ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2014 року
Справа № 912/1586/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А.
(доповідач)
суддів: Білецької Л.М.,
Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового зсідання: Малик С.О.

представники сторін:

від позивача: Надєєва О.О.,представник,
довіреність б/н від 16.05.14;

представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Толсма Україна" на
рішення господарського суду
Кіровоградської області від 01.10.2014
року у справі № 912/1586/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Толсма Україна", м.
Київ

до приватного підприємства
"Галант-Україна", м. Кіровоград

про стягнення 1 125 563,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 01.10.2014
року у справі № 912/1586/14 (у складі
колегії суддів: головуючого судді
Вавренюк Л.С., суддів: Болгар Н.В.,
Макаренко Т.В.) в задоволенні позову
відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що строк
виконання відповідачем зобов'язання
щодо оплати 71 555 євро за отримане від
позивача за договором поставки
обладнання № 200313 від 20.03.2013 року є
таким, що не настав, оскільки п.4.3
договору настання такого строку
обумовлено підписанням сторонами акту
вводу обладнання в експлуатацію.

Не погодившись з рішенням, позивач
звернувся до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення скасувати, прийняти нове
рішення, яким задовольнити позов у
повному обсязі, стягнути з відповідача
заборгованість у сумі 1 125 563,80 грн.

Скаржник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
неналежну оцінку доводів позивача,
зокрема щодо відмови відповідача від
підписання акту вводу обладнання в
експлуатацію, готовності обладнання до
експлуатації, що підтверджено самим
відповідачем, який є генеральним
підрядником ФГ "Агрохолод", актом №9 від
26.11.2013 року про передачу останньому
робіт з монтажу придбаного у позивача
обладнання та про готовність
обладнання до пусконалагоджувальних
робіт.

Представник відповідача
02.12.2014 року електронною поштою надав
клопотання про відкладення розгляду
апеляційної скарги та просив суд
зобов'язати скаржника направити
приватному підприємству
"Галант-Україна"

копію апеляційної скарги. Як зазначає
відповідач, лише з цієї підстави він
був позбавлений можливості надати
відзив на апеляційну скаргу.

Колегія суддів не вбачає
підстав для задоволення клопотання
представника відповідача в силу
наступного:

Як вбачається з матеріалів
апеляційної скарги, згідно фіскального
чеку №5382 від 15.10.2014 року та з описом
вкладення у цінний лист (з відбитком
штемпеля УДППЗ "Укрпошта" від 15.10.2014
року №912) скаржником було
направлено на адресу відповідача копію
апеляційної скарги.

Згідно абзацу 3 пункту 3.9.2.
Постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (із змінами та
доповненнями), у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи учасника
судового процесу - підприємства,
установи, організації, іншої юридичної
особи, державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.). При цьому господарський суд
виходить з того, що у відповідних
випадках такий учасник судового
процесу не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою - п'ятою статті 28
Господарського процесуального кодексу
України, з числа як своїх працівників,
так і осіб, не пов'язаних з ним
трудовими відносинами. Неможливість
такої заміни представника і
неможливість розгляду справи без
участі представника підлягає
доведенню учасником судового процесу
на загальних підставах (статті 32 - 34
Господарського процесуального кодексу
України).

На думку колегії суддів
неявка у судове засідання представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи, оскільки наявні у справі докази
дозволяють визначитись щодо
законності оскаржуваного судового
рішення за відсутності представника
приватного підприємства
"Галант-Україна".

Обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
повноту встановлення господарським
судом обставин справи та правильність
їх юридичної оцінки, заслухавши
пояснення представника позивача,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається,
що 20.03.2013 року між товариством з
обмеженою відповідальністю "Толсма
Україна" (Продавець) та приватним
підприємством "Галант Україна"
(Покупець) укладено договір поставки
обладнання № 200313 (далі - Договір), за
умовами якого продавець зобов'язується
поставити змонтоване обладнання, а
покупець зобов'язується своєчасно і в
повному обсязі оплатити та належним
чином прийняти вказане обладнання.
Найменування, кількість, ціна окремої
одиниці та загальна вартість
обладнання вказуються у Додатку № 1
(Специфікація), що є невід'ємною
частиною даного Договору (п. 1.1.
Договору) (т.1 а.с.9-18).

Шляхом підписання Додатку № 1
до Договору (Специфікація) сторони
погодили, зокрема, найменування
обладнання, до складу якого входять дві
його загальні одиниці: вентиляційна
система для зберігання картоплі та
цибулі та охолоджувальна система для
зберігання моркви, а також погоджено
ціну за кожну одиницю обладнання (т.1
а.с.19-20).

