КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2014 р. Справа№ 911/4334/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Чорної Л.В.

при секретарі: Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Устінов О.М.,
представник за довіреністю №691 від
10.11.2014р.;

Горбач М.В., , представник за
довіреністю №339 від 02.12.2013р.;

Розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерідон Тех»

на ухвалу Господарського суду
Київської області від 11.11.2014р.

у справі №911/4334/14 (суддя: О.В. Конюх)

за позовом Приватного підприємства
«Агро-Віта.Юг»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерідон Тех»

про визнання зобов'язань гарантійними
та стягнення 84 841,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Приватне підприємство
«Агро-Віта.Юг» (надалі - позивач)
звернулося до Господарського суду
Київської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерідон Тех» (надалі -
відповідач) про визнання зобов'язань
гарантійними та стягнення 84 841,29 грн.

Позовні вимоги Позивач обґрунтовував
посиланням на умови
укладеного 26.07.2013р. між сторонами
договору №260713/ПМ купівлі-продажу
Трактору колісного CLAAS AXION, відповідно
до умов якого відповідач( продавець)
гарантував позивачу (покупцю), що
поставлений за даним договором трактор
не має дефектів матеріалу і
технологічних дефектів на термін 12
місяців від моменту продажу. Трактор 2011
року випуску був переданий продавцем
покупцю за Актом приймання передачі
від 12.03.2014р., проте у квітні 2014р.,
виявлено підвищену витрату мастила в
двигуні. При розбиранні двигуна 15.04.2014р.
було виявлено підвищене зношення
циліндро-поршневої групи та елементів
клапанної голівки внаслідок
послаблення хомута та зміщення
впускного патрубка турбокомпресора, що
призвело до потрапляння пилу у двигун.

Позивач самостійно закупив необхідні
деталі на суму 67085,64 грн., додатково
сплатив відповідачу за деталі 3475,65 грн.
та за ремонт 14280,00 грн., однак
компенсувати позивачу витрати в
обсязі 84 841,29 грн., відповідач, як
особа, яка мала здійснювати гарантійне
та сервісне обслуговування трактора,
відмовився.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 10.10.2014р. прийнято позовну
заяву Приватного підприємства
«Агро-Віта.Юг» та порушено провадження
у справі №911/4334/14.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ерідон Тех» позовні
вимоги не визнало, вказуючи, що не
повинен відшкодувати позивачу витрати
по ремонту техніки в порядку ст. 269 ГК
України та 679 ЦК України, оскільки
даний недолік виник після передання
трактора покупцеві і внаслідок
порушення ним правил користування. За
твердженням відповідача, саме
позивач, як користувач трактора, був
зобов'язаний здійснювати щоденний
зовнішній огляд трактора перед його
експлуатацією, затягувати хомути, що
усупереч Інструкції по експлуатації
позивач не виконував, в результаті
чого відбулося зміщення впускного
патрубка турбокомпресора і
потрапляння бруду в двигун. На думку
відповідача, даний випадок не є
гарантійним, а тому не повинен
відповідати перед позивачем і
відшкодовувати йому витрати,
пов'язані з ремонтом трактора.

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 11.11.2014р. у справі була
призначена судова експертиза,
провадження у справі №911/4334/14 зупинено
до проведення експертизи та отримання
висновку експерта.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ерідон Тех»
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду через місцевий
господарський суд з апеляційною
скаргою, в якій просило скасувати
повністю ухвалу суду першої інстанції
від 11.11.2014р.

В обґрунтування апеляційної скарги
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ерідон Тех»
посилалося на те, що всупереч
поясненням представників відповідача
про недоцільність та неможливість
проведення експертизи двигуна
трактора після здійснення його
капітального ремонту суд першої
інстанції безпідставно призначив
судову експертизу.

У доводах на скасування ухвали
суду першої інстанції, апелянт
вказував, що судом першої інстанції
проведення судової експертизи було
доручено Миколаївському відділенню
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз, що
унеможливлює надання відповідачем
пояснень та необхідних доказів
судовому експерту; безпідставно
зобов'язано ТОВ «Ерідон Тех» укласти
договір з експертною установою та
покладено на Товариство витрати,
пов'язані з проведенням судової
експертизи.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерідон Тех» на
ухвалу Господарського суду Київської
області від 11.11.2014р. у справі №911/4334/14
передано на розгляд колегії суддів
Київського апеляційного
господарського суду у складі: Кропивна
Л.В. (головуючий суддя), судді: Смірнова
Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.11.2014р. у
справі №911/4334/14 (головуючий суддя -
Кропивна Л.В. (доповідач), судді:
Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.) апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерідон Тех»
прийнято до провадження, а її судовий
розгляд призначено на 10.12.2014р.

