ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2014 року Справа №
912/1647/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого: судді Дарміна М.О.
(доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Чус О.В.

при секретарі судового засідання:
Ситниковій М.Ю.

Представники сторін:

від відповідача: Гайворонський О.Г.,
довіреність №708-О від 21.02.14,
представник;

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
м. Олександрії та Олександрійському
районі Кіровоградської області на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 07.10.2014р.
у справі №912/1647/14

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Олександрії та
Олександрійському районі
Кіровоградської області,

до Публічного акціонерного товариства
"ПриватБанк",

про стягнення 2 547,90 грн. штрафних
санкцій., -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого
господарського суду :

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 07.10.2014р.
у справі №912/1647/14 (головуючий суддя
Назаренко Н.Г.) в задоволенні позову про
стягнення заборгованості по штрафним
санкціям в сумі 2547,90 грн. - відмовлено.

Приймаючи рішення, господарський суд
дійшов висновку, що, позивачем у
встановленому порядку не доведено
порушення банком умов Договору щодо
несвоєчасного повернення коштів, а
тому позовні вимоги є безпідставними і
не підлягають задоволенню.

Підстави з яких порушено питання про
перегляд рішення:

Не погодившись з вказаним
рішенням, Управління Пенсійного фонду
України в м. Олександрії та
Олександрійському районі
Кіровоградської області звернулося до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 07.10.2014р. у справі №912/1647/14
скасувати та прийняти нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі скаржник
зазначає, що відповідач був
зобов'язаний повернути зараховані на
поточний рахунок гр. Цимбаленко Ф.П.
кошти у розмірі 2547,90 грн. не пізніше
наступного дня надходження відомостей
про смерть одержувача, тобто не пізніше
05.01.2013р. Однак, кошти відповідачем були
повернуті 21.01.2013р., тобто через 9 днів. На
підставі цього, позивачем на
відповідача було накладено штраф у
розмірі 2547,90 грн. , станом на 15.05.2014р.,
зазначена у листі сума боргу
відповідачем не сплачена.

Доводи, викладені у відзиві на
апеляційну скаргу:

Публічне акціонерне товариство
"ПриватБанк" відзив на апеляційну
скаргу на момент розгляду справи не
надало.

У судовому засіданні представник
відповідача надав суду додаткові усні
пояснення по апеляційній скарзі.
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
повідомлений належним чином.

У судовому засіданні була оголошена
вступна та резолютивна частина
постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені
апеляційною інстанцією:

01.11.2011р. між Управлінням Пенсійного
фонду України в м. Олександрії та
Олександрійському районі (позивач) та
Публічним акціонерним товариством
комерційним банком "Приватбанк"
(відповідач) було укладено договір № 19
на зарахування і виплату пенсій та
грошової допомоги через Договір.( а.с.
9-10)

За умовами параграфу 1 статті 1 договору
банк виконує функції виплати пенсій та
грошової допомоги, передбачені
Порядком виплати пенсій та грошової
допомоги за згодою пенсіонерів та
одержувачів допомоги через їх поточні
рахунки в банках, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 30.08.1999 № 1596 (з наступними змінами)
(надалі - Порядок).

У параграфі 2 статті 3 договору
зазначено, що банк зобов'язується
забезпечити зарахування сум пенсій та
грошової допомоги на поточні рахунки
одержувачів не пізніше наступного
операційного дня після надходження
коштів від органів Фонду.

У положенні параграфу 1 ст. 6 вказаного
договору зазначено, що за несвоєчасне
повернення на банківські рахунки Фонду
сум коштів, не використаних для
здійснення пенсійних виплат, на
установи банку накладається штраф у
розмірі своєчасно не повернених сум
пенсійних виплат.

Відповідно до параграфу 1 статті 9
договору Фонд має право перевіряти в
установах банку своєчасність
зарахування на поточні рахунки
одержувачів, виплату з них сум пенсій
та грошової допомоги, а також
своєчасність повернення коштів Фонду
за умови наявності об'єктивних причин
на це (довідки про смерть, вибуття за
межі регіону, України тощо).

Згідно з актом від 19.03.2014р. позивачем
було здійснено перевірку своєчасності
та правильності зарахування коштів
управління ПФУ в м. Олександрії та
Олександрійському районі в
Олескандрійському ПАТ КБ "ПриватБанк",
за результатами якої встановлено
порушення вимог при поверненні суми
пенсії Цимбаленка Ф.П.(а.с.11-14).

