ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

15.12.2014 р.
Справа№ 5015/2917/12

Господарський суд Львівської області у
складі судді Сухович Ю.О., при секретарі
судових засідань Мак Л.Б., розглянувши
матеріали

скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГазОйл-Тек", м.Львів

на бездіяльність Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції

у справі №5015/2917/12

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГазОйл-Тек", м.Львів

до відповідача Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3, м.Львів

про стягнення 244 181,47грн.

За участю представників:

від скаржника (стягувача): Бігун Н.В. -
представник (довіреність №б/н від
10.08.2014р.); ОСОБА_8. - присутній без
доручення.

від відповідача (боржника): ОСОБА_3
(паспорт серії НОМЕР_2 виданий 31.12.1998р.
Залізничним РВ УМВС України у
Львівській області);

від ВДВС: Скочипець А.Р. - головний
державний виконавець Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції (довіреність № 29940 від 12.12.2014р.).

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду
Львівської області надійшла скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГазОйл-Тек" на
бездіяльність Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції у справі №5015/2917/12 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГазОйл-Тек" до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
стягнення 244181,47грн.

Справа №5015/2917/12 розглядалась
господарським судом Львівської
області у складі судді Фартушка Т.Б.

У зв'язку із закінченням повноважень як
вперше призначеного на посаду судді
Фартушка Т.Б., відповідно до п.3.1.11., 3.3.
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду та Рішення зборів
суддів господарського суду Львівської
області від 27.06.2013р., було призначено
автоматизований розподіл скарги,
внаслідок якого передано її для
розгляду судді Сухович Ю.О., інформацію
внесено до системи автоматизованого
розподілу.

Ухвалою суду від 17.11.2014р. прийнято
скаргу до розгляду та призначено її
розгляд на 01.12.2014р.

Ухвалою суду від 01.12.2014р. розгляд скарги
було відкладено на 15.12.2014р. у зв»язку з
неявкою боржника та органу ДВС,
бездіяльність якого оскаржується
стягувачем.

Представник скаржника вимоги,
викладені у поданій ним скарзі
підтримав, просив суд задоволити її
повністю, посилаючись на бездіяльність
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції.

Боржник письмово свою позицію стосовно
скарги на дії Сихівського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції не виклав, однак у судовому
засіданні заперечив проти її
задоволення.

Представник Сихівського ВДВС ЛМУЮ
подав заперечення на скаргу. В судовому
засіданні просив відмовити у
задоволенні скарги з підстав
аналогічних викладеним у запереченні.

Зокрема зазначив, що станом на момент
відкриття виконавчого провадження
ОСОБА_3 не перебував у шлюбі з ОСОБА_7, що
підтверджується актовим записом №54
від 24.07.2012р. про реєстрацію розірвання
шлюбу. В ході виконання наказу у
вказаній справі, актом опису й арешту
майна від 26.09.2013р. описано та накладено
арешт на автобус марки Богдан А09201, який
перебуває у заставі ПАТ "Мегабанк".
Постановою Львівського окружного
адміністративного суду за №813/4136/14 від
17.07.2014р. арешт скасовано, у зв"язку з чим
неможливо провести його реалізацію.
Згідно інформаційних довідок з Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек відомості
про наявність нерухомого майна за
боржником відсутні, іншого майна не
зареєстровано. Інформації про
перебування майна у інших осіб, яке
належить боржнику немає.

Крім того, представник Сихівського
ВДВС ЛМУЮ зазначив, що боржник змінив
місце проживання, адреса: м.Тернопіль,
вул.Енергетична, 27, відтак керуючись п.10
ст.49 Закону України "Про виконавче
провадження" державним виконавцем
29.09.2014р. винесено постанову про
закінчення виконавчого провадження.
Матеріали виконавчого провадження
скеровано у відділ ДВС за новим місцем
проживання боржника для проведення
перевірки майнового стану.

Оскільки Законом України "Про
виконавче провадження" не передбачено
право державного виконавця на
перевірку майнового стану фізичних
осіб, які не є стороною виконавчого
провадження, представник Сихівського
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції просив відмовити у задоволенні
скарги.