09.12.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від позивача
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому останній просив суд відмовити у
задоволенні апеляційної скарги, а
оскаржуваний судовий акт залишити без
змін. Обгрунтовуючи свою правову
позицію, позивач зазначав, що суд
першої інстанції, визначаючись з
експертною установою, правомірно
врахував положення п. 1.5. Інструкції про
призначення та проведення судових
експертиз та експертних досліджень,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 08.10.1998р. №53/5 . За
приписами вказаної Інструкції
експертизи проводяться, як правило, за
зонами регіонального обслуговування.
Оскільки транспортний засіб
знаходиться у Миколаївській області і
в зоні регіонального обслуговування
експертної установи, обрання судом
Миколаївського відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз є правомірним. Разом з тим,
позивач зазначав, що оскільки
відповідно до ч. 6 ст. 269 ГК України та ч. 2
ст. 679 ЦК України тягар доказування
порушення позивачем правил
експлуатації товару законодавством
покладено на продавця (відповідача),
тому останній повинен доводити ці
обставини, що можливо встановити лише
після проведення експертизи трактору,
призначеної судом, отже і витрати по
проведенню експертизи повинні бути
оплачені відповідачем.

10.12.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від відповідача
надійшли пояснення до апеляційної
скарги, в якій останній акцентував
увагу суду апеляційної інстанції на те,
що місцевий господарський суд виносячи
оскаржувану ухвалу самостійно за
відсутності клопотань сторін прийняв
рішення про призначення судової
експертизи та безпідставно поклав
обов'язок оплатити експертизу на
відповідача, тоді як у відповідача
відсутні грошові кошти на здійсненні
вказаних оплат. Крім того, за
твердженнями апелянта, місцевий
господарський суд в порушення свободи
укладення договору протиправно
зобов'язав ТОВ «Ерідон Тех» укласти
договір з експертною установою.

10.12.2014р. Приватне підприємство
«Агро-Віта.Юг» процесуальним правом на
участь у судовому засіданні не
скористалось. Про причини неявки суд не
повідомило. Будь - яких заяв, клопотань
щодо неможливості бути присутнім в
даному судовому засіданні від позивача
до суду не надійшло.

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

Як вбачається з відмітки про відправку,
яка міститься на звороті останньої
сторінки оригіналу ухвали Київського
апеляційного господарського суду від
25.11.2014р., якою розгляд справи було
призначено на 10.12.2014р., копії вказаного
процесуального документу було
відправлено сторонам у справі - 01.12.2014р.

При цьому, відповідно до пункту 2.6.15.
Інструкції з діловодства в
господарських судах України на звороті
у лівому нижньому куті оригіналу
процесуального документа, який
виготовляється судом та залишається у
справі, проставляється відповідний
штамп суду з відміткою про
відправлення документа, що містить
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив, та може
містити відмітку про отримання копії
процесуального документа
уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Таким чином, позивач про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9.2.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до частини 2 статті 102
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна скарга на ухвалу
місцевого господарського суду
розглядається протягом п'ятнадцяти
днів з дня постановлення ухвали про
прийняття апеляційної скарги до
провадження.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст.69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Основною умовою відкладення розгляду
справи є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що матеріали справи
містять докази повідомлення сторін про
дату, час та місце судового засідання,
разом з тим, явка судом апеляційної
інстанції обов'язковою не визнавалася,
Київський апеляційний господарський
суд дійшов до висновку про можливість
розгляду апеляційної скарги по суті
викладених у ній доводах у судовому
засіданні 10.12.2014р. за відсутності
представника позивача.

10.12.2014р. у судовому засіданні
представники відповідача підтримали
доводи апеляційного оскарження,
просиили суд скасувати повністю ухвалу
Господарського суду Київської області
від 11.11.2014р. у справі №911/4334/14.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні
скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються у
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Господарський процесуальний кодекс
України передбачає два види зупинення
провадження у справі: обов'язковий,
зазначений в законі, за наявності якого
господарський суд зобов'язаний
зупинити провадження у справі (ч.1 ст.79
ГПК України), і факультативний,
необов'язковий для господарського
суду, але який застосовується на його
розсуд, зокрема, у випадках призначення
господарським судом судової
експертизи (п.1 ч.2 ст.79 ГПК України).

Отже, зупинення провадження у справі за
своєю правовою природою є тимчасовим і
повним припиненням всіх процесуальних
дій у справі, що викликане настанням
зазначених у законі причин, що
перешкоджають подальшому руху процесу,
і щодо яких невідомо коли вони можуть
бути усунені.

