Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "23" грудня 2014 р.
Справа № 906/1369/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Машевської О.П.

- за участю секретаря судового
засідання: Смиковського В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: Купенко М.С. - дов. №24 від
15.12.14 р., діє до 20.02.2015 року ( в засіданні
суду 18.12.14р.)

від відповідача: Зубченко О.В. - дов. №12
від 05.11.14 р., дійсна до 04.11.15 р., Зубченко
Л.О. - директор ТОВ "Старт" (згідно наказу
№1 від 11.01.1999 року) ( в засіданні суду
18.12.14р. та 23.12.14р.)

В засіданні суду 18.12.14р. оголошувалась
перерва до 12: 30 год. 23.12.14р. згідно ст. 77
ГПК України.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Старт" (м. Житомир)

про спонукання до виконання мирової
угоди

Позивач Публічне акціонерне
товариство "Всеукраїнський
Акціонерний Банк" (м. Київ) звернувся з
позовом до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Старт" (м.
Житомир) про спонукання до виконання
мирової угоди, затвердженої ухвалою
господарського суду Житомирської
області у справі №16/1563 від 18.03.11р.,
відповідно до якої відповідач
зобов'язався погасити заборгованість
по кредиту та процентам кожного місяця
відповідно до графіку, зазначеного в
п.п. 4-5 угоди, з повним погашенням
заборгованості до 30.07.2014р. включно.

Однак станом на 08.10.2014р. непогашеною є
заборгованість відповідача в сумі 92 497,
15 грн., з яких: заборгованість по
кредиту - 89 754, 82 грн., пеня за
несвоєчасне повернення процентів - 2
742, 33 грн.

Позивач доводив, що оскільки ухвала
господарського суду Житомирської
області у справі №16/1563 від 18.03.11р. не
відповідає вимогам до виконавчого
документа , встановленим ст. 18 Закону
України "Про виконавче провадження",
він вимушений був звернутися з цим
позовом до суду.

Ухвалою від 15.10.14 р. суд порушив
провадження у справі, вжив заходи по
підготовці справи до розгляду,
передбачені ст.ст. 64-65 ГПК України.

До початку розгляду справи по суті
позивачем не подано заяву про зміну
підстави та предмету позову,
відповідачем не подано зустрічного
позову, відповідно.

Представник позивача в ході вирішення
спору позовні вимоги підтримував з
підстав, наведених у позові.

Представники відповідача в ході
вирішення спору невиконання
зобов'язань по мировій угоді
обґрунтовували відсутністю протягом
2013-2014 роках замовлень на виготовлення
основної продукції - баянів та
гармоній.

Після порушення провадження у справі
відповідач погасив борг перед
позивачем на суму 10 000, 00 грн.

Представник позивача в засіданні суду
18.12.14р. пояснив, що кошти відповідача в
сумі 10 000, 00 грн. зараховані в повне
погашення боргу по пені та частково по
основному боргу.

Представник відповідача в засіданні
суду 18.12.14р. просив суд розстрочити
виконання рішення суду строком на один
рік, посилаючись на скрутне фінансове
становище на підприємстві. Після
оголошеної в засіданні суду перерви
23.12.14р. відповідач заявив клопотання
про розстрочення виконання рішення
суду та подав докази на підтвердження
викладених у ньому обставин.

В засіданні суду 23.12.14р. представнику
відповідача оголошено вступну та
резолютивну частину рішення суду про
задоволення позову із розстроченням
його виконання.

Господарський суд, розглянувши
матеріали справи, заслухавши
пояснення представників сторін, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Житомирської області від 16.02.2011р. у
справі №16/1563 було стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Старт" на користь
Публічного Акціонерного Товариства
"Всеукраїнський акціонерний банк" -96682,61
грн. заборгованості за кредитом, 36440,17
грн. заборгованості по сплаті
процентів за користування кредитом,
2742,33 грн. пені, 3468,51 грн. інфляційних
збитків, 1393,34 грн. державного мита та
236,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

04 березня 2011р. на примусове виконання
рішення суду від 16.02.11р. було видано
наказ.

Наказ суду позивач до примусового
виконання не пред'являв.

