ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"16" грудня 2014 р.
Справа № 911/4842/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Буассон Еліт»
Бельведер Груп», м. Черкаси

до Підприємства споживчої кооперації
«Укооппромторг у м. Броварах», м.
Бровари

про стягнення 79 815,45 грн.

Суддя Щоткін О.В.

За участю представників:

позивач -Дзіненко А.В. предст. дов. №847
від 21.11.14р.

відповідач - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської
області надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Буассон Еліт»
Бельведер Груп» до Підприємства
споживчої кооперації «Укооппромторг у
м. Броварах» про стягнення 79 815,45 грн.
заборгованості за договором про
діяльність дистриб'ютора №31/Д13 від
25.11.2013р., яка складається з: 70923,36 грн.
основного боргу, 5202,40 грн. пені, 624,29 грн.
3% річних та 3065,40 інфляційних втрат.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 13.11.2014 у справі №911/4842/14 було
порушено провадження та призначено до
розгляду на 25.11.2014.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 25.11.2014 розгляд справи було
відкладено, у зв'язку з неявкою
повноважного представника відповідача
та неподання відповідачем
витребуваних документів.

Повноважний представник відповідача,
належним чином повідомлений про час і
місце розгляду справи, що
підтверджується поштовим
повідомленням № 647, у судове
засіданні не з'явився, відзиву на позов
не надав.

11.12.2014 через канцелярію суду,
відповідач подав клопотання про
відкладення розгляду справи, підписане
головним бухгалтером ПСК
«Укооппромторг» Дишлевою О.Ю.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що
директор ПСК «Укооппромторг» Мельник
О.І. не має можливості з'явитися в
судове засідання 16.12.2014 у зв'язку з
хворобою, а інших представників у
штатному розписі відповідача не
передбачено.

Розглянувши подане клопотання про
відкладення розгляду справи, суд
зазначає, що стаття 22 ГПК України
зобов'язує сторони та інших учасників
процесу добросовісно користуватись
належними їм процесуальними правами.
Явка в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до вимог ст. 28 ГПК України,
справу від імені підприємства можуть
вести керівники підприємств та
організацій, інші особи, повноваження
яких визначені законодавством або
установчими документами.
Представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства.

Як вбачається з доданої до клопотання
про відкладення довіреності № юр15 від
10.12.2014 року, Підприємство споживчої
кооперації «Укооппромторг у м.
Броварах» уповноважило Градобика
Андрія Григоровича представляти
інтереси відповідача у всіх судах
загальної юрисдикції, в господарських
та інших спеціалізованих судах, судах
апеляційної та касаційної інстанції.
Дана довіреність дійсна до 10.12.2015 року.

Таким чином, з даної довіреності
вбачається, що, крім директора Мельника
О.І., Підприємство споживчої кооперації
«Укооппромторг у м. Броварах» має
іншого повноважного представника,
який без поважних причини не з'явився в
судове засідання 16.12.2014.

Відповідно до частини 1 ст. 6 Конвенції
«Про захист прав людини і
основоположних свобод», суд зазначає,
що праву особи на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку кореспондується
обов'язок добросовісно користуватися
наданими законом процесуальними
правами, утримуватись від дій, що
зумовлюють затягування судового
процесу, та вживати надані
процесуальним законом заходи для
скорочення періоду судового
провадження (пункт 35 рішення
Європейського суду з прав людини у
справі «Юніон Еліментарія Сандерс
проти Іспанії» («Union Alimentaria Sanders S.A. v.
Spain») від 07.07.1989 р.).

З огляду на це, суд прийшов до висновку,
що подання клопотання про відкладення
свідчить лише про зловживання
відповідачем своїми процесуальними
правами та призводить до
неправомірного затягування судового
процесу.

Зважаючи на викладені вище обставини,
клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи
задоволенню не підлягає.

Згідно п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду від 26.12.2011 року №18
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що неявка відповідача в
судове засідання не перешкоджає
розгляду спору по суті, дослідження
доказів, наявних в матеріалах справи,
яких достатньо для об'єктивного
вирішення спору по суті, судом
закінчено, а також враховуючи приписи
статті 69 Господарського
процесуального кодексу України щодо
строків розгляду справи, суд, керуючись
нормами статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні 16.12.2014р. оголосив
вступну та резолютивну частину
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення присутнього у
судовому засіданні представника
позивача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

25 листопада 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Буассон
Еліт» Бельведер Груп» (Виробник) та
Підприємством споживчої кооперації
«Укооппромторг у м. Броварах»
(Дистриб'ютор) укладено договір про
діяльність дистриб'ютора № 31/Д13,
відповідно до умов якого, Виробник
продає, а Дистриб'ютор купує алкогольну
та/або безалкогольну продукцію (товар),
згідно з видатковими накладними, що
додаються до цього Договору і є його
невід'ємною частиною, на умовах та в
порядку, викладеними у цьому договорі.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що
ціни на товар вказуються у накладних на
підставі затвердженого сторонами
протоколу узгодження цін у вигляді
Додатку до Договору, що є невід'ємною
частиною договору.

