м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
до Комунального
підприємства електромереж зовнішнього
освітлення міста Києва
про стягнення 101 272 грн.
Суддя Лиськов М.О.
Від позивача Горб С.А. за
Від відповідача: не з'явився
В судовому засіданні 10.12.2014, відповідно
до положень ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
28.10.2014 до канцелярії Господарського
суду м. Києва надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Софіт-люкс" (надалі -
позивач) до Комунального підприємства
електромереж зовнішнього освітлення
міста Києва "Київміськсвітло" (надалі -
відповідач) про стягнення 101 272 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.11.2014 прийнято позовну заяву
до розгляду та порушено провадження по
призначено на 26.11.2014.
20.11.2014 через канцелярію суду від
представника позивача надійшло
клопотання про приєднання доказів по
справі та заява про уточнення позовних
В судове засідання, призначене на
26.11.2014, з'явився представник позивача та
надав додаткові документи по справі.
В судове засідання, призначене на 26.11.2014
, представник відповідача не з'явився,
причин не явки суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи, був
належним чином повідомлений, що
підтверджується зворотнім
повідомленням про вручення поштового
згідно якого 17.11.2014 представник
відповідача отримав поштове
відправлення Господарського суду м.
Києва з ухвалою про порушення
провадження у справі.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 26.11.2014 розгляд справи було
відкладено на 10.12.2014.
В судове засідання призначене на 10.12.2014
з'явився представник позивача, надав
пояснення по суті справи.
В судове засідання, призначене на
10.12.2014, представник відповідача не
з'явився, причин не явки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи, був належним чином
повідомлений, що підтверджується
зворотнім повідомленням про вручення
32410646, згідно якого 01.12.2014 представник
відповідача отримав поштове
відправлення Господарського суду м.
Києва з ухвалою про відкладення
розгляду справи.
Ухвала суду, позовна заява надсилались
відповідачу на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах
справи). У відповідності з положеннями
п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного
суду України "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" від
18.09.1997 особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб
-учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3
роз'яснення Вищого арбітражного суду
України від 18.09.1997 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" (з
подальшими змінами) у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувся з урахуванням
положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.06.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Софіт-Люкс» (далі-
Позивач) та Комунальним підприємством
електромереж зовнішнього освітлення
міста Києва «Київміськсвітло» як
покупцем, (далі - Відповідач) укладено
Договір № 04/06-1 про закупівлю товарів за
державні кошти (далі - Договір). Згідно
предмету Договору Позивач
зобов'язується поставити Відповідачу
лампи розжарювання та газорозрядні
електричні; лампи дугові (код за ДК
016-2010-27.40.1) (Лот № 1 - лампи натрієві; Лот
№ 2 - лампи люмінесцентні, метало
галогенові та ртутні) (далі - товар), а
Відповідач сплачує за товар в
кількості та за цінами, які зазначені у
Специфікації (Додаток № 1), що додається
до Договору і є його невід'ємною
частиною (п. 1.2 Договору).

Претензією № 1 від 09.01.2014р. Позивач
повідомляв Відповідача про розмір
заборгованості за Договором.

У відповіді на претензію Позивача про
дебіторську заборгованість за
Договором, Відповідачем була
підтверджена та визнана
заборгованість з оплати придбаних
товарів на умовах Договору в розмірі 1
100 782.56 грн. Даний факт підтверджується
рішенням Господарського суду м. Києва
по справі № 910/3152/14 від 26.05.2014.

У відповідності до ст. 530 Цивільного
кодексу України: якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Позивач на підставі п. 2 ст. 625
Цивільного Кодексу України просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
101 272,00 грн. індексу інфляції
нарахованого на суму боргу за весь час
прострочення.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу
України та ст.625 Цивільного Кодексу
України, за прострочення виконання
грошового зобов'язання настає
відповідальність у вигляді сплати суми
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також сплати трьох
процентів річних від простроченої
суми.

За загальним правилом, закріпленим у ч.1
ст.625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання через відсутність у нього
необхідних коштів, оскільки згадане
правило обумовлено замінністю грошей
як їх юридичною властивістю. Тому у
випадках порушення грошового
зобов'язання суди не повинні приймати
доводи боржника з посиланням на
неможливість виконання грошового
зобов'язання через відсутність
необхідних коштів (стаття 607 ЦК України)
або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК
України чи стаття 218 ГК України)Як
встановлено п. 5.1 Пленуму Вищого
Господарського суду України від 17
грудня 2013 року № 14, кредитор вправі
вимагати, в тому числі в судовому
порядку, сплати боржником сум
інфляційних нарахувань та процентів
річних як разом зі сплатою суми
основного боргу, так і окремо від неї.

Оскільки вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача індексу
інфляції нарахованого на суму боргу та
3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст.
625 Цивільного кодексу України), а
відповідач є таким що прострочив
виконання грошового зобов'язання,
позовні вимоги позивача в частині
стягнення 3 % річних та індексу інфляції
нарахованого на суму боргу підлягають
задоволенню відповідно до наведеного в
позовній заяві розрахунку. При
здійсненні перевірки розрахунку 3%
річних та індексу інфляції,
нарахованих позивачем, судом
встановлено, що ним правильно
здійснено вказаний розрахунок.

За таких обставин, суд приходить до
висновку про необхідність задоволення
позовних вимог в частині стягнення
штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Таким чином, оскільки спір виник з вини
відповідача (на момент звернення
позивача до суду існувало прострочене
грошове зобов'язання, що порушувало
право позивача), то згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, п. 1-1 ст. 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства
електромереж зовнішнього освітлення м.
Києва «Київміськсвітло» (03680, м. Київ,
вулиця Машинобудівна, 40;
ідентифікаційний код 03360905) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «СОФІТ-ЛЮКС» (02094,
м.Київ, вулиця Віскозна, буд. 93А;
ідентифікаційний код 32591365) загальну
суму індексу інфляції за час
прострочення, яка складає 101 272,00 (сто
одна тисяча двісті сімдесят дві) грн та
2 025,45 грн (дві тисячі двадцять п'ять) грн.
45 коп. - суму судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 12.12.2014

Суддя
М.О. Лиськов