м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 37/294 18.12.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання Мельник
Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"

до Житлово-будівельного кооперативу
"Обчислювач-12"

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет позову, на
стороні позивача - Київська міська
державна адміністрація

про стягнення 301 323,64 грн.

за участю представників:

від позивача: Кучкова Ю.В. - дов. №
91/2013/12/30-3 від 30.12.13 р.від відповідача: від
третьої особи: Сторожкова О.Ф. -
голова правління, Науменко С.В. - дов. б/н
від 01.04.12 не з'явився ВСТАНОВИВ:

У липні 2008 року до господарського суду
м. Києва звернулось Публічне
акціонерне товариство "Київенерго"
(далі - ПАТ "Київенерго") з позовом до
Житлово-будівельного кооперативу
"Обчислювач-12" (далі - ЖБК "Обчислювач-12"),
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет позову, на
стороні позивача - Київська міська
державна адміністрація (далі - КМДА)
про стягнення заборгованості за
спожиту електричну енергію в сумі 301
323,64 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору на постачання теплової
енергії у гарячій воді № 1410087 від 01.11.1999
р. в частині своєчасної плати за надані
послуги, внаслідок чого у
Житлово-будівельного кооперативу
"Обчислювач-12" утворилась
заборгованість в сумі 301 323,64 грн. за
період з 01.09.2007 р. по 01.06.2008 р.

У позові Публічне акціонерне
товариство "Київенерго" просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
за спожиту електричну енергію: 270 359,34
грн. - основного боргу, 28 258,78 грн. -
інфляційних нарахувань та 2705,51 грн. -
трьох відсотків річних, а всього - 301
323,64 грн.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 12.02.2014 р. у справі № 37/294 позов
задоволено, стягнуто з
Житлово-будівельного кооперативу
"Обчислювач-12" 270 359,34 грн. - основного
боргу, 28 258,78 грн. - інфляційної
складової боргу, 2 705,51 грн. - 3 % річних.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 17.06.2014 р. у
даній справі рішення господарського
суду міста Києва від 12.02.2014 р. скасовано
частково, стягнуто з
Житлово-будівельного кооперативу
"Обчислювач-12" 138 715,76 грн. - основного
боргу, 18 383,03 грн. - інфляційної
складової боргу та 1 638,22 грн. - 3 % річних.

Постановою Вищого господарського суду
України від 01.10.2014 р. вищевказані судові
рішення у даній справі скасовано,
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 10.10.2014 р. справу прийнято до
провадження суддею Головною К.І.

До початку розгляду справи по суті
представник позивача змінив свої
позовні вимоги у зв'язку з частковою
оплатою боргу відповідачем, просив
стягнути з ЖБК "Обчислювач-12" основну
заборгованість у сумі 131 643, 58 грн., 9 875,75
грн. - інфляційної складової боргу та 1
067,51 грн. - 3 % річних, в іншій частині
позову просив провадження у справі
припинити.

Присутні у судовому засіданні
представники відповідача проти позову
заперечували, вказали, що
заборгованість у ЖБК "Обчислювач-12"
відсутня, оскільки позивачем
застосовуються підвищені тарифи на
теплову енергію, встановлені недіючими
розпорядженнями виконавчого органу
КМДА, які не пройшли державну
реєстрацію. Просили припинити
провадження у справі.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд
встановив наступне.

01.11.1999 р. між сторонами у справі
укладено договір на постачання
теплової енергії у гарячій воді № 1410087,
згідно умов якого позивач приймає на
себе зобов'язання надавати відповідачу
за плату послуги з постачання теплової
енергії у гарячій воді, а відповідач
зобов'язується прийняти і оплатити
надані послуги.

Умовами договору передбачено, що
розрахунки за фактично надані послуги
здійснюються відповідачем не пізніше 25
числа поточного місяця (п. 3 додатку № 4
до договору).

Судом встановлено, що позивачем надані
послуги у період з 01.09.2007 р. по 01.06.2008 р.
на суму 323 325,22 грн., що підтверджується
довідкою про надходження коштів за
спожиту теплову енергію за договором №
1410087, відомостями обліку споживання
теплової енергії, корінцями нарядів на
підключення та відключення, звітами
про добові параметри теплопостачання.

