ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2014 р.
Справа № 910/17416/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Бабкіної В.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Коломиї та Коломийському
районі

до Державного спеціалізованого
підприємства «Чорнобильський
спецкомбінат»

про стягнення 53424,38 грн.

секретар судового засідання (пом.
судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

Обставини справи:

Управління Пенсійного фонду України в
м. Коломиї та Коломийському районі
(далі - позивач) звернулось до
господарського суду м. Києва з позовом
до Державного спеціалізованого
підприємства «Чорнобильський
спецкомбінат» (далі - відповідач) про
стягнення 53424,38 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 22.08.2014 р. позовну заяву у
справі № 910/17416/14 було передано за
підсудністю до господарського суду
Київської області (вх. № 8169/14 від 05.09.2014
р.), оскільки судом було встановлено, що
юридичною адресою Державного
спеціалізованого підприємства
«Чорнобильський спецкомбінат» на дату
подання позову до суду є: 07270, Київська
обл., м. Чорнобиль, вул. Радянська, 70.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 08.09.2014 р., на підставі п. 1 ч. 1
ст. 62 Господарського процесуального
кодексу України, судом було відмовлено
Управлінню Пенсійного фонду України в
м. Коломиї та Коломийському районі у
прийнятті позовної заяви.

25.09.2014 р. до господарського суду
Київської області надійшла апеляційна
скарга № 13080/06 від 19.09.2014 р. Управління
Пенсійного фонду України в м. Коломиї
та Коломийському районі на ухвалу
господарського суду Київської області
від 08.09.2014 р. у даній справі.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014 р.
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м. Коломиї
та Коломийському районі було
задоволено, ухвалу господарського суду
Київської області від 08.09.2014 р. у справі
№ 910/17416/14 скасовано, справу передано на
розгляд до господарського суду
Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 10.11.2014 р. справу № 910/17416/14
було прийнято до провадження суддею
господарського суду Київської області
Бабкіною В.М.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на невірний розрахунок
пенсії Мацьків М.М. у зв'язку з
недостовірністю наданої відповідачем
довідки про зарплату, у зв'язку з чим
Управління Пенсійного фонду України в
м. Коломиї та Коломийському районі
просить суд стягнути з відповідача
53424,38 грн. надмірно виплаченої суми
пенсії.

Розгляд справи відкладався.

20.11.2014 р. до господарського суду
Київської області ДСП «Чорнобильський
спецкомбінат» було подано відзив №
42-4715 від 19.11.2014 р., відповідно до якого
відповідач просив суд відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, з огляду на їх безпідставність
та необґрунтованість.

27.11.2014 р. до господарського суду
Київської області від позивача
надійшов лист № 15960/06 від 21.11.2014 р.,
згідно якого останній просив суд
розглянути справу без участі
представника позивача.

У судовому засіданні 27.11.2014 р.
представник відповідача заперечував
проти задоволення позовних вимог;
представник позивача не з'явився.

11.12.2014 р. до господарського суду
Київської області від Управління
Пенсійного фонду України в м. Коломиї
та Коломийському районі надійшов лист
№ 16604/06 від 05.12.2014 р., відповідно до якого
останній просив суд розглядати справу
без участі представника позивача.

Представники сторін у судове засідання
11.12.2014 р. представників не направили,
хоча про дату та час розгляду справи
були повідомленні належно.

Згідно із абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України в разі,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши докази та
оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

В Управлінні Пенсійного фонду України
в м. Коломиї та Коломийському районі
перебуває на обліку як одержувач
пенсії Мацьків Марія Миколаївна.

Починаючи з 22.01.1997 р. їй було призначено
пенсію по інвалідності на підставі
поданих заявницею документів, з
урахуванням довідки про зарплату № 1164
від 11.08.1997 р. за період з 25.06.1987 р. до
26.07.1987 р., виданої Державним
торгівельним підприємством
«Чорнобиль».

У липні 2013 року управлінням було
отримано нові довідки про заробітну
плату № 17/331-13 та пільговий стаж роботи
№ 17/331-13 Мацьків Марії Миколаївни, а
раніше видану довідку про зарплату №
1164 від 11.08.1997 р. було визнано недійсною.

