м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
розглянувши матеріали справи
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Монта"доУправління
охорони культурної спадщини
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації)простягнення 769525 грн. 79
коп.Представники сторін:
від позивача: Терентьєв Б.В. - керівник;
представник за довіреністю б/н від
від відповідача: не з`явились.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
19.11.2014 до Господарського суду міста
Києва надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Монта" з вимогами до
Управління охорони культурної
спадщини виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) про стягнення
769525 грн. 79 коп., з яких 663899 грн. 40 коп.
основного боргу та 105626 грн. 39 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач в порушення норм чинного
законодавства України та укладеного
між сторонами Договору № 15/04/13 на
виконання ремонтно-реставраційних
робіт (реконструкція та посилення
несучих конструкцій внутрішнього
каркасу Пам'ятника Володимиру Великому
(Хрестителю) від 18.04.2013 та Додаткової
угоди № 1 від 13.06.2013 не в повному обсязі
здійснив оплату за виконані позивачем
підрядні роботи, внаслідок чого у
відповідача виникла заборгованість в
розмірі 663899 грн. 40 коп. Крім того,
позивачем було нараховано та заявлено
до стягнення з відповідача інфляційні
втрати в розмірі 105626 грн. 39 коп. за
період з січня 2014 року по серпень 2014
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 24.11.2014 порушено провадження у
до розгляду на 08.12.2014.
У судовому засіданні 08.12.2014 представник
відповідача подав клопотання про
відкладення розгляду справи.
У судовому засіданні 08.12.2014, відповідно
до статті 77 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено перерву до 12.12.2014.
У судовому засіданні 12.12.2014
представники позивача подали
додаткові документи, які суд долучив до
матеріалів справи; надали усні
пояснення по суті спору, позовні вимоги
підтримали в повному обсязі.
Представники відповідача у судове
засідання 12.12.2014 не з'явились, вимоги
ухвали суду не виконали, клопотань про
відкладення розгляду справи не
подавали, про причини неявки у судове
засідання суд не повідомили, про час та
місце проведення судового засідання
були повідомлені належним чином.
У судовому засіданні 12.12.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши надані суду
докази, суд
18.04.2013 між Управлінням охорони
культурної спадщини виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) (замовник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Монта" (виконавець)
укладено Договір № 15/04/13 на виконання
ремонтно-реставраційних робіт
(реконструкція та посилення несучих
конструкцій внутрішнього каркасу
Пам'ятника Володимиру Великому
(Хрестителю)) (Договір), відповідно до
умов якого виконавець зобов'язується
своїми силами та засобами,
застосовуючи власне обладнання та
матеріали, організувати та здійснити
згідно з технічним завданням замовника
(Додаток №1 до даного Договору)
виконання комплексу робіт стосовно
реконструкції та посиленню несучих
конструкцій Пам'ятника Володимиру
Великому, що розташований у Парку
«Володимирська гірка», м. Київ.
Відповідно до п. 1.2 Договору роботи
виконуються у два етапи, згідно з
графіком, узгодженим двома сторонами
(Додаток №2 до даного Договору).
Згідно з п. 3.1 Договору сума Договору
Додатковою угодою № 1 до Договору від
13.06.2013 сторони погодили, що вартість
другого етапу становить 650184 грн. 84 коп.
Загальна вартість за Договором
становить 950236 грн. 80 коп., у т.ч. ПДВ - 158372
грн. 28 коп. Строк виконання робіт на
суму перерахованого авансу не повинен
перевищувати одного місяця з дня його
отримання, а використання зазначених
коштів підтверджується актами за
формою №КБ-2в і довідкою №КБ-3.
Остаточна сума договору буде визначена
після проведення експертизи
проектно-кошторисної документації.
Згідно з п. 4.1 Договору, для фінансового
забезпечення робіт замовник протягом
5-ти банківських днів після підписання
Договору перераховує виконавцю аванс у
Відповідно до п. 4.2 Договору в редакції
Додаткової угоди № 1 від 13.06.2013,
замовник протягом 3-х банківських днів
з дня підписання даної Додаткової
угоди перераховує виконавцю аванс у
розмірі 195055 грн. 46 коп.
Згідно з п. 4.4 Договору, всі оплати
здійснюються замовником за умови
надходження цільового фінансування за
Відповідно до п. 4.6 Договору, кінцевий
розрахунок за виконані роботи по
Договору проводиться замовником по
факту виконання виконавцем робіт,
протягом 3 банківських днів з моменту
підписання замовником акту виконаних
робіт, якщо додатковою угодою
сторонами не встановлено інший порядок
Даний Договір вступає в силу з моменту
підписання його обома сторонами і діє
до 31.12.2013, але до повного виконання
зобов'язань обома сторонами (п. 10.1
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
Дослідивши зміст укладеного між
позивачем та відповідачем договору,
суд дійшов висновку, що даний правочин
за своєю правовою природою є договором
Відповідно до п. п. 1,2 ст. 837 Цивільного
кодексу України, за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
Статтею 843 Цивільного кодексу України
визначено, що у договорі підряду
визначається ціна роботи або способи
її визначення. Якщо у договорі підряду
не встановлено ціну роботи або способи
її визначення, ціна встановлюється за
рішенням суду на основі цін, що
звичайно застосовуються за аналогічні
роботи з урахуванням необхідних
витрат, визначених сторонами.

