ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2014 р.Справа № 922/4385/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Северсталь-Україна",
м. Дніпропетровськ до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ЛКФ
"Сервіс-Груп", м. Луганськ простягнення
коштівза участю представників сторін:

від позивача - Іващенко С.В. (дов. № 21 від
14.10.2014 року);

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Северсталь-Україна"
(позивач) звернувся до господарського
суду Харківської області із позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛКФ "Сервіс-Груп"
(відповідач) про стягнення
заборгованості у розмірі 1351311,04 грн. та
судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором поставки № 6280 від 06.11.2012 року
у частині повного та своєчасного
розрахунку за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 06.10.2014 року
порушено провадження у справі № 922/4385/14
та призначено до розгляду у судовому
засіданні на 04.11.2014 року.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
04.11.2014 року на 18.11.2014 року, а з 18.11.2014 року
на 09.12.2014 року, а з 09.12.2014 року на 18.12.2014
року.

Через канцелярію господарського суду
Харківської області 16.12.2014 року від
позивача надійшло клопотання (вх. 45211)
про долучення документів до матеріалів
справи.

Позивач у судовому засіданні 18.12.2014
року позовні вимоги підтримав
повністю.

Відповідач у судове засідання 18.12.2014
року не з`явився, відзив на позов не
надав, про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином, до пункту
6 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 01.12.2014
року № 01-06/2052/14, а саме: інформація про
час та місце судового засідання була
розміщена на сторінці суду (у розділі
"Новини та події суду) офіційного
порталу "Судова влада в України" в
мережі Інтернет.

Крім того, 03.12.2014 року на адресу
господарського суду Харківської
області суду від Українського
державного підприємства "Укрпошта"
надійшов лист, у якому зазначено, що на
виконання Указу Президента від 14.11.2014
№875/2014 «Про рішення Ради національної
безпеки і оборони України від 04.11.2014
«Про невідкладні заходи щодо
стабілізації соціально-економічної
ситуації в Донецькій та Луганській
областях», а також розпорядження
Кабінету Міністрів України від 07.11.2014
№1085-р «Про затвердження переліку
населених пунктів, на території яких
органи державної влади тимчасово не
здійснюють або здійснюють не в повному
обсязі свої повноваження» Харківська
дирекція Українського державного
підприємства поштового зв'язку
«Укрпошта» на Ваш запит від 28.11.2014р.
№037642 повідомляє про порядок
організації надання послуг поштового
зв'язку на території Донецької та
Луганської областей .

Відповідно до вищезазначеного листа,
до міста Луганська не забезпечується
надання послуг поштового зв'язку.

Присутній в судовому засіданні 18
грудня 2014 року представник позивача
підтримав позовні вимоги та вважає за
можливе розглянути справу по суті в
даному судовому засіданні без участі
представника відповідача, пояснив, що
ним надані всі документи, які необхідні
для розгляду справи по суті.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року,
ратифікованою Верховною Радою України
( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 -
ВР), кожній особі гарантовано право на
справедливий і відкритий розгляд при
визначенні її громадських прав і
обов'язків впродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 09 грудня 2014
року сторони попереджені про розгляд
справи за наявними в ній матеріалами у
разі неявки представників сторін у
судове засідання та ненадання
витребуваних судом документів.

Суд визнав за можливе розглянути
справу за наявними матеріалами на
підставі статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно із статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 18.12.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, вислухавши
уповноваженого представника позивача,
судом встановлено наступне.

06.11.2012 року між товариством з обмеженою
відповідальністю "Северсталь - Україна"
(позивач) та товариством з обмеженою
відповідальністю "ЛФК "Сервіс - Груп"
(відповідач) було укладено договір
поставки № 6280, відповідно до умов якого
позивач зобов`язується передати у
власність відповідача, а відповідач
зобов`язується прийняти та оплатити
металопродукцію (товар).

Відповідно до пункту 4.1 договору, ціна
партії товару встановлюється за
метричну тонну, та вказується у
відповідних специфікаціях до даного
договору.

Пунктом 12.5 сторони узгодили, що договір
набуває чинності з дати підписання
цього уповноваженими представниками
"сторін" та діє до 31 грудня 2013 року.

Згідно пункту 5.1.1 договору, відповідач
здійснює оплату товару за узгодженою
сторонами специфікаціями протягом 14
календарних днів з моменту поставки.
Датою виконання зобов`язань з оплати
вважається дата надходження грошових
коштів на розрахунковий рахунок
позивача.

Пунктом 5.3 договору, встановлено, що
відповідач зобов`язаний здійснити всі
платежі в розмірі 100% від вартості
поставленої партії товару по
узгодженій сторонами специфікації
незалежно від наявності рекламацій по
кількості та якості товару.