Разом з тим, на час подання позову до
суду відповідач за надані позивачем
послуги розрахувався частково,
сплативши 52 965,88 грн. При цьому ЖБК
"Обчислювач-12" вважає, що позивач
неправомірно застосував тарифи,
прийняті КМДА, які є нечинними.

Спір у справі виник між сторонами з
приводу наявності (відсутності)
обов'язку відповідача оплатити надані
позивачем послуги за договором.

Відповідно до ст. 275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Статтею 276 Господарського кодексу
України передбачено, що розрахунки за
договорами енергопостачання
здійснюються на підставі цін (тарифів),
встановлених відповідно до вимог
закону.

Згідно зі ст. 20 Закону України "Про
теплопостачання" тарифи на теплову
енергію, реалізація якої здійснюється
суб'єктами господарювання, що займають
монопольне становище на ринку, є
регульованими. Тарифи на виробництво,
транспортування та постачання
теплової енергії затверджуються
органами місцевого самоврядування,
крім теплової енергії, що виробляється
суб'єктами господарювання, що
здійснюють комбіноване виробництво
теплової і електричної енергії та/або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії, на
підставі розрахунків, виконаних
теплогенеруючими,
теплотранспортуючими та
теплопостачальними організаціями за
методиками, розробленими центральним
органом виконавчої влади у сфері
теплопостачання.

Відповідно до ч. 2 ст. 32 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги" розмір
плати за комунальні послуги
розраховується, виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Судом встановлено, що у період,
заявлений позивачем до стягнення - з
01.09.2007 по 01.06.2008, виконавчим органом
Київської міської ради Київською
міською держаною адміністрацією)
приймались наступні розпорядження,
якими регулювались тарифи на теплову
енергію, та які є спірними у сторін:

розпорядження № 1245 від 20.06.2002 р., яке
було скасовано розпорядженням КМДА від
18.04.2008 року № 587;

розпорядження № 1575 від 30.10.2006 р., яке
було скасоване розпорядженням № 643 від
30.05.2007 р.;

розпорядження № 142 від 12.02.2007 р., яким
попереднє розпорядження № 1575 від 30.10.2006
р. викладено в новій редакції;

розпорядження № 643 від 30.05.2007 року, яке
визнано протиправним та скасовано
постановою суду.

Дослідивши вказані нормативні акти,
суд вважає, що діючим залишилось
розпорядження КМДА № 1575 від 30.10.2006 р., в
редакції розпорядження КМДА № 142 від
12.02.2007 р., яким встановлені тарифи по 113,57
грн. за 1 Гкал (113, 20 грн. за 1 Гкал в
залежності від встановлення засобу
обліку).

Отже, саме ці розпорядження мають
застосовуватись у даній справі при
розрахунку вартості теплової енергії,
що також підтверджується інформацією,
наданою третьою особою (КМДА) про дію
тарифів на теплову енергію у період з
01.09.2007 по 01.06.2008, тобто за розрахунком
позивача.

Крім того, про такий висновок вказав і
Вищий господарський суд України,
переглядаючи дану справу за касаційною
скаргою ПАТ "Київенерго".

Доводи відповідача з посиланням на
Постанову Верховного Суду України від
28.11.2011 р. про те, що відсутність
державної реєстрації розпоряджень
КМДА тягне за собою їх нечинність, суд
приймає до уваги, але зазначає, що
вказаною Постановою ВСУ встановлено
порушення порядку проходження
державної реєстрації розпорядженнями
КМДА, що були предметом спору у тій
справі. При цьому Постановою
Верховного Суду України від 28.11.2011 р. не
скасовано розпорядження КМДА, які є
предметом спору у даній справі, та не
встановлено нечинність тарифів,
визначених цими розпорядженнями.

Враховуючи викладене та встановлені
обставини у справі, суд приходить до
висновку, що заборгованість
відповідача за надану теплову енергію
з урахуванням часткової сплати у сумі 52
965,88 грн. склала 270 359, 34 грн. (323 325,22 грн. - 52
965,88 грн.), яку й просив стягнути позивач.

