ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

17.12.2014р.
Справа № 907/1072/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю „Фрут майстер Фудс",
м. Берегово

ДО Heltex Investment LTD 3500, South DuPont Highway, Dover, 19901
Dalawere, USA

ПРО стягнення суми 10000євро, що
еквівалентно сумі 164979,66грн.
заборгованості за контрактом №5 від
28.05.2014р.

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача - Ленько А.Ю. - представник
за довіреністю №06 від 19.04.2014р.

від відповідача - не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю „Фрут майстер Фудс",
м. Берегово звернулось до
Господарського суду Закарпатської
області з позовом до Heltex Investment LTD 3500, South
DuPont Highway, Dover, 19901 Dalawere, USA про стягнення
суми 10000євро, що еквівалентно сумі
164979,66грн. заборгованості за контрактом
№5 від 28.05.2014р..

Ухвалою Господарського суду
Закарпатської області від 05.11.2014р.
порушено провадження у справі №907/1072/14
та призначено справу до розгляду на
18.11.2014р.

Ухвалою суду від 18.11.2014р.розгляд справи
було відкладено на 02.12.2014р.

Ухвалою суду від 02.12.2014р. розгляд справи
було відкладено на 17.12.2014р.

Позивач свого представника в судове
засідання направив, заявлені позовні
вимоги підтримує в повному обсязі з
підстав викладених у позовній заяві,
посилаючись на їх обґрунтованість
наявними у справі матеріалами. Зокрема,
вказує на порушення відповідачем свого
обов'язку по передачі оплаченої
позивачем продукції у встановлені
договором терміни.

Відповідач вимог ухвали суду від
15.11.2014р., 18.11.2014р. та від 02.12.2014р. не
виконав, витребуваних судом матеріалів
не подав, свого уповноваженого
представника в судове засідання не
направив. Про належне повідомлення
відповідача у справі про порушення
провадження у справі свідчить також
повідомлення про вручення поштового
відправлення №909, з якого
вбачається про своєчасне отримання
представниками відповідача ухвали
суду від 15.11.2014 року.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
Враховуючи те, що мають місце докази
належного повідомлення сторони про час
та місце проведення судового засідання
по розгляду позовної заяви, розгляд
справи відбувався з урахуванням
положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними у справі матеріалами.

Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважного представника
відповідача суд не повідомлений.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило.

Суд приходить до висновку, що наявних в
матеріалах справи документів
достатньо для вирішення справи по суті
без участі представників сторін.

Відповідно до вимог ст. 81-1
Господарського процесуального кодексу
України в судових засіданнях складені
протоколи, які долучено до матеріалів
справи.

У судовому засіданні 17.12.2014р. судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2014 року між ТОВ «Фрут Майстер
Фудс» (далі - Позивач) та Heltex Investment LTD 3500,
South DuPont Highway, Dover, 19901 Dalawere, USA (далі -
Відповідач) був укладений
зовнішньоекономічний контракт № 5.

Предметом вказаного Договору
передбачено, що Відповідач продає, а
Позивач покупає товар (картонні
коробки, кришки комбі-твіст, соломки з
пластмаси) передбачених додатком № 1 до
Договору).

Відповідно до пункту 4.1 Товар буде
поставлятися в строки з 28.05.2014 року по
31.12.2016 року, а пунктом 7.3. договору
передбачено, що оплата Товару Покупцем
може здійснюватися по умовам
попередньої оплати або оплати після
отримання товару.

На виконання умов Договору, Позивачем
було перераховано на розрахунковий
рахунок вартість Товар Відповідачу на
загальну суму 544 581,78Євро, з яких було
отримано товар на загальну суму 300 415,26
Євро згідно вантажно митних
декларацій.

Таким чином відповідачем не поставлено
Товар на загальну суму 244166,52Євро, що
підтверджується наданим позивачем
актом взаєморозрахунку, який узгоджено
та підписано відповідачем у
встановленому законодавством порядку.

Відповідач отримав оплату Товару, але
не виконав обов'язку щодо поставки

Товару у відповідності до Договору, чим
порушив умови договору.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про
міжнародне приватне право» сторони
договору згідно з ст. 5 та 10 цього Закону
можуть обирати право, що
застосовується до договору, крім
випадків коли вибір права прямо
заборонено законами України.

Стаття 38 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
передбачає, що спори, які виникають між
суб'єктами зовнішньоекономічної
діяльності, іноземними суб'єктами
господарської діяльності у процесі
такої діяльності можуть розглядатися
судами України, а також за згодою
сторін спору Міжнародним комерційним
арбітражним судом та Морською
арбітражною комісією при
Торгово-промисловій палаті України та
іншими органами вирішення спору, якщо
це не суперечить чинним законам
України або передбачено міжнародними
договорами України.

У відповідності до арбітражного
застереження вказаного в п.13 договору,
сторони обумовили судовий розгляд
спору в Господарському суді
Закарпатської області, відповідно до
вимог матеріального і процесуального
права України, при цьому сторони
домовилися не застосовувати заходи
досудового врегулювання спору.

Таким чином, спір підлягає
врегулюванню за законодавством
України і вирішенню в Господарському
суді Закарпатської області у
відповідності до норм Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно до статті 193 ГПК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних
вимогах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Нормами Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства (ст. 526 ЦК України), при
цьому одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлене договором або законом (ст.
525 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК
України якщо в зобов'язання
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню в цей строк.

