ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.Справа № 916/1936/14Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

суддів: Гладишевої Т.Я., Ліпчанської
Н.В.

(Склад колегії суддів згідно з
розпорядженням голови суду № 2495 від
15.10.2014р. )

При секретарі судового засідання:
Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від відповідача - Строчковський О.М., за
довіреністю № 963 від 26.11.2013р.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився. Про час, дату та
місце його проведення повідомлений
належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Одеський нафтопереробний завод»

на рішення господарського суду
Одеської області від 23.09.2014р.

по справі № 916/1936/14

за позовом Дочірнього підприємства
"ГСІ-УКРНАФТОГАЗБУД" Відкритого
акціонерного товариства
"Глобалбуд-Інжинірінг"

до Публічного акціонерного товариства
«Одеський нафтопереробний завод»

про стягнення 15 180 грн.

Відповідно до ст.ст.44, 811 ГПК України
здійснювалась фіксація судового
процесу технічними засобами.

Встановила:

У травні 2014 року Дочірнє
підприємство "ГСІ-УКРНАФТОГАЗБУД"
Відкритого акціонерного товариства
"Глобалбуд-Інжинірінг" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом про стягнення з Публічного
акціонерного товариства «Одеський
нафтопереробний завод» заборгованості
у розмірі 15 180грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору поставки №13/366 від
19.12.2013р. укладеного між сторонами.

Публічне акціонерне товариство
«Одеський нафтопереробний завод»
також звернувся до господарського суду
Одеської області із зустрічним
позовом до Дочірнього підприємства
"ГСІ-УКРНАФТОГАЗБУД" Відкритого
акціонерного товариства
"Глобалбуд-Інжинірінг" про визнання
недійсним договору.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 03.07.2014р. було повернуто без
розгляду зустрічну позовну заяву
Публічного акціонерного товариства
«Одеський нафтопереробний завод» до
Дочірнього підприємства
"ГСІ-УКРНАФТОГАЗБУД" Відкритого
акціонерного товариства
"Глобалбуд-Інжинірінг" про визнання
недійсним договору на виконання робіт
№13/366 від 23.01.2013р. та додаткової угоди №1
від 19.12.2013р. та додаткової угоди №2 від
19.12.2013р., укладених між Дочірнім
підприємством "ГСІ-УКРНАФТОГАЗБУД"
Відкритого акціонерного товариства
"Глобалбуд-Інжинірінг" та Публічним
акціонерним товариством «Одеський
нафтопереробний завод».

Рішенням господарського суду
Одеської області від 23.09.2014р. (суддя Гут
С.Ф.) позов задоволено; стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
«Одеський нафтопереробний завод» на
користь Дочірнього підприємства
"ГСІ-УКРНАФТОГАЗБУД" Відкритого
акціонерного товариства
"Глобалбуд-Інжинірінг" основний борг у
розмірі 15 180 грн., витрати по сплаті
судового збору на суму 1 827грн.

Рішення суду мотивоване
приписами ст.ст.525,526,530,610,629 Цивільного
кодексу України.

Не погодившись із вказаним судовим
рішенням, Публічне акціонерне
товариство «Одеський нафтопереробний
завод» звернулось з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду Одеської
області повністю ТА прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову повністю

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу
сторона наполягає на тому, що не
отримував від позивача товар.
Видаткові накладні, на які послався
місцевий суд як доказ факту передачі
відповідачеві товару, не містять
відбитки печатки ПАТ «Одеський
нафтопереробний завод».

Більш детальніше доводи вказані у
скарзі.

Відзив на апеляційну скаргу не
надходив.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, не скористався
наданим йому ст. 22 ГПК України правом та
повноважних представників не направив.
Про дату, час та місце розгляду справи
був повідомлений належним чином.
Причини неявки повноважного
представника суду не відомі.

Апеляційною інстанцією також
враховано, що явка представників
сторін не визнавалась судом
обов'язковою.

Відповідно до приписів п. 2
інформаційного листа Вищого
господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140
„Про деякі питання запобігання
зловживанню процесуальними правами у
господарському судочинстві" особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Судова колегія дійшла висновку про
достатність у матеріалах справи
документальних доказів для вирішення
спору по суті за відсутності
представника позивача.