Відповідно до пункту 6.1 договору, товар
постачається на умовах СРТ ст.
призначення. Період поставки,
найменування ст. призначення,
найменування вантажоотримувача
сторони узгоджують у відповідності до
діючої специфікації.

Специфікаціями за № 6280/0001 та № 6280/0002 до
договору поставки № 6280 від 06.11.2012 року,
було визначено кількість та ціну
товару, що постачається.

На виконання умов вказаного договору
позивачем було поставлено відповідачу
товар на загальну суму 1701311,04 грн., що
підтверджується видатковими
накладними:

- № 3138 від 05.12.2012 року на суму 249678,00 грн.;

- № 3139 від 05.12.2012 року на суму 130042,08 грн.;

- № 3191 від 10.12.2012 року на суму 1321590,96 грн.
(а.с. 22-24), які були підписані обома
сторонами та скріплені печатками
сторін.

З боку відповідача товар був отриманий
уповноваженими особами на підставі
довіреності № 32 від 04.12.2012 року (а.с. 25).

Позивачем виставлено відповідачу
рахунки на оплату:

- № 2909 від 14.11.2012 року на суму 379720,08 грн.;

- № 3183 від 12.12.2012 року на суму 1321590,96 грн.

За вимогами частини 1 статті 712
Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 712
Цивільного кодексу України, до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю -
продаж, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає з
характеру відносин сторін.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За вимогами статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

02.06.2014 року позивачем було направлено
на адресу відповідача вимогу про
сплату заборгованості у сумі 1351311,04 грн.
за вих. № 204 (а.с. 20).

Відповідач частково оплатив надані
послуги у сумі 350000,00 грн., що
підтверджується виписками з
банківського рахунку із зазначенням
підстав платежу: згідно рахунку № 2909 та
№ 3183, (що підтверджує оплату
відповідачем товару саме за договором
№ 6280 від 06.11.2012 року):

- від 27.12.2012 року на суму 200000,00 грн.;

- від 24.01.2013 року на суму 50000,00 грн.;

- від 01.02.2013 року на суму 100000,00 грн. (а.с.
28-30).

Згідно акту звірки взаємних
розрахунків за період із 01.11.2012 року по
02.04.2013 року підписаного обома сторонами
та скріплений печатками сторін
заборгованість відповідача перед
позивачем за договором № 6280 від 06.11.2012
року становить суму у розмірі - 1351311,04
грн. (а.с. 31).

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем за надані
послуги складає -1351311,04 грн.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач суму заборгованості не
оплатив, що є причиною виникнення
спору.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить із
наступного.

Згідно зі статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

В силу вимог статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 509 Цивільного кодексу
України, статті 173 Господарського
кодексу України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов`язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та статтею 174
Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом статті 193 Господарського
кодексу України та статті 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі статті 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Враховуючи, що у відповідності до
статті 526 Цивільного кодексу України
та статті 193 Господарського кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватись сторонами у встановлених
договором або законом порядку і
строках, приймаючи до уваги викладені
обставини; доведеність з боку позивача
факту відвантаження товару згідно
вищеперелічених накладних та
недоведеність з боку відповідача факту
повного розрахунку з позивачем за
отриманий товар за цими накладними,
суд визнає вимоги позивача щодо
стягнення із відповідача
заборгованості за договором № 6280 від
06.11.2012 року у розмірі 1351311,04 грн.
обґрунтованими, правомірними, доведені
матеріалами справи, не спростованими
відповідачем та такими, що підлягають
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується статтею 49
Господарського процесуального кодексу
України, так судові витрати підлягають
стягненню з відповідача 1 у розмірі
27026,22 грн.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України; статтями 11, 526, 712 Цивільного
кодексу України; частиною 1 статті 174,
статтею 193 Господарського кодексу
України; статтями 1, 4, 12, 33, 43, 44, 47-49, 65, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ЛФК "Сервіс - Груп"
(91011, м. Луганськ, вул. Челюскінців, буд.
16А, офіс 20, р/р 357 у ПАТ КБ
"Фінансова ініціатива" м. Київ, МФО 380054,
) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
"Северсталь - Україна" (49081,
м. Дніпропетровськ, пр. Газети "Правда",
буд. 20, п/р 7600 ПАТ "УкрСиббанк", МФО
351005, ЄДРПОУ 35268,04 грн. основної
заборгованості та 27026,22 грн. витрат зі
сплати судового збору.

Наказ видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Харківської області.

Повний текст рішення складено 22.12.2014р.

Суддя О.О. Ємельянова