КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р. Справа№ 910/16217/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Коротун О.М.

за участю представників сторін

від позивача: Бузинській А.В. -
представник за дов. б/н від 22.12.2013р.;

від відповідача: Подкуйко О.Ю. -
представник за дов. №8 від 02.01.2014р.,

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Інго
Україна"

на рішення Господарського суду м.
Києва від 02.10.2014 р.

у справі № 910/16217/14 (головуючий суддя:
Марченко О.В.)

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Просто-Страхування"

до Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Інго
Україна"

про стягнення 2 226,46 грн. страхового
відшкодування в порядку регресу.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство
"Просто-Страхування" (далі - позивач)
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "Інго Україна" (далі -
відповідач) про стягнення з з
відповідача на користь позивача 2 226,46
грн. страхового відшкодування в
порядку регресу.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 02.10.2014 р. позовні вимоги
задоволено частково. Стягнуто з
Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Інго
Україна" з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання даного рішення суду, на
користь Приватного акціонерного
товариства "Просто-Страхування" 2026,34
грн. страхового відшкодування і 1 662,78
грн. судового збору. У задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
Приватне акціонерне товариство
"Акціонерна страхова компанія "Інго
Україна" звернулося з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 02.10.2014р., у справі
№910/16217/14 та прийняти нове рішення, яким
відмовити в позові повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
Господарський суд міста Києва неповно
з'ясував обставини справи, визнав
обставини встановленими, які є
недоведеними і мають значення для
справи, неправильно застосував норми
процесуального та матеріального права.

Крім того, апелянт зазначає, що до
спірних правовідносин застосовується
позовна давність в один рік.

Ухвалою Київського апеляційного
Господарського суду від 03.11.2014 р.
апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "Інго Україна" було
прийнято до провадження.

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
Київський апеляційний господарський
суд вважає, що рішення Господарського
суду міста Києва від 02.10.2014р. підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Інго
Україна" - без задоволення, з наступних
підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 07.12.2010 р. між ПАТ
"Просто-Страхування" (страховик) та
Ракшею Володимиром Миколайовичем (далі
- Ракша В.М.; страхувальник,
вигодонабувач) було укладено договір
добровільного страхування
транспортних засобів № 205319 серії АТК
(далі - договір), предметом якого
відповідно до умов договору є: майнові
інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
володінням та/або користуванням та/або
розпорядженням застрахованим
транспортним засобом автомобілем "Siat
CORDOBA"; строк дії Договору з 10.12.2010р. до
09.12.2011р.

22.09.2011р. о 09 год. 05 хв. у м. Києві на вулиці
Саперно-Слобідській сталася ДТП за
участю застрахованого автомобіля "Siat
CORDOBA" під керуванням Ракши В.М. та
автомобіля "Ford" під керуванням Демчука
Євгена Володимировича (далі - Демчук
Є.В.), в результаті чого обидва
автомобілі отримали механічні
пошкодження.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм Демчуком Є.В. вимог пункту 13.1
Правил дорожнього руху України.

Постановою Голосіївського районного
суду міста Києва від 17.10.2011р. за № 3-8708/11
Демчука Є.В було визнано винним у
скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
Кодексу України про адміністративні
правопорушення; застосовано
адміністративне стягнення у вигляді
позбавлення права керування
транспортним засобом строком на шість
місяців.

Постановою Апеляційного суду міста
Києва від 25.11.2011р. постанову від 17.10.2011р.
змінено в частині застосування
стягнення, в решті постанова суду була
залишена без змін.

Відповідно до рахунку від 22.09.2011р. №
С300181462/СС00124427 вартість
відновлювального ремонту автомобіля
"Siat CORDOBA" становить 2 226,46 грн.

22.09.2011р. фізичною особою-підприємцем
Дроновим Дмитром Сергійовичем було
складено звіт № 12167/5192 про оцінку
автомобіля "Siat CORDOBA", відповідно до
якого вартість матеріального збитку,
завданого власнику колісного
транспортного засобу "Siat CORDOBA",
становить 2026,34 грн.

