ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2014 р.
Справа № 914/3708/14

За позовом: сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дружба», с.
Вороблевичі,до відповідача:приватного
акціонерного товариства «Галичина», м.
Радехів,про: стягнення боргу. Суддя Т.
РимЗа участю
представників:позивача:Штендер М.В. -
довіреність від 28.10.2014 р.,відповідача:не
з'явився.На розгляд господарського
суду Львівської області подано позов
сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю «Дружба»
до приватного акціонерного товариства
«Галичина» про стягнення коштів.
Ухвалою господарського суду
Львівської області від 21.10.2014 року
провадження у справі порушено, позовну
заяву прийнято до розгляду, справу
призначено до судового розгляду на
12.11.2014 р. Рух справи відображено в
попередніх ухвалах суду.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
відповідач у порушення умов договору
№14 від 02.01.2013 р. не оплатив у повному
обсязі вартості отриманого товару,
внаслідок чого виникла заборгованість
у сумі 112.525,70 грн. Крім того, відповідачу
нараховано 26.300,78 грн. пені, 4.732,18 грн. - 3%
річних, 23.250,38 грн. інфляційних втрат.

Позивачем подано заяву про зменшення
позовних вимог. Згідно з цією заявою
просить сягнути з відповідача 112.525,70
грн. боргу, 16.770,12 грн. пені, 3.584,17 грн. - 3%
річних, 22.599,95 грн. інфляційних втрат.

Відповідач у поданому відзиві
заперечив проти позовних вимог.
Зокрема, вказує на те, що позивачем у
порушення положень частини шостої
статті 232 Господарського кодексу
України здійснює нарахування пені
понад визначений шестимісячний строк.
Крім того, подав заяву про застосування
позовної давності до вимог про
стягнення пені.

В судове засідання 17.12.2014 року
представник відповідача повторно не
з'явився, хоч був належним чином
повідомлений про час та місце судового
засідання, причин неприбуття не
повідомив, додаткових заперечень проти
позову не надав. Суд, керуючись статтею
75 Господарського процесуального
кодексу України, вважає за можливе
розглянути справу за відсутності
пояснень (заперечень) відповідача щодо
заявлених позовних вимог та
представника відповідача у судовому
засіданні, за наявними у справі
матеріалами, яких достатньо для
встановлення обставин і вирішення
спору по суті.

Вислухавши представників сторін,
проаналізувавши матеріали справи, суд
установив таке.

Між сторонами у справі укладено
договір №14 від 02.01.2013 р. (надалі -
Договір). Згідно з умовами цього
договору продавець (позивач у справі)
продає, а покупець купує молоко по
базовому вмісту жир-білки (40:60), що
відповідає за якістю та діючим
стандартам, технічним умовам,
ветеринарним і санітарним вимогам за
ціною та кількістю, що зазначена в
додатку №1 (надалі - товар) та оплачує
його вартість, відповідно до умов
договору. Сторонами у протоколах
погодження договірної ціни (додаток №1
до Договору) погоджено вартість 1 кг
молока.

На виконання умов цього договору
позивачем передано, а відповідачем
прийнято товару на суму 702.139,82 грн., про
що свідчить приймальні квитанції на
закупівлю молочної сировини: №000000017
-ZG-00 1173 від 31.01.2013 р. на суму 32.236,80 грн.
№000000018-ZG-00 1173 від 28.02.2013 р. на суму 27.676,81
грн., №000000019-ZG-00 1173 від 31.03.2013 р. на суму
33.267,20 грн., №000000022-ZG-00 1173 від 30.04.2013 р. на
суму 43.017,60 грн., №000000024-ZG-00 1173 від 31.05.2013
р. на суму 47.955,20 грн., №000000027-ZG-00 1173 від
30.06.2013 р. на суму 44.825,60 грн., №000000034-ZG-00 1173
від 31.07.2013 р. на суму 42.556,80 грн.,
№000000038-ZG-00 1173 від 30.09.2013 р. на суму 36.176,00
грн., №000000040-ZG-00 1173 від 31.10.2013 р. на суму
66.936,00 грн., №000000042-ZG-00 1173 від 30.11.2013 р. на
суму 73.816,00 грн., №245152151 -ZG-00 1173 від 31.12.2013
р. на суму 64.356,60 грн., №000000036-ZG-00 1173 від
31.08.2013 р. на суму 38.339,20 грн., №000000002-ZG-00 1173
від 31.01.2014 р. на суму 64.428,00 грн.,
№000000004-ZG-00 1173 від 28.02.2014 р. на суму 54.356,01
грн., №000000006-ZG-00 1173 від 31.03.2014 р. на суму
32.196,00 грн. Жодних претензій щодо обсягу
та якості переданого товару
відповідачем не заявлено.

Заборгованість відповідача перед
позивачем з урахуванням здійснених
проплат становить 112.525,70 грн.

При ухваленні рішення суд керувався
таким.

Між сторонами у справі виникли
зобов'язання з приводу поставки товару
на підставі Договору купівлі-продажу в
силу пункту 1 частини другої статті 11
Цивільного кодексу України. Відповідно
до частин першої та другої статті 712
Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Аналогічне
положення передбачено частиною першою
пункту 1 статті 193 Господарського
кодексу України: суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною першою статті 692 Цивільного
кодексу України визначено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.

