ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.12.2014 р. №18/1522/12

За заявою в порядку ст. 121 ГПК України
Публічного акціонерного товариства
"Піреус Банк МКБ" № 174/14 від 10.12.2014 р. (вх.
№ 16610 від 11.12.2014 р.) про відстрочення
виконання рішення Господарського суду
Полтавської області від 21.08.2012 р. у
справі № 18/1522/12 -

за позовом Публічного акціонерного
товариства "ПІРЕУС БАНК МКБ", вул.
Іллінська, 8, м.Київ, 04070

до Публічного акціонерного товариства
"Полтавський домобудівельний
комбінат", вул. Ливарна, 8, м.
Полтава, 36000

про стягнення заборгованості за
кредитним договором

Суддя Ківшик О.В.

Представники :

від стягувача (позивача) : Штепа Н.В.,
довіреність № 631/юр від 05.11.2013 р.;

від заявника (відповідача) : не
з'явилися.

Справа прийнята до провадження суддею
Ківшик О.В. на підставі повторного
автоматичного розподілу справи
відповідно до ст. 21 ГПК України та
Положення про автоматизовану систему
документообігу суду.

Суть спору : розглядається заява
Публічного акціонерного товариства
"Піреус Банк МКБ" про відстрочення
виконання рішення Господарського суду
Полтавської області від 21.08.2012 р. у
справі № 18/1522/12 на умовах Додаткової
угоди № 17 від 24 листопада 2014 року до
генерального кредитного договору №
ГКД/2006-02 від 02 листопада 2006 року,
укладеного між Публічним акціонерним
товариством "ПІРЕУС БАНК МКБ" та
Публічним акціонерним товариством
"Полтавський домобудівельний
комбінат".

Відповідач (боржник) представництво у
судове засідання не забезпечив.
Відповідно до пп. 2.6.15 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" останній був
належним чином та завчасно
повідомлений про дату, час і місце
проведення судового засідання, про що
свідчать матеріали справи. Явка
представників сторін обов'язковою у
дане судове засідання не визнавалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України
питання щодо відстрочення виконання
рішення розглядається у десятиденний
строк у судовому засіданні. Даний строк
є присікальним, а тому суд не оцінює
дану обставину як підставу для
відкладення розгляду даної заяви.

Представник стягувача (заявника) на
відстроченні виконання рішення суду у
даній справі наполягає за мотивами
заяви.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача (стягувача), оцінивши надані
докази, суд,

встановив :

02.11.2006 року між Відкритим акціонерним
товариством "Міжнародний комерційний
банк" (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство "Піреус
Банк МКБ") та Відкритим акціонерним
товариством "Полтавський
домобудівельний комбінат (на час
винесення ухвали - Публічне акціонерне
товариство "Полтавський
домобудівельний комбінат") було
укладено Генеральний кредитний
договір № ГКД/2006-02 (далі - Генеральний
кредитний договір). Відповідно до п. 1.1
Генерального кредитного договору
позивач (Банк) зобов'язався надати
відповідачу (Позичальнику) кредитні
кошти в розмірі, що не перевищує
максимальний ліміт кредитування,
зазначений в Графі 1 Розділу 1 цього
Договору, а саме: 6 300 000,00 грн., 260 000,00 Євро
в порядку та на умовах, які встановлені
цим Договором та Додатковими
договорами цього Генерального
кредитного договору, а Позичальник
зобов'язувався прийняти та належним
чином використати і повернути Банку
отримані в межах максимального ліміту
кредитування кредитні кошти 02.11.2011року
та також сплатити відповідні проценти
і виконати всі інші зобов'язання,
згідно умов цього Договору та
Додаткових договорів до цього
Генерального кредитного договору.

В зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем умов Генерального
кредитного договору позивач звертався
до Господарського суду Полтавської
області з позовом про стягнення з
останнього 10 620 914,22 грн., 675 992,79 євро, 447
083,58 доларів США. заборгованості, яка
виникла внаслідок неналеного
виконання ПАТ "Полтавський
домобудівельний комбінат" укладеного
між сторонами Генерального кредитного
договору № ГКД/2006-02 та додаткових угод
і додаткових договорів до нього шляхом
звернення стягнення на предмет
іпотеки, що належать на праві власності
Відкритому акціонерному товариству
"Полтавський домобудівельний
комбінат", а саме: нежитлові будівлі та
споруди, що знаходяться за адресою: м.
Полтава, вул. Ливарна, 8, що складаються
з: промислові будівлі : АБК з їдальнею,
літ. А-4, 3319,9 кв. м.; виробничий корпус,
літ. Б-1, 14042,4 кв. м.; цех добора, літ. В-1,
642,2 кв. м.; відкритий склад готової
продукції, літ. Г; зарядна, літ. Д-1, 134,4
кв. м.; склад цементу, літ. Е-1, 395,9 кв. м.;
адмін.будівля, літ. Ж-1, 4740,4 кв. м.;
ремонтно-енергетичний цех, літ. 3-1, 912,8
кв. м.; битовка, літ. И-1, 31,0 кв. м.; БСЦ з
галереєю подачі, літ. К-3, К-7, 1565,6 кв. м.;
прохідна, літ. Щ-1, 13,4 кв. м.; відділ
хімдобавок, літ. Э-2, 63,9 кв. м.;
адмін.будівля цеху комплектації, літ.
Ю-2, 173,3 кв. м.; склад, літ. Я-1, 1579,0 кв. м.;
насосна, літ. Z-1, 34,1 кв. м.; склад, літ.S-1,
10,7 кв. м.; огорожа, літ. № 1-6; водонапірна
башта, літ. № 7; пожрезервуар, літ. №8.

За результатами розгляду справи № 19/176
було винесено рішення Господарського
суду Полтавської області від 04.08.2011 р.
про часткове задоволення позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства "Піреус Банк МКБ" до
Публічного акціонерного товариства
"Полтавський домобудівельний
комбінат". Дане рішення було залишено в
силі постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
16.02.2012 р.. Постановою Вищого
господарського суду України від 18.07.2012
р. вищезазначені судові рішення були
скасовані, а справу передано на новий
розгляд до місцевого господарського
суду.

За результатами нового розгляду даного
позову з присвоєнням справі № 18/1522/12
рішенням господарського суду
Полтавської області 21.08.2012 р. позов
Публічного акціонерного товариства
"Піреус Банк МКБ" до Публічного
акціонерного товариства "Полтавський
домобудівельний комбінат" частково
задоволений. Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
17.12.2013 р. рішення господарського суду
Полтавської області від 21.08.2012 р. у
даній справі змінено, резолютивну
частину викладено в іншій редакції.

Оскільки постанова Харківського
апеляційного господарського суду від
17.12.2013 р. у справі № 18/1522/12 відповідно до
ст. 105 ГПК України набрала законної
сили, 09.01.2014 р. на підставі повторного
автоматичного розподілу відповідно до
ст. 21 ГПК України та Положення про
автоматизовану систему документообігу
суду на виконання вищезазначеної
постанови Харківського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013 р. та
рішення господарського суду
Полтавської області від 21.08.2012 р. у
справі № 18/1522/12 господарським судом
Полтавської області було видано
відповідні накази (том справи 19, а.с. 78,79
та 81).

Не погодившись з рішеннями попередніх
судових інстанцій, Публічне акціонерне
товариство "Піреус Банк МКБ" звернулось
до Вищого господарського суду України
з касаційною скаргою на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013 р. у
справі № 18/1522/12. Постановою Вищого
господарського суду України від 12.03.2014
р. у справі № 18/1522/12 касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Піреус Банк МКБ" задоволено частково,
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 17.12.2013 р. у
справі №18/1522/12 (19/176) змінено шляхом
викладення її резолютивної частини в
новій редакції.