28.09.2011р. позивачем від Ракши В.М.
отримано заяву про настання страхового
випадку та виплату страхового
відшкодування.

03.10.2011р. ПАТ "Просто-Страхування"
складено страховий акт і розрахунок
страхового відшкодування № 5192,
відповідно до яких сума страхового
відшкодування складає 2226,46 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, на підставі зазначеного
страхового акта позивач, виконуючи
свої зобов'язання за договором, сплатив
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Автосоюз" страхове
відшкодування у сумі 2226,46 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
від 05.10.2011р. № 16263 (наявні в матеріалах
справи).

Відповідно до приписів ст. 27 Закону
України "Про страхування" та ст. 993
Цивільного кодексу України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме: шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

З огляду на викладене, як правильно
встановлено судом першої інстанції до
позивача перейшло право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Згідно ст. 21 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" на території України
забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
чинного на території України.

Як вбачається з матеріалів справи,
цивільно-правова відповідальність
власника "Ford" як страхувальника на
момент ДТП була застрахована ПАТ "АСК
"Інго Україна" за полісом № АА/5110354, за
якими ліміт по майну становив 50 000 грн.,
а франшиза - 0 грн.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

21.05.2014 ПАТ "АСК "Інго Україна" надіслало
ПАТ "Просто-Страхування" лист за № 2178, в
якому відмовило у виплаті страхового
відшкодування в порядку регресу,
оскільки ДТП сталося 22.09.2011р., а заява
позивача надійшла 19.05.2014р.

Відповідно до під. 37.1.4 п. 37.1 ст. 37 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" підставою для відмови у
здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати) є неподання
заяви про страхове відшкодування
впродовж одного року, якщо шкода
заподіяна майну потерпілого, і трьох
років, якщо шкода заподіяна здоров'ю
або життю потерпілого, з моменту
скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

При цьому, Київський апеляційний
господарський суд не приймає як
належне твердження скаржника, що до
спірних правовідносин застосовується
позовна давність в один рік.

Строк встановлений Законом України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" для подання потерпілим чи
іншою особою, яка має право на
отримання відшкодування, заяви про
страхове відшкодування не є тотожним
із строком позовної давності
(аналогічна позиція викладена в
постанові Вищого господарського суду
України від 23.04.2014 № 910/19632/13).

Відповідно до статті 29 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Відповідно до звіту від 22.09.2011 № 12167/5192
про оцінку автомобіля "Siat CORDOBA" з
визначення вартості матеріального
збитку, завданого власнику колісного
транспортного засобу, вказаний збиток
становить 2 026,34 грн.

З огляду на викладене, Київський
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що відшкодуванню підлягає
саме оцінена шкода, сума якої є меншою,
ніж фактичні витрати, а тому позов слід
задовольнити частково в сумі - 2026,34 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
місцевим господарським судом повно і
всебічно з'ясовані всі обставини
справи та надано їм належну правову
оцінку.

Доводи апелянта щодо неправильного
застосування норм процесуального та
матеріального права не знайшли свого
підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів
дійшла висновку про те, що прийняте
господарським судом рішення
відповідає ст. ст. 43, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
вимогам щодо законності та
обґрунтованості, підстав для
скасування чи зміни рішення, в тому
числі, з мотивів, наведених в
апеляційній скарзі не вбачається.

За таких обставин, рішення
Господарського суду міста Києва від
02.10.2014р. у справі №910/16217/14 підлягає
залишенню без змін, а апеляційна скарга
Приватного акціонерного товариства
"Акціонерна страхова компанія "Інго
Україна" - задоволенню не підлягає.

Судовий збір за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "Інго Україна"
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 02.10.2014р. у справі №910/16217/14 -
залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/16217/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.В. Сулім

Судді
О.М. Гаврилюк

О.М. Коротун