номер провадження справи 8/166/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2014
Справа № 908/5023/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг" (01033,
м.Київ, вул.. Жилянська, 43)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міко-Фуд" (83001,
м.Донецьк, бул. Пушкіна, 9)

про розірвання договору фінансового
лізингу № 1222-FL від 11.11.2013 р., стягнення
82620 грн. 11 коп. заборгованості за
лізинговими платежами, 936 грн. 61 коп.
втрат від інфляції грошових коштів, 576
грн. 04 коп. річних процентів, 4565 грн. 21
коп. пені, зобов'язання повернути
предмет лізингу

Суддя Попова І.А.

Представники:

Позивача: Бордюг О.В., дов. від 03.12.2014 р.

Відповідача: не з'явився

Заявлено позовні вимоги про розірвання
договору фінансового лізингу № 1222-FL
від 11.11.2013 р., стягнення 82620 грн. 11 коп.
заборгованості за лізинговими
платежами, 936 грн. 61 коп. втрат від
інфляції грошових коштів, 576 грн. 04 коп.
річних процентів, 4565 грн. 21 коп. пені,
зобов'язання повернути предмет лізингу

Ухвалою господарського суду від 19.11.2014
р. порушено провадження по справі №
908/5023/14, судове засідання призначено на
16.12.2014 р.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено в засіданні 16.12.2014 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав,
викладених у позові, відповідно до ст..
174, 179, 193 ГК України, ст. ст. 525, 526, 530, 554, 610,
625, 629 ЦК України. В обґрунтування вимог
вказує, що 11.11.2013 р. позивачем та
відповідачем укладено договір
фінансового лізингу № 1222-FL, за яким
згідно акту приймання-передачі від
09.12.2013 р. позивач передав у користування
відповідачу предмет лізингу -
трьохвісний напівпричеп Benalu Jumboliner 134,
виробництва фірми Benalu, країна виробник
Франція, рік виробництва 2013, шасі №
VН1В306С1D3А10100, у тому числі ПДВ.
Відповідач зобов'язання щодо внесення
лізингових платежів не виконував в
строки, передбачені договором,
внаслідок чого за ним склалася
заборгованість в сумі 82620 грн. 11 коп. з
прострочених лізингових платежів
згідно графіку за період 26.05.2014 р. по
21.10.2014 р., яку позивач просить стягнути з
товариства «Міко-Фуд». За несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань до
стягнення заявлено 4565 грн. 21 коп. пені,
нарахованої за період з 26.05.2014 р. по
21.10.2014 р. Крім того, у відповідності до
ст.. 625 ЦК України просить стягнути 576
грн. 04 коп. річних процентів,
нарахованих за період з 26.05.2014 р. по
21.10.2014 р., та 936 грн. 61 коп. втрат від
інфляції грошових коштів, нарахованих
за період з червня 2014 р. по жовтень 2014 р.
Також, позивачем заявлено про
розірвання договору фінансового
лізингу № 1222-FL від 11.11.2013 р. внаслідок
систематичного невиконання
відповідачем зобов'язань за договором
та про повернення предмет лізингу.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
спростував, представник відповідача в
судове засідання за викликом не
з'явився, правом надати відзив на позов
не скористався.

Відповідно до Спеціального витягну є
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців ТОВ
«Міко-Фуд» зареєстровано за адресою:
м.Донецьк, бул. Пушкіна, 9. Згідно листа
УДППЗ «Укрпошта» від 01.12.2014 р. № 04-16-1682
місто Донецьк входить до переліку
населених пунктів, до яких не
здійснюються поштові відправлення.
Шляхом направлення телефонограми суду
не вдалося повідомити відповідача про
розгляд даної справи, про що складено
відповідний акт. Електрона адреса
відповідача невідома. Інформацію про
час та місце судового засідання
розміщено на сторінці господарського
суду Запорізької області на офіційному
веб-порталі «Судова влада України».
Таким чином, господарським судом
Запорізької області вжито всіх заходів
для належного повідомлення
відповідача про час та місце розгляду
справи відповідно до Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України № 01-06/1290/14 від 12.09.2014 р. (за
наступними змінами та доповненнями).

