м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Індар"
до Приватного акціонерного товариства
"По виробництву інсулінів "Індар"
За участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
стороні позивача - Приватне
підприємство "Спецюрінвест"
про стягнення 1 164 000,00 грн.
Головуючий суддя Грєхова
Судді:
Представники сторін:
від позивача: Назаров К. Є. - представник
від відповідача: Святина В. А. -
представник за довіреністю
від третьої особи: Мотрук М. В. -
представник за довіреністю
Заявлено позов про стягнення з
Приватного акціонерного товариства "По
виробництву інсулінів "Індар"
заборгованості за Договором
купівлі-продажу № 0208-3 від 02.08.2011 в
розмірі 1 164 000,00 грн. основного боргу.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що ним на підставі договору
купівлі-продажу № 0208-3 від 02.08.2011 було
поставлено товар за який відповідач не
розрахувався, у зв'язку з чим, у
відповідача перед позивачем виникла
заборгованість в розмірі 1 164 000,00 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 18.08.2014 порушено провадження
призначено на 22.09.2013.
22.09.2014 через відділ діловодства суду
від відповідача по справі надійшов
письмовий відзив на позов, в якому
відповідач проти позову заперечує,
вказуючи на недоведеність позовних
вимог через додання позивачем до
позову неналежних доказів на
підтвердження існування
Ухвалою суду від 22.09.2014 залучено до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, стороні позивача -
Приватне підприємство "Спецюрінвест"
та відкладено розгляд справи на 20.10.2014.
20.10.2014 через відділ діловодства суду
від відповідача по справі надійшли
доповнення до відзиву, відповідно до
яких вказує на можливість зарахування
зустрічних однорідних вимог між
сторонами в зв'язку з існуванням
зустрічних заборгованостей, і також, що
арбітражний керуючий - ліквідатор
позивача не мав права звертатись до
суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 20.10.2014 продовжено
строк вирішення спору.
В судовому засіданні 20.10.2014, у
відповідності до статті 77
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено перерву до 31.10.2014.
Ухвалою суду від 31.10.2014 призначено
колегіальний розгляд справи.
Розпорядженням голови Господарського
суду м. Києва від 31.10.2014 було призначено
колегіальний розгляд справи у
наступному складі колегії: суддя
Грєхова О. А. (головуючий), Літвінова М.
Ухвалою суду від 31.10.2014 призначено
розгляд справи на 01.12.2014.
У зв'язку з нез'явленням в судове
засідання 01.12.2014 представників
відповідача та третьої особи розгляд
справи відкладено на 15.12.2014.
В судовому засіданні 15.12.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив позов задовольнити.
У даному судовому засіданні 15.12.2014
представник відповідача проти позову
заперечив з підстав викладених у
відзиві на позов та доповненню до
Представник третьої особи в судовому
засіданні 15.12.2014 надав суду оригінали
наступних документів: Договір
купівлі-продажу № 0208-3 від 02.08.2011,
специфікація № 1 від 02.08.2011 до договору,
видаткова накладна № ТД-0000289 від 16.08.2011,
довіреність № 228339 від 16.08.2011, видаткова
накладна № ТД-0000302 від 05.09.2011,
довіреність № 228386 від 05.09.2011.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 15.12.2014 відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.08.2011 між позивачем, як продавцем, та
відповідачем, як покупцем було
укладено Договір № 0208-3 купівлі-продажу
(далі - Договір), за умовами якого
продавець зобов'язувався передати у
власність покупця протамін сульфат, а
покупець зобов'язувався прийняти та
оплатити його на умовах даного
Договору.

Передача товару здійснюється від
продавця до покупця після підписання
сторонами даного договору (п. 2.1
договору).

Кількість, асортимент, ціна вказуються
в специфікаціях, які є невід'ємною
частиною даного договору (п. 1.2
договору).

У специфікації №1 від 02.08.2011 було
передбачено поставку товару за
Договором на суму 1164000,00 грн., а фактична
передача товару підтверджується
видатковими накладними № ТД-0000289 від
16.08.2011 та № ТД-0000302 від 05.09.2011 (які
містять підписи представників сторін)
та довіреностями на отримання ТМЦ №
228339 від 16.08.2011 та № 228386 від 05.09.2011.

Натомість відповідач, в порушення
взятих на себе зобов'язань за
договором, оплату отриманого товару в
повному обсязі не здійснив, внаслідок
чого за ним утворилась заборгованість
за поставлений товар в сумі 1164000,00 грн.

У зв'язку з вищезазначеним, ТОВ
"Торговий дім "Індар" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з ПАТ "По
виробництву інсулінів "Індар" 1164000,00
грн. основного боргу.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання згідно із ст. ст. 11, 509 ЦК
України, ст. 174 ГК України виникають,
зокрема, з договору.