Відповідно до п. 4.3. Договору,
Дистриб'ютор зобов'язаний оплатити
вартість товару, отриманого по кожній
окремій накладній з відстроченням
платежу не більше 45 календарних днів з
дати отримання товару Дистриб'ютором
від Виробника.

За словами позивача, в межах дії даного
Договору, ним було відвантажено товару
на загальну суму 85 923,36 грн. на підставі
наступних видаткових накладних:

- № Л-00000394 від 16 червня 2014 року, на
загальну суму 71 703,36 грн., прийнятий за
довіреністю № 622 від 18.06.2014р.

- № Л-00000394 від 27 червня 2014 року, на
загальну суму 14 220,00 грн., прийнятий
завідуючим складом відповідача за
довіреністю №154 від 02 липня 2014 року.

Претензій від відповідача щодо
кількості та якості поставленого
протягом дії даного Договору товару не
надходило.

В подальшому сторонами було проведено
звірку взаєморозрахунків за період
01.01.2014 року по 17.09.2014 року, в ході якої,
було встановлено, що заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
17.09.2014р. складає 85 923,36 грн.

Відповідач, всупереч умовам договору,
здійснив лише часткову оплату за
отриманий товар у розмірі 15 000,00 грн., що
підтверджується наявною у матеріалах
справи банківською випискою.

У зв'язку з чим, за відповідачем
рахується заборгованість у розмірі 70
923,36 грн., яку і просить стягнути
позивач.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Частиною другою статті 712 Цивільного
кодексу України передбачено, що до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Стаття 692 ЦК України передбачає, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки заборгованість відповідача
перед позивачем на час прийняття
рішення не погашена, доказів оплати та
відзиву на позов відповідач до суду не
надав, розмір вказаної заборгованості
відповідає фактичним обставинам
справи, вимога про стягнення з
відповідача 70 923,36 грн. боргу за
поставлений товар підлягає
задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач
просить стягнути з відповідача 5 202,40
грн. пені.

Відповідно до п. 5.2. Договору, у випадку
затримки оплати товару, Дистриб'ютор
сплачує Виробнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
неоплаченої суми за весь період
прострочки платежу, починаючи з дати,
коли Дистриб'ютор був зобов'язаний
оплатити партію товару до моменту
погашення боргу в повному обсязі.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу
України встановлено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за весь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України, нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язань припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»,
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Статтею 3 вказаного закону встановлено,
що розмір пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла в період, за який сплачується
пеня.

Судом здійснено перевірку
правильності розрахунку пені
позивачем та встановлено, що поданий
позивачем розрахунок є арифметично
вірним, відповідає нормам
законодавства та матеріалам справи, а
відтак вимога про стягнення пені
підлягає задоволенню в повному обсязі
в сумі 5 202,40 грн.

Позивачем також заявлено позовну
вимогу щодо стягнення з відповідача
624,29 грн. 3% річних та 3065,40 грн.
інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд, перевіривши розрахунок
інфляційних втрат та 3% річних
встановив, що заявлена позивачем до
стягнення сума відповідає вимогам
законодавства та обставинам справи, а
тому вимога щодо стягнення 624,29 грн. 3%
річних та 3065,40 грн. інфляційних втрат
підлягає задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі та з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню 70
923,36 грн. боргу, 5202,40 грн. пені, 624,29 грн. 3%
річних та 3065,40 грн. інфляційних втрат.

Згідно із статтями 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір при задоволенні позову
покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 44, 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Підприємства споживчої
кооперації «Укооппромторг у м.
Броварах» (07400, Київська обл., м. Бровари,
вул. Кутузова, 127, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Буассон Еліт»
Бельведер Груп» (18015, м. Черкаси, вул. Б.
Хмельницького, 55, ) - 70 923
(сімдесят тисяч дев'ятсот двадцять три)
грн. 36 коп. боргу, 5 202 (п'ять тисяч двісті
дві) грн. 40 коп. пені, 624 (шістсот
двадцять чотири) грн. 29 коп. 3% річних, 3065
(три тисячі шістдесят п'ять) грн. 40 коп.
інфляційних втрат та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання
судовим рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту
рішення: 24.12.2014р.

Суддя
О.В. Щоткін