Згідно з ст. 844 Цивільного кодексу
України, ціна у договорі підряду може
бути визначена у кошторисі. Якщо робота
виконується відповідно до кошторису,
складеного підрядником, кошторис
набирає чинності та стає частиною
договору підряду з моменту
підтвердження його замовником.
Кошторис на виконання робіт може бути
приблизним або твердим. Кошторис є
твердим, якщо інше не встановлено
договором.

Відповідно до п. 1 ст. 846 Цивільного
кодексу України, строки виконання
роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.

Судом встановлено, що на виконання умов
укладеного між сторонами Договору №
15/04/13 на виконання
ремонтно-реставраційних робіт
(реконструкція та посилення несучих
конструкцій внутрішнього каркасу
Пам'ятника Володимиру Великому
(Хрестителю)) від 18.04.2013 та додаткової
угоди до нього позивачем були виконані
підрядні роботи на загальну суму 948985
грн. 37 коп., що підтверджується наявними
в матеріалах справи належним чином
засвідченими копіями актів приймання
виконаних будівельних робіт за формою
№ КБ-2в, які підписані та скріплені
печатками уповноваженими
представниками сторін, а саме: акт №1 за
травень 2013 року на суму40059 грн. 40 коп.,
акт №2 за травень 2013 року на суму 49971
грн. 11 коп., акт №1 за червень 2013 року на
суму 195055 грн. 46 коп. та акт №1 за грудень
2013 року на суму 663899 грн. 40 коп.

При цьому судом встановлено, що свої
зобов'язання з оплати за виконані
позивачем підрядні роботи відповідач
здійснив частково на загальну суму 285071
грн. 04 коп. (25.04.2013 в розмірі 90015 грн. 58
коп. та 21.06.2013 в розмірі 195055 грн. 46 коп.,
що є авансом відповідно до п. 4.1
Договору та п. 4.2 Додаткової угоди № 1),
що підтверджується банківською
випискою по рахунку № 9700, наданою
Публічним акціонерним товариством
«УкрСиббанк».

Таким чином, заборгованість Управління
охорони культурної спадщини
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації) за Договором № 15/04/13 на
виконання ремонтно-реставраційних
робіт (реконструкція та посилення
несучих конструкцій внутрішнього
каркасу Пам'ятника Володимиру Великому
(Хрестителю)) від 18.04.2013 та додатковою
угодою до нього за виконані позивачем
підрядні роботи становить 663899 грн. 40
коп., що є вартістю виконаних робіт за
грудень 2013 року за актом № 1 (форма
№КБ-2в).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.6 Договору, кінцевий
розрахунок за виконані роботи по
Договору проводиться замовником по
факту виконання виконавцем робіт,
протягом 3 банківських днів з моменту
підписання замовником акту виконаних
робіт, якщо додатковою угодою
сторонами не встановлено інший порядок
чи термін оплати.

