ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.12.14р. Справа № 904/8400/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА"

до

Відповідача-1: Комунального
підприємства "АПТЕКА" Дубенської
міської ради

Відповідача-2: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 8 118,07 грн. за договором
поставки

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Камінська В.В., довіреність
№б/н 01.01.14р.

Відповідача 1 - не з'явився (про час і
місце засідання суду сповіщений
належно)

Відповідача 2 - не з'явився (про час і
місце засідання суду сповіщений
належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з
Відповідача-1 7 118,07 грн. за договором
поставки, з яких: 4 653,18 грн. - основного
боргу, 1 198,78 грн. - 30 % річних, 367,26 грн. -
пені, 898,85 грн. - збитків від інфляції;
стягнути солідарно з Відповідачів 1
000,00 грн. забезпечених порукою,
мотивуючи порушенням Відповідачами
договірних зобов'язань у частині
оплати.

Відповідач-1 явку повноважного
представника у судове засідання не
забезпечив, електронною поштою
направив на адресу суду відзив на
позов, у якому визнав суму основного
боргу, однак щодо нарахування штрафних
санкцій заперечував, вказав що таких
претензій від Позивача не отримував,
тому в цій частині вимог просить
відмовити.

Відповідач-2 явку повноважного
представника у судове засідання не
забезпечив, відзив на позов, документи
витребувані судом чи докази
відсутності боргу на час розгляду
справи господарському суду не надав.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони
добросовісно користуватись належними
їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання
представників сторін - це право, а не
обов'язок, справа може розглядатись без
їх участі, якщо нез'явлення цих
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України,
розглядається за наявними у ній
матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника Позивача,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

24.07.2013р. Позивачем (Постачальником) з
Відповідачем-1 Покупцем) укладено
договір поставки № 374/Р (далі - Договір),
за яким Позивач зобов'язався поставити
Відповідачеві непродовольчі товари
(далі - Товар), відповідно до поданого
Відповідачем замовлення, а Відповідач
зобов'язався прийняти Товар та
своєчасно оплатити його вартість.

Пунктом 1.2. Договору сторони погодили,
що предметом даного Договору є товари,
визначені у відповідних супровідних
документах (накладних,
товарно-транспортних накладних тощо),
які є невід'ємною частиною цього
Договору.

На виконання умов пунктів 1.1, 1.2
Договору та відповідно до видаткових
накладних, копії яких додано до
позовної заяви, Позивач поставив
Відповідачеві-1 Товару на загальну суму
21 475,41 грн.

За накладними на повернення,
Відповідач-1 повернув Позивачеві Товар
на загальну суму 1 973,66 грн.

Згідно з банківськими виписками, копії
яких додано до позовної заяви,
Відповідач-1 частково розрахувався за
поставлений Товар, сплативши 13 848,37грн.

Станом на 20.10.14р. борг Відповідача-1
перед Позивачем за Договором становив 5
653,18 грн.

Згідно з п. 4.4. Договору Покупець
сплачує 100 % вартості кожної партії
товару протягом 40 календарних днів з
моменту її отримання. Факт отримання
Товару підтверджується видатковою
накладною підписаною сторонами.

Відповідно до п. 5.3. Договору за
порушення строку оплати товару
Покупець сплачує Постачальникові
проценти за користування чужими
грошовими коштами у розмірі 30% річних
від суми заборгованості.

Пунктом 5.4. Договору визначено, якщо
заборгованість Покупця перед
Постачальником триває більше 2-х
місяців Покупець сплачує
Постачальнику пеню у розмірі 0,5% від
суми заборгованості за кожен день
прострочення платежу. Нарахування пені
починається від самого першого дня
прострочення Покупця перед
Постачальником.

Враховуючи ту обставину, що
Відповідач-1 не виконав умови п. 4.4.
Договору, за розрахунком Позивача, у
Відповідача-1 виникло зобов'язання
сплатити: 5 653,18 грн. - основного боргу; 1
198,78 грн. - 30% річних; 367,26 грн. - пені
(Позивачем розрахунок проведено,
виходячи з подвійної облікової ставки
НБУ) та 898,85 грн. - збитків від інфляції,
нараховані у зв'язку з порушенням
зобов'язань у частині оплати.