Розглянувши матеріали скарги,
заслухавши представників стягувача,
боржника та органу ДВС, суд встановив:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 17.09.2012р. у справі
№ 5015/2917/12 за позовом ТОВ
"Компанія ГазОйл-Тек" до ФОП ОСОБА_3 про
стягнення 244181,47 грн., позовні вимоги
були задоволені частково, стягнуто з
ФОП ОСОБА_3 на користь ТОВ "Компанія
ГазОйл-Тек" 200000,00 грн. основного боргу,
18859,87 інфляційних нарахувань, 11490,41 грн.
3% річних та 4607,01 грн. судового збору.

05.10.2012р. на примусове виконання
вказаного рішення, господарським судом
Львівської області видано наказ.

11.10.2012р. державним виконавцем
Сихівського ВДВС ЛМУЮ винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №34708122 на примусове
виконання наказу господарського суду
Львівської області №5015/2917/12 від
05.10.2012р., боржнику надано строк для
добровільного виконання наказу до
18.10.2012р. Також одночасно з постановою
про відкриття виконавчого провадження
державним виконавцем винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Скаржник зазначає, що станом на момент
відкриття виконавчого провадження,
ОСОБА_3 перебував у зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_7 У зв"язку з тим, що в ході
виконавчого провадження не було
виявлено коштів та майна боржника на
яке можливо було звернути стягнення, на
думку скаржника, необхідно звернути
стягнення на спільну сумісну власність
ОСОБА_3 та ОСОБА_7, що була набута ними у
шлюбі. Майно, що перебуває у спільній
сумісній власності може набути статусу
спільної часткової власності після
виділення в ньому часток за
домовленістю сторін чи в судовому
порядку.

24.09.2014р. представником ТзОВ "ГазОйл-Тек"
подано заяву до Сихівського ВДВС ЛМУЮ,
якою стягувач просив державного
виконавця вжити заходів для виявлення
у боржника спільного майна з іншими
особами, в тому числі спільного
сумісного майна подружжя, вжити
заходів для виділу частки боржника із
спільного майна подружжя, звернути
стягнення на частку боржника у
спільному майні подружжя.

27.10.2014р. Сихівський ВДВС ЛМУЮ надав
відповідь згідно якої, як стверджує
скаржник у задоволенні його заяви
відмовлено.

Посилаючись на ст.368 Цивільного кодексу
України, ч.1, ч.2 ст.61 Сімейного кодексу
України, ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" скаржник
просить визнати бездіяльність
Сихівського ВДВС ЛМУЮ незаконною та
зобов"язати державного виконавця вжити
заходів для виявлення спільного майна
боржника, в тому числі спільного
сумісного майна подружжя та звернути
на нього стягнення у передбаченому
законом порядку.

Розглянувши скаргу на дії органу ДВС,
надавши оцінку наявним у справі
матеріалам, заслухавши представників
скаржника, боржника органу ДВС, суд
дійшов висновку відсутності підстав
для її задоволення.

При прийнятті ухвали суд виходить з
наступного.

За приписами ст. 121-2 ГПК України
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

У вирішенні питань, які виникають у
розгляді скарг на рішення, дії або
бездіяльність посадових осіб
Державної виконавчої служби, до заяв
учасників виконавчого провадження
(заявників) мають застосовуватися
положення ГПК України, якими
врегульовано аналогічні питання,
зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62,
пунктів 1-3, 5, 6, 9 частини першої статті 63,
статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
"Про виконавче провадження".

Статтею 1 глави 1 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці в межах прав і
обов'язків встановлених ст.11 Закону
України "Про виконавче провадження",
керуючись його умовами та вимогами, а
також розробленої на виконання цього
Закону "Інструкцією про проведення
виконавчих дій", затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 15
грудня 1999р. N 74/5, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 15 грудня
1999р. за N 865/4158 (далі - Інструкція).

Відповідно до ст.25 Закону України "Про
виконавче провадження" та Інструкції,
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

11.10.2012р. державним виконавцем
Сихівського ВДВС ЛМУЮ винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження ВП №34708122 на примусове
виконання наказу господарського суду
Львівської області №5015/2917/12 від
05.10.2012р., боржнику надано строк для
добровільного виконання наказу до
18.10.2012р.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

З метою виконання наказу
господарського суду від 05.10.2012р.,
державним виконавцем вчинено ряд
виконавчих дій щодо виявлення майна
боржника в результаті яких
встановлено, що божник являється
власником автомобіля марки Богдан А09201,
д.н.з. НОМЕР_1. 02.10.2013р. Державним
виконавцем винесено постанову про
призначення експерта, суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання для участі у
виконавчому провадженні, згідно
висновку якого вартість вказаного
автомобіля склала 5550,00 грн.