Оцінивши зміст договору, з якого
виникли цивільні права та обов'язки
сторін, суд дійшов до висновку, що
укладений між сторонами правочин за
своїм змістом і правовою природою є
договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

В силу вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Пунктом 4.2 договору покупець здійснює
оплату протягом 15 робочих днів після
отримання товару шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок продавця.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, п. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України встановлено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка з
мотиву, що зобов'язання другої сторони
за іншим договором не було виконано
належним чином.

Порушенням зобов'язання, у
відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Оригінали вищевказаних договору,
специфікації, видаткових накладних та
довіреностей на отримання ТМЦ були
надані суду в судовому засіданні 15.12.2014
та залучені до матеріалів справи. Тому
обґрунтування відповідача щодо
невідповідності залучених до
матеріалів справи копій оригіналам
документів судом відхиляються, і так
само відхиляються заперечення проти
позову, які ґрунтуються на засвідченні
ксерокопій неналежною особою, оскільки
судом було досліджено та суд впевнився
в наявності та відповідності саме
оригіналів документів, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, та
існування і чинність яких не
спростовані відповідачем належними
засобами доказування.

Щодо права позивача, в особі його
арбітражного керуючого - ліквідатора,
на звернення до суду з даним позовом, то
суд зазначає наступне.

18.07.2012 Господарським судом Вінницької
області порушено провадження у справі
№ 5/30/2012/5003 про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю "Торговий
дім "Індар", та постановою від 06.08.2013
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Індар"
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
Гонту Оксану Анатоліївну.

Зазначеною постановою ліквідатора
зобов'язано до завершення
ліквідаційної процедури забезпечити
виконання дій та заходів, передбачених
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Відповідно ч. 2 ст. 41 вищенаведеного
Закону ліквідатор з дня свого
призначення, серед інших, виконує такі
повноваження: виконує функції з
управління та розпорядження майном
банкрута; виконує повноваження
керівника (органів управління)
банкрута; пред'являє до третіх осіб
вимоги щодо повернення банкруту сум
дебіторської заборгованості.

Згідно ч. 3 ст. 41 Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" з
дня призначення ліквідатора до нього
переходять права керівника (органів
управління) юридичної особи - банкрута.

В п. 1 ст. 98 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
зазначено, що арбітражний керуючий
(розпорядник майна, керуючий санацією,
ліквідатор) користується усіма правами
розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора відповідно до
законодавства, у тому числі має право
звертатися до господарського суду у
випадках, передбачених цим Законом.

З огляду на вищезазначене, ліквідатор
ТОВ "Торговий дім "Індар" арбітражний
керуючий Гонта O.A. на законних
підставах звернулась до
Господарського суду міста Києва з
даним позовом про стягнення
заборгованості за договором, тому
заперечення відповідача в цій частині
суд відхиляє.

Щодо викладеної у відзиві позиції
відповідача про можливість
зарахування зустрічних однорідних
вимог між сторонами, то суд зазначає, що
у п. 8 ст. 45 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(враховуючи Прикінцеві та перехідні
положення Закону, в редакції від 02.10.2012
Закону № 4212-VI від 22.12.2011), яка визначає
черговість задоволення вимог
кредиторів, вказується, що погашення
вимог кредиторів шляхом заліку
зустрічних однорідних вимог
проводиться за згодою кредитора
(кредиторів) у випадках, якщо це не
порушує майнові права інших
кредиторів.

Відтак, дана правова позиція
відповідача відповідно до вказаної
норми Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" не може бути
предметом розгляду даного спору,
оскільки порушить встановлену цим
Законом черговість задоволення вимог
кредиторів, яка є предметом судового
розгляду в іншій вищеописаній судовій
справі про банкрутство позивача.

Отже, матеріали справи не містять
доказів оплати відповідачем
отриманого ним товару на суму 1164000,00
грн., який поставлявся позивачем на
підставі видаткових накладних №
ТД-0000289 від 16.08.2011 та № ТД-0000302 від 05.09.2011,
та отримувався відповідачем згідно
виданих ним довіреностей на отримання
ТМЦ № 228339 від 16.08.2011 та № 228386 від 05.09.2011.

Претензій щодо якості та комплектності
вищевказаного поставленого позивачем
товару, а також щодо обумовленої
договором супроводжувальної
документації, від відповідача не
надходило. Матеріали справи не містять
доказів протилежного.

А відтак, заявлені позовні вимоги про
стягнення 1164000,00 грн. заборгованості
згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України
та 193 ГК України визнаються судом
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "По виробництву інсулінів
"Індар" (м. Київ, вул. Зрошувальна, 5;
ідентифікаційний код 21680915) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім "Індар"
(21022, м. Вінниця, вул. Тарногродського, 21;
ідентифікаційний код 36423 (один
мільйон сто шістдесят чотири тисячі)
грн. 00 коп. заборгованості, а також 23280
(двадцять три тисячі двісті вісімдесят)
грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 17.12.2014 р.

Головуючий суддя
Грєхова О. А.

Суддя
Літвінова М. Є.

Суддя
Сташків Р. Б.