01.09.14 р. Відповідачем-1 з Відповідачем-2
укладено договір поруки (далі - Договір
поруки), за яким Відповідач -2 поручився
перед Позивачем за виконання
Відповідачем -1 (Боржником), свого
обов'язку за договором поставки від
24.07.2013р., укладеного Позивачем з
Відповідачем -1.

Пунктом 2 Договору поруки визначено, що
Поручитель відповідає перед
Кредитором за виконання зобов'язання
Боржником, згідно Договору поставки у
сумі, що дорівнює 1 000,00 грн.

Відповідно до п.3 Договору поруки
Поручитель та Боржник несуть солідарну
відповідальність перед Кредитором за
належне виконання Боржником
забезпеченого зобов'язання. Але в
будь-якому випадку розмір
відповідальності Поручителя не
повинен перевищувати розміру
забезпеченого зобов'язання,
зазначеного в п. 2 цього Договору.

Відтак, за умов Договору поруки у
Відповідача -2 виникло зобов'язання
перед Кредитором за Договором у сумі,
що дорівнює 1 000,00 грн.

Наведене стало причиною звернення
Позивачем з позовом та є предметом
спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у
справі на підставі Договору, є
господарськими зобов'язаннями, тому,
згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК
України, до цих відносин мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК
України.

Статтею 193 ГК України визначено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону та інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог - відповідно до вимог, що у певних
умовах звичайно ставляться. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його не
виконання або виконання з порушенням
умов, які визначені змістом
зобов'язання. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами (ст. 629 ЦК
України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання, шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором
боржника за виконання ним свого
обов'язку. Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. Порукою може
забезпечуватися виконання
зобов'язання частково або у повному
обсязі (ст. 553 ЦК України).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно зі ст. 554 ЦК України Боржник та
Поручитель несуть відповідальність як
солідарні боржники.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач -1 не надав суду доказів
відсутності боргу чи контррозрахунку
стягуваної суми, доводи Позивача не
спростував.

Відповідач -2 не надав суду доказів
сплати боргів Відповідача-1.

Відповідач-1 електронною поштою
направив на адресу суду відзив на
позов, у якому визнав суму основного
боргу, однак щодо нарахування штрафних
санкцій заперечував, вказав що таких
претензій від Позивача не отримував,
тому в цій частині вимог просить
відмовити.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у
разі якщо належні до сплати штрафні
санкції надмірно великі порівняно зі
збитками кредитора, суд має право
зменшити розмір санкцій, аналогічні
положення містить ст. 551 ЦК України.

Господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ч.
1 ст. 83 ГПК України).

Оскільки зменшення неустойки (штрафу,
пені) є правом суду, з урахування
інтересів сторін, суд вважає за можливе
зменшити розмір нарахованої
Відповідачеві-1 пені до 36,73 грн.

Перевіривши розрахунки Позивача,
господарський суд визнає їх
обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню, стягненню з Відповідача-1
підлягають: 4 653,18 грн. - основного боргу,
1 198,78 грн. - 30 % річних, 36,73 грн. - пені, 898,85
грн. - збитків від інфляції; з обох
Відповідачів: 1 000,00 грн. - забезпечених
порукою.

Згідно з ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий
збір в розмірі 1 827,00 грн. у справі слід
покласти на Відповідача-1, оскільки
спір виник внаслідок його неправильних
дій.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
"АПТЕКА" Дубенської міської ради (35600,
Рівненська область, м. Дубно, вул.
Львівська, 73, код 34134118) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (49000,
м.Дніпропетровськ, просп. Кірова, 107-Г,
код 37068787) 4 653,18 грн. - основного боргу, 1
198,78 грн. - 30 % річних, 36,73 грн. - пені, 898,85
грн. - збитків від інфляції, 1827,00 грн. -
судового збору.

Стягнути СОЛІДАРНО з Комунального
підприємства "АПТЕКА" Дубенської
міської ради (35600, Рівненська область, м.
Дубно, вул. Львівська, 73, код 34134118) та
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000,
АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДОЛФІ-УКРАЇНА" (49000,
м.Дніпропетровськ, просп. Кірова, 107-Г,
код 37068787) 1 000,00 грн. - забезпечених
порукою.

У решті позову відмовити.

Видати накази після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня підписання його повного тексту.

Суддя
С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________