перевізних документів, якщо
під час перевезення вантажу або на
станції його призначення буде виявлено
неправильне зазначення у накладній
відомостей про адресу одержувача, його
код, назву вантажу, його кількість, то з
відправника стягується штраф згідно зі
статтею 122 Статуту залізниць України.
Факт неправильного зазначення
відправником указаних відомостей
засвідчується актом загальної форми,
якщо за цим фактом не складався
комерційний акт.

Згідно із ст. 122 Статуту залізниць
України за неправильно зазначену у
накладній масу вантажу з відправника
стягується штраф у розмірі згідно із
статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України
встановлено, що за пред'явлення
вантажу, який заборонено до перевезень
або який потребує під час перевезення
особливих заходів безпеки, та з
неправильним зазначенням його
найменування або властивостей з
відправника, крім заподіяних залізниці
збитків і витрат, стягується штраф у
розмірі п'ятикратної провізної плати
за всю відстань перевезення.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць
України обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Як свідчать матеріали справи,
правильність зазначення даних у
залізничній накладній № 53785150
підтверджено представником
відповідача, а комерційним актом АА №
044485/2 від 22.01.2014 р. засвідчено
невідповідність маси вантажу на 4700 кг
даним, зазначеним у залізничній
накладній.

Відповідно до п.9 Правил складання
актів (затверджених наказом
Міністерства транспорту України
28.05.2002р. № 334) у комерційному акті
детально описуються стан вантажу або
багажу і обставини, за яких виявлена
незбереженість, а також обставини, які
могли бути причиною виникнення
незбереженості вантажу, багажу чи
вантажобагажу. Ніякі припущення та
висновки про причини незбереженості
або про вину відправника і залізниці до
акта не вносяться. Усі графи бланка
акта мають бути заповнені. Не
дозволяється проставлення рисок та
лапок замість повторення необхідних
даних. У комерційному акті
зазначається, чи правильно
навантажений, розміщений і закріплений
вантаж, а також про наявність та стан
захисного маркування для вантажів, що
перевозяться у відкритих вагонах. У
разі неправильного завантаження,
розміщення, закріплення вантажу в акті
зазначається, яке порушення було
допущено. Особи, які склали або
підписали комерційний акт або акт
загальної форми, що містить дані, які не
відповідають дійсності, несуть
установлену законодавством
відповідальність.

Згідно п.12 Правил складення актів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України № 334 від 28.05.2002р.,
зареєстрованих у Міністерстві юстиції
України 08.07.2002р. за №567/6855, якщо при
перевірці вантажу, який прибув з актом
попутної станції, під час перевірки на
станції призначення не буде виявлено
різниці між даними акта, складеного на
попутній станції, і фактичною
наявністю та станом вантажу, багажу або
вантажобагажу, то станція в розділі "Є"
комерційного акта попутної станції
вносить відмітку такого змісту: "Під
час перевірки вантажу (багажу,
вантажобагажу) різниці проти цього
акта не виявлено". Така відмітка
засвідчується штемпелем станції і
підписами осіб, указаних у пункті 10 цих
Правил. Цей акт видається одержувачу на
його вимогу, а копія його залишається
на станції. Новий акт у цьому разі не
складається. При невідповідності
відомостей, указаних в акті попутної
станції, фактичним даним, що виявлялись
під час перевірки вантажу, багажу або
вантажобагажу, складається новий
комерційний акт.

З огляду на зазначене, суд вважає
комерційний акт таким, що складений
відповідно до вимог, які ставляться до
його складання, а перевірка маси
вантажу здійснена у порядку,
встановленому п. 22 Правил видачі
вантажів, відповідно якого перевірка
маси вантажу на станції призначення
провадиться, як правило, таким самим
способом, яким цю масу було визначено
на станції відправлення. Зважування
вантажів на вагонних вагах провадиться
в порядку, передбаченому Правилами
приймання вантажів до перевезення.

При надходженні вантажу у спірному
вагоні на станцію призначення у
розділі "Є" комерційного акта АА №
044485/2/102 від 22.01.2014 р. зроблено відмітку
про те, що під час перевірки вантажу
різниці проти цього акту не виявлено.