Ухвалою господарського суду від
18.03.2011р. у цій справі було затверджено
мирову угоду від 18.03.2011р., укладену між
Публічним Акціонерним Товариством
"Всеукраїнський акціонерний банк" (м.
Київ) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Старт" (м. Житомир),
відповідно до якої, сторони домовились,
що загальна сума заборгованості ТОВ
"Старт" перед ПАТ "ВіЕйБі Банк" за
Кредитним договором (із змінами і
доповненнями до нього) станом на 26.11.2010
року становить 139 333,62 гривень, в тому
числі:

- 96 682,61 гривень - заборгованість по
кредиту;

- 36 440,17 гривень - заборгованість за
відсотками;

- 3 468,51 гривень - інфляційні збитки за
несвоєчасну оплату процентів;

- 2 742,33 гривень - пеня за несвоєчасне
повернення процентів.

Також сторони домовились, що ТОВ "Старт"
зобов'язується здійснювати погашення
заборгованості по кредиту кожного
місяця відповідно до графіку,
зазначеного в п.4. даної Мирової угоди
та погодженого Сторонами, та
здійснювати погашення заборгованості
по процентам кожного місяця відповідно
до графіку, зазначеного в п.5. даної
Мирової угоди.

Сторони домовились щодо викладеного в
тексті мирової угоди графіку погашення
заборгованості по кредиту у період з
31.03.2011р. до 30.07.14р.

Сторони домовились щодо викладеного в
тексті мирової угоди графіку погашення
заборгованості по процентам у період з
31.03.2011р. до 30.07.14р.

Сторони домовилися, що ТОВ "Старт"
зобов'язаний до 01 березня 2012 року
погасити пеню за несвоєчасне
повернення процентів, яка станом на
26.11.2010 року становить 2742,33 гривень.

Сторони домовилися припинити
зобов'язання ТОВ "Старт" перед Банком за
Кредитним договором в частині сплати
інфляційних збитків, нарахованих
станом на 26.11.2010 року.

ТОВ "Старт" зобов'язалося відшкодувати
судові витрати ПАТ «ВіЕйБі Банк», що
включають державне мито в розмірі 1393,34
гривень, а також витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу в розмірі 236 гривень,
протягом 10 календарних днів після
затвердження Господарським судом
Житомирської області мирової угоди.

Відповідач умови затвердженої судом
мирової угоди від 18.03.11р. виконав
неналежним чином, оскільки станом на
дату подання позову 14.10.14р.
заборгованість становила 92 497, 15 грн., з
яких: 89 754, 82 грн. - заборгованість по
кредиту, 2 742, 33 грн. - пеня за несвоєчасне
повернення процентів.

Оскільки ухвала господарського суду
Житомирської області у справі №16/1563
від 18.03.11р. не відповідає вимогам до
виконавчого документа , встановленим
ст. 18 Закону України "Про виконавче
провадження", позивач звернувся з цим
позовом до суду.

В ході вирішення спору відповідач
частково погасив борг за мировою
угодою від 18.03.11р. в сумі 10 000, 00 грн.

До прийняття рішення у справі
відповідач заявив клопотання про
розстрочення виконання рішення суду
строком на 12 місяців.

Дослідивши матеріали справи у
сукупності за правилами ст.ст. 4-7 та 43
ГПК України, господарський суд прийшов
до висновку позов задовольнити,
виходячи з наступного.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що
рішення, ухвали, господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України в виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

У частині 2 ст. 13 Закону України від
07.07.2010р. № 2453-VI "Про судоустрій і статус
суддів" зазначено, що обов'язковість
урахування (преюдиційність) судових
рішень для інших судів визначається
процесуальним законом.

У частині 2 ст. 35 ГПК України зазначено,
що факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони.

Наведене свідчить, що факти,
встановлені рішенням господарського
суду від 16.02.11року та ухвалою про
затвердження мирової угоди від
18.03.11року у справі № 16/1563, мають для
справи № 906/1369/14 преюдиціальне
значення.

Окрім того, згідно ч.1 ст. 35 ГПК України
обставини, які визнаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, можуть не доказуватися перед
судом, якщо в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Сторонами спору визнано, що на дату
звернення позивача з цим позовом до
суду 14.10.2014року непогашеною за умовами
мирової угоди від 18.03.11року залишається
заборгованість в загальній сумі 92 497, 15
грн., з яких: 89 754, 82 грн. - заборгованість
по кредиту, 2 742, 33 грн. - пеня за
несвоєчасне повернення процентів.