01.08.2013 року сторонами внесено
зміни в Додаток № 1 (Специфікація), якою
змінено ціну кожної одиниці
обладнання, залишивши при цьому
незмінною загальну ціну обладнання (715
550,00 Євро) (т.1 а.с.21-24).

Загальна вартість
змонтованого Обладнання, що
постачається за цим Договором з
урахуванням ПДВ становить 7 403 179,76 грн.,
що дорівнює в еквіваленті 715 550,00 Євро за
офіційним курсом гривні до Євро,
встановленим Національним Банком
України на дату укладення даного
Договору, який становить 10,346139 гривень
за 1 Євро (п. 2 Договору).

Поставка Обладнання здійснюється
силами і транспортом Продавця, на
умовах DDP - с. Підлісне,
Олександрійський р-н, Кіровоградська
область, Україна (Правила ІНКОТЕРМС-2010
року). Право власності на Обладнання
переходить до Покупця з моменту повної
його оплати (п.п. 3.1., 3.2. Договору).

У розділі 4 Договору сторони
погодили порядок розрахунків.

Так, згідно п.п. 4.1. - 4.4. Договору,
Покупець розраховується з Продавцем за
Обладнання шляхом перерахування
коштів на розрахунковий рахунок
Продавця; датою оплати вважається дата
списання грошових коштів з рахунку
Покупця; сторони погодили наступний
порядок оплати:

- 20 % загальної вартості Обладнання
згідно п. 2.1. цього Договору оплачується
протягом 5 банківських днів після
підписання Договору на підставі
виставленого рахунку Продавця;

- 70 % загальної вартості Обладнання
згідно п. 2.1. цього Договору оплачується
протягом 5-ти банківських днів після
письмового повідомлення Покупця про
готовність відвантаження Обладнання
із заводу в Нідерландах на підставі
виставленого рахунку Продавця;

- 10 % загальної вартості Обладнання
згідно п. 2.1. цього Договору оплачується
протягом 5 банківських днів з моменту
підписання Акту вводу в експлуатацію
на підставі рахунку Продавця;

Всі платежі розраховуються в євро
та здійснюються в гривні у
відповідності до офіційного курсу євро
до гривні, встановленого НБУ на дату
виставлення рахунку (п.4.4 Договору).

Судом першої інстанції
встановлено та матеріалами справи
доведено, що на виконання умов Договору
позивач поставив відповідачу
передбачене договором обладнання, що
підтверджується видатковою накладною
№ 3 від 06.08.2013 року та актом
приймання-передачі обладнання від
06.08.2013 року; видатковою накладною № 6
від 24.09.2013 року та актом
приймання-передачі від 24.09.2013 року (т.1
а.с.25 - 30).

Всього позивачем поставлено
відповідачу обладнання загальною
вартістю, що у еквіваленті вартості у
євро становить 715 550 євро (238 000 євро + 477 550
євро = 715 550 євро).

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник)
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця, а покупець зобов'язується
прийняти товар і сплатити за нього
певну грошову суму.

У відповідності до ч. 2 ст. 712
Цивільного кодексу України до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж.

Відповідно до приписів ст. 655
Цивільного кодексу України за
договором купівлі - продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Продавець повинен одночасно з
товаром передати покупцеві його
приналежності та документи (технічний
паспорт, сертифікат якості тощо), що
стосуються товару та підлягають
переданню разом із товаром відповідно
до договору або актів цивільного
законодавства (ч. 2 ст. 662 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні вимоги встановлено і
ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України.

Згідно ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товарозпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що сторонами Договору
погоджено інший строк оплати
остаточної вартості поставленого
відповідачу товару, який безпосередньо
пов'язаний та обумовлений фактом
підписання сторонами акта вводу в
експлуатацію (п.4.3. Договору).

При цьому суд послався на
положення абзацу другого ч.1 ст.530
Цивільного кодексу України та
необхідність доведення позивачем
підстав виникнення у відповідача, як
покупця, обов'язку сплатити вартість
отриманого від позивача обладнання.

Колегія суддів не поділяє
висновок суду першої інстанції щодо
недоведеності позивачем права на
вимогу оплати частини вартості
отриманого товару та залежність
вчинення таких дій від підписання
сторонами акту введення обладнання в
експлуатацію.

Так, господарським судом
встановлено, що на виконання умов
Договору на підставі виставлених
позивачем рахунків № 3 від 20.03.2013 року
на суму 1 480 635,96 грн., № 6 від 19.06.2013 року
на суму 5 354 379,52 грн., № 13 від 16.08.2013 року
на суму 4 623 687,54 грн. відповідачем
здійснено оплату на загальну суму 6 812
912,83 грн., що еквівалентно 643 995,00 євро та
підтверджується наявними у справі
банківськими виписками (т.1 а.с.42-46)

Відповідачем не
заперечується, що несплаченою
залишилась вартість товару, що
еквівалентна 71 555,00 євро (715 550,00 євро - 643
995,00 євро = 71 555,00 євро).

