ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 р.
Справа № 923/1696/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Ситюка В.Г., при
секретарі Мальцевій О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Газ Авто.", м. Херсон

до Херсонської міської ради, м. Херсон

про визнання недійсним правочину та
рішення Херсонської міської ради

за участю представників сторін:

від позивача - Хмаро А.С., представник,
дов. у справі,

від відповідача - Токузан С.Ж.,
заступник начальника відділу, дов. у
справі

в с т а н о в и в:

Позивач товариство з обмеженою
відповідальністю "Газ Авто." звернувся
до господарського суду з позовом до
відповідача Херсонської міської ради
про визнання недійсним првавочину та
рішення Херсонської міської ради.

Представником позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримано у
повному обсязі з підстав зазначених у
позові, посилаючись на прийняття
відповідачем 29.03.2013 р. рішення № 1050 "Про
відмову у поновленні договорів оренди
земельних ділянок, внесенні змін до
підпункту 4.5 рішення міської ради від
24.06.2011 р. № 280, припинення та розірвання
договорів оренди земельних ділянок",
підпунктом 3.3 пункту 3 якого припинено
договір оренди земельної ділянки
площею 2,48 га по Миколаївському шосе, 4
км під торгово-сервісний комплекс,
укладений Херсонською міською радою та
товариством з обмеженою діяльністю
"Газ Авто." 15.11.2007 р., за згодою сторін на
підставі правочину - листа
підприємства позивача, який вчинено з
перевищенням повноважень, оскільки
відповідно до статуту, керівник
підприємства не уповноважений
приймати відповідні рішення
одноособово. Просить визнати
недійсними правочин - лист
підприємства та підпункт 3.3 пункту 3
рішення Херсонської міської ради від
29.03.2013 р. № 1050.

Відповідачем Херсонською міською
радою подано до суду реєстраційні
документи. Представник відповідача
вважає рішення міської ради на момент
його прийняття законним.

Заслухавши представників сторін,
розглянувши та дослідивши матеріали
справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд вважає позовні вимоги
такими, що не підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочини
можуть бути односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори).
Одностороннім правочином є дія однієї
сторони, яка може бути представлена
однією або кількома особами.
Односторонній правочин може
створювати обов'язки лише для особи,
яка його вчинила. Односторонній
правочин може створювати обов'язки для
інших осіб лише у випадках,
встановлених законом, або за
домовленістю з цими особами. Дво- чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.
До правовідносин, які виникли з
односторонніх правочинів,
застосовуються загальні положення про
зобов'язання та про договори, якщо це не
суперечить актам цивільного
законодавства або суті
одностороннього правочину.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України
"Про оренду землі", укладення договору
оренди земельної ділянки із земель
державної або комунальної власності
здійснюється на підставі рішення
відповідного органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування -
орендодавця, прийнятого у порядку,
передбаченому Земельним кодексом
України, або за результатами аукціону.

Відповідно до п. а) ст. 12 Земельного
кодексу України розпорядження землями
територіальних громад віднесено до
повноважень сільських, селищних,
міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ та
міст.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону.

Відповідно до ст. 123 Земельного кодексу
України, надання земельних ділянок
державної або комунальної власності у
користування здійснюється Верховною
Радою Автономної Республіки Крим,
Радою міністрів Автономної Республіки
Крим, органами виконавчої влади або
органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу
України, передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки. Передача в оренду земельних
ділянок, що перебувають у державній або
комунальній власності, громадянам,
юридичним особам, визначеним частинами
другою, третьою статті 134 цього Кодексу,
здійснюється в порядку, встановленому
статтею 123 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи,
29.10.2007 року між позивачем товариством з
обмеженою відповідальністю "Газ Авто."
та відповідачем Херсонською міською
радою укладено договір оренди
земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
загальною площею 2,48 га із земель запасу
під торгово-сервісний комплекс, яка
знаходиться в м. Херсоні по
Миколаївському шосе, 4 км строком на 5
років, який зареєстровано у
Херсонській міській філії ДП "Центр
ДЗК", про що 15.11.2007 р. вчинено запис №
4АА71300242.

