КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р. Справа№ 901/1347/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Красножон
Н.А.

за участю

представників сторін : від
позивача - Кубарєва Ю.О.

від
відповідача - не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю
науково-впроваджувальне підприємство
"Бінар" на ухвалу господарського суду
Київської області від 27.11.2014 року у
справі № 901/1347/13 (головуючий суддя
Лилак Т.Д.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-

впроваджувальне
підприємство "Бінар"

до Публічного акціонерного
товариства "Державне акціонерне

товариство
"Чорноморнафтогаз"

про стягнення 317503,22 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської
області від 27.11.2014 року в задоволенні
заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Науково-впроваджувальне підприємство
"Бінар" про видачу дубліката наказу
№901/1347/13 від 31.05.2013 року відмовлено.

Не погодившись з прийнятою ухвалою,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Господарського суду
Київської області та прийняти нове
рішення, яким подану позивачем заяву
про видачу дублікату наказу
задовольнити.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.12.2014
року апеляційну скаргу прийнято до
провадження. Розгляд справи призначено
до розгляду.

В судове засідання 23.12.2014 року
представник відповідача не з'явився.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 102 ГПК України,
колегія суддів вважає за можливе
здійснювати розгляд справи без участі
представника відповідача, враховуючи
що останній належним чином
повідомлений про дату, час і місце
судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються доводи
та заперечення сторін, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив
наступне.

У 2013 року позивач звернувся до
господарського суду Автономної
Республіки Крим з позовною заявою до
відповідача про стягнення 316152,00 грн.
боргу, 1351,22 грн. 3% річних, у зв'язку з
неналежним виконанням останнім
зобов'язань з оплати наданих послуг за
договором про надання послуг з СКТП та
ЕЗС МК-8М №932 від 29.08.2012 року.

Рішенням господарського суду
Автономної Республіки Крим від 16.05.2013 р.
позов Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Науково-впроваджувальне підприємство
"Бінар" про стягнення 317503,22 грн.
задоволено повністю, стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
"Державне акціонерне товариство
"Чорноморнафтогаз" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Науково-впроваджувальне підприємство
"Бінар" 316152,00 грн. заборгованості, 1351,22
грн. 3% річних та судовий збір у розмірі
6350,07 грн.

На виконання вищезазначеного рішення
господарським судом Автономної
Республіки Крим було видано наказ №
901/1347/13 від 31.05.2013 року.

Постановою старшого державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Сімферопольського управління юстиції
від 05.07.2013 року відкрито виконавче
провадження за наказом №901/1347/13,
виданим Господарським судом
Автономної Республіки Крим від 31.05.2013
року.

Постановою старшого державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Сімферопольського управління юстиції
від 15.07.2013 року зупинено виконавче
провадження за наказом №901/1347/13,
виданим Господарським судом
Автономної Республіки Крим від 31.05.2013
року.

Постановою старшого державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Сімферопольського управління юстиції
від 08.01.2014 року поновлено виконавче
провадження за наказом №901/1347/13,
виданим Господарським судом
Автономної Республіки Крим від 31.05.2013
року.

19.11.2014 року до канцелярії
господарського суду Київської області
надійшла заява Товариства з обмеженою
відповідальністю
"Науково-впроваджувальне підприємство
"Бінар" про видачу дубліката наказу
господарського суду Автономної
Республіки Крим № 901/1347/13 від 31.05.2013
року.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 106
Господарського процесуального кодексу
України апеляційні скарги на ухвали
місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Згідно з ч. 2 статті 101 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний з доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 120 ГПК України, до заяви
про видачу дубліката наказу мають бути
додані:

довідка установи банку, державного
виконавця чи органу зв'язку про втрату
наказу;

при втраті наказу стягувачем - довідка
стягувача, підписана керівником чи
заступником керівника та головним
(старшим) бухгалтером підприємства,
організації, що наказ втрачено і до
виконання не пред'явлено.

За видачу стягувачу дубліката судового
наказу справляється судовий збір у
розмірі, встановленому законом (ч. 4
наведеної статті ГПК України).

Отже, якщо наказ втрачено державним
виконавцем, до заяви додається довідка
державного виконавця про втрату
наказу.

Якщо наказ втрачено установою банку, в
якого наказ пред'явлено до виконання,
до заяви додається довідка цієї
установи банку про втрату наказу.

Якщо наказ втрачено під час
пересилання його поштою, до заяви
додається довідка органу зв'язку
(поштового відділення) про втрату
поштового відправлення, в якому
пересилався наказ.

Якщо наказ втрачено стягувачем до
пред'явлення наказу до виконання, він
повинен додати до заяви про видачу
дубліката наказу довідку стягувача,
підписану керівником чи заступником
керівника та головним (старшим)
бухгалтером підприємства, організації.
У цій довідці має бути зазначено, що
наказ втрачено і до виконання не
пред'явлено.

Враховуючи зміст статті 120 ГПК України,
у видачі дубліката наказу може бути
відмовлено, якщо до заяви про видачу
дубліката не додано документів,
передбачених ч. 3 ст. 120 ГПК України.

Таким чином, дублікат наказу може бути
виданий стягувачу у випадку його
втрати стягувачем, за умови, що такий
наказ не був пред'явлений до виконання
і стягувач звернувся із заявою про
видачу його дублікату до закінчення
строку, встановленого для пред'явлення
наказу до виконання. (Постанова Вищого
господарського суду України від 27.08.2014
року №5028/6/109-6/117/2011).

До заяви про видачу дублікату наказу
№901/1347/13 від 31.05.2013 року заявником
додана довідка про втрату судового
наказу без підпису головного (старшого)
бухгалтера підприємства. За
твердженням позивача у ТОВ
науково-впроваджувальне підприємство
"Бінар" відсутній головний бухгалтер.

Зі встановлених судом апеляційної
інстанції фактичних обставин
вбачається, що наказ від 31.05.2013 року був
пред'явлений до виконання у
встановленому порядку, а отже не міг
бути втрачений стягувачем, що виключає
видачу його дублікату.

За змістом ч. 3 ст. 120 Господарського
процесуального кодексу довідка
стягувача про втрату наказу може бути
прийнята судом як належний доказ
виключно у випадку, коли наказ не був
пред'явлений до виконання.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин в їх сукупності.

Згідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Виходячи з викладеного, колегія суддів
на підставі вищенаведених
встановлених та досліджених фактичних
обставин справи, перевіривши
застосування судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, дійшла висновку про відсутність
підстав для скасування ухвали суду
першої інстанції в розумінні статті 104
Господарського процесуального кодексу
України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-впроваджувальне підприємство
"Бінар" залишити без задоволення, а
ухвалу господарського суду Київської
області від 27.11.2014 року залишити без
змін.

2. Матеріали справи повернути до
господарського Київської області.

3. Копію постанови надіслати
сторонам.

Головуючий суддя
О.М. Баранець

Судді
С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло

Повний текст постанови складено 25.12.2014
року.