Стаття 1 Закону України «Про порядок
здійснення розрахунків в іноземній
валюті» передбачає, що виручка
резидентів у іноземній валюті підлягає
зарахуванню на їх валютні рахунки в
уповноважених банках у строки виплати
заборгованостей, зазначені в
контрактах, але не пізніше 90
календарних днів з дати митного
оформлення (виписки вивізної вантажної
митної декларації) продукції, що
експортується, а в разі експорту робіт
(послуг), прав інтелектуальної
власності - з моменту підписання акта
або іншого документа, що засвідчує
виконання робіт, надання послуг,
експорт прав інтелектуальної
власності. Перевищення зазначеного
строку потребує висновку центрального
органу виконавчої влади з питань
економічної політики.

Відповідно до статті 4 Закону України
«Про порядок здійснення розрахунків в
іноземній валюті» порушення
резидентами строків, передбачених
статтями 1 і 2 цього Закону, тягне за
собою стягнення пені за кожний день
прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми
неодержаної виручки (вартості
недопоставленого товару) в іноземній
валюті, перерахованої у грошову
одиницю України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості. Загальний
розмір нарахованої пені не може
перевищувати суми неодержаної виручки
(вартості недопоставленого товару).

У разі прийняття до розгляду судом,
Міжнародним комерційним арбітражним
судом чи Морською арбітражною комісією
при Торгово-промисловій палаті України
позовної заяви резидента про стягнення
з нерезидента заборгованості, яка
виникла внаслідок недотримання
нерезидентом строків, передбачених
експортно-імпортними контрактами,
строки, передбачені статтями 1 і 2 цього
Закону або встановлені Національним
банком України відповідно до статей 1 і
2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх
порушення в цей період не сплачується.

Підсумовуючи вищевикладене, основний
борг відповідача перед Позивачем
складає 243 790,95 Євро.

Разом з тим, у зв'язку з виникненням
важкого фінансового становища
підприємства позивача, спричиненим, в
першу чергу, з неповерненням валютної
виручки від Відповідача, Позивач не має
можливості сплатити в повному об'ємі
суму судового збору у встановленому
законодавством розмірі на всю суму
реальної заборгованості. При цьому,
просимо суд врахувати те, що існує
реальна небезпека порушення права та
законних інтересів Позивача при
здійсненні розрахунків в іноземній
валюті та у зв'язку з цим отриманням
Позивачем невідворотних збитків,
шляхом стягнення компетентним органом
пені за кожен день прострочення у
розмірі 0,3 відсотка суми недодержаної
виручки (вартості недопоставленого
товару) в іноземній валюті, враховуючи
ступінь неналежного виконання
Відповідачем умов Договору та наявної
простроченої заборгованості перед
Позивачем, просить суд стягнути з
Відповідача часткову суму
заборгованості в розмірі 10 000 Євро.

Стаття 175 ч. 1 Господарського кодексу
України встановлює, що майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язані
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Зі змісту частини другої статті 693 ЦК
України, якою передбачено право
покупця у разі порушення продавцем
строку передання йому попередньо
оплаченого товару або пред'явити
вимогу про передання оплаченого
товару, або вимагати повернення суми
попередньої оплати (тобто відмовитися
від прийняття виконання), вбачається,
що умовою її застосування є неналежне
виконання продавцем свого зобов'язання
зі своєчасного передання товару
покупцю, а у разі настання такої умови
покупець має право діяти
альтернативно, тобто або вимагати
передання оплаченого товару від
продавця, або вимагати повернення суми
попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного
варіанта правової поведінки боржника є
виключно правом покупця, а не продавця.

Отже, волевиявлення щодо обрання
одного з варіантів вимоги покупця має
бути вчинено ним в активній
однозначній формі такої поведінки,
причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не
визначено форму пред'явлення такої
вимоги покупця, останній може
здійснити своє право будь-яким шляхом:
як шляхом звернення до боржника з
претензією, листом, телеграмою тощо,
так і шляхом пред'явлення через суд
вимоги у визначеній законом
процесуальній формі - формі позову
(аналогічна правова позиція викладене
у постанові ВГСУ N 26/097-12 від 27.02.2013р.).

За таких обставин, оскільки відповідач
свої договірні зобов'язання в частині
поставки партії предмету Контракту №5
від 28.05.2014р., що мала бути здійснена у
відповідності до вимог п.4.1 договору, на
сплачену позивачем суму авансового
платежу не виконав та сплачену
позивачем передоплату не повернув,
вимоги позивача в частині зобов'язання
відповідача повернути позивачу
авансовий платіж у сумі 10000євро за
поставку товару (картонні коробки,
кришки комбі-твіст, соломки з
пластмаси) передбачених додатком № 1 до
Договору), поставка яких не відбулася, є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно розміру суми
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Heltex Investment LTD 3500, South DuPont Highway,
Dover, 19901 Dalawere, USA на користь товариства з
обмеженою відповідальністю „Фрут
майстер Фудс" (90202, м. Берегово, вул.
Б.Хмельницького, 163, )
суму 10000євро авансового платежу, а
також суму 3299,60грн. у відшкодування
витрат по сплаті судового збору,

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення виготовлено
24.12.2014р.

Суддя
О.Ф. Ремецькі