м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного
акціонерного товариства "Страхова
до Моторно
(транспортного) страхового бюро
Третя особа, Ілларіошин Ігор
про стягнення в
порядку регресу 36 220,64 грн.
Суддя Бондаренко Г.П.
Від позивача Не з'явивсяВід
27.12.2013) Від третьої особиНе з'явився
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 02.12.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
Страхова компанія "Інгосстрах" (далі за
текстом - позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Моторно
(транспортного) страхового бюро
України (далі - відповідач) про
стягнення страхового відшкодування у
розмірі 36 220,64 грн., а також покладання
судових витрат на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.09.2014 позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
справі № 910/20102/14, розгляд справи
призначено на 21.10.2014. Цією ж ухвалою в
порядку ст. 27 ГПК України залучено до
участі у справі у якості третьої особи
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача - Ілларіошина
Ігоря Вікторовича, оскільки рішення у
справі може вплинути на його права та
обов'язки щодо сторін у справі як
винної особи.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 21.10.2014 розгляд справи №910/20102/14 в
порядку ст. 77 ГПК України відкладено на
11.11.2014.

06.11.2014 через відділ канцелярії
Господарського суду м. Києва надійшла
інформація від Моторно (транспортне)
страхового бюро України щодо
страховика та страхувальника за
полісом страхування цивільно-правової
відповідальності власника наземного
транспортний засобу "DAEWOO NEXIA" державний
реєстраційний номер АЕ 0559 ЕК, строку
дії зазначеного полісу, розміру
франшизи за даним полісом та ліміту
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну за даним полісом № АА/7269867.

11.11.2014 Господарський суд м. Києва
отримав лист-повідомлення Вих.
№116/12/13174 від Міністерства оборони
України щодо відсутності можливості
підтвердити чи спростувати інформацію
про надання Стахановським МВК
Луганської області статусу учасника
бойових дій гр. Ілларіошину Ігорю
Вікторовичу та видачі йому
відповідного посвідчення, оскільки
місцевість, де розташований зазначений
військовий комісаріат та його
приміщення на сьогоднішній день є
захопленими незаконними військовими
формуваннями.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 11.11.2014 розгляд справи № 910/20102/14 в
порядку ст. 77 ГПК України відкладено на
02.12.2014.

В судове засідання 02.12.2014 представники
третьої особи та позивача не з'явились,
про причини неявки суд не повідомили,
про час та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, надав усні
пояснення по справі.

Позовні вимоги вмотивовані
положеннями ст. ст. 11, 525, 526, 530, 993 ЦК
України, ст. 27 ЗУ "Про страхування", ст. 41
ЗУ "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів".

Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав, викладеного позивачем не
спростував.

Враховуючи те, що не з'явлення
представника позивача не перешкоджає
розгляду справи по суті, а матеріали
справи є достатніми для вирішення
спору в даному судовому засіданні,
позивач не скористався своїм
процесуальним правом на направлення
представника для участі в судове
засідання, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника позивача.

Розглянувши подані матеріали,
заслухавши пояснення повноважного
представника відповідача, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

09.11.2010 між Закритим акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Інгосстрах", назву якого відповідно до
рішення Загальних зборів акціонерів
від 27.04.2011 змінено на Приватне
акціонерне товариство "Страхова
компанія "Інгосстрах", (далі по тексту -
позивач, страховик) та Триколич Олегом
Андрійовичем (далі по тексту -
страхувальник) укладений договір
страхування наземного транспортного
засобу № DNF0AX09985956, предметом якого є
страхування майнових інтересів
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням
транспортним засобом - DAEWOO Nexia,
державний реєстраційний номер АE 0559 EK.

Згідно довідки № 9012610 про
дорожньо-транспортну пригоду від 08.06.2012
ВДАІ Баглійського РВ ДЗМУ, копія якої
наявна в матеріалах справи, вбачається,
що 27.05.2012 о 16 год. 40 хв. по вулиці
Дорожня, б. 9, Баглійського району в
місті Дніпродзержинськ,
Дніпропетровська обл. відбулося
зіткнення автомобіля HYUNDAI Tucson,
державний реєстраційний номер ВВ 0282 АА
під керуванням водія Ілларіошина І.В.
та автомобіля DAEWOO Nexia, державний
реєстраційний номер АE 0559 EK під
керуванням водія Триколич О. А, в
результаті якого автомобіль DAEWOO Nexia
отримав механічні пошкодження: задня
центральна частина, а автомобіль HYUNDAI
TUCSON: передня центральна частина.