У гривневому еквіваленті на
час виставлення відповідачу рахунку
від 16.04.2014 року несплачена вартість
поставленого обладнання становила 1
125 563,80 грн. (т.1 а.с.51).

Не заперечуючи проти
вказаного розміру несплаченої суми
поставленого обладнання, відповідач у
відзиві на позов посилався на те, що Акт
вводу в експлуатацію, з підписанням
якого виникає обов'язок повного
розрахунку з позивачем, не підписаний
відповідачем, оскільки продавцем не
надано всю необхідну технічну
документацію, що є невиконанням п.6.4 та
6.5 Договору.

Відповідно до п.6.2 Договору
обладнання вважається зданим
Продавцем і прийнятим Покупцем після
підписання відповідних актів
прийому-передачі.

На обладнання повинна бути вся
технічна й інша документація його
виробника, включаючи інструкції з
експлуатації Обладнання українською
і/або російською мовою (п.6.4 договору).

Пунктом 6.5 договору сторони
передбачили, що при передачі
Обладнання Продавець зобов'язаний
передати Покупцю податкову накладну,
копію сертифікату країни походження
Обладнання, Технічну документацію на
обладнання (технічний паспорт,
інструкцію по монтажу, демонтажу,
експлуатації обслуговування.

Враховуючи, що сторонами
підписано акти приймання-передачі
обладнання від 06.08.2013 року та від 24.09.2013
року (т.1 а.с.25 - 30), слід зробити висновок
про те, що передбачені п.6.4 та 6.5 умови
договору позивачем були виконані.

За змістом п.7.1.4 договору
вбачається, що Покупець забезпечує
монтаж та поставляє Покупцю змонтоване
обладнання.

Введення обладнання в
експлуатацію здійснюється
безпосередньо виробником обладнання у
відповідності до укладеного між
позивачем та Компанією Tolsma Techniek Emmeloord
B.V. контракту, який додано до матеріалів
справи (т.2 а.с.6-20).

Тому, підписання відповідачем
актів приймання-передачі свідчить про
отримання обладнання у належному
стані, у визначеній договором
комплектності, свідчить про отримання
ним передбаченої технічної
документації. Твердження відповідача
про те, що введення Обладнання в
експлуатацію полягає в отриманні
дозволів, погоджень зі сторони органів
влади, дотриманні передбаченої
законодавством процедури введення
об'єкту в експлуатацію, є помилковим.

Суд першої інстанції дану
обставину не врахував, не надав оцінку
діям відповідача щодо відмови в
підписання Акту вводу Обладнання в
експлуатацію та поставив в залежність
виконання відповідачем зобов'язання
щодо оплати отриманого товару від його
дій, направлених на уникнення від
підписання Акту вводу в експлуатацію.

З переписки сторін, зокрема з
листа відповідача (т.1 а.с.110-111)
вбачається, що поставлене обладнання
використовується відповідачем, однак
останній має претензій до позивача
щодо якості роботи обладнання.

Слід зауважити, що розділом 9
договору визначені гарантії продавця
щодо якості товару. Виконання покупцем
обов'язку оплати товару не ставиться в
залежність від його претензій щодо
належної роботи обладнання.

Оскільки факт наявності
заборгованості є доведеним, норми
чинного законодавства передбачають
обов'язок виконувати зобов'язання
належним чином відповідно умов
договору та вимог Цивільного кодексу,
позов підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права
і підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.49
Господарського процесуального кодексу
України з відповідача на користь
позивача слід стягнути витрати зі
сплати судового збору за розгляд
позову та апеляційної скарги, всього 33
766,92 грн. ( судовий збір за розгляд
позовної заяви у сумі 22 511,28 грн. та за
розгляд апеляційної скарги 11 255,64грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу
задовольнити.

Рішення господарського суду
Кіровоградської області від 01.10.2014
року у справі № 912/1586/14 скасувати.

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного
підприємства "Галант-Україна" (25006
Кіровоградська область, м.Кіровоград,
вул. Тимірязева,76, ідентифікаційний код
36119824) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Толсма Україна" ( 01033
м. Київ, вул. Жилянська, 31,
ідентифікаційний код 38129232)
заборгованість в розмірі 1 125 563,80 грн.
та судовий збір в розмірі 33 766,92 грн.

Видачу наказів доручити
господарському суду Кіровоградської
області.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя:
Т.А. Верхогляд

Суддя:
Л.М. Білецька

Суддя:
Ю.Б. Парусніков

Підписано в повному

обсязі 16.12.2014 року.