Ухвалу про призначення судової
експертизи може бути оскаржено лише в
частині зупинення провадження у справі
і лише з підстав її невідповідності
вимогам ст. 79 ГПК України.

Водночас, виходячи зі змісту частини
другої статті 79 ГПК України, необхідною
передумовою для застосування такого
необов'язкового виду зупинення
провадження у справі мають бути
обставини, що перешкоджають її
розгляду по суті заявлених позовних
вимог, а призначення судової
експертизи у відповідності до ст.41 ГПК
України можливе у випадку, коли при
вирішенні господарського спору
виникають питання, які потребують
спеціальних знань.

У відповідності до п. 5 Постанови
Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. № 4 (із
наступними змінами ) «Про деякі
питання практики призначення судової
експертизи», питання про призанення
судової експертизи повинно
вирішувати лише після ґрунтовного
вивчення обставин справи і доводів
сторін щодо необхідності такого
призначення. У вирішенні
відповідного питання (до призначення
експертизи) слід, зокрема, визначити
об'єкти, що підлягають експертному
дослідженню; за необхідності
визначити вид (підвид) судової
експертизи, до компетенції якої
відноситься роз'яснення відповідних
питань. Якщо визначення такого виду
(підвиду) саме по собі потребує
спеціальних знань, його слід віднести
на розсуд експертної установи
(експерта); визначити обсяг необхідних
та достатніх для експертного
дослідження матеріалів; здійснити
перевірку (огляд) матеріалів, які
підлягають направленню на експертизу,
з точки зору їх повноти та придатності
для проведення експертизи, в тому числі
з урахуванням належного відображення
ознак об'єктів і зразків, а за
невідповідності матеріалів цим
критеріям - вжити заходів до усунення
недоліків матеріалів шляхом
витребування додаткових документів і
матеріалів у сторін та інших осіб; у
разі потреби забезпечити відібрання
зразків, у тому числі за необхідності -
з участю спеціаліста; у необхідних
випадках розглянути можливість
виклику судового експерта для
уточнення питань, які ним мають бути
роз'яснені, а також для перевірки
матеріалів з точки зору їх повноти,
достатності та придатності для
проведення експертизи; з'ясувати усі
інші обставини, пов'язані з проведенням
судової експертизи.

Оскаржувана в апеляційному порядку
ухвала місцевого господарського суду
наведеному не відповідає, адже на
вирішення експерта в якості об'єкта
дослідження надано не механізми,
які були замінені у ході ремонтних
робіт, а письмовий документ, що
фіксує підвищене зношення
циліндро-поршневої групи та елементів
клапанної голівки внаслідок
послаблення хомута та зміщення
впускного патрубка турбокомпресора, що
призвело до потрапляння пилу у двигун
при розбиранні двигуна у квітні 2014
р.

Між тим, судом першо інстанції
сформульовані питання, зокрема, щодо
з'ясування експертним шляхом причин
виявлених 15 квітня 2014р. недоліків -
послаблення хомута впускного патрубка
турбокомпресора (дюритовий шланг
повітряного фільтру), з наступним
зміщенням патрубка, що призвело до
ремонту двигуна:

а) неякісне сервісне обслуговування
трактора колісного Claas Axion850 серії
А0944ЕАА3001281, двигун номер CD 0, 2011
року випуску, товариством з обмеженою
відповідальністю «Ерідон-Тех» ?

б) порушення правил експлуатації
трактора колісного Claas Axion850 серії
А0944ЕАА3001281, двигун номер CD 0, 2011
року випуску, працівниками приватного
підприємства «Агро-Віта. Юг» з
врахуванням керівництва по
експлуатації, догляду, сервісному
обслуговуванню, схеми змащювання та
спеціальні інструкції?

в) дефект виробника?;

г) інша причина (і яка саме)?

Поряд з цим, судом першої інстанції
передано на вирішення експерта
питання правового характеру, яким
судова колегія вважає питання, чи
належить випадок поломки трактора
колісного Claas Axion850 серії А0944ЕАА3001281,
двигун номер CD 0, 2011 року випуску,
виявлений 15.04.2014р., до гарантійних в
розумінні розділу 4 договору
купівлі-продажу від 26.07.2013р. № 260713/ПМ.

Отже, поставлені судом першої
інстанції питання не лише
спрямовують експерта на збір та
оцінку доказів, що до його компетенції
діючим законодавством не віднесено,
але питання правового характеру, які
судова експертиза не вирішує.

Місцевий господарський суд не
врахував, що судова експертиза
призначається лише у разі дійсної
потреби у спеціальних знаннях для
встановлення фактичних даних, що
входять до предмета доказування, тобто
у разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
доказування.