Зважаючи на положення п 4.6 Договору,
беручи до уваги, що на акті приймання
виконаних будівельних робіт за грудень
2013 року наявні підпис та печатка
замовника, однак відсутня дата
підписання вказаного акту замовником
(наявна дата підписання акту лише
виконавцем, а саме вказано місяць
«грудень»), враховуючи, що акт
виконаних робіт № 1 на суму 663899 грн. 40
коп. свідчить про приймання виконаних
будівельних робіт за грудень 2013, суд
приходить до висновку, що днем
підписання вказаного акту слід вважати
останній день грудня 2013 року, тобто
31.12.2013. Доказів підписання акту
замовником в іншу дату суду
відповідачем не надано.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що свій обов'язок з оплати з
виконані позивачем підрядні роботи за
Договором № 15/04/13 на виконання
ремонтно-реставраційних робіт
(реконструкція та посилення несучих
конструкцій внутрішнього каркасу
Пам'ятника Володимиру Великому
(Хрестителю) від 18.04.2013 та додатковою
угодою до нього відповідач повинен був
здійснити в строк до 10.01.2014 включно
(враховуючи святкові та вихідні дні у
січні 2014 року).

Позивач неодноразово звертався до
відповідача з листами щодо сплати
заборгованості за Договором № 15/04/13 на
виконання ремонтно-реставраційних
робіт (реконструкція та посилення
несучих конструкцій внутрішнього
каркасу Пам'ятника Володимиру Великому
(Хрестителю) від 18.04.2013 та додатковою
угодою до нього, однак заборгованість в
розмірі 663899 грн. 40 коп. відповідач не
сплатив, при цьому повідомивши
позивача про відсутність бюджетного
фінансування для оплати виконаних
позивачем підрядних робіт за укладеним
між сторонами договором.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Наявність та обсяг заборгованості
Управління охорони культурної
спадщини виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) за Договором
№ 15/04/13 на виконання
ремонтно-реставраційних робіт
(реконструкція та посилення несучих
конструкцій внутрішнього каркасу
Пам'ятника Володимиру Великому
(Хрестителю)) від 18.04.2013 та додатковою
угодою до нього підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами
та відповідачем не спростовані,
зокрема відповідачем не надано суду
доказів сплати грошових коштів в
розмірі 663899 грн. 40 коп., у зв'язку з чим
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Монта" в частині
стягнення з Управління охорони
культурної спадщини виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) суми основного боргу в
розмірі 663899 грн. 40 коп. підлягають
задоволенню в повному обсязі.

При цьому, суд зазначає, що умова
Договору щодо здійснення оплати за
умови надходження цільового
фінансування (п. 4.4 Договору) не може
розглядатися судом як встановлення
строку (терміну) виконання обов'язку
замовника з оплати виконаних робіт, з
огляду на наступне.

Відповідно до ст. 251 Цивільного кодексу
України, строком є певний період у часі,
зі спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення. Терміном є
певний момент у часі, з настанням якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення. Строк та термін можуть бути
визначені актами цивільного
законодавства, правочином або рішенням
суду.

Згідно зі ст. 252 Цивільного кодексу
України, строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами.
Термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати.

Таким чином, умова Договору щодо
здійснення оплати за умови надходження
цільового фінансування, не містить
вказівки на конкретні період, дату або
подію, яка має неминуче настати (тобто є
такою, яка не залежить від волі сторін).

Згідно з частиною першої статті 96
Цивільного кодексу України юридична
особа самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями, а статтями 525, 526 даного
Кодексу і статтею 193 Господарського
кодексу України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Відсутність бюджетного фінансування
не може бути підставою для звільнення
замовника від обов'язку оплати
відповідних робіт. Зокрема, в разі
відсутності коштів для оплати замовник
має право призупинити виконання умов
договору з моменту виявлення
відсутності коштів для оплати робіт, а
не приймати їх результати.

При цьому суд зазначає, що відповідно
до ст. 212 Цивільного кодексу України
особи, які вчиняють правочин, мають
право обумовити настання або зміну
прав та обов'язків обставиною, щодо
якої невідомо, настане вона чи ні
(відкладальна обставина), та у зв'язку з
чим на думку відповідача сторони
досягли згоди щодо строку оплати за
договором.