28.05.2012 страхувальник транспортного
засобу - DAEWOO Nexia, державний
реєстраційний номер АE0559EK Триколич О.А.
звернувся до позивача з заявою про
настання страхового випадку та 21.06.2012
власник транспортного засобу - DAEWOO Nexia,
державний реєстраційний номер АE0559EK
ПАТ «Приватбанк» звернувся до позивача
з заявою виплату страхового
відшкодування за пошкодження
внаслідок цієї дорожньо-транспортної
пригоди застрахованого транспортного
засобу, що відповідно до умов договору
добровільного страхування є страховим
випадком.

На підставі заяви страхувальника від
28.05.2012 та страхового акту № И-2238 від
21.06.2012, позивачем виплачено страхове
відшкодування у розмірі 36 220,64 грн.
страхувальнику, що підтверджено
платіжним дорученням № 7152 від 22.06.2012,
копія якого наявна в матеріалах справи.

Як вбачається з постанови Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 15.06.2012 у справі № 415/4765/12 провадження
№ 3/415/1380/12 27.05.2012 приблизно о 17 год. 00
хв. водій Ілларіошин І.В., керуючи
автомобілем марки HYUNDAI TUCSON, державний
реєстраційний номер ВВ 0282 АА, рухаючись
по вулиці Дорожнійв місті
Дніпродзержинськ не витримав безпечну
дистанцію, внаслідок чого скоїв
зіткнення з автомобілем DAEWOO Nexia,
державний реєстраційний номер АE 0559 EK
під керуванням водія Триколич О. А.,
після чого залишив місце
дорожньо-транспортної пригоди. Своїми
діями водій Ілларіошин І. В. порушив
вимоги п. 13.1 та 2.10 Правил дорожнього
руху, тим самим вчинив адміністративне
правопорушення передбачене ст. 122-4,
ст.124 КУпАП.

Ілларіошина І. В. визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення передбаченого ст. 122-4, 124
КпАП України та притягнуто до
адміністративної відповідальності, у
вигляді накладення штрафу в розмірі 425,
00 грн., постановою Заводського
районного суду м. Дніпродзержинська
від 15.06.2012 у справі № 415/4765/12 провадження
№ 3/415/1380/12.

Відповідно до висновку № 0063/06
експертного дослідження
автотоварознавця від 06.06.2012 зробленого
експертом Денисовою В.Ю., копія якого
наявна в матеріалах справи, розмір
матеріального збитку, спричиненого
власнику автомобіля DAEWOO Nexia, державний
реєстраційний номер АE 0559 EK, що належить
ПАТ "КБ ПРИВАТБАНК" в результаті його
пошкодження складає 36 343, 49 грн.

Як вбачається із матеріалів справи, та
не заперечується відповідачем на
момент скоєння дорожньо - транспортної
пригоди 27.05.2012 цивільно-правова
відповідальність водія автомобіля
марки HYUNDAI TUCSON, державний реєстраційний
номер ВВ 0282 АА Ілларіошина І. В.
застрахована не була.

При цьому, позивачем в матеріали справи
надано копію посвідчення учасника
бойових дій серії АА № 583216 на ім'я
Ілларіошина І. В. Спростування
достовірності даних відомостей ,
наданих позивачем сторонами у справі
та іншими особами, суду не надано.

Позивач звертався до відповідача як до
відповідальної особи за заподіяний
збиток з претензією № 0486 від 24.10.2012,
якою позивач просив перерахувати 36 220,
64 грн. у рахунок виплаченого страхового
відшкодування в порядку регресу з
доданням до неї необхідних для її
розгляду документів у відповідності до
п. 35.1. ст. 35 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" , що підтверджено матеріалами
справи, а також з листом № 14-12/02-04 від
14.12.2012 щодо виплатити в порядку регресу
страхового відшкодування в розмірі 36
220, 64 грн.

У відповідь на вказані претензію та
лист відповідач надіслав позивачу лист
від 08.01.2012 № 17/3-2-06, яким повідомив, що
відповідач не отримав всіх необхідних
документів для здійснення виплати
страхового відшкодування, зокрема,
копії посвідчення водія Ілларіошина І.
В., копії посвідчення учасника бойових
дій, копії свідоцтва про реєстрацію
автомобіля HYUNDAI TUCSON, державний
реєстраційний номер ВВ 0282 АА, та копії
документу, що підтверджує право
Ілларіошина І. В. на керування
зазначеним автомобілем на момент
скоєння ДТП.

Доказів виплати відповідачем позивачу
страхового відшкодування в розмірі 36
220, 64 грн. та/або в будь-якому іншому
розмірі не містять.