Листом від 04.01.13р. № 58/05-33 позивач
звернувся до відділення банку з
вимогою повернути позивачу зараховану
на поточний рахунок Цимбаленка Ф.П.
суму пенсії у розмірі 2 547,90 грн. у
зв'язку з його смертю.

Відділення банку вказану суму пенсії
на рахунок управління повернуло
21.01.2013р.

Листом від 24.02.14 р. № 3423/03-33 позивач
звернувся до відповідача з листом про
сплату штрафу за несвоєчасне
повернення коштів у сумі 2 547,90 грн.

Листом від 27.03.2014 р. № 20140324/1639
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "ПриватБанк"
відмовило управлінню у задоволенні
претензії та сплаті штрафу.(а.с.17)

Мотиви з яких суд апеляційної
інстанції виходив при прийнятті
постанови:

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність юридичної оцінки
встановлених фактичних обставин
справи, застосування господарським
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті ним рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Параграфом 3 статті 1 договору
визначено, що взаємовідносини між
сторонами регулюються Порядком
виплати пенсій та грошової допомоги за
згодою пенсіонерів та одержувачів
допомоги через їх поточні рахунки у
банках, затвердженим постановою
Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 р.
№ 1596, цим договором та додатковими
угодами до цього договору, що є його
невід'ємними частинами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
Кодексу, зокрема, з договорів та інших
правочинів.

Згідно ст.628 Цивільного кодексу
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Пунктом 13 Порядку виплати пенсій
та грошової допомоги за згодою
пенсіонерів та одержувачів допомоги
через їх поточні рахунки у банках,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30.08.1999 р. №1596
передбачено, що суми пенсій та грошової
допомоги, зараховані на поточний
рахунок разом з нарахованими на них
відсотками починаючи з місяця,
наступного за місяцем смерті
пенсіонера, підлягають поверненню
уповноваженим банком відповідно
органам Пенсійного фонду та
соціального захисту населення не
пізніше наступного операційного дня
надходження відомостей про смерть
одержувача.

Відповідно до ч. 11 ст. 106 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
виконавчими органами Пенсійного фонду
за несвоєчасну виплату і доставку сум
пенсійних виплат одержувачам або
несвоєчасне зарахування їх на
банківські рахунки пенсіонерів, або
несвоєчасне повернення на банківські
рахунки виконавчих органів Пенсійного
фонду чи Накопичувального фонду сум
коштів, не використаних для здійснення
пенсійних виплат, за умови своєчасного
і в повному обсязі їх фінансування, на
організації, у тому числі банки, які
здійснюють виплату і доставку пенсій,
накладається штраф у розмірі своєчасно
не виплачених, не доставлених чи не
зарахованих або своєчасно не
повернених сум пенсійних виплат.

Параграфом 1 ст. 6 договору
передбачено, що за несвоєчасне
повернення на банківські рахунки Фонду
сум коштів, не використаних для
здійснення пенсійних виплат, на
установи банку накладається штраф у
розмірі своєчасно не повернутих сум
пенсійних виплат.

Підставою ж для стягнення штрафу
на підставі параграфу 1 ст. 6 Договору є
несвоєчасне повернення на банківські
рахунки Фонду сум коштів, не
використаних для здійснення пенсійних
виплат.

Як вбачається з виписка по
рахунку по соціальній/пенсійній карті
(а.с. 111-121), грошові кошти на рахунок
одержувача були зараховані банком
03.01.2014р. тобто до отримання банком
повідомлення про смерть одержувача та
відповідного розпорядження органу
Пенсійного фонду.

Пунктом 3 частини 1 статті 611
Цивільного кодексу України визначено,
що у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Статтею 610 Цивільного кодексу
України визначено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Оскільки запит управління про
повернення коштів, був надісланий
банку вже після зарахуванням останнім
коштів на рахунок пенсіонера, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду, що
позивачем не доведено порушення банком
умов Договору щодо несвоєчасного
повернення коштів і вірно відмовлено в
задоволенні позовних вимог.

Таким чином місцевий господарський суд
всебічно, повно та об'єктивно з'ясував
всі обставини справи, правильно
застосував норми процесуального та
матеріального права, що у
відповідності до п.1 ч.1 ст.103 ГПК України
є підставою для залишення рішення
місцевого господарського суду без
змін, а скарги - без задоволення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в м.
Олександрії та Олександрійському
районі Кіровоградської області -
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 07.10.2014р.
у справі №912/1647/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України
через Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено
25.12.2014р.

Головуючий суддя М.О.Дармін
Суддя О.В. Березкіна Суддя

О.В. Чус