Щодо позиції відповідача про
відсутність в даному випадку його вини
та не завдання відповідними діями
збитків позивачу, суд зазначає, що
предметом даного спору є стягнення
штрафних санкцій, а не збитків. Також,
при застосуванні статей 118 та 122 Статуту
враховується, що штраф підлягає
стягненню за сам факт допущення
вантажовідправником зазначених
порушень, незалежно від того, чи
завдано залізниці у зв'язку з цим
збитки.

Відповідач не спростував фактів,
встановлених у розділі «Д», «Є»
комерційного акта АА № 044485/2/102 від
22.01.2014 р., суду не додано доказів, які б
ставили під сумнів дані, зазначені у
доданих до позову документах, зокрема у
комерційному акті. Доводи відповідача
спростовується матеріалами справи та
встановленими обставинами.

Провізна плата за перевезення вантажу
у спірному вагоні складає 2500 грн.
Позивачем за неправильно зазначену у
залізничній накладній № 53785150 масу
вантажу у вагоні № 68088335 нарахований
відповідачу штраф в розмірі 12500 грн.
Розрахунок суми штрафу є арифметично
вірним та відповідає ст.ст. 118, 122
Статуту залізниць України.

Згідно акту загальної форми № 72
станції Чаплине Придніпровської
залізниці від 23.01.2014 р. у
зв'язку з затримкою зазначеного вагону
та перевантаженням надлишку вантажу в
інший вагон, додаткові плати, збори та
витрати перевізника склали 3446 грн.
40 коп. (з ПДВ), у тому числі:

- 292,00 грн. (без ПДВ) - плата за
користування вагоном;

- 1602,40 (без ПДВ) грн. - збір за маневрову
роботу;

- 832,40 (без ПДВ) грн. - збір за зберігання
вантажу;

- 145,20 (без ПДВ) грн. - збір за телеграфне
повідомлення;

Відповідно до ч.1 ст.24 Статуту залізниць
України вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ними
у накладній. Частиною 2 ст.24 Статуту
залізниць України передбачене право
залізниці перевіряти правильність
відомостей, зазначених у накладній, а
також кількість та масу вантажу, що
зазначаються у накладній. Згідно зі
ст.122 Статуту залізниць України за
неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача
відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли

Судом встановлено, що відповідач
фактично допустив неправильне
зазначення відомостей про масу вантажу
в накладній та завантаження вагону за
спірною відправкою понад встановлену
для нього вантажопідйомність, що
загрожувало безпеці руху та призвело
до його затримки на станції Чаплине
Придніпровської залізниці для
усунення допущених
вантажовідправником порушень. На
підтвердження нарахування відповідачу
додаткових зборів позивач посилається
на акт загальної форми № 72 від 23.01.2014 р.,
виписку з книги обліку контрольних
зважувань вагонів по ст. Чаплине та
накопичувальну картку № 290/9017 від 29.01.2014
р. Також, при виявлені невідповідності
фактичної маси вантажу, зазначеній в
документах, залізницею направлялася
телеграма для виклику представника
вантажовідправника, яку додано до
матеріалів справи.

Внаслідок встановленого, відповідач
має оплатити залізниці за пов'язані із
затримкою користування вагоном,
маневрову роботу, телеграфне
повідомлення, зважування вантажу, тому
суд знаходить вимоги про стягнення 3446
грн. 40 коп. (з ПДВ) обґрунтованими.

Згідно ч. 5 ст. 315 ГК України та пункту 136
Статуту залізниць України, встановлено
шестимісячний строк для пред'явлення
перевізником до вантажовідправників
та вантажоодержувачів позовів, що
випливають з перевезення.

Згідно вимог п. 134 Статуту залізниць
України, позови до залізниць можуть
бути подані у шестимісячний термін з
дня встановлення обставин, що
спричинили заявлення позову (складання
комерційного акту, акту загальної
форми, списання коштів з особового
рахунку тощо).

