КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р. Справа№ 910/2570/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Мельниченко
О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Коломоєць Є.А. ( за
довіреністю №01/02 від 01.02.14р.);

від відповідача : Андрущакевич Ю.В. ( за
довіреністю №2/2014 від 15.01.14р.);

від третьої особи: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю спільне
українсько-французьке підприємство з
іноземними інвестиціями "BARS Co.Itd"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 27.08.2014р.

у справі № 910/2570/14 (Колегія суддів:
Головуючий суддя: Трофименко Т.Ю.,
судді: Борисенко І.І., Сівакова В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю спільне
українсько-французьке підприємство з
іноземними інвестиціями "BARS Co.Itd"

до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Інтер Гарант"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача

ПрАТ "Завод Супутник"

про стягнення 85 026,67 грн

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року позивач звернувся до
господарського суду з позовною заявою
до відповідача про стягнення грошових
коштів в сумі 85 026,67 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 27.08.2014р. по справі №910/2570/14 в
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Мотивуючи рішення, суд першої
інстанції зазначив, що
страхувальником було порушено умови
договору страхування, а саме обов'язок
інформування страховика при укладенні
договору страхування про всі відомі
йому обставини, що мають істотне
значення для оцінки страхового ризику,
і надалі інформувати його про будь-які
зміни страхового ризику. При укладанні
Договору страхування страхувальником
не було повідомлено про передачу
ключів від автомобіля Chevrole Suburban,
державний номер ІІ 17 70 МІ, третім особам
та можливість вільного доступу до них
ключів, що в свою чергу призвело до
порушення правил по зберіганню
застрахованого транспортного засобу
та забезпечення охорони
застрахованого автомобіля.

Не погоджуючись з рішенням суду,
товариство з обмеженою
відповідальністю спільне
українсько-французьке підприємство з
іноземними інвестиціями "BARS Co.Itd"
звернулося з апеляційною скаргою, в
якій просить рішення господарського
суду міста Києва від 27.08.2014р. скасувати
та задовольнити позовні вимоги в
повному обсязі. Обґрунтовуючи вимоги
апеляційної скарги, скаржник зазначив,
що відмова відповідача у виплаті
страхового відшкодування порушує
права позивача. Апелянт зазнав
матеріальної шкоди у вигляді нанесення
прямих матеріальних збитків внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.
Автомобіль марки "Шевроле Субурбан"
державний номерний знак II 1770 МІ, що
належить позивачеві потрапив у ДТП, за
фактом чого було порушено кримінальне
провадження та постановлено судом
вирок у кримінальній справі. Вказаним
вироком встановлено вину громадянина
Буйного О.М., який незаконно
заволодівши автомобілем "Шевроле
Субурбан" державний номерний знак II 1770
МІ та скоїв ДТП, в якому технічно
пошкодив вказаний автомобіль. Отже,
шкода завдана позивачеві є наслідком
незаконних дій сторонніх осіб, що
страховим випадком, відповідно до п.
5.1.2. договору від 10.04.12 р. № 16/2012.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.09.2014 року
було прийнято до провадження
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю спільне
українсько-французьке підприємство з
іноземними інвестиціями "BARS Co.Itd" та
призначено справу № 910/2570/14 до
розгляду на 21.10.2014 р., у складі колегії
суддів, головуючий суддя Руденко М.А.,
суддів: Дідиченко М.А., Пономаренко Є.Ю.

20.10.2014р. через відділ документального
забезпечення суду від представника
відповідача надійшов відзив на
апеляційну скаргу, в якому останній
просив апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

21.10.2014р. представник третьої особи у
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, як
свідчать матеріали справи, про час та
місце розгляду справи всі представники
були повідомлені належним чином.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2014 року
було відкладено розгляд справи на
25.11.2014 рік, та витребувано у
Подільського районного суду копії
протоколу про скоєння
адміністративного правопорушення від
13.04.2013 року гр. Буйним О.М.; схему
Дорожньої транспортної пригоди від
13.04.2013 року; постанову про притягнення
гр. Буйного О.М. до адміністративної
відповідальності.

03.11.2014 року через відділ
документального забезпечення суду, на
виконання вищезазначеної ухвали від
Подільського районного суду міста
Києва надійшов лист з додатками, які
були витребувані.

25.11.2014 року представник третьої особи у
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, як
свідчать матеріали справи, про час та
місце розгляду справи всі
представники були повідомлені
належним чином. Колегією суддів було
відкладено розгляд справи на 09.12.2014 рік.

09.12.2014 року представник третьої особи у
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, як
свідчать матеріали справи, про час та
місце розгляду справи всі
представники були повідомлені
належним чином.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду від 13.08.2008 р. №
01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року
„Про деякі питання застосування норми
Господарського процесуального кодексу
України").

Враховуючи те, що матеріали справи
містять докази повідомлення всіх
учасників судового процесу про дату,
час та місце судового засідання
(поштове повідомлення про вручення №
11317026 від 29.09.2014 року (а.с.193), судова
колегія вважає можливим розглянути
справу у відсутності представника
третьої особи, за наявними у справі
доказами.

