м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пері Україна"
до Публічного акціонерного
товариства "Будівельне управління № 813"
про стягнення 1 211 990, 78 грн.
Cуддя: Домнічева І.О.
Представники сторін:
від позивача: Пустовойтов Д.М. - за
від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Пері Україна"
звернулось до господарського суду
міста Києва з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Будівельне
управління № 813" про стягнення 1 241 906,82
Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням зобов'язань відповідача за
договором оренди елементів опалубки
№03/000301 від 03.03.14р.
Ухвалою від 17.10.2014 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 25.11.2014 р.
25.11.2014 р. від позивача через відділ
діловодства суду надійшли документи на
виконання ухвали суду.
Ухвалою від 25.11.14р. розгляд справи
відкладено на 16.12.14р.
15.12.14р. через відділ діловодства суду
позивачем подано заяву про зменшення
розміру позовних вимог, відповідно до
якої просить стягнути 1 061 298,24 грн.
заборгованості, 19 534,70 грн. 3% річних, 131
157,84 грн. пені. Відповідно до статті 22
Господарського процесуального кодексу
України дана заява підлягає розгляду
Представник відповідача в судове
засідання 16.12.14 р. не з'явився, про
причини неявки не повідомив, про дату,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином. Жодних
заяв, клопотань через відділ
діловодства суду від відповідача не
Враховуючи наявність у матеріалах
справи доказів належного повідомлення
відповідача про дату, час та місце
розгляду справи, суд дійшов висновку
про можливість розгляду справи за
наявними в ній матеріалами у
відповідності до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги у
В судовому засіданні 16.12.14 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2013 р. між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Пері
Україна" (далі - Позивач, орендодавець)
та Публічним акціонерним товариством
«Будівельне управління № 813» (далі -
відповідач, Орендар) був укладений
договір № 376913 оперативної оренди
обладнання (далі - договір).

У відповідності до п. 1.1. Договору
Позивач надає Відповідачу у тимчасове
оплатне користування (аркаду)
будівельну опалубку PERI (в тому числі
окремі елементи, спеціалізовану тару
для її транспортування), асортимент,
кількість і вартість якого вказуються
в актах прийому-передачі, що є
невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору, «договір
набирає чинності з моменту його
підписання та діє до 30 листопада 2013 р. (в
частині строку оренди обладнання та
нарахування орендної плати), а в
частині повернення обладнання, оплати
заборгованості з орендної плати та
інших платежів - до повного виконання
Орендарем своїх обов'язків за цим
Договором. Продовження строку дії
даного договору здійснюється шляхом
підписання відповідної додаткової
угоди до нього. У разі відсутності
додаткової угоди про продовження
строку дії договору, він припиняє свою
чинність у строк зазначений в цьому
договорі.

Шляхом укладення додаткової угоди № 1
від 30 листопада 2013 року до Договору,
Відповідач та Позивач продовжили строк
його дії до 31 січня 2014 року.

Шляхом укладення додаткової угоди № 2
від 31 січня 2014 року до Договору,
Відповідач та Позивач продовжили строк
його дії до 31 березня 2014 року.

Виходячи з умов Договору та додаткової
угоди № 2 до нього, можна стверджувати
про те, що 31 березня 2014 року договір №
376913 оперативної оренди обладнання від
18 вересня 2013 р., який був між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Пері Україна" та
Публічним акціонерним «Будівельне
управління № 813», припинив свою
чинність.

В підпункті 5.2.2. Договору встановлений
обов'язок Відповідача своєчасно
сплачувати орендну плату відповідно до
умов цього договору.

Згідно підпункту 4.2.1. Договору, ставка
орендної плати (без ПДВ) за один місяць
складає 4,27% вартості переданого в
оренду обладнання.

З пункті 4.1.3. Договору сторонами
передбачено: «Орендодавець до десятого
числа кожного наступного за
оплачуваним (за який нарахована
орендна плата), направляє Орендарю
поштою листом із описом вкладення) або
кур'єром оригінал акту наданих послуг в
двох примірниках».

