ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.12.14р. Справа № 904/7219/14

За заявою: Фізичної особи-підприємця
Афоніна Володимира Валентиновича,
м. Дніпропетровськ

про розстрочку виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 13.11.14 р.

У справі:

за позовом В.о. прокурора Жовтневого
району м. Дніпропетровська в інтересах
держави в особі: позивача-1:
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровськ

позивача-2: Дніпропетровського
національного університету
залізничного транспорту імені
академіка В. Лазаряна, м.
Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця Афоніна
Володимира Валентиновича,
м. Дніпропетровськ

про стягнення 84 033,43 грн.

Суддя
Рудовська І.А.

Представники:

від прокуратури: Матісова О.В.,
посвідчення № 001453

від позивача-1: Кайнога Я.О., довіреність
№ 36 від 08.10.14р.

від позивача-2: Краснов Л.Д., довіреність
№ 50/3422-21/3 від 26.11.14р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 13.11.2014 р.
у справі № 904/7219/14 заяву про
збільшення розміру позовних вимог
задоволено:

- стягнуто з Фізичної особи-підприємця
Афоніна Володимира Валентиновича на
користь Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Дніпропетровській області 22597,00 грн. -
заборгованості з орендної плати, 1633,54
грн. - пені;

- стягнуто з Фізичної особи-підприємця
Афоніна Володимира Валентиновича на
користь Дніпропетровського
національного університету
залізничного транспорту імені
академіка В. Лазаряна 43 775,29 грн. -
заборгованості по орендній платі, 2159,48
грн. - пені, 16168,05 грн. -
заборгованості за договорами
комунально-експлуатаційних витрат,
3105,86 грн. - заборгованості по
відшкодуванню податку за землю у
розмірі;

- стягнуто з Фізичної особи-підприємця
Афоніна Володимира Валентиновича в
дохід Державного бюджету України в
особі управління Державного
казначейства у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області 1827,00 грн. - судового збору.

25.11.2014 р. на виконання рішення
господарським судом Дніпропетровської
області від 13.11.2014 р. видано накази
господарського суду Дніпропетровської
області.

03.12.2014 р. від відповідача надійшла до
господарського суду заява (вх. № суду
76319/14) про розстрочку виконання рішення
суду, якою просить розстрочити
виконання рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 13.11.2014 р.
у справі № 904/7219/14 та
затвердити графік виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 13.11.2014 р. по справі № 904/7219/14,
а саме: грудень 2014 - 47000,00 грн. та січень
2015 - 36 166, 22 грн.

В обґрунтування заяви про розстрочку
виконання рішення суду заявник вказує
на те, що на даний час відповідач
перебуває у складному фінансовому
становищі, що значно утруднює
виконання рішення суду в повному
обсязі.

З урахуванням зазначеного, заявник
просить розстрочити виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 13.11.2014 р. у справі № 904/7219/14.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 04.12.2014 р.
прийнято заяву до розгляду та
призначено її у судовому засіданні
16.12.2014 р.

В судовому засіданні 16.12.2014 р.прокурор
та представники позивача-1 та позивача-2
заперечували проти задоволення заяви
про розстрочку виконання рішення суду.
Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання сповіщений належним чином.

Розглянувши заяву про розстрочку
виконання рішення, з'ясувавши всі
обставини справи та оцінивши докази,
які мають значення для справи, суд
дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони
господарський суд у виняткових
випадках, залежно від обставин справи,
може відстрочити або розстрочити
виконання рішення. Зазначене питання
розглядається у судовому засіданні у
десятиденний строк.

Згідно постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом.
Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення.

Отже, виходячи із наведеного,
законодавець у будь-якому випадку
пов'язує розстрочку виконання судового
рішення у судовому порядку з
об'єктивними, непереборними, іншими
словами - виключними обставинами, що
ускладнюють вчасне виконання судового
рішення.

Суд вважає, що наведені відповідачем
підстави для розстрочки виконання
судового рішення не є тими виключними
обставинами, які б давали підстави для
відстрочення виконання судового
рішення, оскільки, важке становище
відповідача утворилося внаслідок його
власної господарської діяльності, а не
в силу якихось об'єктивних, незалежних
від нього обставин.

Відповідно до частини 1 статті 625
Цивільного кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Крім того, вирішуючи питання про
розстрочку виконання рішення, на
підставі статті 121
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд повинен
враховувати матеріальні інтереси обох
сторін, оскільки невиконання протягом
тривалого часу рішення суду порушують
матеріальні інтереси позивача, що
також може призвести до негативних
наслідків для нього.

Відповідно до приписів статті 33
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Згідно зі статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі усіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Так, на думку суду, відповідачем не було
наведено обґрунтованих доводів, не
надано належних доказів (відсутності
коштів на банківських рахунках чи
майна), які б могли бути підставою для
надання розстрочки, та не доведено
наявність конкретних обставин, що
ускладнюють або роблять неможливим
виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд не
вбачає підстав для задоволення заяви
Фізичної особи-підприємця Афоніна
Володимира Валентиновича про
розстрочку виконання рішення суду від
13.11.2014 р. у справі № 904/7219/14.

Керуючись статтями 86, 87, 121
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Фізичної
особи-підприємця Афоніна Володимира
Валентиновича про розстрочку
виконання рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 13.11.2014 р.
у справі № 904/7219/14 - відмовити.

Суддя І.А. Рудовська