Представник позивача, у судовому
засідання 09.12.2014 року підтримав вимоги
апеляційної скарги, просив її
задовольнити, рішення господарського
суду міста Києва від 27.08.2014 скасувати,
прийняти нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача заперечив
проти вимог апеляційної скарги, просив
її залишити без задоволення, а рішення
господарського суду міста Києва від
27.08.2014 року без змін.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши письмові докази, долучені
до матеріалів справи, виходячи з вимог
чинного законодавства, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ст. 101 Господарського
процесуального кодексу апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи,
10.04.2012р. між ПАТ "Страхова компанія
"Інтер Гарант" (страховик) з однієї
сторони та ТОВ спільне українсько -
французьке підприємство з іноземними
інвестиціями "BARS CO. LTD" (страхувальник) з
другої сторони - був укладений договір
добровільного страхування наземного
транспорту юридичних осіб 202 № 16/2012 ,
об'єктом якого є майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
транспортним засобом марки "Chevrole Suburban",
реєстраційний номерний знак ІІ 17 70 МІ,
чорного кольору, 2002 року випуску. (а.с.32)

За умовами договору, передбачено строк
дії договору - з дати, наступною за
датою надходження страхового платежу
на розрахунковий рахунок страховика,
але не раніше 16.04.2012р., діє протягом
дванадцяти місяців з дня набуття
чинності, втрачає чинність о 24-00год.
останнього дня дії договору.

За умовами договору, п. 12.4.6. договору
від 10.04.12 р. № 16/2012, передбачено, що
документом на підставі якого може бути
визначено розмір заподіяної шкоди є
акт автотоварознавчого дослідження.

Як вбачається з матеріалів справи, за
заявою відповідача, суб'єктом
оціночної діяльності ФО-П Шопулко І.А.
було здійснено незалежну оцінку з
визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику колісного
транспортного засобу, про що складено
Звіт від 21.07.13 р. № 2736.(а.с.18)

З вищезазначеного звіту вбачається, що
вартість відновлювального ремонту
автомобіля марки "Шевроле Субурбан"
державний номерний знак II 1770 МІ, з
урахуванням ремонтних робіт,
фарбування та запасних частин
становить 85 026, 67 грн. Тобто, розмір
заподіяної позивачеві шкоди та,
відповідно, страхового відшкодування,
становить 85 026,67 грн.

Позивач звертаючись з позовною заявою,
зазначив, що 13.04.2013 р. , в період дії
договору страхування, стався випадок,
що має ознаки страхового. Позивач
(страхувальник) надав документи
страховику, необхідні для складення
страхового акту листом від 29.10.13 р. № 12/10
(а.с.38), а відповідач неправомірно
відмовив у виплаті страхового
відшкодування, посилаючись на п. 9.1.2.,
9.4.3., 9.4.4. та п. 10.4.1. договору від 10.04.12 р. №
16/2012.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що страхувальником було
порушено умови договору страхування, а
саме при укладанні Договору
страхування Страхувальником не було
зазначено про передачу ключів від
автомобіля Chevrole Suburban, державний номер
II17 70 МІ, третім особам та можливість
вільного доступу до них ключів, що в
свою чергу призвело до порушення
правил по зберіганню застрахованого
транспортного засобу та забезпечення
охорони застрахованого автомобіля.

Колегія суддів погоджується з таким
висновкам суду першої інстанції,
зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Як передбачено ст.ст. 610, 629 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 979 ЦК України
визначає, що за договором страхування
одна сторона (страховик) зобов'язується
у разі настання певної події
(страхового випадку) виплатити другій
стороні (страхувальникові) або іншій
особі, визначеній у договорі, грошову
суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 990 ЦК України страховик
здійснює страхову виплату відповідно
до умов договору на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника)
або іншої особи, визначеної договором,
і страхового акта (аварійного
сертифіката).

Статтею 16 Закону України "Про
страхування" передбачено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Як вбачається з умов договору
страховими випадками є пошкодження,
знищення, втрата ТЗ та ДО внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
протиправних дій третіх осіб, інших
випадкових подій та викрадення - таємне
чи відкрите викрадення під час
знаходження транспортного засобу у
будь-якому місці.

У відповідності до п. 9.1.2. даного
договору, страхове відшкодування не
виплачується якщо, страхувальник
(водій) керував т/з у стані алкогольного
сп'яніння, під впливом наркотичних,
токсичних чи лікарських препаратів, що
знижують швидкість реакції і увагу, а
також без наявності законних підстав
на управління т/з (це положення
стосується також і всіх випадків, коли
т/з (ключі від нього) були передані
страхувальником третій особі
добровільно, але про таку особу
страхувальник не повідомив в заяві на
страхування.)

Згідно з п. 9.4.4. договору підставою для
відмови у виплаті страхового
відшкодування є неповідомлення
страховика про можливі істотні зміни
ризику, що вказані в п. 10.4.1. договору.

Відповідно до п. 10.4.1. договору
страхувальник зобов'язаний при
укладенні договору страхування надати
страховику повну, достовірну та
істотну інформацію, яка відображена в
заяві на страхування (додаток № 1),
необхідну для оцінки страхового ризику
та надалі інформувати його про зміни
цієї інформації до моменту їх настання
(випадки передачі т/з у володіння чи
користування чи розпорядження третім
особам) або не пізніше 2-х робочих днів з
дня їх змін.

