ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

19.12.14 Справа № 904/9990/14

Суддя Соловйова А.Є., розглянувши
матеріали

за позовом Департаменту комунальної
власності та земельних відносин
Дніпродзержинської міської ради, м.
Дніпродзержинськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю
зовнішньоторгівельної фірми "МІКОМП",
м. Дніпродзержинськ

про визнання договору дійсним

ВСТАНОВИВ:

Департамент комунальної власності та
земельних відносин Дніпродзержинської
міської ради (надалі - Позивач)
звернувся до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до товариства з обмеженою
відповідальністю
зовнішньоторгівельної фірми "МІКОМП"
(надалі - Відповідач) про визнання
договору дійсним.

Стаття 63 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує суддю, який вирішує питання
про прийняття позовної заяви,
повернути позовну заяву з підстав
неправильного оформлення позовної
заяви та доданих до неї документів.

Відповідно до п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо до позовної заяви не подано
доказів сплати судового збору у
встановлений порядку та розмірі; до
позовної заяви не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

За змістом ч. 2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть бути
підтверджені іншими засобами
доказування.

Пунктом 2.21. постанови пленуму Вищого
Господарського суду України №7 від
21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
встановлено, що платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до
господарського суду тільки в
оригіналі; копії, у тому числі
виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

Згідно з п.3.1. Постанови Націанального
банку України №22 від 21.01.2004 "Про
затверження Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті" (надалі -
Інструкція), платіжне доручення
оформляється платником за формою,
наведеною в додатку 2 до цієї
Інструкції, згідно з вимогами щодо
заповнення реквізитів розрахункових
документів, що викладені в додатку 8 до
цієї Інструкції.

Так, відповідно до додатків 2 та 8 до
Інструкції, платіжне доручення має,
зокрема, містити: підписи (підпис)
відповідальних осіб платника, які
вповноважені розрпоряджатися рахунком
і зразки підписів яких заявлені банку
платника в картці із зразками підписів
і відбитка печатки, відбиток печатки
платника, число, місяць та рік списання
коштів з рахунку платника, які
засвідчуються підписом
відповідального виконавця та
відбитком штампа банку.

Пунктом 1.4. Інструкції про безготівкові
розрахунки в Україні в національній
валюті, затвердженої Постановою
Правління Національного банку України
№ 22 від 21.01.2004 (надалі - Інструкція),
визначено поняття платіжного
доручення та встановлено, що це
розрахунковий документ, що містить
письмове доручення платника
обслуговуючому банку про списання зі
свого рахунку зазначеної суми коштів
та її перерахування на рахунок
отримувача.

Платники та стягувачі оформляють
доручення/розпорядження про списання
коштів з рахунків на відповідних
бланках розрахункових документів,
форма та порядок оформлення яких
визначаються цією Інструкцією.

Розрахункові документи складаються на
бланках, форми яких наведені в додатках
до цієї Інструкції. Реквізити
розрахункових документів за цими
формами заповнюються згідно з вимогами
додатка 8 до цієї Інструкції та
відповідних її глав (п. 2.1. Інструкції).

Згідно додатку 2 та 8 зазначеної
Інструкції для заповнення реквізиту №
40 платіжного доручення (М.П.) ставиться
відбиток печатки платника, зразок якої
заявлений банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка печатки,
для - реквізиту № 41 (підписи платника)
ставляться підписи (підпис)
відповідальних осіб платника, які
повноважені розпоряджатися
рахунком і зразки підписів яких
заявлені банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка печатки.

Проте, як вбачається з доданого до
позовної заяви платіжного доручення
№500 від 24.116.2014 про сплату судового
збору, на ньому відсутнє число, місяць
та рік списання коштів з рахунку
платника та число, місяць і рік
одержання банком коштів засвідчені
підписом відповідального виконавця та
відбитком штампа банку, відсутні
відбиток печатки платника та підписи
(підпис) відповідальних осіб платника
(Департамента комунальної власності
та земельних відносин
Дніпродзержинської міської ради), які
уповноважені розпоряджатися рахунком,
як того вимагають положення Інструкції
про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті. В зв'язку з чим,
суд дійшов висновку, що платіжне
доручення №500 від 24.11.2014 оформлене з
порушенням вимог п.3.1., додатку 2
Інструкції, а отже не є належним
доказом сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція наведена в
ухвалі Вищого господарського суду
України у справі № 5010/2296/2011-12/51-3/118 від
14.03.2012.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України
передбачено, що до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України,
позивач, прокурор зобов'язані при
поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Аналогічні положення містяться у п. 3.5.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№18 "Про деякі питання застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції".

З аналізу вище наведених норм чинного
процесуального законодавства слідує,
що належними доказами направлення
відповідачеві копії позовної заяви та
доданих до неї документів, в розумінні
ст. 56 ГПК України, є оригінали
розрахункового документу (оригінал
поштової квитанції або фінансового
чеку) та опису вкладення.

Згідно з п. 61 Правил надання послуг
поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 270 від 05.03.2009 (з наступними змінами і
доповненнями), у разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність опису, розписатися на
обох його примірниках і поставити
відбиток календарного штемпеля. Один
примірник опису вкладається до
поштового відправлення, другий
видається відправникові. На примірнику
опису, що видається відправникові,
працівник поштового зв'язку повинен
зазначити номер поштового
відправлення.

Тобто, при поданні позовної заяви,
позивачем, прокурором має бути доданий
фіскальний чек відділення поштового
зв'язку та опис вкладення з переліком
документів, що направляються стороні.
Натомість Позивачем до позовних
матеріалів додано копію фіскального
чеку №2671 від 12.12.2014.

З врахуванням вищенаведеного додана
копія фіскального чеку не можуть бути
належним доказом підтвердження
відправлення Відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів, оскільки не містять ознак
оригіналу.

Аналогічна правова позиція
викладена в ухвалі Вищого
господарського суду України від
02.04.2014 року по справі №904/6596/13.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ст.
69 Господарського процесуального
кодексу України, розгляд справ в
господарських судах України обмежений
двохмісячним строком, враховуючи, що
повернення позовної заяви і доданих до
неї документів без розгляду, якщо до
позовної заяви не додано доказів
сплати судового збору у встановленому
законом порядку та розмірі, до позовної
заяви не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів, прямо
передбачено господарським
процесуальним кодексом України,
господарський суд повертає позов без
розгляду.

Керуючись п. 4, 6 ч.1 ст.63, ст.86
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на
24-х аркушах.

Суддя А.Є. Соловйова