ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р.
Справа № 922/3152/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І. ,
суддя Плужник О.В.

при секретарі Казаковій О.В.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - Полетаєва Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача
(вх.№3512Х/3-9) на рішення господарського
суду Харківської області від 09.10.14 у
справі № 922/3152/14

за позовом Фізична особа -
підприємець ОСОБА_3, м. Харків

до Публічного акціонерного
товариства банк "Меркурій", м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_3 звернувся до
господарського суду Харківської
області із позовною заявою до ПАТ
банк "Меркурій", з урахуванням заяви про
уточнення позовних вимог: про
стягнення 93049,91грн. основного боргу,
пеню в сумі 10328,49грн., 3% річних в сумі
1261,0грн., посилаючись на укладення між
сторонами договору банківського
рахунку в іноземній валюті №7120/08-В від
25.12.2008 року з посиланням, на те, що
23.01.2014року позивачем, як клієнтом
відповідачу передані платіжні
доручення в іноземній валюті на
перерахування грошових коштів з
рахунку позивача НОМЕР_2, що відкритий у
ПАТ"Банк "Меркурій" у м.Харків на
рахунок позивача НОМЕР_3, що відкритий у
ПАТ"Украгазбанк" у м.Харкові, як вказує
позивач в позовній заяві відповідно до
довідки №663/10 від 20.06.2014року, яка
отримана позивачем на відповідь від
відповідача, залишок на рахунку
позивача станом на 20.06.2014року становить
8000,0 доларів США, що є еквівалентом
93049,91грн.,згідно з курсом Нацбанку
України станом на 12.06.2014року, тобто
кошти на рахунку позивача в
ПАТ"Меркурій" присутні, але на рахунок
позивача у ПАТ АБ"Укргазбанк" у м. Києві
не надійшли.

Рішенням господарського суду
Харківської області від 09.10.14р. по
справі №922/3152/14 (суддя Присяжняк О.О.)
позовні вимоги задоволено частково,
стягнуто з Публічного акціонерного
товариства банк "Меркурій" на користь
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - 93
049,91грн. основного боргу, 3% річних в
сумі 1261,0грн., витрати по сплаті
судового збору в сумі 1886,22грн., з
посиланням на невиконання умов
договору; в іншій частині позовних
вимог по пені відмовлено.

Відповідач з рішенням господарського
суду першої інстанції не погодився,
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
матаріального і процесуального права
та неповне з'ясування обставин справи
при його прийнятті, просить скасувати
рішення господарського суду повністю
та прийняти нове рішення у справі, яким
у задоволенні позовних вимог відмовити
в повному обсязі, також просит витрати
по сплаті судового збору покласти на
позивача по справі.

Відповідач вважає, що суд першої
інстанції помилково не застосував
норми права, а саме Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб", в якому встановлено певний
порядок погашення вимог кредиторів в
період здійснення ліквідаційної
процедури банка, у зв'язку з чим
стягнення з відповідача коштів на
підставі договору банківського
рахунку є не можливим, оскільки це
фактично є погашенням вимог кредитора
в порушення порядку, встановленого
зазначеним Законом, який не припускає
задоволення вимог окремих кредиторів у
індивідуальному порядку поза межами
ліквідаційної процедури.

Відповідач зазначив, що у будь-якому
випадку в період здійснення
ліквідаційної процедури АТ Банка
"Меркурій" задоволення вимог позивача
має здійснюватись у порядку
задоволення вимог кредиторів до банку
та черговості, передбачених статтею 52
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивач вважає рішення суду законним
та обґрунтованим, прийнятим відповідно
до норм чинного законодавства, надав
відзив на апеляційну скаргу, в якому
просить рішення залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

У відзиві зазначив, що рішення суду є
обґрунтованим, в ньому відображені всі
обставини, що мають значення для
справи, всебічно і повно з'ясовані в
судовому засіданні, а висновки суду про
встановлені обставини і правові
наслідки є вичерпними, такими, що
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Позивач вказує на те, що відповідач
безпідставно користувався грошовими
коштами позивача, але так і не виконав
зобов'язання покладені на нього п. 2.3
Договору та чинним законодавством
України, а мав виконати зобов'язання ще
задовго до набрання чинності Постанови
Правління Національного Банку України
від 13.03.2014 р. № 133 про віднесення ПАТ
БАНК «МЕРКУРІЙ» до категорії
неплатоспроможних та про рішення
Виконавчої дирекції фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
14.03.2014 р. № 15 про запровадження
тимчасової адміністрації.