Відповідно до п. 9.1. Договору, Виконання
зобов'язань Орендарем за даним
договором забезпечується гарантійним
платежем.

Пункт 9.4. Договору передбачає, що
гарантійним платежем забезпечуються:
відшкодування вартості неповернутого
(в т.ч. пошкодженого (при неможливості
відновлення), некомплектного або
знищеного) обладнання відповідно до пп.
5.2.10 і п. 7.3 даного договору;
відшкодування витрат Орендодавця за
доставку обладнання згідно із п. 2.3
даного договору (якщо доставка
здійснювались Орендодавцем);
відшкодування вартості ремонту
обладнання відповідно до пп. 5.2.11 і п. 7.4
даного договору; оплата штрафних
санкцій відповідно до розділу 7 даного
договору; оплата заборгованості з
орендної плати.

Відповідно до пункту 9.5. Договору, у
разі порушення Орендарем своїх
зобов'язань за даним договором, у
Орендодавця виникає право зарахування
частини суми гарантійного платежу в
розмірі вартості порушеного Орендарем
зобов'язання в рахунок виконання
зобов'язань (відповідно до п. 9.4 даного
договору) Орендаря, яке здійснюється
наступним чином:

Орендодавець в односторонньому
порядку (без згоди Орендаря) зараховує
частину суми гарантійного платежу в
розмірі вартості порушеного Орендарем
зобов'язання в рахунок погашення
невиконаного (простроченого)
зобов'язання за даним договором (п. 9.5.1.
Договору).

У разі наявності декількох невиконаних
зобов'язань Орендодавець самостійно і
на власний розсуд визначає черговість
зарахування суми гарантійного платежу
в погашення відповідної
заборгованості, визначеної в п. п. 9.4
даного договору (п.п.9.5.2. Договору).

В порядку виконання умов Договору,
06.12.2013 року позивач вніс гарантійний
платіж на рахунок TOB «Пері Україна» в
розмірі 29916, 04 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторонами були підписанні акти
приймання - здавання наданих послуг №
0968 від 30.09.13р., відповідно до якого
сторони погодили, що розмір орендної
плати за опалубки в вересні 2013 року
становить 13165, 20 грн. (з ПДВ 20%); № 1075 від
31.10.13 р., до якого сторони погодили, що
розмір орендної плати за використання
опалубки в жовтні 2013 становить 158002,98
грн. (з ПДВ 20%); № 1202 від 30.11.13 р.,
відповідно до якого сторони погодили,
розмір орендної плати за використання
опалубки в листопаді 2013 року становить
285717,00грн. (з ПДВ 20%); № 1350 від 31.12.13 р.,
відповідно до якого сторони погодили,
що розмір орендної плати за
використання опалубки в грудні 2013 року
становить 331988, 10 грн. (з ПДВ 20%); № 0029 від
31.01.14 р., згідно до якого сторони
погодили, що розмір орендної плати за
використання опалубки в січні 2014
становить 326079, 18 грн. (з ПДВ 20%); № 0133 від
28.02.14 р., відповідно до якого сторони
погодили, що розмір орендної плати за
використання опалубки в лютому 2014 року
становить 309518, 76 грн. із ПДВ 20%).

Акт № 0255 від 31.03.14 р. приймання -
здавання наданих послуг на загальну
суму 134 750,04 грн. відповідачем не
підписаний. Вказаний Акт надісланий
позивачем на адресу відповідача, що
підтверджується описом вкладення від
08.01.14р. та фіскальним чеком №6284 від
08.04.14р.

Відповідно до п. 4.1.4. Договору сторони
встановили: «Орендар зобов'язаний
підписати і повернути один підписаний
оригінал акту наданих послуг до
двадцятого числа місяця, наступного за
оплачуваним (на вказану в акті суму).

У разі неповернення (несвоєчасного
повернення) підписаного акту наданих
послуг і відсутності й мотивованої
відмови Орендаря від підписання цього
акту (із доданням відповідного
розрахунку на підставі підписаних
сторонами актів прийому - передачі
обладнання), такий акт і сума орендної
плати в грошовому вираженні вважаються
беззастережно визнаними Орендарем, а
послуга є такою, що прийнята повному
обсязі (на вказану в акті суму).