В свою чергу, ухвала про затвердження
мирової угоди від 18.03.11року у справі №
16/1563 не відповідає вимогам до
виконавчого документа (стаття 18 Закону
України "Про виконавче провадження").

У п. 7.9. Постанови ВГСУ від 17.10.2012 № 9
"Про деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" роз'яснено, що якщо
ухвала про затвердження мирової угоди
не відповідає вимогам, встановленим
для виконавчих документів (стаття 18
Закону України "Про виконавче
провадження"), і державним виконавцем з
цих підстав буде відмовлено у
відкритті виконавчого провадження,
заінтересована сторона вправі
звернутися до господарського суду з
позовом про спонукання до виконання
мирової угоди, в разі задоволення якого
господарським судом видається
відповідний наказ.

Внесення в подальшому змін чи
доповнень до укладеної й затвердженої
судом мирової угоди чинним
законодавством не передбачено.

З врахуванням вищевикладеного, позивач
обрав належний спосіб захисту свого
порушеного майнового права.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору і між сторонами у зв'язку
з цим не залишилося неврегульованих
питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК України
можливе в разі, коли предмет спору
існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі провадження у справі.

Після порушення провадження у справі
відповідач 31.10. 14р. та 04.11.14року сплатив
на користь позивача кошти в сумі 10 000, 00
грн. Позивач зарахував їх наступним
чином: 7 257, 67 грн. на погашення кредиту
та 2 742, 33 грн. на погашення пені.

Провадження у справі в частині
стягнення 7 257, 67 грн. заборгованості по
кредиту та 2742, 33 грн. пені суд припиняє
на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України.

На дату винесення рішення суду
невиконаним за умовами мирової угоди
від 18.03.11р. залишається зобов'язання з
погашення заборгованості за кредитом
в сумі 82 497, 15 грн. Сума боргу
відповідачем визнається.

Однак відповідач заявив клопотання
розстрочити виконання рішення суду
строком на 12 місяців, в обґрунтування
якого подав відповідні докази (а. с. 49-52)

Представник позивача в судовому
засіданні 18.12.14р. в усній формі
заперечив проти задоволення
клопотання сторони з підстав введення
у банку тимчасової адміністрації та
необхідністю, у зв'язку з цим, виконання
власних зобов'язань перед кредиторами
банку.

Господарський суд, надавши оцінку
доводам , запереченням та доказам
сторін дійшов висновку клопотання
відповідача задовольнити, оскільки
врахував наступне.

Відповідно до п. 6 ч.1 статті 83 ГПК
України, господарський суд, приймаючи
рішення, має право розстрочити
виконання рішення.

В п.2.3 мотивувальної частини Рішення
КСУ від 26.06.2013 № 5-рп/2013 зазначено, що у
Господарському процесуальному кодексі
України передбачено дві стадії, на
яких суд може вирішувати питання про
розстрочку виконання рішення, а саме:
при винесенні рішення по суті справи,
що відображається в мотивувальній та
резолютивній частинах рішення (пункт 3
частини першої, частина друга статті 84),
а також у наказі господарського суду;
та під час виконання рішення суду
(виконавчого провадження) шляхом
винесення окремого процесуального
документа (ухвали) про розстрочку
виконання рішення (частина третя
статті 121).

Розстрочка виконання рішення суду, як
вважає Конституційний Суд України,
означає виконання його частинами,
встановленими судом, з певним
інтервалом у часі. За змістом частини
другої статті 84 Кодексу строки
виконання рішення частинами (сплата
грошових сум частками тощо)
визначаються судом.

Конституційний Суд України також
зазначає, що розстрочка виконання
рішення має базуватися на принципах
співмірності і пропорційності з метою
забезпечення балансу прав і законних
інтересів стягувачів і боржників.

За судовою практикою, як встановив
Конституційний Суд України, до
обставин, що ускладнюють виконання
судового рішення та які є підставою для
розстрочки його виконання, належать,
зокрема, скрутне матеріальне становище
боржника, наявність загрози
банкрутства юридичної особи-боржника,
стихійне лихо, інші надзвичайні події
тощо.

У п. 7.2. Постанови ВГСУ від 17.10.12р. № 9 "Про
деякі питання практики виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів України" також роз'яснено, що
вирішуючи питання про розстрочку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи.