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору. Оскільки
всі учасники судового процесу були
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду, суд дійшов висновку про
можливість розгляду позовної заяви по
суті в судовому засіданні 16.12.2014 року.

Згідно до ст. 75 ГПК України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, суд
встановив, що 11.11.2013 р. товариством з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Лізинг» (позивач у справі,
лізингодавець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Міко-фуд»
(відповідач у справі, лізингоодержувач)
укладено договір фінансового лізингу
№ 1222-FL, за умовами якого лізингодавець
на підставі договору купівлі-продажу
зобов'язується набути у власність
лізингодавця і передати на умовах
фінансового лізингу у тимчасове
володіння та користування майно,
наведене у специфікації (додаток № 1 до
договору), а лізингоодержувач
зобов'язується прийняти предмет
лізингу та сплачувати лізингові
платежі та інші платежі згідно з
умовами цього договору. Пунктом 1.2
договору передбачено, що строк
користування лізингоодержувачем
предметом лізингу складається з
періодів (місяців) лізингу згідно з
Графіком сплати лізингових платежів
(Додаток 2 до договору) та починається з
дати підписання сторонами акту
приймання-передачі предмета лізингу,
за формою встановленою лізингодавцем.
Згідно п. 6.3 договору складові
лізингових платежів, їх суми та дати
платежів визначені у графіку згідно з
Додатком 2 до договору, який є його
невід'ємною частиною. Додатковою
угодою № 1 від 09.12.013 р. сторонами
змінено Додаток 2 до договору та
викладено його в редакції, згідно з
додатком № 1 до цієї додаткової угоди.

Як свідчать вивчені матеріали, за актом
приймання-передачі від 09.12.2013
відповідач прийняв у користування на
умовах фінансового лізингу техніку -
трьохвісний напівпричеп Benalu Jumboliner 134,
виробництва фірми Benalu, країна виробник
Франція, рік виробництва 2013, шасі №
VН1В306С1D3А10100, вартістю 727039 грн. 17 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за
договором лізингу одна сторона
(лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

Згідно з ч. 2 ст. 806 ЦК України до
відносин, пов'язаних з лізингом,
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж та положення про
договір поставки, якщо інше не
встановлено законом.

Статтею 1 Закону України "Про
фінансовий лізинг" визначено:
відносини, що виникають у зв'язку з
договором фінансового лізингу,
регулюються положеннями Цивільного
кодексу України про лізинг, найм
(оренду), купівлю-продаж, поставку з
урахуванням особливостей, що
встановлюються цим Законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про
фінансовий лізинг" на
лізингоодержувача покладено обов'язок
своєчасно сплачувати лізингові
платежі.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного
кодексу України договір є однією з
підстав виникнення зобов'язань та є
обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору, вимог
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про
фінансовий лізинг" сплата лізингових
платежів здійснюється в порядку,
встановленому договором.Відповідно до
ст.11 Закону України "Про фінансовий
лізинг" лізингоодержувач зобов'язаний
своєчасно сплачувати лізингові
платежі.

Як вказує позивач, лізингові платежі,
за узгодженим графіком товариство
«Міко-Фуд» не здійснювало в повному
обсязі, а саме лізингові платежі
строком на дату платежу 25.05.2014 р., 25.06.2014
р., 25.07.2014 р., 25.08.2014 р., 25.09.2014 р.
відповідачем сплачено частково в
розмірі 20513 грн. 70 коп. Згідно
представленого позивачем розрахунку
за відповідачем склалася
заборгованість в розмірі 82620 грн. 11 коп.
по лізинговим платежам строком на
вказані дати платежів.

Таким чином, оскільки відповідач не
надав доказів щодо виконання ним
зобов'язань, суд вважає обґрунтованими,
підтвердженими розрахунками та такими,
що підлягають задоволенню вимоги
позивача про стягнення основного боргу
в сумі 82620 грн. 11 коп. строком на дати
платежу 25.05.2014 р., 25.06.2014 р., 25.07.2014 р.,
25.08.2014 р., 25.09.2014 р. згідно графіку.