Матеріали справи не містять жодних
заперечень чи мотивованої відмови
відповідача щодо вказаного акту.
Доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, Акт № 0255 від 31.03.14 р.
приймання - здавання наданих послуг на
загальну суму 134 750,04 грн., є такими що
прийнятий відповідачем в повному
обсязі.

З урахуванням викладеного, належить
визнати, що відповідач необґрунтовано
відмовився від підписання спірних
актів, а відсутність підпису
представника відповідача на спірних
актах не є підставою несплати вартості
оренди.

Відповідно доданих матеріалів справи
позивач надав відповідачу послуги на
загальну суму 1 559 221,26 грн.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем було частково оплачено
вартість наданих послуг на суму 468 006,98
грн.

Згідно п. 9.5. Договору, Позивачем
частину гарантійного платежу в розмірі
29916, 04 грн. зараховано в рахунок оплати
Відповідачем орендної плати, про що
Публічному акціонерному товариству
"Будівельне управління №813" було
направлено повідомлення про
використання гарантійного платежу від
24 жовтня 2014 року.

Отже, на час прийняття рішення з
урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог заборгованість
відповідача становить 1 061 298,24 (1 559 221,26 -
468 006,98- 29 916,04 = 1 061 298,24) грн.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк (ч. 1 ст. 759
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 762 ЦК України, за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
та у встановлений строк. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Доказів оплати відповідачем суми 1
061298,24 грн. суду не надано, твердження
позивача відповідачем не спростовано.

Позивач направив Відповідачу лист з
вимогою сплатити заборгованість по
орендній платі, проте, зазначена вимога
залишена ним без відповіді та
задоволення.

Відповідно до 7.1. Договору, передбачено,
що у разі несвоєчасної сплати орендної
плати Орендар сплачує пеню від суми
простроченого платежу в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період за який сплачується
пеня.

Пунктом 7.9. договору, передбачено, що
нарахування штрафних санкцій
здійснюється протягом всього строку
загальної позовної давності.

За розрахунком позивача, відповідачу
за порушення зобов'язань по сплаті
орендних платежів на підставі Договору
нараховано пеню у розмірі 131 157,84 грн. за
період з 28.01.2014 р. по 08.10.14р.

В інформаційному листі Вищого
господарського суду України від 13.07.2012
р. № 01-06/908/2012 передбачено, що право
учасників господарських правовідносин
встановлювати інші, ніж передбачено
Цивільним кодексом України, види
забезпечення виконання зобов'язань
визначено частиною другою статті 546
Цивільного кодексу України, що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 Цивільного
кодексу України, коли сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. Отже, суб'єкти
господарських відносин при укладенні
договору наділені правом забезпечення
виконання господарських зобов'язань
шляхом встановлення окремого виду
відповідальності - договірної санкції
за невиконання чи неналежне виконання
договірних зобов'язань (постанова від
22.11.2010 N 14/80-09-2056).

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231
Господарського кодексу України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочу
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань").

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За розрахунком позивача, не
спростованим у встановленому законом
порядку відповідачем, останній за
порушення зобов'язань за Договором має
сплатити 131 157,84 грн. пені та 19 534,70 3%
річних.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином відповідачем, а відтак
такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 43, 33,
43, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Будівельне управління
№813» (02660, м. Київ, вул. Магнітогорська,
буд. 1, оф. 302; ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пері Україна» (07400,
Київська обл., м. Бровари, вул. Об'їздна
дорога, буд.60; ) 1 061 298
(один мільйон шістдесят одна тисяча
двісті дев'яносто вісім) грн. 24 коп.
заборгованості, 19 534 (дев'ятнадцять
тисяч п'ятсот тридцять чотири) грн. 70
коп. 3% річних, 131 157 (сто тридцять одну
тисячу сто п'ятдесят сім) грн. 84 коп.
пені та 24 239 (двадцять чотири тисячі
двісті тридцять дев'ять ) грн. 82 коп.
судового збору.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 18.12.14р.

Суддя
І.О. Домнічева