Позивач вважає, що твердження
Відповідача про неправильне
застосування судом норм матеріального
права, а саме незастосування судом
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб» є
безпідставними і такими, що не
відповідають дійсності, оскільки
прямої вказівки в Законі України «Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб» про надання зворотної дії в часі
немає, тому, правомірно підлягають
застосуванню норми цивільного кодексу
України, господарського кодексу
України, Закону України «Про платіжні
системи і переказ грошей» та інші
нормативно-правові акти, які діяли на
момент виникнення зобов'язання у
Відповідача.

Судова колегія, повторно розглянувши
справу, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення встановила, що
25 грудня 2008 року між позивачем, як
клієнтом та відповідачем, як банком
укладено договір банківського рахунку
в іноземній валюті № 7120/08-В, відповідно
до умов якого Банк приймає і зараховує
на поточний рахунок в іноземній валюті,
відкритий клієнту № 20, грошові
кошти, що йому надходять, виконує
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком відповідно умов цього
договору, нормативно-правових актів
НБУ та чинного законодавства України, а
клієнт оплачує зазначені послуги.

Пунктом 3.1.2 Договору визначено, що
Банк гарантує своєчасне зарахування та
списання коштів з рахунку (рахунків)
Клієнта, а також пунктом 3.3.1
передбачено право Клієнта самостійно
розпоряджатися коштами на своєму
рахунку з дотриманням вимог чинного
законодавства, за винятком примусового
списання коштів, припинення операцій
за рахунком, арешту рахунку, у випадках,
передбачених чинним законодавством
України.

У п.4.1 договору зазначено, що Клієнт
здійснює оплату за проведені операції
та надані послуги на підставі тарифів
Банку, що наведені в додатку до
договору. розділом 7 передбачено
порядок зміни та розірвання договору,
відповідно до якого рахунки
закриваються на підставі заяви клієнта
та/або з інших підстав, передбачених
договором та/або чинним законодавством
України. У випадку розірвання договору
й закриття рахунку за заявою клієнта,
банк проводить взаєморозрахунки з
клієнтом.

Пунктом 8.1. передбачено, що договір
набирає чинності з моменту підписання
обома сторонами та внесення клієнтом
плати за відкриття рахунку та діє до
31.12.2010 року. Якщо за 20 календарних днів
до закінчення строку дії цього
договору жодна із сторін не заявить про
його розірвання, то він вважається
продовженим на тих же умовах на кожен
наступний рік.

23.01.2014 року позивачем, як клієнтом ПАТ
БАНК "Меркурій" подані платіжні
доручення в іноземній валюті №04 на
суму 2000 доларів США, №06 на суму 3000,0
доларів США, №07 на суму 3000 доларів США
на перерахування грошових коштів з
рахунку позивача НОМЕР_2, який
відкритий в ПАТ Банк "Меркурій" на інших
рахунок позивача НОМЕР_3, що відкритий у
ПАТ акціонерний банк "Укргазбанк".

Відповідно до довідки №663/10 від 20.06.2014
року, яка отримана від відповідача,
залишок на рахунку позивача станом на
20.06.2014 року становить 8000 доларів США.

Позивач зазначав, що кошти на його
рахунку є, але платіжне доручення
відповідачем не виконано, чим порушено
умови договору, станом на 10 липня
2014року виконання грошового
зобов'язання не відбулося.

Колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції безпідставно задовольнив
позовні вимоги та зазначене рішення
підлягає скасуванню, виходячи з
наступного.