Судом враховується, що ТОВ "Старт"
створене на базі Житомирської музичної
фабрики у 1998 році. Основним видом
діяльності було і залишається
виробництво та ремонт музичних
інструментів, а саме баянів та
гармоній. У 2013-2014р.р. замовлення на їх
виготовлення були відсутні. Однак
незважаючи на труднощі, які виникають в
процесі діяльності , товариство
функціонує та надає робочі місця
спеціалістам рідкісних професій. Саме
для навчання нових спеціалістів та
модернізацію виробництва були
отримані кредитні кошти. З метою
отримання прибутку та забезпечення
діяльності підприємства, в тому числі,
погашення кредиту, товариство
розпочало новий вид діяльності -
виготовлення виробів з натуральної
деревини. На даний час укладено
декілька договорів на виготовлення
дверей та постачання меблів у 2015році.
Виконання замовлень дасть можливість
отримані кошти спрямовувати на
погашення заборгованості по кредиту.
Тоді як , сплата боргу в сумі 82497,15грн.
одноразовим платежем є неможливою та, у
виконавчому провадженні, неминуче
призведе до накладення арешту на кошти
та майно підприємства , і припинення в
подальшому його роботи взагалі.

З врахуванням вищевикладеного та
конкретних обставин цієї справи, суд
прийшов до висновку скористатися
наданим правом та розстрочити
виконання рішення суду у цій справі
строком на один рік (12 місяців),
оскільки боржник повинен мати реальну
можливість його виконання у спосіб та
порядку, що у ньому визначені.

Розстрочення виконання рішення суду
здійснюватиметься в частині стягнення
боргу в сумі 82497,15грн. рівними
платежами, починаючи з першого в сумі 6
874, 76 грн. у строк до 31.01.2015 р. включно та
щомісячно - до останнього числа місяця
включно, закінчуючи останнім платежем
на суму 6 874, 76 грн. - до 31.12.15 р.

У відповідності до ч. 5 ст. 49 ГПК України,
витрати щодо стягнення судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 43, 49, п. 1-1 ст. 80, 82,
п. 6 ч. 1 ст. 83, 84-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Старт" (10002, м.
Житомир, вул. Жуйка, 3, ідентифікаційний
код 30240114) на користь Публічного
акціонерного товариства
"Всеукраїнський Акціонерний Банк" (04119,
м. Київ, вул. Дегтярівська, 27 т,
ідентифікаційний код 19017842):

- 82 497, 15 грн. заборгованості за кредитом;

- 1 849, 94 грн. судового збору.

3. Припинити провадження у справі в
частині стягнення 7 257,67 грн.
заборгованості по кредиту та 2 742, 33 грн.
заборгованості по пені.

4. Розстрочити виконання рішення
господарського суду від 23.12.14р. на
загальну суму 82 497, 15 грн. строком на 12
місяців зі сплатою рівними платежами
кожного календарного місяця в такому
порядку:

- платіж в сумі 6 874, 76 грн. підлягає
сплаті до 31 січня 2015 року включно;

- платіж в сумі 6 874, 76 грн. підлягає
сплаті до 28 лютого 2015 року включно ;

- платіж в сумі 6 874, 76 грн. підлягає
сплаті до 31 березня 2015 року включно;

- платіж в сумі 6 874, 76 грн. підлягає
сплаті до 30 квітня 2015 року включно;

- платіж в сумі 6 874, 76 грн. підлягає
сплаті до 31 травня 2015 року включно ;

- платіж в сумі 6 874, 76 грн. підлягає
сплаті до 30 червня 2015 року включно;

- платіж в сумі 6 874, 76 грн. підлягає
сплаті до 31 липня 2015 року включно;

- платіж в сумі 6 874, 76 грн. підлягає
сплаті до 31 серпня 2015 року включно;

- платіж в сумі 6 874, 76 грн. підлягає
сплаті до 30 вересня 2015 року включно;

- платіж в сумі 6 874, 76 грн. підлягає
сплаті до 31 жовтня 2015 року включно;

- платіж в сумі 6 874, 76 грн. підлягає
сплаті до 30 листопада 2015 року включно;

- платіж в сумі 6 874, 76 грн. підлягає
сплаті до 31 грудня 2015 року включно.

5. Видати накази.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення
складено 23.12.14року.

Суддя
Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- у справу

2- позивачу ( рек. з пов.)

3- відповідачу ( на вимогу нарочним)