У позовній заяві позивач просить суд
стягнути з відповідача 36 220,64 грн.
відшкодування понесених витрат в
порядку регресу.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Інгосстрах" підлягають
повному задоволенню з наступних
підстав.

Матеріалами справи підтверджується, що
цивільно-правову відповідальність
водія та власника автомобіля HYUNDAI TUCSON,
державний реєстраційний номер ВВ 0282 АА
Ілларіошина І. В., яким спричинено ДТП,
що потягнуло нанесення шкоди
застрахованому у позивача автомобілю
DAEWOO Nexia, державний реєстраційний номер
АE0559EK, на момент скоєння ДПТ
застраховано не було, доказів іншого
матеріали справи не містять.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 ЦК
України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Вина Ілларіошина І.В., який керував
автомобілем HYUNDAI TUCSON, державний
реєстраційний номер ВВ 0282 АА,
встановлена у судовому порядку,
підтверджується постановою
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська від 15.06.2012 у справі
№ 415/4765/12 провадження № 3/415/1380/12.

Відповідальність відповідача в даному
випадку регламентована положеннями
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів". Так, відповідно
до п. «г» ст. 41.1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду
захисту потерпілих відшкодовує шкоду
на умовах визначених зазначеним
законом, у разі її заподіяння особами,
на яких поширюється дія пункту 13.1
статті 13 закону.

Згідно приписів п. 13.1 статті 13
вказаного закону учасники бойових дій
та інваліди війни, що визначені
законом, інваліди I групи, які особисто
керують належними їм транспортними
засобами, а також особи, що керують
транспортним засобом, належним
інваліду I групи, у його присутності,
звільняються від обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності на території України.
Відшкодування збитків від
дорожньо-транспортної пригоди,
винуватцями якої є зазначені особи,
проводить МТСБУ у порядку, визначеному
цим Законом.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля DAEWOO Nexia,
державний реєстраційний номер АА №
7269867 відповідно до положень Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільної відповідальності власників
транспортних засобів" в межах, лімітів
відповідальності страховика, а до
позивача як страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
страхування наземного транспортного
засобу № DNF0AX09985956 від 09.11.2010, перейшло
право вимоги, яке потерпіла особа мала
до відповідача як особи,
відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи висновку № 0063/06 експертного
дослідження автотоварознавця від
06.06.2012, копія якого наявна в матеріалах
справи, розмір матеріального збитку,
спричиненого власнику автомобіля DAEWOO
Nexia, державний реєстраційний номер АE
0559 EK, що належить ПАТ "КБ ПРИВАТБАНК" в
результаті його пошкодження складає 36
343, 49 грн.

Як встановлено судом, на підставі заяви
страхувальника від 28.05.2012 та страхового
акту № И-2238 від 21.06.2012, позивачем
виплачено страхове відшкодування у
розмірі 36 220,64 грн. страхувальнику, що
підтверджено матеріалами справи.

За приписами ст.1191 ЦК України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи в розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в
межах суми 36 220,64 грн. право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо у зв'язку з
відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі заподіяної
шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ).
Страховик має право здійснювати
виплати без проведення експертизи,
якщо за результатами проведеного ним
огляду пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна; у разі
невизнання майнових вимог заявника або
з підстав, визначених статтями 32 та/або
37 цього Закону, - прийняти вмотивоване
рішення про відмову у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Згідно з п. 36.1. ст. 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду.

Враховуючи викладене, за встановлених
обставин, до виплати в порядку регресу
із відповідача, який згідно приписів
чинного законодавства за рахунок
коштів фонду захисту потерпілих
відшкодовує шкоду заподіяну особами,
які звільнені від обов'язкового
страхування цивільно - правової
відповідальності належить сума 36
220,64 грн.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідач доказів на виконання свого
обов'язку щодо сплати страхового
відшкодування в порядку регресу станом
на момент розгляду справи не надав,
викладеного у позовній заяві не
спростував. Враховуючи вищевикладене,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Витрати по оплаті судового збору
покладається на відповідача,
відповідно до ст. 49 ГПК України.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст.ст. 4, 49, 75, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Моторного (транспортного)
страхового бюро України (02154, м. Київ,
Русанівський бульвар, 8;
ідентифікаційний код 21647131) на користь
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Інгосстрах" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд.32; ідентифікаційний код
33248430) 36 220 (тридцять шість тисяч двісті
двадцять) грн. 64 коп. страхового
відшкодування в порядку регресу та 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 09.12.2014.

Суддя
Г.П.
Бондаренко