ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2014 р.
Справа № 917/1744/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І. ,
суддя Плужник О.В.

при секретарі Яблунівській І.М.

за участю представників сторін:

позивача - Арсененко В.В.

відповідача - Удоєва Л.Ю., Солодун С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ДП "Полтавське
управління геофізичних робіт", м.
Полтава (вх. №3890П/3-9) на рішення
господарського суду Полтавської
області від 14.10.14 року у справі № 917/1744/14

за позовом Приватного підприємства
"Геотест", м. Івано-Франківськ

до Державного підприємства "Полтавське
управління геофізичних робіт", м.
Полтава

про спонукання до виконання мирової
угоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 року ПП "Геотест" звернувся
до господарського суду Полтавської
області з позовною заявою про
спонукання до виконання мирової угоди,
затвердженої ухвалою господарського
суду від 08.07.2013 року по справі №18/1370/12.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 14.10.2014 року по
справі №917/1744/14 (суддя Іваницький ОТ.)
позов задоволено.

Зобов'язано ДП "Полтавське
підприємство геофізичних робіт"
виконати укладену між сторонами мирову
угоду від 08.07.2013 року, затверджену
ухвалою господарського суду від 08.07.2013
року по справі №18/1370/12 шляхом стягнення
з ДП "Полтавське підприємство
геофізичних робіт" на користь ПП
"Геотест" заборгованості у розмірі
2824780,60 грн.

Стягнуто з ДП "Полтавське підприємство
геофізичних робіт" на користь ПП
"Геотест" витрати на сплату судового
збору в розмірі 1218,00 грн.

Відповідач, ДП "Полтавське управління
геофізичних робіт", не погодився з
зазначеним рішенням, звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій посилається на
порушення норм процесуального права
при його прийнятті.

Як зазначає відповідач у своїй скарзі,
справа №917/1744/14 була порушена 21.08.2014 р. В
судове засідання відповідач надав
заяву за №06-653 від 19.09.2014 р. з додатками
про перенесення розгляду справи в
зв'язку з тим, що представник
відповідача знаходиться у відпустці з
22.09.2014 р. по 15.10.2014 р. Відповідно до ст. 77
ГПК України господарський суд
відкладає справу в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу в
разі нез'явлення в засідання
представників сторін. Проте,
незважаючи на заяву відповідача та
норму закону 14.10.2014 р. суд першої
інстанції розглянув вказану справу без
участі представників відповідача та
прийняв рішення, в зв'язку із чим
просить скасувати рішення
господарського суду Полтавської
області від 14.10.2014 року.

Позивач з обставинами, викладеними в
апеляційній скарзі не погоджується,
подав заперечення на апеляційну
скаргу, вважає рішення суду
обґрунтованим, законним, прийнятим з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, просить рішення
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення, оскільки вважає, що
подання зазначеної скарги є навмисним
затягуванням розгляду справи.

Судова колегія, в межах вимог
передбачених ст. 101 ГПК України,
повторно розглянувши справу та
перевіривши повноту, законність та
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції та доводи апеляційної
скарги, приходить до висновку про
залишення рішення господарського суду
першої інстанції без змін, а
апеляційної скарги без задоволення з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою від 21.08.2014 року була порушена
зазначена справа з призначенням її до
розгляду на 25.09.2014 року. В зв'язку з
неявкою представника позивача та
розглянувши клопотання відповідача,
суд першої інстанції ухвалою від 25.09.2014
року відклав розгляд справи на 14.10.2014
року із попередженням сторін про
обов'язок виконання п. 4 ухвали суду від
21.08.2014 року та можливе притягнення
сторін до відповідальності за ухилення
від вчинення дій, покладених
господарським судом на сторони.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Суд першої інстанції правомірно
зазначив, що нез'явлення представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи, тому суд розглянув справу за
наявними в ній документами згідно ст.75
ГПК України.

Та обставина, що відповідач не
скористався наданими йому правами і не
направив свого повноважного
представника у засідання суду першої
інстанції, не може бути підставою для
скасування рішення відповідно до вимог
ст. 104 ГПК України, оскільки відповідач,
як юридична особа у разі відпустки
одного із представників, мав змогу та
повинен був направити у засідання
іншого представника (керівника,
заступника, головного бухгалтера) для
надання пояснень щодо невиконання
затвердженої судом мирової угоди.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами
справи, 08.07.2013 р. ухвалою
господарського суду Полтавської
області затверджено мирову угоду, яка
була укладена між сторонами 08.07.2013 р. по
справі №18/1370/12 за позовом Приватного
підприємства "Геотест", м.
Івано-Франківськ до Державного
підприємства "Полтавське управління
геофізичних робіт", м. Полтава про
стягнення 2796649,86 гривень.

Відповідно до умов мирової угоди,
сторони домовляються між собою, що за
цією мировою угодою Відповідач сплачує
Позивачу грошові кошти в розмірі
основного боргу 2768847,60 грн. та витрати
по сплаті судового збору в розмірі 55933,00
грн. Загальна сума, що підлягає оплаті
становить 2824780,60 грн., яку Відповідач
зобов'язується сплатити Позивачу
протягом року з моменту підписання
мирової угоди. Термін відшкодування
починається на наступний день після
затвердження господарським судом
Полтавської області мирової угоди. В
свою чергу Позивач відмовляється від
своїх позовних вимог до Відповідача у
вигляді сплати інфляційних витрат в
сумі 19381,93 грн., та річних в сумі 8420,33 грн.

Як вказує позивач, станом на 11.08.2014 р.
відповідач борг не сплатив, у зв'язку з
чим утворилася заборгованість в
розмірі 2824780,60 грн.

У зв'язку з викладеним, позивач
звернувся до суду із позовом про
зобов'язання Відповідача виконати
умови мирової угоди від 08.07.2013 р.,
затвердженої ухвалою від 08.07.2013 р. щодо
сплати Позивачу заборгованості в сумі
2824780,60 грн.

Як свідчать матеріали справи та
встановлено судом, відповідач порушив
умови мирової угоди і до цього часу не
вчинив дій щодо належного виконання
своїх зобов'язань за мировою угодою, а
тому вимоги позивача щодо зобов'язання
відповідача виконати умови мирової
угоди шляхом сплати заборгованості є
правомірними.

Суд першої інстанції правомірно
зазначив у своєму рішенні, що згідно ст.
11 ЦК України, цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та
двосторонніми чи багатосторонніми
(договори).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Мирова угода між сторонами,
затверджена у процесі виконання
судового рішення, є угодою про заміну
одного зобов'язання іншим. У разі
ухилення однієї зі сторін від
виконання мирової угоди інша сторона у
справі не позбавлена права звернутися
з позовом про спонукання до виконання
мирової угоди.

Доказів визнання недійсною мирової
угоди, затвердженої судом першої
інстанції, відповідач не надав.

Тому, суд першої інстанції правомірно
дійшов до висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими, відповідачем не
оспорються, а тому підлягають
задоволенню.

На підставі вищевикладеного, рішення
господарського суду Полтавської
області від 14.10.2014 року у справі №917/1744/14
прийнято з урахуванням фактичних
обставин справи та діючого
законодавства, без порушень норм
матеріального та процесуального права,
тому підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101,
п. 1 ст. 103, ст.105 Господарського
процесуального кодексу України, судова
колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду
Полтавської області від 14.10.2014 року у
справі №917/1744/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 17.12.14

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Пушай В.І.

Суддя
Плужник О.В.