ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.04.14 № 910/5613/14. Суддя Господарського
суду міста Києва Котков О.В.,
розглянувши матеріали за позовом
Громадської організації «Міжгалузевий
науково-технічний центр «Темп» до
Комунального підприємства «Керуюча
дирекція» Шевченківської районної у
місті Києві ради про визнання права
власності, -

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Громадської організації «Міжгалузевий
науково-технічний центр «Темп»
(позивач) на розгляд суду надійшла
позовна заява № 21/03 від 31.03.2014 року до
Комунального підприємства «Керуюча
дирекція» Шевченківської районної у
місті Києві ради (відповідач) в якій
викладені позовні вимоги про визнання
права власності.

Частиною 1 ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що позовна заява
підписується повноваженою посадовою
особою позивача або його
представником.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 ГПК України
представниками юридичних осіб можуть
бути особи, повноваження яких
підтверджуються довіреністю від імені
підприємства, організації. Довіреність
видається за підписом керівника або
іншої уповноваженої ним особи та
посвідчується печаткою підприємства,
організації.

Згідно ч. 2 ст. 28 ГПК України керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище.

Таким чином, право на представництво
юридичної особи пов'язане не з
конкретною фізичною особою, а з
наявністю акта органу управління
юридичної особи, котрим ця юридична
особа наділяє посадову особу
повноваженнями вчиняти певні юридичні
дії від імені підприємства.

Від імені позивача позовна заява
підписана «Головою правління МНТЦ
«Темп» - Водопьяновим Н.С.», однак серед
документів, доданих до позовної заяви,
відсутні докази, які б станом день
подання позову до суду підтверджували
посадове становище Водопьянова Н.С., як
Голови правління Громадської
організації «Міжгалузевий
науково-технічний центр «Темп», як-то:
довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців, з яких би
вбачалося, що Водопьянов Н.С. є Головою
правління позивача станом на час
звернення до суду з даним позовом.

Виходячи із зазначеного, суд не може
дійти однозначного висновку, що
позовна заява підписана особою, яка має
право її підписувати.

Наведене узгоджується з правовою
позицією Вищого господарського суду
України, викладену в абз. п.п. 3.5 п. 3
постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно якої
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57
ГПК щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК. Такі ж
наслідки настають, в разі коли в
позовній заяві відсутні відомості про
прізвище та посаду керівника юридичної
особи або до позовної заяви не додано
належні документи на підтвердження
повноважень особи, що підписала цю
заяву як представник позивача в
господарському суді (частини третя -
шоста статті 28 ГПК), і на ці документи
немає посилання в заяві.

Пунктом 4 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що суддя повертає позовну
заяву та додані до неї документи без
розгляду у випадку неподання доказів
сплати судового збору у передбаченому
порядку та розмірі.

Пунктом 3 частини 1 статті 57
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що до позовної заяви
додаються документи, що підтверджують
сплату судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

Відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором. Відповідні
документи подаються до господарського
суду тільки в оригіналі; копії, у тому
числі виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

В якості доказу сплати судового збору
Громадською організацією
«Міжгалузевий науково-технічний центр
«Темп» до позовної заяви додано копію
платіжного доручення № 02 від
29.11.2013 року на суму 1720,50 грн. та
квитанцію № 13648.566.1 від 31.03.2014 року на
суму 106,50 грн., що суперечить
вищевикладеним нормам.

При цьому, згідно п. 2.21 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 № 7, платіжне
доручення на безготівкове
перерахування судового збору,
квитанція установи банку про прийняття
платежу готівкою додаються до позовної
заяви (заяви, скарги) і мають містити
відомості про те, яка саме позовна
заява (заява, скарга, дія) оплачується
судовим збором.

Відповідно реквізитів «призначення
платежу» платіжного доручення № 02 від
29.11.2013 року дана позовна заява жодним
чином не ідентифікована, тобто не
визначені реквізити позовної заяви
(дата, номер), оскільки в «Призначенні
платежу» не зазначено, що судовий збір
сплачений саме Громадською
організацією «Міжгалузевий
науково-технічний центр «Темп» та саме
за подання позовної заяви № 21/03 від
31.03.2014 року (фактично в «Призначенні
платежу» вказано: «Судовий збір за
поданим позову в господарький суд м
Києва»).

Разом з цим, суд звертає увагу, що
платником за квитанцією № 13648.566.1 від
31.03.2014 року вказано: ГО МЕТЦ «Темп»
через Агасьїн Н.Ю., при цьому до
позовної заяви не додані докази на
підтвердження того, що Агасьїн Н.Ю. є
представником позивача, якому в т.ч.
надано право здійснювати відповідні
платежі за позивача (договір,
довіреність тощо).

Приписами ст. 237 ЦК України
визначається поняття та підстави
представництва, відповідно до ч.ч 1, 3
якої представництвом є
правовідношення, в якому одна сторона
(представник) зобов'язана або має право
вчинити правочин від імені другої
сторони, яку вона представляє;
представництво виникає на підставі
договору, закону, акта органу юридичної
особи та з інших підстав, встановлених
актами цивільного законодавства.