Як вбачається з матеріалів справи та
було встановлено судом першої
інстанції, постановою Подільського
районного суду міста Києва від 16.07.2013р.
№ 758/8192/13-к (а.с.12), визнано винним
Буйного О.М., у вчиненні злочину
передбаченого ч. 1 с. 289 Кримінального
кодексу України. При цьому встановлено,
що 13 квітня 2013 року приблизно о 20 годині
Буйний О.М., знаходячись на території
заводу "Супутник", який розташований по
вул. Межигірська, 82-А, в м. Києві, вирішив
незаконно заволодіти автомобілем Chevrole
Suburban, державний номер ІІ 17 70 МІ, що
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю спільне українсько -
французьке підприємство з іноземними
інвестиціями "BARS CO, LTD", з метою
здійснення поїздки на ньому.

Реалізуючи свій злочинний намір,
Буйний О.М. скористався тим, що ключі
від автомобіля Chevrole Suburban, державний
номер ІІ 17 70 МІ, знаходилися в
приміщенні контрольно-пропускного
пункту заводу, до яких він мав вільний
доступ, взяв ключі від вказаного
автомобіля. Після чого підійшов до
автомобіля Chevrole Suburban, державний номер
ІІ 17 70 МІ, який був припаркований
неподалік приміщення
контрольно-пропускного пункту заводу
"Супутник", за допомогою ключів
відчинив двері автомобіля, запустив
двигун та поїхав кататися. В подальшому
Буйний О.М використовував вказаний
транспортний засіб у власних цілях, та
того-ж дня 13.04.2013 року приблизно о 20
годині 30 хвилин на перехресті вул.
Набережно-Лугової та вул. Оленівської в
м. Києві скоїв ДТГІ, в якому технічно
пошкодив його, чим заподіяв Товариству
з обмеженою відповідальністю спільне
українсько - французьке підприємство з
іноземними інвестиціями "BARS CO. LTD"
майнову шкоду на суму 36 291,21 гривень.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що листом № 269 від
26.09.2013р.(а.с.76), Приватне акціонерне
товариство "Завод СУПУТНИК" повідомило
Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Інтер Гарант", що
згідно правил перебування автомобілів
на території заводу "Супутник", для
дотримання правил пожежної безпеки усі
ключі для автомобілів, які перебувають
на території заводу постійно
знаходяться на контрольно-пропускному
пункті з метою правил пожежної безпеки
та умов перебування автомобілів на
заводі.

Постановою Подільського районного
суду м. Києва від 21 лютого 2014 року у
адміністративній справі № 758140114-п,
Буйного О.М. визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП, провадження
у адміністративній справі закрито, у
зв'язку із закінченням строків
притягнення до адміністративної
відповідальності (а.с. 219).

Дослідивши матеріали справи, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції, що страхувальником
було порушено умови договору
страхування, а саме обов'язок
інформування страховика при укладенні
договору страхування, страхувальник
зобов'язаний надати страховикові
інформацію про всі відомі йому
обставини, що мають істотне значення
для оцінки страхового ризику, і надалі
інформувати його про будь-які зміни
страхового ризику. При укладанні
договору, в порушення п.10.4.1 договору
страхування, позивачем не було
зазначено про передачу ключів від
автомобіля Chevrole Suburban, державний номер
ІІ 17 70 МІ, третім особам та можливість
вільного доступу до них ключів, що в
свою чергу призвело до порушення
правил по зберіганню застрахованого
транспортного засобу та забезпечення
охорони застрахованого автомобіля.

Відповідно до п. 9.1.2 Договору
страхування добровільна передача
ключів третім особам є виключенням зі
страхових випадків.

Враховуючи вищевикладені обставини,
колегія суддів вважає, що апелянтом в
порушення вимог ст. 526 ЦК України не
виконано умови договору страхування,
щодо умов інформування страховика та
зберігання транспортного засобу, в
результаті чого було пошкоджено її
автомобіль, таким чином, судом першої
інстанції правомірно та обґрунтовано
було відмовлено в задоволенні позовних
вимог.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку місцевого
господарського суду, з огляду на
вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі,
апеляційний суд робить висновок, що суд
першої інстанції дав належну оцінку
доказам по справі та виніс законне
обґрунтоване рішення, яке відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що скаржник не довів
обґрунтованість своєї апеляційної
скарги, докази на підтвердження своїх
вимог суду не надав, апеляційний суд
погоджується із рішенням
господарського суду міста Києва від
27.08.2014 року у справі № 910/2570/14, отже
підстав для його скасування або зміни
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю спільне
українсько-французьке підприємство з
іноземними інвестиціями "BARS Co.Itd" на
рішення господарського суду міста
Києва від 27.08.2014 року у справі № 910/2570/14
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста
Києва від 27.08.2014 року у справі № 910/2570/14
залишити без змін.

Матеріали справи № 910/2570/14 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Головуючий суддя
М.А. Руденко

Судді
М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко