ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.12.2014 р. №917/125/14 м. Полтава

Суддя Пушко І.І., розглянувши матеріали
скарги Комунального підприємства
"Теплоенерго", 39617, Полтавська область,
м. Кременчук, вул. Чапаєва, буд. 68

на дії та бездіяльність органу
Державної виконавчої служби -
Управління ДВС Головного управління
юстиції у Полтавській області, 36014. м.
Полтава, вул. Тевелєва, 13

по справі №917/125/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ,
вул. Б. Хмельницького, 6

до Комунального підприємства
"Теплоенерго", 39617, Полтавська область,
м. Кременчук, вул. Чапаєва, буд.68

про стягнення 4 007 816,98 грн.

Представники:

від стягувача: Сіндряков О.В.,
довіреність від 18.04.2014 року № 14-104;

від боржника (скаржник): Грак С.С.,
довіреність від 03.06.2013 року;

від ВДВС: Кушова І.Б., довіреність від
10.01.2014 року № 06-03/55.

Суть справи: скаржник просить визнати
незаконними дії державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Полтавській області Приймак
О.В. щодо винесення постанови від 04.11.2014
року про стягнення з боржника
виконавчого збору на суму 408 089,70 грн. та
скасувати зазначену постанову.

В обґрунтування скарги скаржник
посилається, що державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Полтавській області Приймак
О.В. ухвалено постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору у розмірі 408
089,70 грн., яка є незаконною та
безпідставною, оскільки відповідно до
п. 3 Договору № 891/30 від 23.10.2014 року, ГУ
Державної казначейської служби
України у Полтавській області
зобов'язалось перерахувати КП
"Теплоенерго" кошти, які надійшли до
спеціального фонду державного бюджету
від продажу облігацій внутрішньої
державної позики, у сумі 3 599 052,33 грн.,
однак станом на 14.11.2014 року сума не була
перерахована. Скаржник вважає, що сума
боргу, з якої нараховується виконавчий
збір, повинна бути зменшена на суму
основного боргу 3 599 052, 33 грн., оскільки
вина КП "Теплоенерго" перед ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" в простроченні
сплати основного боргу відсутня,
вважає, що виконавчий збір з
врахуванням суми основного боргу
нараховано виконавцем помилково. В
судовому засіданні 16.12.2014 року КП
"Теплоенерго" надано банківську
виписку від 27.11.2014 року в якості доказу
сплати 3 599 052,33 грн. основного боргу
перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

У відзиві від 12.12.2014 року орган ДВС
проти скарги заперечує, пояснює, що
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору в сумі 408089,70 грн. (10
відсотків суми, що підлягає стягненню)
винесено державним виконавцем ВПВР
УДВС ГУЮ у Полтавській області
відповідно до вимог ст.ст. 25, 28 Закону
України "Про виконавче провадження"; що
наданий боржником договір № 891/30 від
23.10.2014 року про організацію
взаєморозрахунків з ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" не є належним доказом
часткового виконання рішення суду
боржником в строк, наданий для
самостійного виконання, оскільки даний
договір був укладений вже після
закінчення вказаного строку; що із
заявою про відкладення провадження
виконавчих дій боржник до ВПВР УДВС ГУЮ
у Полтавській області не звертався.

Розглянувши матеріали скарги, суд
встановив:

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 20.02.2014 року
задоволено повністю позов Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України",
до Комунального підприємства
"Теплоенерго", про стягнення коштів. Суд
вирішив стягнути з відповідача на
користь позивача 3 599 052 грн. 33 коп.
основного боргу; 297 793 грн. 14 коп. пені; 110
971 грн. 51 коп. - 3 % річних від
простроченої суми; 73080 грн. 00 коп. -
судового збору, всього 4 080 896,98 грн.

На виконання рішення, що набрало
законної сили 04.03.2014 року, видано наказ
з відстрочкою виконання по 20.08.2014 року,
який дійсний для пред'явлення до
виконання з 21.08.2014 року по 21.08.2015 року.

Як свідчать зібрані по справі докази, у
жовтні 2014 року ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" звернулося до органу ДВС з
метою пред'явлення для виконання
наказу. Постановою державного
виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Полтавській
області ВП 44942341 від 02.10.2014 року відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання наказу господарського суду
Полтавської області № 917/125/14 від 04.03.2014
року про стягнення з КП "Теплоенерго" на
користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України"
коштів на загальну суму 4 080 896,98 грн.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
боржнику надано для самостійного
виконання рішення суду семиденний
строк з моменту винесення постанови.

Зазначену постанову про відкриття
виконавчого провадження за наказом
суду було отримано боржником 09.10.2014
року, що підтверджується повідомленням
про вручення поштового відправлення.

Статтею 33 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачено, що у разі
якщо в органі державної виконавчої
служби відкрито кілька виконавчих
проваджень про стягнення коштів з
одного боржника, вони об'єднуються у
зведене виконавче провадження і на
майно боржника накладається арешт у
межах загальної суми стягнення,
виконавчого збору і можливих витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій.

Згідно пояснень державного виконавця,
оскільки боржником не надано до ВПВР
УДВС ГУЮ у Полтавській області ні
документального підтвердження
виконання рішення суду, ні письмового
пояснення щодо причин його
невиконання, постановою від 24.10.2014 року
виконавче провадження № 44942341
приєднано до зведеного виконавчого
провадження ЗВП 38275205.

Державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у
Полтавській області відповідно до
вимог ст.ст. 25, 28 Закону України "Про
виконавче провадження" 04.11.2014 року
винесено постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору в сумі 408089,70
грн. (10 відсотків суми, що підлягає
стягненню).

При розгляді даної скарги судом
враховується наступне.

У силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 25 Закону
України "Про виконавче провадження"
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

Виконавчий документ, виданий на
підставі рішення, яким надано
відстрочку виконання, приймається
державним виконавцем до виконання
після закінчення строку відстрочки в
межах строку, встановленого для його
пред'явлення.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

Постанова про відкриття виконавчого
провадження може бути оскаржена
сторонами у десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною 2 статті 25 Закону
для самостійного його виконання,
постановою державного виконавця з
боржника стягується виконавчий збір у
розмірі 10 відсотків суми, що підлягає
стягненню, або вартості майна боржника,
що підлягає передачі стягувачу за
виконавчим документом. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому Законом.

За ч. 1 ст. 31 Закону України "Про
виконавче провадження" копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження, що державний
виконавець зобов'язаний довести до
відома сторін та інших учасників
виконавчого провадження, надсилаються
адресатам із супровідними листами
простою кореспонденцією, крім постанов
про відкриття виконавчого провадження
або відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Скаржник (боржник) посилається на те, що
постанову про відкриття виконавчого
провадження отримав вже після
закінчення наданого державним
виконавцем семиденного строку для
самостійного виконання рішення.

Судом враховується, що у відповідності
до ч. 1 ст. 35 Закону України "Про
виконавче провадження" за наявності
обставин, що перешкоджають провадженню
виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладання
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Однак, судом встановлено, що боржник не
скористався правом, наданим йому 1 ст. 35
Закону України "Про виконавче
провадження" та не звернувся до
виконавчої служби з відповідною заявою
про відкладення виконавчих дій з
посиланням на несвоєчасне отримання
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Також судом враховується, що з моменту
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження (02.10.2014 року) до
винесення постанови про стягнення
виконавчого збору (04.11.2014 року) і після
отримання постанови про відкриття
виконавчого провадження боржником
(09.10.2014 року) минув тривалий час, однак
боржник не вживав заходів щодо
самостійного виконання судового
рішення. Надана боржником банківська
виписка свідчить про сплату боргу в
сумі 3 599 052,33 грн. 27.11.2014 року (через 48
днів після отримання постанови про
відкриття виконавчого провадження),
тобто за межами строку, наданого
виконавцем для самостійного виконання
рішення суду. Укладення договору № 891/30
від 23.10.2014 року про організацію
взаєморозрахунків з ПАТ "НАК "Нафтогаз
України", на який посилається скаржник
в обґрунтування своїх доводів щодо
незаконності постанови, не є належним
доказом сплати боргу в межах
передбаченого Законом семиденного
строку.

Крім цього, за змістом ст. 28 Закону
України "Про виконавче провадження"
єдиною умовою стягнення виконавчого
збору є невиконання боржником
самостійно виконавчого документу.
Законодавцем не передбачено
залежність стягнення виконавчого
збору від наявності чи відсутності
вини боржника щодо несплати коштів у
межах визначеного Законом строку.
Таким чином, посилання скаржника на
несвоєчасність погашення основної
суми боргу через неперерахування ГУ
Державної казначейської служби
України у Полтавській області на
рахунок КП "Теплоенерго" коштів, які
надійшли до спеціального фонду
державного бюджету від продажу
облігацій внутрішньої державної
позики, є безпідставним.

У зв'язку з наведеним вимоги КП
"Теплоенерго", щодо визнання
незаконними дії державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
управління ДВС Головного управління
юстиції у Полтавській області Приймак
О.В. щодо винесення постанови від 04.11.2014
року про стягнення з боржника
виконавчого збору на суму 408 089,70 грн. та
скасування зазначеної постанови є
необґрунтованими, тому в задоволенні
скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд,
-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

Суддя
Пушко І.І.