Як вбачається з матеріалів справи,
Мацьків М.М. працювала у їдальні № 19 у м.
Прип'яті та знаходилась у 3 зоні
небезпеки, де оплата праці повинна була
проводитись з урахуванням коефіцієнта
кратності 3.

За твердженням позивача, призначення
пенсії проводилось на підставі невірно
виданої довідки про заробіток № 1164 від
11.08.1997 р., у зв'язку з чим виникла
переплата пенсії Мацьків М.М. за період
з січня 2012 року по серпень 2013 року в
сумі 53424,38 грн.

07.05.2014 р. позивач звернувся до
відповідача з претензією № 6276/03, згідно
якої просив останнього сплатити борг у
сумі 53424,38 грн.

ДСП «Чорнобильський спецкомбінат»
було надіслано на адресу Управління
Пенсійного фонду України в м. Коломиї
та Коломийському районі відповідь на
претензію № 237/2576 від 12.06.2014 р.,
відповідно до якої відповідач
повідомив позивача про дійсність
довідки № 1164 від 11.08.1997 р. та
безпідставність вимоги про повернення
суми переплати пенсії.

З урахуванням викладеного, предметом
даного позову є вимоги про стягнення з
ДСП «Чорнобильський спецкомбінат»
53424,38 грн. надмірно виплаченої пенсії,
яка утворилась внаслідок видачі, на
думку позивача, відповідачем
недостовірних документів, з підстав ст.
101 Закону України «Про пенсійне
забезпечення» та ст. 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування».

На підтвердження неправомірної
поведінки відповідача, що полягає у
наданні недостовірних документів щодо
розміру заробітної плати, позивач
посилався на недостовірність
зазначеної вище довідки № 1164 від 11.08.1997
р.

Водночас, посилання позивача на те, що
безпідставно виплачена Мацьків М.М.
пенсія на суму 53424,38 грн. є шкодою у
розумінні ст. 101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» судом не
приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Приписами статей 1, 14, 50 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» унормовано, що
пенсія - щомісячна пенсійна виплата в
солідарній системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування, яку отримує
застрахована особа в разі досягнення
нею передбаченого цим Законом
пенсійного віку чи визнання її
інвалідом, або отримують члени її сім'ї
у випадках, визначених цим Законом.

Підприємства, установи і організації (у
тому числі філії, представництва,
відділення та інші відокремлені
підрозділи зазначених підприємств,
установ, організацій, які мають окремий
баланс і самостійно ведуть розрахунки
із застрахованими особами) є
страхувальниками для фізичних осіб, що
працюють у них на умовах трудового
договору (контракту), або інших умовах,
передбачених законодавством, або за
договорами цивільно-правового
характеру, а згідно із статтею 15 -
платниками страхових внесків.

Суми пенсій, виплачені надміру
внаслідок зловживань з боку пенсіонера
або подання страхувальником
недостовірних даних, можуть бути
повернуті пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до приписів статей 32-34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Водночас, у порушення наведених
положень законодавства, суду не було
надано належних та допустимих доказів
на підтвердження того, що 53424,38 грн.,
виплачених Мацьків М.М., є саме шкодою,
заподіяною відповідачем державі
внаслідок видачі недостовірних
документів, яка підлягає стягненню в
силу ст. 101 Закону України «Про пенсійне
забезпечення».

Крім того, позивачем не було надано
суду доказів наявності
причинно-наслідкового зв'язку між
діями відповідача та збитками
позивача.

З урахуванням викладеного, суд, беручи
до уваги наведені вище норми
законодавства, а також враховуючи
недоведеність позивачем наявності у
сукупності всіх елементів складу
правопорушення, яке тягне за собою
відповідальність у вигляді
відшкодування завданих збитків, суд
дійшов висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача 53424,38 грн.
шкоди, завданої внаслідок видачі
відповідачем недостовірних документів
з підстав ст. 101 Закону України «Про
пенсійне забезпечення» є
необґрунтованою, а тому задоволенню не
підлягає.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 27.05.2013 р. у справі №
5011-7/16346-2012.

Витрати зі сплати судового збору,
відповідно до статей 44, 49 ГПК України,
покладаються судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

У задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Повне рішення підписане 16.12.2014 р.

Суддя
В.М. Бабкіна