ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22.12.2014
Справа № 908/5894/14

м. Запоріжжя

Суддя Соловйов В.М., розглянувши
матеріали

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" (04073, м. Київ, пр-т. Московський, 9
корп. 5, ідентифікаційний код 34480657)

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Карпатибудінвест"
(84205, Донецька область, м. Дружківка, вул.
Радченко, 34, ідентифікаційний код 36404613)

про стягнення 103 660, 14 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль"
звернулось до господарського суду
Запорізької області з позовом до
відповідача ТОВ "Карпатибудінвест" про
стягнення з відповідача на користь
позивача заборгованості за договором
фінансового лізингу № LC5269-05/11
від 03.06.2011р. в сумі 103 660, 14 грн.

Відповідно до витягу з реєстру
автоматизованого розподілу справ від
18.12.2014р. автоматизованою системою
документообігу суду здійснено
автоматичний розподіл та справу
призначено для розгляду судді
Соловйову В.М.

Позовна заява підлягає поверненню в
зв'язку з наступним.

Згідно ст. 61 ГПК України, питання про
прийняття позовної заяви вирішується
суддею, якому вона була передана у
порядку, встановленому частиною
третьою статті 2-1 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України
встановлено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 ГПК України,
позовна заява подається до
господарського суду в письмовій формі
і підписується повноважною посадовою
особою позивача або його
представником, прокурором,
громадянином - суб'єктом
підприємницької діяльності або його
представником.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України,
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 56 ГПК України
встановлено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи
(ч.1 ст. 34 ГПК України).

Письмовими доказами є документи i
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору (ч.1 ст. 36
ГПК України).

При зверненні до суду з позовною заявою
від 10.12.2014р. позивач додав до неї опис
вкладення у цінний лист, зі змісту
якого вбачається, що на адресу
відповідача було відправлено 38
предметів.

В той же час, до позовної заяви, що
надіслана на адресу господарського
суду Запорізької області, додано 51
предмет.

За приписами закону (ст.56 ГПК України),
при поданні позову позивач чи прокурор
зобов'язаний надіслати сторонам та
суду разом з копією позовної заяви
однакові (тотожні) документи, що і
повинно бути відображено у відповідних
описах вкладення.

Причому суд звертає увагу позивача на
те, що застереження з приводу
можливості не надсилання на адресу
сторони документів, які у сторони є, в
новій редакції ст. 56 ГПК України
відсутнє.

Не надіслання на адресу відповідача
всіх без виключення документів, що
додані до позовної заяви, порушує
загальні принципи господарського
судочинства, зокрема рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом (ст.4-2 ГПК України) та
змагальності (ст.4-3 ГПК України).

Також суд зазначає, що відповідно до
статті 6 Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод від
04.11.1950р. кожен має право на справедливий
і публічний розгляд його справи
упродовж розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом. Згідно практики Європейського
суду з прав людини, яка є джерелом права
згідно статті 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини", - право на справедливий суд
охоплює не лише стадію розгляду справи
по суті, але також дотримання всіх
процедур, що передбачені національним
законодавством і повинні відбуватися
до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним
законодавством України (ст. 56 ГПК)
передбачено забезпечення права
відповідача на інформацію про подану
позовну заяву та ознайомлення з її
змістом і доданими документами, а також
передбачено механізм реалізації
такого права - шляхом встановлення
обов'язку позивача надіслати сторонам
відповідні копії позовної заяви та
доданих до неї документів до порушення
провадження у справі.

Принцип рівності сторін у процесі
вимагає, щоб кожній стороні надавалася
розумна можливість представляти
справу в таких умовах, які не ставлять
цю сторону у суттєво невигідне
становище відносно другої сторони
(Рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти
України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Надточий проти
України" від 15.05.2008р. зазначено, що
принцип рівності сторін передбачає, що
кожна сторона повинна мати розумну
можливість представляти свою сторону в
умовах, які не ставлять її в суттєво
менш сприятливе становище в порівнянні
з опонентом.

Змагальність означає таку побудову
судового процесу, яка дозволяє всім
особам - учасникам певної справи
одстоювати свої права та законні
інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною
гарантією всебічного, повного та
об'єктивного з'ясування судом обставин
справи, ухвалення законного,
обґрунтованого і справедливого
рішення у справі.

Таким чином, право на справедливий суд,
передбачене статтею 6 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод, включає в себе обов'язок
позивача належним чином інформувати
відповідача про подання позову до суду
шляхом направлення на його адресу
копії позовної заяви з усіма додатками.
Таке інформування повинно бути
здійснене позивачем до порушення судом
провадження у справі. Отже, порушення
провадження у справі до виконання
позивачем вказаного обов'язку, не
відповідатиме статті 6 Конвенції.

Оскільки позивачем не надано доказів
надсилання на адресу відповідача всіх
доданих позовної заяви документів, це є
безумовним порушенням приписів ст. 56 та
п. 2 ч.1 ст. 57 ГПК України.

Згідно роз'яснень, що містяться в
абзацах 1, 10 пункту 3.5 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
ст. 54, 56 та п. 2 і 3 ч. 1 ст. 57 ГПК щодо форми,
змісту і додатків до позовної заяви
тягне за собою наслідки, передбачені
ст. 63 ГПК.

І лише в тому випадку, якщо передбачені
у п. 2, 3, 4, 5 і 6 ч. 1 ст. 63 ГПК підстави
повернення позовної заяви виявлено
господарським судом після прийняття
позовної заяви до розгляду, справа
підлягає розглядові по суті.

На підставі викладеного позовна заява
ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" підлягає
поверненню без розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 ГПК України,
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України
від 08.07.2011р. N 3674-VI "Про судовий збір", за
повторно подані позови, що раніше були
залишені без розгляду, судовий збір
сплачується на загальних підставах. У
разі якщо сума судового збору
підлягала поверненню у зв'язку із
залишенням позову без розгляду, але не
була повернута, до повторно поданого
позову додається первісний документ
про сплату судового збору.

Оскільки цією ухвалою судовий збір не
повертається, суд роз'яснює позивачу,
що при повторному поданні позову до
відповідача ТОВ "Карпатибудінвест" про
стягнення заборгованості за договором
фінансового лізингу № LC5269-05/11 від
03.06.2011р. в сумі 103 660, 14 грн.
позивач має право додати до позову в
якості доказів сплати судового збору у
встановлених порядку і розмірі (п.3 ч. 1
ст. 57 ГПК України) первісні документи
про сплату судового збору - платіжне
доручення № 42944 від 09.12.2014р. на суму 2 073,
20 грн.

У разі відсутності необхідності
повторного звернення до суду, позивач
має право повернути судовий збір,
сплачений за цим платіжним дорученням,
звернувшись з відповідною заявою до
суду. При цьому, надання до заяви
оригіналів платіжних документів є
обов'язковим.

Керуючись ст. 50-51, п. 2 ч. 1 ст. 57, п. 6 ч. 1 ст.
63, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "Райффайзен Лізинг
Аваль" до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Карпатибудінвест" про стягнення з
відповідача на користь позивача
заборгованості за договором
фінансового лізингу № LC5269-05/11 від
03.06.2011р. в сумі 103 660, 14 грн. та додані до
неї документи на 48 аркушах повернути
без розгляду (в тому числі платіжне
доручення № 42944 від
09.12.2014р.на суму 2 073, 20 грн. про сплату
судового збору).

Суддя
Соловйов В.М.