В подальшому, 14.11.2012 р. позивач
звернувся до Херсонської міської ради
з листом щодо повернення вказаної
земельної ділянки до земель громади
міста у зв'язку із закінченням терміну
дії договору оренди землі, - лист № 2 від
14.11.2012 р.

Рішенням Херсонської міської ради № 1050
від 20.03.2012 р. "Про відмову у поновленні
договорів оренди земельних ділянок,
внесенні змін до підпункту 4.5 рішення
міської ради від 24.06.2011 р. № 280,
припинення та розірвання договорів
оренди земельних ділянок" припинено
договір оренди земельної ділянки,
укладений Херсонською радою та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Газ Авто." від 15.11.2007
р. № 04., площею 2,48 га по
Миколаївському шосе, 4 км, за згодою
сторін, - підпункт 3.3 пункту 3 рішення.

Позивач вважає лист товариства з
обмеженою відповідальністю "Газ Авто."
№ 2 від 14.11.2012 р. правочином, який
здійснено з перевищенням повноважень,
а тому він є недійсним, як і рішення
міської ради, підставою прийняття
якого є недійсний правочин.

В той же час, виходячи з положень
Земельного кодексу України та Закону
України "Про оренду землі" право оренди
землі орендарі набувають на підставі
договору оренди землі, який
укладається орендарем з власником
земельної ділянки та є двостороннім
правочином.

Таким чином, правовідносини сторін
щодо оренди земельної ділянки
врегульовані договором оренди
земельної ділянки від 29.10.2007 р., яким
передбачені всі суттєві умови
договору, у тому числі і строк дії
договору та можливість його
продовження.

Лист позивача щодо вирішення питання
повернення земельної ділянки після
закінчення строку дії договору оренди
землі, - лист № 2 від 14.11.2012 р. не є
правочином, у розумінні положень
Цивільного кодексу України, зокрема ст.
202, оскільки не створює будь-яких
обов'язків для сторін, як для самого
позивача, так і для відповідача, а є
листом (повідомленням) підприємства
інформаційного характеру, прийнятим в
межах договору оренди земельної
ділянки.

Вказаним листом не створюються та не
врегульовуються будь-які
правовідносини, на підставі листа у
сторін не виникають будь-які права та
обов'язки.

Також, вказаний лист не впливає на
правовідносини сторін, у тому числі і
щодо продовження строку дії договору
оренди земельної ділянки, оскільки
строк дії договору - до 05.10.2012 р., тоді як
лист надіслано вже після закінчення
строку дії договору - 14.11.2012 р.

За таких обставин вимоги позивача щодо
визнання недійсним правочину
задоволенню не підлягають.

Рішення ж міської ради № 1050 від 20.03.2012 р.
"Про відмову у поновленні договорів
оренди земельних ділянок, внесенні
змін до підпункту 4.5 рішення міської
ради від 24.06.2011 р. № 280, припинення та
розірвання договорів оренди земельних
ділянок" щодо припинення договору
оренди земельної ділянки, укладеного
Херсонською міською радою та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Газ Авто." від 15.11.2007
р. № 04., площею 2,48 га по
Миколаївському шосе, 4 км, за згодою
сторін, - підпункт 3.3 пункту 3 не
протирічить чинному законодавству і не
впливає на права позивача, оскільки
прийнято вже після закінчення строку
дії договору оренди, який фактично
припинено та є припиненим з 05.10.2012 р., у
зв'язку з закінчення строку його дії.

Також відповідне рішення прийнято
відповідачем в межах повноважень,
визначених ст. 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування", відповідно до
п. 34 якої виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються питання
регулювання земельних відносин.

За таких обставин, позовні вимоги
задоволенню не підлягають, судові
витрати, відповідно до ст. 49 ГПК
України, покладаються на позивача.

Враховуючи викладене, на підставі ст.
ст. 202, 203, 215 ЦК України, ст. 152 Земельного
кодексу України, керуючись ст. ст. 44, 49,
82-85 ГПК України, суд, -

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 17.12.2014 р.

Суддя
В.Г. Ситюк