м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24336/14 17.12.14

За позовом: публічного акціонерного
товариства "Київенерго"

до: комунального підприємства "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського

району"

про: стягнення заборгованості 175 596,77
грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Кучкова Ю.В. - пред. по
дов.

від відповідача: Денисюк В.В. - пред. по
дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до комунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району" про
стягнення заборгованості 175 596,77 грн.

Вимоги позивача обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язання за договором на
постачання теплової енергії у гарячій
воді від 01.07.2008 №9347028, у зв'язку з чим, у
відповідача за період з 01.09.2011р. по
01.07.2014р. виникла заборгованість у
розмірі 122 079,03 грн. за спожиту теплову
енергію у гарячій воді. З огляду на
наявність зазначеної заборгованості
позивачем нараховано відповідачу 3 %
річних в розмірі 38 055,51 грн та
інфляційні втрати в розмірі 15 462,23 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.11.14р. порушено провадження
у справі №910/24336/14 та прийнято справу
до розгляду на 26.11.14р.

26.11.2014р. від представника відповідача
надійшов відзив на позовну заяву, в
якому відповідач проти задоволення
позовних вимог заперечував, вказуючи
про те, що оскільки відповідач не є
безпосереднім споживачем комунальних
послуг, то він не є боржником у даній
справі. Також, відповідач заперечував
проти стягнення інфляційних втрат та 3 %
річних вказуючи про те, що ним з
позивачем укладено Угоду про співпрацю
між ПАТ «Київенерго» та КП «ЦОС
Шевченківського району» в сфері
поставки теплової енергії для
забезпечення споживачів
Шевченківського району міста Києва
комунальними послугами від 05.12.2013р.,
згідно якої позивач зобов'язався до
01.10.2014р. не застосовувати до
відповідача неустойку, не нараховувати
3 % річних та інфляційні втрати.

У судовому засіданні 26.11.14р.
оголошувалася перерва до 17.12.2014р.

15.12.2014р. до суду від представника
відповідача надійшла заява про
розстрочку виконання рішення суду, в
якій він просить розстрочити виконання
рішення суду строком на 36 місяців із
щомісячним платежем в сумі 4877,68 грн.
Вказана заява мотивована тим, що
відповідач має істотну заборгованість
перед позивачем, як по даній справі так
і в рамках дії 264 договорів на
постачання теплової енергії в гарячій
воді, яка сформувалась в зв'язку з
несвоєчасним проведенням оплат за
спожиті послуги кінцевими споживачами.

В судовому засіданні 17.12.14р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.07.2008р. між акціонерною
енергопостачальною компанією
«Київенерго» (постачальник) та
комунальним підприємством по
утриманню житлового господарства
Шевченківської районної у м.Києві ради
(споживач) укладено договір на
постачання теплової енергії у гарячій
воді від 01.07.2008 №9347028 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору
постачальник зобов'язався виробити та
поставити теплову енергію споживачу
для потреб з опалення та гарячого
водопостачання, а споживач
зобов'язався отримати її та оплатити
відповідно до умов викладених в цьому
договорі.

Згідно з пп. 2.2.1. Договору
постачальник зобов'язався
безперебійно постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води для
потреб опалення - в період
опалювального сезону, гарячого
водопостачання - протягом року, згідно
з заявленими споживачем величинами
приєднаного теплового навантаження,
зазначеними в додатку №1.

Між позивачем та відповідачем
укладено додатки до Договору, якими
визначено обсяги постачання теплової
енергії споживачу, тарифи на теплову
енергію, порядок розрахунків за
теплову енергію, умови припинення
подачі теплової енергії.

27.07.2012р. між сторонами Договору
укладено Додаткову угоду від 27.07.2012р. до
Договору, згідно якої сторонами
викладено преамбулу договору в іншій
редакції, з урахуванням того, що
акціонерною енергопостачальною
компанією «Київенерго» змінено
організаційно-правову форму на
публічне акціонерне товариство
«Київенерго», а комунальним
підприємством по утриманню житлового
господарства Шевченківської районної
у м.Києві ради змінено найменування на
комунальне підприємство «Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району».

