ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"23" грудня 2014 р.
Справа № 922/1074/14

Вх. номер 1074/14

Суддя господарського суду Бринцев О.В.

при секретарі судового засідання Гула
Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву № 12/12 від 12.12.2014 р. ТОВ
"Завод залізобетонних конструкцій" про
розстрочку виконання рішення суду по
справі за позовом: Публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії АТ "Укрексімбанк" в м.
Харкові, м. Харків;

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод Залізобетоних
конструкцій", м. Харків; про стягнення
632.246,49 грн.

за участю представників:

стягувача - Кайдашова В.С., довіреність
№010-01/3283 від 26.04.2013р.;

боржника - Мазур П.С., довіреність №01/07
від 01.07.2014р.

ВСТАНОВИВ:

15.12.2014р. боржник звернувся до суду із
заявою про розстрочку виконання
рішення суду (вх. № 44987 від 15.12.2014 р.).

Ухвалою суду від 16.12.2014р. вказана заява
прийнята до розгляду, судове засідання
призначено на 23.12.2014р.

Представник боржника у судовому
засіданні заяву про розстрочку
виконання рішення суду та просить суд
розстрочити виконання рішення суду від
15.05.2014р. у справі №922/1074/14, з підстав
вказаних у заяві, також зазначає, що
фінансовий стан ТОВ "Завод
залізобетонних конструкцій" робить
неможливим виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 15.05.2014 р. по справі № 922/1074/14
шляхом здійснення єдиного платежу і
просить розстрочити його виконання
частинами відповідно до
запропонованого у заяві графіку.

Представник стягувача в судовому
засіданні проти задоволення вказаної
заяви заперечує, вказуючи на те, що
обставини, на які боржник посилається в
обгрунтування своєї заяви, не є
винятковими, мотивуючи свої
заперечення роз"ясненнями наданими у
п.10 постанови Пленуму ВСУ № 14 від
26.12.2003р., та зазначає про те, що надання
розстрочки відповідачу не є
сприятливою для державного банку.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується заява боржника,
дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
стягувача та боржника, всебічно та
повно дослідивши надані документи, суд
встановив наступне.

В березні 2014 року Публічне акціонерне
товариство "Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії акціонерного товариства
"Укрексімбанк" в м. Харкові звернулось
до господарського суду Харківської
області з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Завод
залізобетонних конструкцій", в якій
просило стягнути з відповідача на
користь позивача заборгованість по
сплаті відсотків та комісій за
користування кредитом в сумі 632246,49 грн.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 15 травня 2014
року у справі №922/1074/14 позов задоволено
повністю. Стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю "Завод
залізобетонних конструкцій" на користь
публічного акціонерного товариства
"Державний експортно-імпортний банк
України" в особі АТ "Укрексімбанк" в м.
Харкові 632246,49 грн. та 12644,93 грн. витрат по
оплаті судового збору.

В обґрунтування заяви про розстрочку
виконання рішення боржник посилається
на тяжкий фінансовий стан, який
утворився внаслідок визнання його
банкрутом постановою господарського
суду Харківської області від 17.01.2012
року по справі №5023/3687/11 та відкриття
ліквідаційної процедури. Крім того,
зазначає, що 03.05.2012 року за договором
купівлі-продажу, який був укладений
відповідно до протоколу № 1 аукціону
товарної біржі "Всеукраїнський
торговий центр", всі основні засоби
виробництва боржника були продані, що
потягло за собою скорочення виробничої
діяльності підприємства-боржника та
зменшення прибутку, який би дозволив
своєчасно виконати зобов'язання за
рішенням суду.

Також чинником, який ускладнює
виконання рішення суду є також той
факт, що боржник після продажу в
ліквідаційній процедурі основних
засобів змушений був скоротити
виробничу діяльність та вести її на
орендованих основних засобах, що
значно зменшує прибуток, який би
дозволив своєчасно виконати власні
зобов'язання перед всіма кредиторами.

В ліквідаційній процедурі основні
засоби боржника були продані
ліквідатором. У зв'язку з відсутністю у
боржника основних засобів у останнього
немає можливості для виконання
судового рішення шляхом здійснення
єдиного платежу, а тому останній
просить суд розстрочити його виконання
частинами, відповідно до
запропонованого у заяві графіку.