Вимоги про стягнення пені в розмірі 4565
грн. 21 коп., нарахованої за період з
26.05.2014 р. по 21.10.2014 р., позивач
обґрунтовує п. 9.2.1 договору № 1222-FL, яким
передбачено, що за порушення обов'язку
своєчасної сплати лізингових та інших
платежів, передбачених договором,
лізингоодержувач сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період такого порушення
зобов'язань, лізингоодержувачем за
довго ром нарахованої на суму
непогашеної заборгованості за кожен
день прострочення та відшкодовує всі
збитки, завдані лізингоодержувачем
лізингодавцеві понад вказану пеню.

За приписами частини першої статті 546
ЦК України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Згідно з частиною третьою
статті 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. У
відповідності до частини першої
статті 193 ГК України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Частиною
шостою статті 231 ГК України
передбачено, що штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором. Суд знаходить
представлений розрахунок
обґрунтованим, вимоги не суперечними
ст. 232 ГК України та Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" та
такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Таким чином,
оскільки встановлено, що відповідач
прострочив внесення лізингових
платежів, вимоги про стягнення втрат
від інфляції грошових коштів в розмірі
936 грн. 61 коп., нарахованих за період
червня 2014 р. по вересень 2014 р., та 576 грн.
04 коп. річних процентів, нарахованих за
період з 26.05.2014 р. по 21.10.2014 р., суд вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Приписами ст. 651 ЦК України передбачено,
що договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Пункт 7.1 договору № 1222-FL містить
перелік подій, які вважаються істотним
порушенням договору, зокрема, якщо
лізингоодержувач не сплатив
лізинговий платіж або інші платежі
(частково або в повному обсязі) за
договором та прострочення сплати
становить більше 30 календарних днів з
дня настання строку платежу згідно з
договором. Пунктом 7.2 договору
передбачено, що у випадку виникнення
події невиконання зобов'язань,
передбачених п. 7.1.1 - 7.1.9 лізингодавець
має право на свій власний розсуд
розірвати договір та вимагати
погашення всієї заборгованості за
будь-якими платежами за договором та
повернення предмета лізингу.

Судом встановлено, що відповідач, не
виконуючи умови спірного договору в
частині сплати лізингових платежів,
істотно порушував умови договору.
Вимоги позивача в частині розірвання
договору є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про повернення предмету
лізингу, суд зазначає, що така вимога є
похідною та також підлягає
задоволенню, виходячи з приписів ст. 10
Закону України "Про фінансовий лізинг"
та ст. 651, 653 Цивільного кодексу України,
якими передбачено право вимагати
повернення предмета лізингу в разі
невиконання (прострочення виконання)
грошових зобов'язань
лізингоодержувачем за договором
лізингу.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, ст. 193, 292 ГК
України, ст. 526, 625, 806 ЦК України,
керуючись ст.ст. 49, 75, 82-84 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Розірвати договір фінансового лізингу
№ 1222-FL, укладений 11.11.2013 р. Товариством з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Лізинг" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Міко-Фуд".

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міко-Фуд" (83001,
м.Донецьк, бул. Пушкіна, 9, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг" (01033,
м.Київ, вул.. Жилянська, 43, )
82620 (вісімдесят дві тисячі шістсот
двадцять) грн. 11 коп. заборгованості за
лізинговими платежами, 936 (дев'ятсот
тридцять шість) грн. 61 коп. втрат від
інфляції грошових коштів, 576 (п'ятсот
сімдесят шість) грн. 04 коп. річних
процентів, 4565 (чотири тисячі п'ятсот
шістдесят п'ять) грн. 21 коп. пені, 11286
(одинадцять тисяч двісті вісімдесят
шість) грн.. 79 коп. судового збору.
Видати наказ.

Повернути на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Лізинг" (01033, м.Київ, вул.. Жилянська, 43,
) предмет лізингу -
трьохвісний напівпричеп Benalu Jumboliner 134,
виробництва фірми Benalu, країна виробник
Франція, рік виробництва 2013, шасі №
VН1В306С1D3А10100, вартістю 727039 грн. 17 коп.,
який знаходиться у користуванні
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Міко-Фуд" (83001,
м.Донецьк, бул. Пушкіна, 9, ).
Видати наказ.

Повне рішення складено 22 грудня 2014
року.

Суддя
І.А. Попова