Як вбачається з матеріалів справи,
комерційний акт, складений
перевізником 22.01.2014 р., свідчить, що про
неправильність зазначення даних у
залізничній накладній № 53785150
позивач дізнався саме 22.01.2014 р., тобто з
23.01.2014 р. почався перебіг строку
позовної давності на звернення
перевізником до суду з позовом про
стягнення штрафу за невірно вказану
масу вантажу і закінчився цей строк
відповідно 23.07.2014 р.

З даним позовом до господарського суду
Запорізької області позивач звернувся
21.10.2014 р., про що свідчить штамп
відділення поштового зв'язку на
конверті, в якому до суду надійшов
позов.

В ході розгляду справи відповідач
просив суд застосувати строки позовної
давності при розгляді спору по суті.

Відповідно до ч. ч. 3-5 ст. 267 Цивільного
кодексу України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Згідно з п. 2.2 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів" питання щодо
поважності цих причин, тобто наявності
обставин, які з об'єктивних, незалежних
від позивача підстав унеможливлювали
або істотно утруднювали своєчасне
подання позову, вирішується
господарським судом у кожному
конкретному випадку з урахуванням
наявних фактичних даних про такі
обставини. Закон не визначає, з чиєї
ініціативи суд визнає причини
пропущення позовної давності
поважними. Як правило, це здійснюється
за заявою (клопотанням) позивача з
наведенням відповідних доводів і
поданням належних та допустимих
доказів. Висновок про застосування
позовної давності відображається у
мотивувальній частині рішення
господарського суду.

Позивач просить відновити строк для
подання позову, посилаючись на те, що
позов не був пред'явлений до суду з
поважних причин. Даний позов спочатку
був надісланий до господарського суду
Донецької області, а саме 14.07.2014 р., про
що свідчить штемпель поштового
відділення на конверті. Дана
кореспонденція повернута відправнику
за спливом строку зберігання 12.10.2014 р.

Згідно оголошення на веб-порталі
«Судова влада України» господарський
суд Донецької області призупинив свою
діяльність з 08.07.2014 р., а відповідно до
розпорядження Голови Вищого
господарського суду України від 02.09.2014
р. № 28-р «Про зміну підсудності
господарських справ» визначено, що
розгляд справ, підсудних
господарському суду Донецької області,
здійснюється господарським судом
Запорізької області.

Суд зауважує, що позивач надав докази
звернення його до господарського суду
Донецької області з позовом в межах
шестимісячного строку позовної
давності, зокрема, докази надсилання
позовної заяви до суду та повернення
цього позову поштовою установою. Тобто
позивач довів, що ним вживались
фактичні дії, спрямовані на подання
позову в межах строку позовної
давності.

Позовна давність не є інститутом
процесуального права та не може бути
відновлена (поновлена) в разі її спливу,
але за приписом ч.5 ст. 267 Цивільного
кодексу України позивач вправі
отримати судовий захист у разі
визнання поважними причин пропуску
строку позовної давності.

Суд дійшов висновку, що вищезазначені
обставини перешкоджали позивачу
пред'явити позов протягом шести
місяців з дня виявлення порушення та є
поважними причинами пропуску строку на
подачу позовної заяви, порушене право
підлягає захисту.

Таким чином, оскільки судом
встановлено, що відповідачем допущено
порушення Правил оформлення
перевізних документів, яке полягає у
неправильному зазначенні у накладній
відомостей про кількість вантажу, суд
вважає позовні вимоги про стягнення
12500 грн. штрафу обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, ст ст. 267, 909 ЦК
України, ст. 24, 118, 122, 129 Статуту
залізниць України, керуючись ст. ст. 49,
82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Шахта імені О.Ф. Засядька»
(86065, Донецька область, м. Авдіївка,
проїзд Індустріальний, 1, )
на користь Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" (49600,
м.Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108,
) 12500 (дванадцять тисяч
п'ятсот) грн. штрафу, 3446 (три тисячі
чотириста сорок шість) грн.. 40 коп.
додаткових зборів, 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. судового
збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 22 грудня 2014
року.

Суддя
І.А. Попова