Постановою правління Національного
банку України №133 від 13.03.2014р. "Про
віднесення Публічного акціонерного
товариства банку "Меркурій" до
категорії неплатоспроможних"
віднесено АТ Банк "Меркурій" до
категорії неплатоспроможних.

Виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
14.03.2014р. прийнято рішення №15 про
запровадження тимчасової
адміністрації та призначення
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
на тимчасову адміністрацію в ПАТ Банк
"Меркурій". Тимчасову адміністрацію
запроваджено строком на 3 місяці з
14.03.2014р. по 13.06.2014р.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №27
від 10.04.2014р. "Про призначення
уповноваженої особи Фонду на тимчасову
адміністрацію в АТ Банк "Меркурій",
призначено з 11.04.2014р. уповноваженою
особою Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на тимчасову
адміністрацію Публічного акціонерного
товариства Банк "Меркурій" провідного
професіонала з питань врегулювання
неплатоспроможності банків відділу
запровадження процедури тимчасової
адміністрації та ліквідації
департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків Куліша В.М.
на період до 13 червня 2014 року включно.

Правлінням Національного банку
України у постанові від 10.06.2014р. №340 "Про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства Банку "Меркурій"
постановлено відкликати банківську
ліцензію та ліквідувати АТ Банк
"Меркурій" з 12.06.2014р.

Статті 1,34 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
встановлюють, що тимчасова
адміністрація - це процедура виведення
банку з ринку, що запроваджується
Фондом стосовно неплатоспроможного
банку в порядку, встановленому цим
Законом. Фонд розпочинає процедуру
виведення неплатоспроможного банку з
ринку та здійснення тимчасової
адміністрації в банку на наступний
робочий день після офіційного
отримання рішення Національного банку
України про віднесення банку до
категорії неплатоспроможних.

Відповідно до частини 5 статті 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється: задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку;
примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку; нарахування неустойки
(штрафів, пені), інших фінансових
(економічних) санкцій за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також зобов'язань перед
кредиторами, у тому числі не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку; зарахування
зустрічних однорідних вимог, якщо це
може призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом; нарахування
відсотків за зобов'язаннями банку
перед кредиторами.

Стаття 1074 Цивільного кодексу України
визначає, що обмеження прав клієнта
щодо розпоряджання грошовими коштами,
що дії тимчасової адміністрації вимоги
позивача задоволенню не підлягають,
оскільки вони є кредиторськими
вимогами.

Стаття 44 Закону України "Про систему
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням
норм Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб",
під час гарантування вкладів фізичних
осіб" визначає порядок ліквідації і
призначення уповноваженої особи Фонду.
Зокрема, Національний банк України
приймає рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку за пропозицією Фонду та з інших
підстав, передбачених Законом України
"Про банки і банківську діяльність".

Стаття 46 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає наслідки призначення
уповноваженої особи Фонду. Так, з дня
призначення уповноваженої особи Фонду:
припиняються всі повноваження органів
управління банку (загальних зборів,
спостережної ради і правління (ради
директорів)) та органів контролю
(ревізійної комісії та внутрішнього
аудиту). Якщо в банку, що ліквідується,
здійснювалася тимчасова
адміністрація, з дня прийняття рішення
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію банку тимчасова
адміністрація банку припиняється.
Керівники банку звільняються з роботи
у зв'язку з ліквідацією банку;
банківська діяльність банку
завершується закінченням
технологічного циклу конкретних
операцій у разі, якщо це сприятиме
збереженню або збільшенню
ліквідаційної маси; строк виконання
всіх грошових зобов'язань банку та
зобов'язання щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів)
вважається таким, що настав;
припиняється нарахування відсотків,
неустойки (штрафу, пені) та
застосування інших санкцій за всіма
видами заборгованості банку, а також не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку; нарахування
відсотків, комісійних, штрафів, інших
очікуваних доходів за активними
операціями банку може припинятися у
терміни, визначені договорами з
клієнтами банку у разі, якщо це
сприятиме збереженню або збільшенню
ліквідаційної маси; відомості про
фінансове становище банку перестають
бути конфіденційними чи становити
банківську таємницю; укладення
правочинів, пов'язаних з відчуженням
майна банку чи передачею його майна
третім особам, допускається в порядку,
передбаченому статтею 51 цього Закону;
втрачають чинність публічні обтяження
чи обмеження на розпорядження (у тому
числі арешти) будь-яким майном (коштами)
банку. Накладення нових обтяжень чи
обмежень на майно банку не
допускається.