Натомість, місцевий господарський суд
при винесенні оскаржуваної ухвали про
призначення судової експертизи та
зупинення провадження у справі не
обґрунтував доцільність проведення
експертизи, не зазначив, у чому
полягала потреба у спеціальних знаннях
та неможливість вирішення справи по
суті позовних вимог, тим більше, що
позивач просив про визнання
зобов'язань гарантійними та стягнення
84841,29 грн .

Отже обставини, зазначені судом першої
інстанції у якості підстави для
зупинення провадження у справі, не є
перешкодою для розгляду справи по суті
шляхом надання правової оцінки
правовідносинам сторін, дослідження та
аналізу документів, що підтверджують
заявлені позовні вимоги.

Крім того, слід зазначити, що витрати,
пов'язані з проведенням судової
експертизи, під час судового розгляду
має нести заінтересована сторона, а у
разі призначення господарським судом
судової експертизи з власної
ініціативи - сторона, визначена в
ухвалі господарського суду про
призначення судової експертизи (абзац 3
пункту 23 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. № 4 «Про деякі питання практики
призначення судової експертизи»).

За загальним правилом обов'язок
доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини. Обов'язок доказування
та подання доказів розподіляється між
сторонами, виходячи з того, хто
посилається на юридичні факти, які
обґрунтовують його вимоги та
заперечення. Це стосується позивача,
який повинен доказати факти, на
підставі яких пред'явлено позов, а
також відповідача, який має можливість
доказувати факти, на підставі яких він
будує заперечення проти позову.

Отже, суд приймаючи рішення щодо
покладення витрат по проведенню
судової експертизи саме на відповідача
повинен був обґрунтувати такі дії та
врахувати, що в силу прямої вказівки ч.1
ст. 33 Господарського процесуального
кодексу України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

З огляду на викладене, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду зазначає про те, що
на особу, яка заявляє певні вимоги,
процесуальним законом покладено
обов'язок по доведенню належними та
допустимими доказами своїх вимог.

Отже,оскільки, саме ПП«Агро-Віта.Юг»
(позивач) заявило, що поломка трактора
виникла з вини відповідача, то цілком
аргументовано було б покласти такі
витрати на позивача, як
заінтересованої сторони по справі.

При цьому, признаючи експертизу та
покладаючи витрати на відповідача слід
було з'ясувати - чи мав останній змогу
на підставі свого майнового стану
сплатити грошові кошти за експертизу,
тим більше, що відповідач не являється
заінтересованою стороною.

Між тим, господарський суд
необгрунтував необхідність проведення
експертизи за рахунок відповідача у
справі, що фактично призведе до
затягування вирішення спору у даній
справі, усупереч обов'язку
здійснення правосуддя у розумні
строки .

Не можна погодитися із судом першої
інстанції, який зобов'язував
відповідача укласти договір з
експертною установою, що не
узгоджується з принципом свободи
договору .

Відповідно до приписів ч. 7 ст. 106
Господарського процесуального кодексу
України у разі скасування апеляційною
інстанцією ухвали про зупинення
провадження у справі передається на
розгляд місцевого господарського суду.

З урахуванням викладеного колегія
суддів вважає, що призначаючи судовоу
експертзу та зупинючи провадження у
справі, суд першої інстанції
допустив неправильне застосування
норм процесуального права та не
врахував обов'язкових до виконання
правових позицій Пленуму ВГСУ при
призначенні по справах судової
експертизи. Тому ухвала
господарського суду Київської області
від 11.11.2014р. у даній справі підлягає
скасуванню, як незаконна, а справа -
переданню для розгляду місцевому
господарського суду в силу ч.7 ст.106 ГПК
України.

Пунктом 4.8. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» №7 від 21.02.2013р.
визначено, що, якщо судом апеляційної
інстанції скасовано ухвалу місцевого
господарського суду з числа зазначених
у частині сьомій статті 106 ГПК або судом
касаційної інстанції скасовано ухвалу
з числа зазначених у частині четвертій
статті 111-13 ГПК з передачею справи на
розгляд суду першої інстанції, то
розподіл сум судового збору,
пов'язаного з розглядом відповідних
апеляційної та/або касаційної скарг,
здійснюється судом першої інстанції за
результатами розгляду ним справи
згідно із загальними правилами статті
49 ГПК.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 63, 99, 101, 103-105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Задовольнити апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ерідон Тех» на
ухвалу Господарського суду Київської
області від 11.11.2014р. у справі №911/4334/14.

2.Скасувати ухвалу Господарського суду
Київської області від 11.11.2014р. у справі
№911/4334/14.

3.Справу №911/4334/14 передати на розгляд до
місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
Л.Г. Смірнова

Л.В. Чорна