Представник від імені особи, яку він
представляє, здійснює тільки певні
юридичні дії внаслідок повноваження.
Наявність у представника повноважень є
обов'язковою умовою будь - якого
представництва.

Суд звертає увагу, що в пункті 2.2.1.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 визначено, що судовий збір з
позовної заяви про визнання права
власності на майно, витребування або
повернення майна (в тому числі в зв'язку
з вимогами, заснованими на приписах
частини п'ятої статті 216, статті 1212
Цивільного кодексу України тощо)
визначається з урахуванням вартості
спірного майна, тобто як зі спору
майнового характеру. При цьому суд не
повинен визначати вартість майна за
відповідними вимогами, оскільки за
змістом пункту 3 частини другої статті
54 і статті 55 ГПК такий обов'язок
покладається на позивача.

За наведених обставин, копія
платіжного доручення № 02 від 29.11.2013
року та квитанція № 13648.566.1 від 31.03.2014
року не приймаються судом у якості
належного доказу сплати судового збору
за подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру у
встановленому порядку, що є порушенням
норм господарського процесуального
законодавства, а тому дана позовна
заява із доданими до неї документами
підлягає поверненню позивачеві без
розгляду, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Окрім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

В п. 2 ч. 2 ст. 54 ГПК України визначено, що
позовна заява повинна містити, зокрема,
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання (для фізичних
осіб).

Як визначено ст. 93 ЦК України
місцезнаходженням юридичної особи є
адреса органу або особи, які відповідно
до установчих документів юридичної
особи чи закону виступають від її
імені. Відомості про місцезнаходження
юридичної особи включаються до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців (ст. 17
Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців").

Згідно абз. 6 п.п. 3.1 п. 3 постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадках, передбачених статтею 56 ГПК
України, місцезнаходження (місце
проживання) відповідача визначається
за даними його державної реєстрації як
суб'єкта господарювання.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

З доданих до позовної заяви документів
вбачається, що в якості доказу
направлення відповідачу копії
позовної заяви з доданими до неї
документами Громадською організацією
«Міжгалузевий науково-технічний центр
«Темп» додано фіскальний чек № 7206 від
31.03.2014 року та опис вкладення у цінний
лист від 31.03.2014 року.

Згідно наведеного опису вкладення у
цінний лист, Комунальному підприємству
«Керуюча дирекція» Шевченківської
районної у місті Києві ради направлено
«Позовну заяву про визнання права
власності у кількість предметів - 4»,
втім додатки додані до позовної заяви
адресату не направлені, що є
порушенням норм Господарського
процесуального кодексу України,
оскільки ч. 1 ст. 56 цього Кодекс
встановлено обов'язок позивача,
прокурора при поданні позову надіслати
сторонам копії позовної заяви та
доданих до неї документів.

Крім того, як вбачається з позовної
заяви адресою місцезнаходження
відповідача визначено: 01030, м. Київ, вул.
Білоруська, 1, а з чеку № 7206 від 31.03.2014
року вбачається, що кореспонденцію за
вказаним чеком надіслано заявником на
адресу з поштовим індексом 04050.

Оскільки з вказаного чеку не
вбачається повна адреса відповідача, а
індекс не співпадає із зазначеним у
позовній заяві, суд не може дійти
однозначного висновку, що копії
позовної заяви і додані до неї
документи дійсно направлені саме
відповідачу.

Зазначені обставини є суттєвими,
оскільки нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Також, позивачу при наступному
зверненні слід врахувати, що
відповідно ч 2 ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі,
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

За умовами пункту 5.27 Національного
стандарту України ДСТУ 4163-2003
"Уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації" (затв. Наказом
Держспоживстандарту України від 07.04.2003
№ 55) відмітку про засвідчення копії
документа складають зі слів "Згідно з
оригіналом", назви посади, особистого
підпису особи, яка засвідчує копію, її
ініціали та прізвища, дати засвідчення
копії і проставляють нижче реквізиту
"підпис". Така відмітка проставляється
на кожному аркуші засвідченої копії
документа.

Додані позивачем до позовної заяви
документи належним чином не
засвідчені, а саме: не зазначено назви
посади, прізвище та ініціали особи, що
засвідчувала дані документи та дати їх
засвідчення.

Таким чином, позовна заява не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню для усунення допущеного
порушення, після чого заявник не
позбавлений права повторно звернутись
з позовною заявою до господарського
суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України).

Керуючись п.п. 1, 4, 6 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали № 21/03 від 31.03.2014 року
Громадської організації «Міжгалузевий
науково-технічний центр «Темп» до
Комунального підприємства «Керуюча
дирекція» Шевченківської районної у
місті Києві ради про визнання права
власності - повернути без розгляду.

Суддя

О.В.Котков