Заслухавши пояснення
представника відповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи на предмет їх
юридичної оцінки господарським судом
Одеської області, проаналізувавши
застосування норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла наступників висновків.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів
справи, 19.12.2013р. між Публічним
акціонерним товариством «Одеський
нафтопереробний завод» (Покупець) та
Дочірнім підприємством
"ГСІ-УКРНАФТОГАЗБУД" Відкритого
акціонерного товариства
"Глобалбуд-Інжинірінг" (Постачальник)
було укладено договір №13/366 на поставку
(з додатковими угодами), відповідно до
умов якого, Постачальник зобов'язався
поставити(передати у власність)
Покупцю продукцію
виробничо-технічного призначення
(Товар), партіями в асортименті та
кількості, зазначених в специфікаціях
до даного договору, які є його
невід'ємною частиною, а Покупець
зобов'язався прийняти та оплатити
Товар, в порядку, передбаченому даним
договором.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2, 3.2.1
Договору загальна сума цього Договору
складається із сум, зазначених в
Додаткових угодах до цього Договору.
Оплата здійснюється Покупцем в
національній валюті України
безрахунковим розрахунком в
наступному порядку: протягом 5 (п'яти)
банківських днів з моменту підписання
Сторонами видаткової накладної на
відповідну партію Товару Покупець на
підставі рахунку Постачальника
перераховує на поточний рахунок
Постачальника вартість поставленої
партії Товару, що прийнята Покупцем
згідно видаткової накладної.

Даний Договір вступає в силу з
моменту його підписання та діє до 31
грудня 2014р. або до спливу гарантійного
строку на товар в залежності від того,
що настане пізніше. У разі, якщо на
момент закінчення строку дії Договору
сторони не завершили розрахунки між
собою, строк дії Договору в частині
виконання грошових зобов'язань
підлягає автоматичній пролонгації до
повного закінчення розрахунків між
Сторонами. (п. 10.1 Договору)

До того ж, 19 грудня 2013 року між
сторонами були укладені Додаткові
угоди №1 та №2 до Договору, за якими
позивач прийняв на себе зобов'язання
поставити відповідачу на умовах "DDP м.
Одеса ПАТ "ОДЕСЬКИЙ НПЗ" партію товару,
кількість і асортиментний перелік якої
зазначений у Специфікації (Додаток №1
до Додаткової угоди), а загальна
вартість партії Товару згідно пункту 1.3
Додаткової угоди Додаткової угоди № 1
складає 4 932,00 грн., а тому числі ПДВ - 822,00
грн., згідно Додаткової угоди № 2
загальна вартість партії складає 10 248,00
грн., в т.ч. ПДВ 1 708,00 грн.

Статтею 509 Цивільного кодексу
встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії. а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України - цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

В силу ч.1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

За вимогами ст. 712 ЦК України, які
кореспондуються з вимогами ст. 265 ГК
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

На підставі ст.ст. 629, 525, 526 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння заміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

На виконання умов вищенаведеного
договору позивачем відповідачу було
здійснено поставку товару на загальну
суму 15 180 грн., що підтверджується
видатковою накладеною №1 від 08.01.2014р. на
суму 10248грн., довіреністю серії ААА №
332721 від 30.12.2013р., податковою накладною
від 08.01.2014р. №1; видатковою накладною №2
від 08.01.2014р. на суму 4932грн., довіреністю
серії ААА № 332722 від 30.12.2013р., податковою
накладною від 08.01.2014р. №2.

Однак Відповідачем розрахунки за
отриманий товар не проведено.

Оскільки доказів оплати вартості
отриманого товару відповідач суду не
надав, умови договору не виконав, таким
чином, судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
існування заборгованості ПАТ
«Одеський нафтопереробний завод» у
розмірі 15 180 грн., що підлягає стягненню.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Під час розгляду справи
відповідачем не було належним чином
доведено виконання своїх зобов'язань
за договором та не надано документів
спростовуючих позовні вимоги.

Доводи відповідача в апеляційній
скарзі про те, що необхідною умовою
настання зобов'язання відповідача по
оплаті товару є отримання належним
чином оформлених рахунків-фактур, які
відповідачу не передавалися, в зв'язку
з чим строк оплати за поставлений товар
не настав, спростовуються умовами
договору, згідно з якими факт передачі
у власність продукції підтверджується
видатковою накладною, підписаною обома
сторонами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Апелянтом не наведено суду будь-яких
доводів та не надано будь-яких належних
та допустимих доказів, які б по суті
спростовували висновки суду першої
інстанції та доводили б помилковість
оскаржуваного рішення.

За таких обставин, колегія суддів
зазначає, що рішення місцевого суду
прийнято з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
відповідає фактичним обставинам і
матеріалам справи, а підстави,
передбачені ст. 104 ГПК України для його
зміни чи скасування, відсутні.

У зв'язку з таким апеляційна скарга
залишається без задоволення, а рішення
суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 99, 101, 103 п.1, 105
Господарського процесуального кодексу
України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Одеський
нафтопереробний завод» - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду Одеської
області від 23.09.2014р. по справі № 916/1936/14 -
залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано
18.12.2014р.

Головуючий суддя
В.А. Лисенко

Суддя
Т.Я. Гладишева

Суддя
Н.В. Ліпчанська