Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 17/6 02.12.14 р.

За позовом Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"

до Гаражно-будівельного
кооперативу "Глибокий яр"

про стягнення 3 101,00 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання
Пархоменко Ю.Л.,

за участю представників сторін:

від позивача: Іващенко О.В. за
довіреністю № 91/2013/11/27-1 від 27.11.2014 р.;

від відповідача: Грушевич О.Е. -
керівник.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляді господарського суду міста
Києва знаходиться справа № 17/6 за
позовом Акціонерної
енергопостачальної компанії
«Київенерго» в особі Структурного
відокремленого підрозділу «Енергозбут
Київенерго» до Гаражно-будівельного
кооперативу «Глибокий яр» про
стягнення заборгованості в сумі 3 101,00
грн. за спожиту теплову енергію за
договором на постачання теплової
енергії у гарячій воді від 01.04.1999 р. №
530625.

Ухвалою від 10.03.2010 р. провадження у
вказаній справі було зупинено до
вирішення справи № 8/588, що
розглядається Шевченківським районним
судом міста Києва, та набрання законної
сили рішенням у цій справі.

Розпорядженням від 05.04.2012 р. № 17/6 справу
передано для здійснення автоматичного
розподілу.

За результатом здійсненого
автоматичного розподілу справу
передано для розгляду судді Зеленіній
Н.І.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 31.10.2014 р. поновлено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 18.11.2014 р.

10.11.2014 р. від позивача надійшли
додаткові документи по справі.

18.11.2014 р. від відповідача через відділ
діловодства суду надійшли пояснення по
справі.

Ухвалою від 18.11.2014 р. розгляд справи
відкладено на 02.12.2014 р.

Представник позивача у судовому
засіданні 02.12.2014 р. позов підтримав у
повному обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 02.12.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги та заперечення,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

01.04.2004 р. між Акціонерною
енергопостачальною компанією
«Київенерго», правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Київенерго» (надалі - позивач,
енергопостачальна організація) та
Гаражно-будівельним кооперативом
«Глибокий яр» (надалі - відповідач,
абонент) було укладено договір № 530625 на
постачання теплової енергії у гарячій
воді (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, предметом
цього договору є постачання,
користування та своєчасна сплата в
повному обсязі спожитої теплової
енергії у гарячій воді, на умовах,
передбачених цим договором.

Згідно з п. 2.2.1. договору,
енергопостачальна організація
зобов'язується постачати теплову
енергію у вигляді гарячої води на
потреби: опалення та вентиляцію - в
період опалювального сезону; гарячого
водопостачання - протягом року; в
кількості та в обсягах згідно з
Додатком № 1 до Договору.

Абонент зобов'язується додержуватися
кількості споживання теплової енергії
по кожному параметру в обсягах, які
зазначені у Додатку № 1 до договору, не
допускаючи їх перевищення та своєчасно
сплачувати вартість спожитої теплової
енергії (п. 2.3. договору).

Відповідно до п. 3 Додатку 4 до Договору,
відповідач оплачує вартість
використаної теплової енергії не
пізніше 25 числа поточного місяця.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного
кодексу України, є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського
кодексу України, за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. ч. 1, 6, 7 ст. 276 Господарського
кодексу України, загальна кількість
енергії, що відпускається,
визначається за погодженням сторін. У
разі якщо енергія виділяється в
рахунок замовлення на пріоритетні
державні потреби (ліміту),
енергопостачальник не має права
зменшувати абоненту цей ліміт без його
згоди. Розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів), встановлених
відповідно до вимог закону. Оплата
енергії, що відпускається,
здійснюється відповідно до умов
договору. Договір може передбачати
попередню оплату, планові платежі з
наступним перерахунком або оплату, що
проводиться за вартість прийнятих
ресурсів.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що свої зобов'язання за
договором відповідач не виконує,
внаслідок чого в останнього виникла
заборгованість за використану теплову
енергію, яка станом на 01.12.2009 р.
становить 2 389,38 грн.

Відповідач проти позову заперечує,
оскільки з причин відсутності потреб в
тепловій мережі, Правлінням ГБК
«Глибокий яр» було прийнято рішення
про розірвання Договору. Як наслідок,
Договір було розірвано за ініціативою
відповідача. Після розірвання Договору
на територію відповідача прибули
спеціалісти позивача та здійснили
відключення від теплової мережі, а тому
правових підстав для нарахування суми
боргу немає.

Відповідно до частини 3 статті 651
Цивільного кодексу України, у разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

Оскільки з наданого тексту Договору не
вбачається жодних обмежень щодо права
одностороннього розірвання договору,
суд погоджується з твердженнями
відповідача про розірвання вказаного
Договору.

Частиною 2 статті 653 Цивільного кодексу
України встановлено, що у разі
розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги необґрунтованими,
непідтвердженими наявними в
матеріалах справи доказами та
спростованими у встановленому порядку
відповідачем, а відтак такими, що не
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства "Київенерго"
до Гаражно-будівельного кооперативу
«Глибокий яр» про стягнення
заборгованості в сумі 3 101,00 грн.
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 10.12.2014 р.

Суддя
Н.І.
Зеленіна