ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Справа № 911/4107/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого Остапенка М.І.,суддів
:Гончарука П.А., Стратієнко Л.В.
розглянувши касаційну скаргу
Навчально-виховного закладу "Дитячий
будинок "Колиска дитячої надії"на
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 15.10.2014 рокуу
справі за позовомКомунального
підприємства
"Новосілки"доНавчально-виховного
закладу "Дитячий будинок "Колиска
дитячої надії"простягнення коштів

В С Т А Н О В И
В:

у жовтні 2013 року, Комунальне
підприємство "Новосілки" звернулося до
господарського суду з позовом про
стягнення з Навчально-виховного
закладу "Дитячий будинок "Колиска
дитячої надії" 158 506,48 грн.
заборгованості за комунальні послуги,
надані на умовах договору № 31від 01.01.2007
року.

Рішенням господарського суду
Київської області від 25.12.2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто на
користь Комунального підприємства
"Новосілки" 137 664,88 грн. боргу та 3 040,73 грн.
на відшкодування судового збору.

За наслідками перегляду справи в
апеляційному порядку, постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 15.10.2014 року
рішення господарського суду першої
інстанції залишено без змін.

Постановлені у справі судові рішення
оскаржено у касаційному порядку й
ухвалою Вищого господарського суду
України від 17.11.2014 року порушено
касаційне провадження за касаційною
скаргою відповідача, у якій він
посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і просить постановлені у справі судові
рішення скасувати, прийняти нове
рішення, яким у позові відмовити
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
наведені у касаційній скарзі доводи,
зокрема і після оголошення у судовому
засіданні перерв до 03.12.2014 року, 10.12.2014
року, 17.12.2014 року судова колегія не
вбачаючи підстав для зупинення
касаційного провадження за
клопотанням відповідача вважає, що
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Відповідно до 901 ЦК України, за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов`язується за
завданням другої сторони (замовник)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов`язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов`язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами обох інстанцій,
відносини сторін врегульовані
договором № 31 від 01.01.2007 року, за
умовами якого КП "Новосілки"
зобов'язалось надавати комунальні
послуги із теплопостачання,
забезпечення холодною та гарячою
водою, відведення каналізаційних
стоків, вивезення сміття, а НВЗ
"Дитячий будинок "Колиска дитячої
надії" прийняти та оплатити їх вартість
на умовах договору.

Розділом 1 зазначеного договору
встановлено, що розмір плати за
комунальні послуги визначається
тарифами та може бути змінений на
вимогу однієї із сторін з урахуванням
інфляційних процесів, зміни цін і
тарифів у встановленому порядку.

Згідно п. 4 розділу 1 договору споживач
проводить оплату за комунальні послуги
згідно пред`явленому рахунку
щомісячно, не пізніше 10 числа
наступного місяця.

Перевіряючи дотримання кожною із
сторін своїх зобов'язань судами
попередніх інстанцій встановлено, що
на виконання умов зазначеного
договору, за актами приймання-передачі
виконаних робіт № 872 від 31.10.2011 року, №
962 від 29.11.2011 року, № 1050 від 27.12.2011 року, №
62 від 27.01.2012 року, № 148 від 28.02.2012 року, №
227 від 27.03.2012 року, № 313 від 28.04.2012 року, №
400 від 28.05.2012 року, № 478 від 25.06.2012 року, №
560 від 26.07.2012 року, № 638 від 28.08.2012 року, №
718 від 25.09.2012 року, № 743 від 31.10.2012 року, №
823 від 27.11.2012 року, № 923 від 27.12.2012 року, №
44 від 30.01.2013 року, № 124 від 28.02.2013 року, №
206 від 27.03.2013 року, № 300 від 26.04.2013 року, №
383 від 27.05.2013 року, № 448 від 25.06.2013 року, №
552 від 29.07.2013 року та № 628 від 30.08.2012 року,
які підписані сторонами та скріплені
печатками сторін, без жодних зауважень,
зокрема і відповідача, позивач надав, а
відповідач прийняв послуги на загальну
суму 310 746,81 грн.

Прийняті за цими актами послуги
відповідач оплатив частково і на час
розгляду спору судом його
заборгованість, з урахуванням
часткової оплати 05.11.2013 року, складає 137
664,88 грн., що підтверджується випискою з
банківських рахунків відповідача,
актом звірення розрахунків (т. 1 а.с. 28).

За таких обставин господарський суду
першої інстанції та апеляційний
господарський суд прийшли до
правильного висновку щодо наявності у
позивача права вимагати сплати
відповідачем суми заборгованості
примусовому порядку та правомірно
визнали безпідставними посилання
останнього на необхідність
перерахунку заборгованості з
теплопостачання за тарифами для
населення, оскільки будинок № 12 по вул.
Садовій у с. Новосілки,
Києво-Святошинського району, Київської
області, лише частина якого
використовується відповідачем для
проживання дітей сиріт, не є житловим
фондом, у будинку розміщені
комунальний дитячий навчальний заклад,
органи управління відповідача, та ВБФ
"Зоряна мрія" без виділення окремих
приміщень за цільовим призначенням та
окремого обліку комунальних послуг, а
тому судові рішення про задоволення
позову є законними і підстав для їх
скасування за наведених у касаційній
скарзі мотивів судова колегія не
вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський
суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного господарського суду від
15.10.2014 року - без змін.

Головуючий
М.І. Остапенко

Судді
П.А. Гончарук

Л.В. Стратієнко