Разом з тим, у судовому засіданні
встановлено, що під час розгляду даної
справи відповідач сплатив частину
основної заборгованості у сумі 138 715,76
грн., 18 383,03 грн. - інфляційних втрат та
1638,00 грн. - 3% річних (за постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 17.06.2014 р.), що
підтверджується наявними у справі
платіжними дорученнями.

Оскільки заявлена до стягнення сума
боргу в зазначеному розмірі
відповідачем сплачена після звернення
позивача в суд з указаним позовом,
предмет спору в цій частині між
сторонами відсутній, отже, і
провадження у справі в цій частині
позову підлягає припиненню відповідно
до вимог п. 11 ст. 80 ГПК України.

Таким чином, судом встановлено, що
несплаченою залишилась основна
заборгованість ЖБК "Обчислювач-12" у
сумі 131 643,58 грн.

За приписами ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням іншої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з п. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

У силу ст. 526 ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін);
зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Оскільки доказів належної оплати
заборгованості відповідачем суду не
надано, позовні вимоги в частині
стягнення несплаченої заборгованості
за надані послуги по договору
№ 1410087 від 01.11.1999 р. з постачання
теплової енергії у гарячій воді за
період з 01.09.2007 р. по 01.06.2008 р. в сумі 131
643,58 грн. підлягають задоволенню.

При цьому суд відхиляє заяву
відповідача, подану ним до початку
розгляду справи по суті, про припинення
провадження у справі, оскільки з огляду
на вищевикладене суд прийшов до
висновку про часткову наявність
заборгованості у відповідача.

Крім суми основного боргу, позивач
також просить стягнути з відповідача 9
875,75 грн. - інфляційної складової боргу
та 1 067,51 грн. - 3 % річних.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив
зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Зважаючи на вищенаведені норми
законодавства та умови укладеного
сторонами правочину, вимоги про
стягнення пені та 3 % річних є такими, що
заявлені правомірно.

Провівши розрахунок заявленої до
стягнення суми матеріальних втрат, суд
дійшов висновку, що з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
інфляційна складова боргу в сумі 9 875,75
грн. та 3 % річних у сумі 1 067,51 грн.

На підставі викладеного, враховуючи, що
наявні у справі матеріали свідчать про
обґрунтованість вимог позивача, суд
задовольняє позов у повному обсязі.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 32 - 35, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" до
Житлово-будівельного кооперативу
"Обчислювач-12", за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет позову, на стороні позивача -
Київська міська державна
адміністрація про стягнення
заборгованості за спожиту електричну
енергію в сумі 301 323,64 грн. в частині
стягнення основної заборгованості у
сумі 138 715,76 грн., 18 383,03 грн. - інфляційних
втрат та 1638,00 грн. - 3% річних припинити.

Позов Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" до
Житлово-будівельного кооперативу
"Обчислювач-12", за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет позову, на стороні позивача -
Київська міська державна
адміністрація про стягнення
заборгованості за спожиту електричну
енергію в сумі 131 643,58 грн., 9 875,75 грн. -
інфляційної складової боргу та 1 067,51
грн. - 3 % річних задовольнити.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "Обчислювач-12" (03179, м. Київ,
вулиця Ф. Пушиної, 49, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" (01001, м. Київ,
площа Івана Франка, 5, ) 131
643 (сто тридцять одну тисячу шістсот
сорок три) грн. 58 коп. - основного боргу, 9
875 (дев'ять тисяч вісімсот сімдесят
п'ять) грн. 75 коп. - інфляційної
складової боргу та 1 067 (одна тисяча
шістдесят сім) грн. 51 коп. - трьох
відсотків річних.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "Обчислювач-12" (03179, м. Київ,
вулиця Ф. Пушиної, 49, ) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" (01001, м. Київ,
площа Івана Франка, 5, )
1320 (одна тисяча триста двадцять) грн. 65
коп. витрат на сплату державного мита
та на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу, 1425 (одну
тисячу чотириста двадцять пять) грн. 88
коп. судового збору за подання
касаційної скарги.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в присутності
представників сторін у судовому
засіданні 18 грудня 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 23
грудня 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна