ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2014 року
Справа № 912/1521/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Чередка А.Є.
(доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання:
Сусла Я.Б.

за участі представників:

від ініціюючого кредитора: ОСОБА_1,
представник, довіреність №2290 від
19.10.12р.

представники інших учасників
провадження у справі в судове
засідання не з'явились, про час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві, м. Київ

на ухвалу господарського суду
Кіровоградської області від 11.11.2014р. у
справі № 912/1521/14

за заявою Державної податкової
інспекції у Подільському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві, м. Київ

до боржника Товариства з обмеженою
відповідальністю "Екобот", м.
Кіровоград, вул. Полтавська, 71, офіс 405

про визнання грошових вимог на суму
266,00грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 11.11.2014
року у справі № 912/1521/14 (суддя Коваленко
Н.М.) грошові вимоги кредитора -
Державної податкової інспекції у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві до товариства з обмеженою
відповідальністю "Екобот" в сумі 133, 00
грн. з податку на прибуток відхилено;
визнано грошові вимоги кредитора -
Державної податкової інспекції у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві до товариства з обмеженою
відповідальністю "Екобот" в сумі 133,00
грн. з податку на прибуток та включено
їх до реєстру вимог кредиторів до
четвертої черги; стягнуто з товариства
з обмеженою відповідальністю "Екобот" в
доход Державного бюджету України 1218, 00
грн. судового збору; відхилено
клопотання № 02-04/52 від 23.10.2014 року
ліквідатора, арбітражного керуючого
Голейни Л.Ю.

Не погодившись із вказаною ухвалою,
Державна податкова інспекція у
Подільському районі м. Києва
звернулась до апеляційного
господарського судуз апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду
Кіровоградської області від 11.11.2014р. у
справі № 912/1521/14 про відмову ДПІ у
визнанні кредитором ТОВ "Екобот" в
частині 133,00грн. та визнати ДПІ
кредитором боржника з майновими
вимогами в цій частині.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що
боржником самостійно визначене
податкове зобов'язання у сумі 266,00 грн.
шляхом зазначення у податковій
декларації з податку на прибуток
підприємства за 2013р., яка подана до ДПІ
у лютому 2014р., авансових внесків з
податку на прибуток за 2014р., тому на ці
зобов'язання мораторій на задоволення
вимог кредиторів не розповсюджується.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
03.12.2014 року відновлено строк подання
апеляційної скарги, апеляційну скаргу
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено у судовому засіданні
на 16.12.2014 року.

Ініціюючий кредитор - гр. ОСОБА_4 у
відзиві на апеляційну скаргу та його
представник в судовому засіданні проти
задоволення скарги заперечують з тих
підстав, що визначені в податковій
декларації авансові платежі не є
податковим зобов'язанням та не можуть
вважатися податковим боргом боржника.

Скаржник та інші учасники провадження
у справі наданим їм правом участі у
судовому засіданні не скористалися та
не забезпечили явку в судове засідання
своїх повноважних представників, хоча
про час та місце судового засідання
були повідомлені належним чином, що
підтверджується відповідними
матеріалами справи.

Беручи до уваги вищенаведене, а також
те, що неявка представників скаржника
та інших учасників провадження у
справі не перешкоджає розгляду
апеляційної скарги, а матеріали справи
є достатніми для її розгляду, колегія
суддів вважає за можливе розглянути
апеляційну скаргу у відсутності
представників скаржника та інших
учасників провадження у справі, за
наявними у справі матеріалами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги
та правильність юридичної оцінки
встановлених фактичних обставин
справи, застосування господарським
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті ним ухвали, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
представника ініціюючого кредитора,
судова колегія дійшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 30.05.2014р.
порушено провадження у справі про
банкрутство ТОВ "Екобот" на загальних
підставах, визнано вимоги кредитора -
гр. ОСОБА_4 в сумі 538 411,00 грн., введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів боржника, введено процедуру
розпорядження майном ТОВ "Екобот" на
строк 115 календарних днів,
розпорядником майна боржника
призначено арбітражного керуючого
Голену Л.Ю., свідоцтво НОМЕР_1 від
18.07.2013р., та встановлено їй розмір
оплати послуг, вжито заходів щодо
забезпечення вимог кредиторів шляхом
заборони боржнику та власнику майна
боржника приймати рішення щодо
ліквідації, реорганізації боржника, а
також, відчужувати основні засоби та
предмети застави, попереднє засідання
призначено на 29.07.2014р. тощо (а.с.46-47, Т. 1).

Ухвалою від 29.07.2014р. господарським
судом першої інстанції затверджено
реєстр вимог кредиторів, що
складається з єдиного кредитора - гр.
ОСОБА_4 в сумі 538 411,00 грн.

Постановою від 15.08.2014 року
господарський суд визнав ТОВ "Екобот"
банкрутом. Відкрив ліквідаційну
процедуру щодо банкрута ТОВ "Екобот".
Призначив ліквідатором банкрута - ТОВ
"Екобот" арбітражного керуючого
Голейну Л.Ю. Постановив оприлюднити на
офіційному веб-сайті Вищого
господарського суду України
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури товариства з обмеженою
відповідальністю "Екобот".

18.08.2014 року (номер публікації: 7781, дата
публікації на сайті ВГСУ: 18.08.2014 11:42) на
веб-сайті Вищого господарського суду
України офіційно оприлюднене
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
ТОВ "Екобот". Граничний строк на
заявлення грошових вимог кредиторів до
боржника: вимоги за зобов'язаннями
боржника, визнаного банкрутом, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства, можуть пред'являтися
тільки в межах ліквідаційної процедури
протягом двох місяців з дня офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.

24.09.2014 року до господарського суду
надійшла заява № 5543/9/26-56-10-39 від 17.09.2014
року Державної податкової інспекції у
Подільському районі ГУ Міндоходів у м.
Києві з майновими вимогами до банкрута
на загальну суму 266,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон), з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.
Кредитори, вимоги яких заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, не
є конкурсними, а їх вимоги погашаються
в шосту чергу в ліквідаційній
процедурі.

Розгляд грошових вимог кредиторів у
ліквідаційній процедурі здійснюється
господарським судом в тому ж порядку,
що і грошових вимог, заявлених на
підставі статті 23 Закону. За
результатами розгляду грошових вимог
кредиторів господарським судом
затверджується реєстр вимог
кредиторів і формуються
представницькі органи кредиторів.

Законом обмежено строк подання заяв
поточних кредиторів двома місяцями з
дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури. Вимоги кредиторів, які у
встановлений строк не звернулися до
господарського суду, погашаються в
шосту чергу. (п. 29 Інформаційного листа
ВГСУ від 28.03.2013 № 01-06/606/2013 Про Закон
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції
Закону України від 22.12.2011 № 4212- VІ)

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону
господарський суд зобов'язаний
прийняти заяву кредитора, подану з
дотриманням вимог цього Закону та
Господарського процесуального кодексу
України, про що виноситься ухвала, в
якій зазначається дата розгляду заяви.

Ухвалою від 25.09.2014 року господарський
суд прийняв заяву кредитора Державної
податкової інспекції у Подільському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві з
майновими вимогами до банкрута на
загальну суму 266,00 грн. Розгляд заяви
кредитора призначив в засіданні суду.

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 11.11.2014
року у справі № 912/1521/14 грошові вимоги
кредитора - Державної податкової
інспекції у Подільському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві до товариства з
обмеженою відповідальністю "Екобот" в
сумі 133,00 грн. з податку на прибуток
відхилено; визнано грошові вимоги
кредитора - Державної податкової
інспекції у Подільському районі ГУ
Міндоходів у м. Києві до товариства з
обмеженою відповідальністю "Екобот" в
сумі 133,00 грн. з податку на прибуток та
включено їх до реєстру вимог
кредиторів до четвертої черги;
стягнуто з товариства з обмеженою
відповідальністю "Екобот" в доход
Державного бюджету України 1218, 00 грн.
судового збору; відхилено клопотання №
02-04/52 від 23.10.2014 року ліквідатора,
арбітражного керуючого Голейни Л.Ю.

Зазначена ухвала і є предметом
апеляційного провадження.

Розглядаючи питання про законність та
обґрунтованість ухвали господарського
суду від 11.11.2014 року, колегія суддів
апеляційного господарського суду
враховує наступне.

Частиною 1 статті 38 Закону встановлено,
що з дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури: господарська діяльність
банкрута завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі можливості її продажу
за виключенням укладення та виконання
договорів, що мають на меті захист
майна банкрута або забезпечення його
збереження (підтримання) у належному
стані, договорів оренди майна, яке
тимчасово не використовується, на
період до його продажу в процедурі
ліквідації тощо; строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав; у банкрута
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

З аналізу наведеної норми вбачається,
що в ліквідаційній процедурі нові
зобов'язання у банкрута можуть
виникнути виключно у випадках, прямо
передбачених у цьому Законі, і порядок
їх виконання визначений спеціальним
Законом про банкрутство.