Однак, постановою Львівського
окружного адміністративного суду від
17.07.2014р. у справі №813/4136/14 постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 11.10.2012р.
ВП №34708122 визнано протиправною та
скасовано в частині накладення арешту
на автобус марки Богдан А09201 2006 року,
жовтого кольору номер державної
реєстрації НОМЕР_1, зобов'язано
Сихівський ВДВС ЛМУЮ вчинити дії по
звільненню з під арешту вказаного
автомобіля та виключити його з акту
опису і арешту майна від 26.09.2013р.

Слід зазначити, що державний
виконавець вчинив усі передбачені
Законом України "Про виконавче
провадження" дії для виявлення майна
боржника, що підтверджується наявними
у матеріалах виконавчого провадження
відповідями на запити державного
виконавця, наданими Управлінням
Держкомзему у м.Червонограді
Львівської області, Управлінням
Держкомзему у Яворівському районі
Львівської області, Управлінням
Держкомзему у Миколаївському районі,
Головним управління державної
міграційної служби України у
Львівській області, Обласним
комунальним підприємством "Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки".

На підставі постанови Львівського
окружного адміністративного суду від
17.07.2014р. у справі №813/4136/14 25.09.2014р.
Сихівським ДВС ЛМУЮ прийнято постанову
про звільнення майна та коштів
боржника з-під арешту.

На заяву скаржника від 24.09.2014р. про
вжиття заходів для виявлення у
боржника спільного майна з іншими
особами, в тому числі спільного
сумісного майна подружжя, вжити
заходів для виділу частки боржника із
спільного майна подружжя, звернути
стягнення на частку боржника у
спільному майні подружжя, Сихівський
ВДВС ЛМУЮ надав відповідь

від 27.10.2014р. вих..№26559 про те, що в ході
виконавчого провадження за боржником
не виявлено власного чи спільного з
іншими особами майна, тому про
звернення до суду про виділення частки
відсутні підстави. Крім того, державним
виконавцем, правомірно було зазначено,
що згідно положень Закону України "Про
виконавче провадження" він не
наділений правом здійснювати
перевірку майнового стану фізичних
осіб, які не є стороною виконавчого
провадження.

Твердження скаржника про те, що станом
на момент відкриття виконавчого
провадження (101.10.2012р.), ОСОБА_3 перебував
у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7
спростовується матеріалами
виконавчого провадження в яких
міститься копія паспорта гр.ОСОБА_3 з
якого вбачається, що 24.07.2012р.
зареєстровано розірвання шлюбу.

Згідно п.10 ч. 1 ст.49 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
направлення виконавчого документа за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження, боржник змінив місце
проживання та реєстрації на
м.Тернопіль, вул.Енергетична, 27, у
зв"язку з чим Сихівським ДВС ЛМУЮ на
підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України "Про
виконавче провадження" 26.09.2014р.
прийнято постанову про закінчення
виконавчого провадження що є
підвідомчістю виконання УДВС ГУЮ у
Тернопільській області.

Відповідно до положень п. 9.13. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Матеріалами справи не підтверджується
факт бездіяльності Сихівського ВДВС
ЛМУЮ та ухилення від вчинення
виконавчих дій відтак, у суду відсутні
правові підстави для задоволення
скарги.

За умовами ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги Товариства
з обмеженою відповідальністю
"ГазОйл-Тек" на бездіяльність
Сихівського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції відмовити.

2. Ухвала суду може бути оскаржена
до Львівського апеляційного
господарського суду в порядку і строки
вказані у ст.ст.91-93 ГПК України

Суд звертає увагу сторін, що відповідно
до ст. 87 ГПК України повне рішення та
ухвали надсилаються сторонам,
прокурору, третім особам, які брали
участь в судовому процесі, але не були
присутні у судовому засіданні,
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення не пізніше трьох днів з
дня їх прийняття або за їх зверненням
вручаються їм під розписку
безпосередньо у суді.

Суддя
Сухович Ю.О.