Згідно з п.9 Додатку №2 до Договору,
споживач щомісячно з 12 по 15 числа
отримує оформлену постачальником
платіжну вимогу-доручення на суму, яка
включає загальну вартість теплової
енергії поточного місяця та кінцеве
сальдо розрахунків на початок
поточного місяця за мінусом суми
фактично сплаченої теплової енергії в
поточному місяці; табуляграму
фактичного споживання за попередній
період та акт звірки, який оформлює і
повертає один примірник постачальнику
протягом двох днів з моменту їх
одержання.

Як вбачається з п.10 Додатку №2 до
Договору, споживач щомісячно:

- забезпечує не пізніше 10 числа місяця,
наступного за розрахунковим, оплату
коштів від населення за фактично
спожиту теплову енергію на транзитний
рахунок ГІОЦ КМДА;

- до 25 числа поточного місяця сплачує
вартість теплової енергії, яка
використовується орендарями, на
рахунок постачальника, згідно з його
розрахунком.

Відповідно до п.11 Додатку №2 до
Договору при відсутності у споживача
приладів обліку по результатах
проведених нарахувань за поточний рік
в І кварталі наступного за звітним року
постачальник та споживач проводять
звірку розрахунків. У випадку
наявності «різниці», сторони проводять
відповідні перерахунки.

Згідно з п.4.1. Договору він набуває
чинності з дня його підписання та діє
до 28.05.2009 року.

Матеріали справи свідчать про те, що
строк дії укладеного сторонами
договору неодноразово продовжувався.
Так, в матеріалах справи міститься лист
позивача №029/53/5301 від 02.06.2014р., яким
останнім у відповідь на лист
відповідача повідомлялося про
погодження строку дії договору на
постачання теплової енергії у гарячій
воді від 01.07.2008 №9347028 до 15.05.2015р.

Зобов'язання за Договором виконані
позивачем належним чином, що
підтверджується обліковими картками
(табуляграмами) з вересня 2011 р. по
червень 2014р., що містяться в матеріалах
справи. Вказаними доказами
підтверджується факт постачання
позивачем відповідачу протягом
вказаного періоду теплової енергії.

Звертаючись з позовом до суду, позивач
вказує, що у відповідача перед
позивачем виникла заборгованість за
поставлену у спірний період теплову
енергію в розмірі 122 079,03 грн.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків є договір.

Дослідивши Договір на постачання
теплової енергії у гарячій воді від
01.07.2008 №9347028 суд прийшов до висновку про
те, що за своєю правовою природою
вказаний договір є договором
енергопостачання.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України, за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Так, згідно зі статтями 14, 526 Цивільного
кодексу України, між сторонами у справі
наявні цивільні права і обов'язки
(зобов'язання), які мають виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору, а одностороння відмова від
виконання зобов'язання в силу ст. 525
Цивільного кодексу України не
допускається.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського
кодексу України встановлено, що
розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог закону. Оплата
енергії, що відпускається,
здійснюється, як правило, у формі
попередньої оплати. За погодженням
сторін можуть застосовуватися планові
платежі з наступним перерахунком або
оплата, що провадиться за фактично
відпущену енергію.

Як вбачається з п.10 Додатку №2 до
Договору, споживач щомісячно:

- забезпечує не пізніше 10 числа місяця,
наступного за розрахунковим, оплату
коштів від населення за фактично
спожиту теплову енергію на транзитний
рахунок ГІОЦ КМДА;

- до 25 числа поточного місяця сплачує
вартість теплової енергії, яка
використовується орендарями, на
рахунок постачальника, згідно з його
розрахунком.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Матеріалами справи (облікові картки,
розрахунок заборгованості)
підтверджується надання позивачем
послуг із постачання теплової енергії
у гарячій воді та існування
заборгованості відповідача перед
позивачем по сплаті вартості спожитої
теплової енергії за спірний період у
розмірі 122 079,03 грн.

Вказана заборгованість відповідачем
не сплачена, доказів її погашення
останнім не надано.

Заперечення відповідача з приводу
того, що відповідач не є безпосереднім
споживачем комунальних послуг, а
відтак, на думку відповідача, не є
боржником у даній справі,
спростовуються Договором на
постачання теплової енергії у гарячій
воді від 01.07.2008 №9347028, укладеним між
позивачем та відповідачем, з умов якого
вбачається, що позивач взяв на себе
зобов'язання постачати теплову енергію
у гарячій воді, а відповідач
зобов'язався здійснювати своєчасну
оплату в повному обсязі спожитої
теплової енергії у гарячій воді, на
умовах, передбачених цим договором.