За техніко-економічним висновком ТОВ
"Завод залізобетонних конструкцій" (т.
ІІІ а.с. 157-160) відсотки за кредитом в
сумі 632.246,49 грн. можуть бути сплачені на
протязі п"яти років за рахунок
прибутку, що буде отриманий
підприємством від здійснення
операційної діяльності.

Згідно з ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ,
розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Разом з тим, у п. 7.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17 жовтня 2012 року N 9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
встановлено, що підставою для
відстрочки, розстрочки, зміни способу
та порядку виконання рішення можуть
бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом. При цьому слід мати на
увазі, що згоди сторін на вжиття
заходів, передбачених статтею 121 ГПК
України, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення.

В контексті наведеного вбачається, що,
у разі ненадання боржнику розстрочки
для виконання судового рішення,
виконання судового рішення у справі №
922/1074/14 від 15.05.2014р. стане неможливим.

Суд не приймає твердження стягувача
про те, що обставини на які посилається
боржник не є винятковими, у тому числі у
розумінні роз"яснень викладених у п. 10
постанови Пленуму ВСУ № 14 від 26.12.2003р.,
ураховуючи наступне.

У п.2.3 мотивувальної частини рішення
від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 Справа
№1-7/2013 Конституційного Суду України у
справі за конституційним зверненням
акціонерної компанії
„Харківобленерго" щодо офіційного
тлумачення положень пункту 2 частини
другої статті 17, пункту 8 частини першої
статті 26, частини першої статті 50
Закону України „Про виконавче
провадження", наведено висновок про те,
що підставою для застосування статті 36
Закону України "Про виконавче
провадження" є наявність об'єктивних
обставин, що ускладнюють або роблять
неможливим застосування загального
порядку примусового виконання рішень.
За судовою практикою до обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення та які є підставою для
розстрочки його виконання, належать
хвороба боржника або членів його сім'ї,
скрутне матеріальне становище
боржника, наявність загрози
банкрутства юридичної особи-боржника,
стихійне лихо, інші надзвичайні події
тощо.

Як вбачається з поданої заявником
(боржником) заяви про розстрочку
виконання рішення, необхідність
надання розстрочки останній
обгрунтовує з посиланням на важке
фінансове становище, що зумовлене
об'єктивними обставинами (спрямування
коштів на налагодження роботи
підприємства, його технічне
переоснащення, відсутність обігових
коштів та ліквідного майна, за рахунок
яких можливо погасити наявну
заборгованість, ліквідаційну
процедуру підприємства), в силу яких
підприємство боржника позбавлено було
можливості негайного виконання
судового рішення по даній справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України відсутність у боржника
необхідних коштів, а також порушення
зобов'язань контрагентами
правопорушника не вважаються
обставинами, які є підставою для
звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності.

Разом з тим, суд ураховує, що надання
розстрочки виконання судового рішення
не звільняє боржника від виконання
своїх зобов"язань перед стягувачем.

Розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки також
повинні визначатись господарським
судом. При цьому слід мати на увазі, що
розстрочка можлива при виконанні
рішення, яке стосується предметів, що
діляться (гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).

З огляду на викладене та враховуючи те,
що обставини, які склалися у
відповідача, є винятковими у розумінні
ч.1 ст.121 ГПК України, з урахуванням
матеріальних інтересів обох сторін, їх
фінансового стану, наявності
інфляційних процесів у економіці
держави та доведеності відповідачем
зазначених у заяві обставин, суд
вважає, що заява боржника про
розстрочку виконання рішення суду
підлягає задоволенню, із встановленням
графіку погашення заборгованості.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 22, 33, 43, 86, 121 господарського
процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву ТОВ "Завод
залізобетонних конструкцій" про
розстрочку виконання рішення суду.

2. Надати Товариству з обмеженою
відповідальністю "Завод
залізобетонних конструкцій"
розстрочку виконання рішення
господарського суду Харківської
області від 15.05.2014р. у справі №922/1074/14
щодо сплати заборгованості в сумі
632.246,49 грн. та 12.644,93 грн. витрат по оплаті
судового збору шляхом погашення цих
сум за наступним графіком:

- 10.563,49 грн. в строк до 31.12.2014р.;

- решту суми в термін з січня 2015р. по
листопад 2019р. рівними щомісячними
платежами по 10.537,00 грн. на місяць.

Суддя
Бринцев О.В.

/Справа № 022/1074/14/