Під час здійснення ліквідації у банку
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

Частиною 5 ст. 45 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" передбачено, що протягом ЗО днів з
дня опублікування відомостей про
відкликання банківської ліцензії,
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду кредитори
мають право заявити уповноваженій
особі Фонду про свої вимоги до банку.

17.06.2014 року в газеті «Урядовий кур'єр»
за № 107 опубліковано оголошення про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію АТ БАНКУ «МЕРКУРІЙ». В
оголошені також повідомлялося, що
вимоги кредиторів банку приймаються за
адресою м. Харків, вул. Петровського, 23,
61002 протягом 30 днів з дня публікації
оголошення.

24.06.2014 року Позивач заявив кредиторську
вимогу Відповідачу (лист вих. №
7519-ю/903/7120/69 від 24.06.2014 року) в сумі 93049,91
грн., а Відповідач визнав Позивача
кредитором в сумі 93049,91 грн. та включив
вимогу в Перелік (реєстр) акцептованих
вимог АТ БАНКУ «Меркурій». Вказана
вимога підлягає задоволенню 7 чергу у
відповідності до ч. 1 ст. 52 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб". Відповідач
визнав вимогу Позивача в повному
обсязі, тобто відсутній спор щодо
акцептування вимоги кредитора.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" будь-які спори щодо
акцептування вимог кредиторів
підлягають вирішенню у судовому
порядку.

Колегія суддів вважає, що Законом
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб» встановлений
певний порядок погашення вимог
кредиторів, в період здійснення
ліквідаційної процедури банка, і
стягнення з відповідача коштів на
підставі договору банківського
рахунку є не можливим, оскільки це
фактично є погашенням вимог кредитора
в порушення порядку, встановленого
нормами діючого законодавства, які не
припускають задоволення вимог окремих
кредиторів у індивідуальному порядку
поза межами ліквідаційної процедури.

Отже, у будь-якому випадку в період
здійснення ліквідаційної процедури АТ
Банка "Меркурій" задоволення вимог
позивача має здійснюватись у порядку
задоволення вимог кредиторів до банку
та черговості, передбачених статтею 52
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб".

Колегія суддів вважає, що посилання
позивача на дію закону у часі
безпідставне та спростовується
матеріалами справи, зокрема відповідно
до вимог Законом України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
позивач у червні 2014р. заявив
кредиторську вимогу відповідачу в
сумі 93049,91 грн., яка акцептована
відповідачем, після чого у липні 2014 р.
позивач звернувся до господарського
суду з позовом про стягнення коштів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, що позивачем
не виконано.

Таким чином, висновки викладені в
рішенні господарського суду, не
відповідають нормам матеріального та
процесуального права та фактичним
обставинам справи, а мотиви
відповідача можуть бути підставою для
його скасування, керуючись Законом
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", ст. 1074 ЦК
України, ст.ст. 101-105 ГПК України колегія
суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 09.10.14 у справі
№ 922/3152/14

скасувати та прийняти нове рішення.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь державного
бюджету України (одержувач коштів -
Управління державної казначейської
служби у Дзержинському районі м.
Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166,
, рахунок 3003, банк
одержувача - Головне управління
державної казначейської служби
України у Харківській області, МФО 851011,
код бюджетної класифікації 22030001)
судовий збір в сумі 913, 50 грн.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції: Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 22.12.14

Головуючий суддя
Могилєвкін Ю.О.

Суддя
Пушай В.І.

Суддя
Плужник О.В.