Також, заперечення відповідача щодо
стягнення інфляційних втрат та 3 %
річних, що ґрунтуються на тому, що у
відповідності до Угоди про співпрацю
між ПАТ «Київенерго» та КП «ЦОС
Шевченківського району» в сфері
поставки теплової енергії для
забезпечення споживачів
Шевченківського району міста Києва
комунальними послугами від 05.12.2013р.
позивач зобов'язався до 01.10.2014р. не
застосовувати до відповідача
неустойку, не нараховувати 3 % річних та
інфляційні втрати, судом не береться до
уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до п.2.2. Угоди про співпрацю
між ПАТ «Київенерго» та КП «ЦОС
Шевченківського району», позивач
зобов'язався до 01.10.2014 року не
застосовувати до відповідачу
неустойку, передбачену умовами всіх
діючих договорів на постачання
теплової енергії у гарячій воді,
укладених між сторонами, не
нараховувати три проценти річних та
втрати від інфляційних процесів,
передбачені ст.625 Цивільного кодексу
України, за умови 100% оплати спожитої
протягом 01.10.2013-01.10.2014 теплової енергії.

Однак, в матеріалах справи відсутні
докази того, що відповідачем було
проведено 100% оплати спожитої протягом
01.10.2013-01.10.2014 теплової енергії.

Позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача 3% річних у розмірі 38 055,51
грн. та інфляційні втрати в розмірі 15
462,23 грн.

Згідно зі статтею 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Судом перевірено наданий позивачем
розрахунок 3 % річних та інфляційних
втрат, у зв'язку чим суд вважає за
можливе задовольнити позовні вимоги
про стягнення з відповідача 3 % річних в
розмірі 38 055,51 грн та інфляційних втрат
в розмірі 15 462,23 грн.

В частині поданої відповідачем заяви
про розстрочку виконання рішення суду,
в якій відповідач просить суд
розстрочити виконання рішення суду
строком на 36 місяців із щомісячним
платежем в сумі 4 877,68 грн., суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до пункту 6 статті 83 ГПК
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право відстрочити або
розстрочити виконання рішення.

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач на даний час перебуває у
тяжкому матеріальному становищі, проте
здійснює платежі ПАТ «Київенерго» за
надані послуги, тобто вчиняє дії, які
свідчать про намір відповідача
виконати вказане рішення і сплатити
суму боргу.

Оскільки, відповідачем надано
клопотання про розстрочку рішення
суду, враховуючи складне фінансове
становище відповідача, керуючись
встановленими п.6 ст.3 Цивільного
кодексу України принципами
справедливості, добросовісності та
розумності, суд дійшов висновку про
можливість надання розстрочки
виконання рішення суду строком на один
рік.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у
спорах, що виникають при виконанні
договорів судовий збір покладається
на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району" (03190, м.Київ,
вул.Кирпоноса, 10/8, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" (01001, м.Київ,
Печерський район, площа Івана Франка,
буд.5, ) 122 079 (сто двадцять
дві тисячі сімдесят дев'ять) грн 03 коп -
суми основного боргу, 38 055 (тридцять
вісім тисяч п'ятдесят п'ять) грн 51 коп - 3
% річних, 15 462 (п'ятнадцять тисяч
чотириста шістдесят дві) грн 23 коп -
інфляційних втрат та 3 511 (три тисячі
п'ятсот одинадцять) грн 94 коп - суми
судового збору.

3. Розстрочити виконання даного
судового рішення терміном на один рік з
дня набрання рішенням законної сили
шляхом щомісячної сплати комунальним
підприємством "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району"
(03190, м.Київ, вул.Кирпоноса, 10/8, ) на користь публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
(01001, м. Київ, площа І. Франка, 5;
ідентифікаційний код 00131305) по 14 633
(чотирнадцять тисяч шістсот тридцять
три) грн 06 коп.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 18.12.2014 р.

Суддя
Шкурдова Л.М.