Суд наголошує на тому, що вказівка у
договорі щодо здійснення оплати за
умови надходження цільового
фінансування не може бути
відкладальною обставиною в розумінні
статті 212 Цивільного кодексу України,
оскільки відкладальною є та обставина,
щодо якої невідомо, настане вона чи ні,
та, яка обумовлює настання чи зміну і
прав і обов'язків, при чому для обох
сторін правочину, тобто сторони можуть
визначити обставину, у випадку
настання якої виникне зобов'язання між
сторонами, тобто права і обов'язки у
обох сторін.

Крім того, позивачем було нараховано та
заявлено до стягнення з відповідача
105626 грн. 39 коп. інфляційних втрат за
період з січня 2014 року по серпень 2014
року.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» сплата трьох
процентів від простроченої суми (якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом) не має характеру штрафних
санкцій і є способом захисту майнового
права та інтересу кредитора шляхом
отримання від боржника компенсації
(плати) за користування ним
утримуваними коштами, належними до
сплати кредиторові.

Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» інфляційні
нарахування на суму боргу, сплата яких
передбачена частиною другою статті 625
ЦК України, не є штрафною санкцією, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення коштів
внаслідок інфляційних процесів за весь
час прострочення в їх сплаті. Зазначені
нарахування здійснюються окремо за
кожен період часу, протягом якого діяв
відповідний індекс інфляції, а
одержані таким чином результати
підсумовуються за весь час
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Згідно з Законом України "Про
індексацію грошових доходів населення"
індекс споживчих цін (індекс інфляції)
обчислюється спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади в
галузі статистики і не пізніше 10 числа
місяця, що настає за звітним,
публікується в офіційних періодичних
виданнях. На даний час індекс інфляції
розраховується Державною службою
статистики України і щомісячно
публікується, зокрема, в газеті
"Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені
друкованими засобами масової
інформації з посиланням на зазначений
державний орган відповідні показники
згідно з статтями 17, 18 Закону України
"Про інформацію" є офіційними і можуть
використовуватися господарським судом
і учасниками судового процесу для
визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що
характеризує динаміку загального
рівня цін на товари та послуги, які
купуються населенням для
невиробничого споживання, і його
найменший період визначення складає
місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що існувала на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць (місяці), у якому (яких) мала
місце інфляція. При цьому в розрахунок
мають включатися й періоди часу, в які
індекс інфляції становив менше одиниці
(тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть
враховуватися рекомендації щодо
порядку застосування індексів
інфляції при розгляді судових справ,
викладені в листі Верховного Суду
України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа
вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а
також в інформаційно-пошукових
системах "Законодавство" і "Ліга".

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок інфляційних втрат в розмірі
105626 грн. 39 коп. за період з січня 2014 року
по серпень 2014 року, суд дійшов висновку
в його необґрунтованості.

Здійснивши власний розрахунок (663899 грн.
40 коп. * 1,1291 (добуток індексів інфляції
за період з січня 2014 року по серпень 2014)
- 663899 грн. 40 коп. = 85709 грн. 41 коп.), суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Монта" в частині
стягнення з Управління охорони
культурної спадщини виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) інфляційних втрат в
розмірі 105626 грн. 39 коп. за період з січня
2014 року по серпень 2014 року підлягають
частковому задоволенню в розмірі 85709
грн. 41 коп.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається: у
спорах, що виникають при укладанні,
зміні та розірванні договорів, - на
сторону, яка безпідставно ухиляється
від прийняття пропозицій іншої
сторони, або на обидві сторони, якщо
господарським судом відхилено частину
пропозицій кожної із сторін; у спорах,
що виникають при виконанні договорів
та з інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління охорони
культурної спадщини виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) (04070, м. Київ, вул.
Спаська, буд. 12; ідентифікаційний
код:33746799) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Монта" (03186,
м. Київ, вул. Соціалістична, буд. 2/4, кв. 54;
ідентифікаційний код: 35378940) основний
борг в розмірі 663899 (шістсот шістдесят
три тисячі вісімсот дев'яносто дев'ять)
грн. 40 коп., інфляційні втрати в розмірі
85709 (вісімдесят п'ять тисяч сімсот
дев'ять) грн. 41 коп. та витрати зі сплати
судового збору в розмірі 14992
(чотирнадцять тисяч дев'ятсот
дев'яносто дві) грн. 18 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 17.12.2014

Суддя
І.М.
Отрош