Нормами Закону визначено, що в
ліквідаційній процедурі у банкрута не
виникає жодних додаткових зобов'язань,
крім тих, які у вигляді конкурсних
вимог включені до реєстру вимог
кредиторів в порядку статті 38 такого
Закону.

Також, в пункті 29 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
28.03.2013 року № 01-06/606/2013 "Про Закон України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(у редакції Закону України від 22.12.2011
року N4212-VI)" визначено, що статтею 38
Закону передбачено наслідки визнання
боржника банкрутом. Зокрема, з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом у останнього не може
виникати додаткових зобов'язань, у тому
числі зі сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів), крім витрат,
які безпосередньо пов'язані із
здійсненням ліквідаційної процедури;
строк виконання всіх грошових
зобов'язань банкрута вважається таким,
що настав.

Після оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом поточні
вимоги (грошові вимоги, що виникли під
час проведення процедур банкрутства),
стають конкурсними вимогами та можуть
бути заявлені згідно з частиною першою
статті 38 Закону.

З наведених норм вбачається, що поточні
кредитори можуть звернутися в
ліквідаційну процедуру з грошовими
вимогами до банкрута, які виникли за
період після порушення провадження у
справі і до дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом.

Проте, при здійсненні процедури
банкрутства боржника (підприємства,
установи, організації) до
правовідносин, які виникли між ним та
іншими господарюючими суб'єктами,
юридичними або фізичними особами, а
також органами доходів і зборів та
іншими державними органами,
застосовується Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
який є спеціальним Законом та має
перевагу серед інших
нормативно-правових актів, в тому
числі, пов'язаних із застосуванням норм
податків і зборів.

Як вбачається із матеріалів справи,
кредиторські вимоги Державної
податкової інспекції у Подільському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві в
розмірі 266,00 грн. виникли 30.07.2014 року та
30.08.2014 року по 133,00 грн. за кожен із
вказаних місяців, відповідно (т. 2 а.с.
11-13) та в силу ст.ст. 14, 16, 54, 56, 57 ПК
України становлять самостійно
визначене боржником у податковій
декларації податкове зобов'язання зі
сплати авансових платежів з податку на
прибуток підприємства за 2013р. (т. 1, а.с.
131-132).

Проте, заборгованість в сумі 133,00 грн. з
податку на прибуток виникла 30.08.2014 року,
тобто після визнання боржника
банкрутом та під час здійснення
ліквідаційної процедури ТОВ "Екобот", а
тому місцевий господарський суд дійшов
до вірного висновку про відсутність
підстав для її визнання та включення до
реєстру кредиторів. При цьому, слід
зазначити, що відхилення цих вимог
пов'язано не з дією мораторію на
задоволення вимог кредиторів, як
вказує скаржник в апеляційній скарзі, а
внаслідок встановленої Законом
неможливості виникнення у боржника
нових зобов'язань після відкриття
ліквідаційної процедури у справі.

Решта ж вимог у сумі 133,00 грн. з податку
на прибуток, які виникли 30.07.2014 року,
обґрунтовано визнана судом першої
інстанції та включена до реєстру вимог
кредиторів, оскільки відповідне
зобов'язання виникло у боржника до
визнання його банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури у справі.

З огляду на матеріали справи, приписи
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та ГПК України
оскаржувана ухвала є обґрунтованою і в
частині розподілу судових витрат та
вирішення клопотання ліквідатора за №
02-04/52 від 23.10.2014 року щодо видачі
судового наказу про примусове
виконання п. 11 постанови
господарського суду у даній справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтованими, оскаржувана ухвала
господарського суду відповідає
чинному законодавству, отже підстави
передбачені ст. 104 ГПК України, для
задоволення апеляційної скарги та
скасування оскаржуваної ухвали
господарського суду Кіровоградської
області відсутні.

З підстав наведеного та керуючись
ст.ст.91, 99, 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Подільському
районі ГУ Міндоходів у м. Києві на
ухвалу господарського суду
Кіровоградської області від 11.11.2014р. у
справі № 912/1521/14 - залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Кіровоградської області від 11.11.2014р. у
справі № 912/1521/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
А.Є. Чередко

Суддя
Л.А. Коваль

Суддя
Н.В. Пархоменко

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 17.12.2014 року.