Частиною першою статті 530 Цивільного
кодексу України визначено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 4.2 Договору передбачено, що
оплата за товар продавцю по цьому
договору здійснюється покупцем в
безготівковому порядку шляхом
перерахування коштів на розрахунковий
рахунок продавця протягом 10
календарних днів з моменту передачі
товару покупцю.

За таких обставин, оскільки у
відповідача виник обов'язок з оплати
вартості поставленого йому товару,
вимоги позивача про стягнення 112.525,70
грн. є обгрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Згідно з пунктом 5.3 Договору у випадку
порушення термінів оплати,
передбачених цим договором, покупець
сплачує на користь продавця пеню в
розмірі 0,05% від простроченої суми за
кожен день простроченої суми за кожен
день прострочення, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ.

Разом з тим, відповідачем заявлено про
застування позовної давності до вимог
про стягнення пені у зв'язку з цим
враховує наступне.

Згідно з положеннями статті 256
Цивільного кодексу України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 Цивільного кодексу України).
Позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені), що передбачено
частиною 2 статті 258 Цивільного кодексу
України. При цьому позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до прийняття
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові (частини третя та
четверта статті 267 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до статті 261 Цивільного
кодексу України обчислення позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалась або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила. За
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Заборгованість за Договором підлягала
до сплати у визначений строк. Таким
чином, за умовами цього договору
перебіг позовної давності починається
зі спливом строку виконання грошового
зобов'язання. За умовами виконання
Договору моментом виникнення обов'язку
оплати та початку перебігу позовної
давності є 10-ий календарний день з
моменту передачі товару покупцю.
Позовна заява надійшла до суду 17.10.2014
року. Відтак, нарахування пені повинно
бути здійснено з 17.10.2013 р. За
зобов'язаннями, що виникли до цього
періоду строк позовної давності сплив,
а тому в задоволенні таких вимог
потрібно відмовити.

Позивачем заявлено до стягнення 16.770,12
грн. пені, при цьому позивачем
нараховано 2.350,56 грн. пені за період з
11.02.2013 року по 16.10.2013 року та 14.419,56 грн.
пені за період з 17.10.2013 року по 17.12.2014
року. Таким чином, обґрунтованими є
вимоги позивача про стягнення 14.419,56
грн. В задоволенні решти позовних вимог
суду відмовляє. Суд відхиляє
заперечення відповідача в частині
твердження про недотримання положень
частини 6 статті 232 Господарського
кодексу України, оскільки розрахунок
здійснено за кожною поставкою окремо, а
строк нарахування не перевищує шести
місяців.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. За таких
обставин, вимоги позивача про
стягнення з відповідача 22.599,95 грн.
інфляційних втрат, 3.584,17 грн. - 3% річних,
є обґрунтованими та такими, що
підлягають до задоволення.

Відповідно до статей 33, 38
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Сторона або прокурор у разі
неможливості самостійно надати докази
вправі подати клопотання про
витребування господарським судом
доказів. У разі задоволення клопотання
суд своєю ухвалою витребовує необхідні
докази.

Зазначені вище норми процесуального
закону спрямовані на реалізацію статті
43 Господарського процесуального
кодексу України. Згідно з положеннями
цієї статті судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку
про те, що відповідачем не спростовано
доводів позовної заяви, а судом не
виявлено на підставі наявних
документів у справі інших фактичних
обставин, що мають суттєве значення для
правильного вирішення спору.

Судові витрати на підставі статті 49
Господарського процесуального кодексу
України покладаються на сторони
пропорційно задоволених позовних
вимог. Разом з тим, позивач просить
стягнути з відповідача з урахуванням
заяви про зменшення позову 155.479,94 грн.
Таким чином, до сплати підлягав 3.109,60
грн. судового збору. З огляду на
зазначене, суд вважає за необхідне
повернути зайво сплачений судовий збір
у розмірі 226,58 грн.

Враховуючи наведене, керуючись
статтями 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з приватного
акціонерного товариства «Галичина»
(адреса: вулиця Б. Хмельницького,
будинок 120, місто Радехів, Львівська
область, 80200; ідентифікаційний код 25553579)
на користь сільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю «Дружба» (адреса:
вулиця 30-річчя Перемоги, село
Вороблевичі, Львівська область, 82150;
ідентифікаційний код 03762377) 112.525,70 грн.
основного боргу, 14.419,56 грн. пені, 3.584,17
грн. - 3% річних, 22.599,95 грн. інфляційних
втрат, 3.062,59 грн. відшкодування витрат
на оплату судового збору.

3. В задоволенні решти позовних
вимог відмовити.

4. Повернути
сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю «Дружба»
(адреса: вулиця 30-річчя Перемоги, село
Вороблевичі, Львівська область, 82150;
ідентифікаційний код 03762377) судовий
збір в сумі 226,58 грн., зайво сплачений
відповідно до платіжного доручення
№1913 від 14.10.2014 р.

Повне рішення складено 22.12.2014 р.

Суддя
Рим Т.Я.