Враховуючи те, що постановою Вищого
господарського суду України від 12.03.2014
р. було змінено резолютивну частину
рішення суду у даній справі, 25.09.2014 р.
стягувач (позивач) звернувся до
господарського суду Полтавської
області з заявою № 123/14 від 25.09.2014 р. (вх.
№ 12587 від 25.09.2014 р.) про визнання двох
виданих 09.01.2014 р. наказів такими, що не
підлягають виконанню, та видачу нових
наказів у справі № 18/1522/12. Ухвалою
господарського суду Полтавської
області від 09.10.2014 р. у справі № 18/1522/12
господарським судом Полтавської
області було задоволено вищезазначену
заяву Публічного акціонерного
товариства "Піреус Банк МКБ", визнано
два накази господарського суду
Полтавської області від 09.01.2014 р. у
справі № 18/1522/12 такими, що не підлягають
виконанню, та видано два нових накази
(том справи 19, а.с. 179-180).

З огляду на неможливість добровільного
виконання боржником судового рішення у
даній справі у короткі терміни між
Публічним акціонерним товариством
"Піреус Банк МКБ" та Публічним
акціонерним товариством "Полтавський
домобудівельний комбінат" було
укладено Додаткові угоди № 16 від
21.01.2014 р. та № 17 від 24.11.2014 р. до
Генерального кредитного договору №
ГКД/2006-02 від 02.11.2006 р., відповідно до яких
сторони узгоджували графік
розстрочення виконання відповідачем
судового рішення у даній справі (том
справи 19, а.с. 186-191), а саме :

У Додатковій угоді № 16 від 21.01.2014 р. до
Генерального кредитного договору №
ГКД/2006-02 від 02.11.2006 р. сторони узгодили,
зокрема, наступне :

- сторони дійшли згоди та вирішили
розстрочити сплату основного боргу з
повернення кредиту, що стягнутий за
рішенням господарського суду
Полтавської області у справі № 18/1522/12
від 21.08.2012 р. з урахуванням змін
внесених постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
17.12.2013 р.. Позичальник сплачує в
погашення основного боргу з повернення
кредиту кошти у розмірі 12 681 359,23 грн. у
наступні терміни : 31.01.2014 р., 28.02.2014 р. та
31.03.2014 р. в сумі 500 000,00 грн.; 30.04.2014 р.,
31.05.2014 р., 30.06.2014 р., 31.07.2014 р., 31.08.2014 р.,
30.09.2014 р., 31.10.2014 р., 30.11.2014 р. та 31.12.2014 р. в
сумі 1 242 373,25 грн. (п. 5 Додаткової угоди №
16 до Генерального кредитного договору);

- сторони дійшли згоди та вирішили
розстрочити сплату заборгованості по
строковим процентам та нарахованим і
несплаченим процентам у загальному
розмірі 1 077 259,89 грн., що стягнуті за
рішенням господарського суду
Полтавської області у справі № 18/1522/12
від 21.08.2012 р. з урахуванням змін
внесених постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
17.12.2013 р. у наступні терміни : 31.01.2014 р. в
сумі 150 786,58 грн., 28.02.2014 р. в сумі
144 814,37 грн., 31.03.2014 р. в сумі 125 454,60
грн., 30.04.2014 р. в сумі 132 950,96 грн., 31.05.2014 р.
в сумі 114 366,42 грн., 30.06.2014 р. в сумі 103 406,30
грн., 31.07.2014 р. в сумі 85 774,81 грн., 31.08.2014 р. в
сумі 73 861,65 грн., 30.09.2014 р. в сумі 59 089,32
грн., 31.10.2014 р. в сумі 42
887,41 грн., 30.11.2014 р. в сумі 29 544,66 грн. та
31.12.2014 р. в сумі 14 295,81 грн. (п. 6 Додаткової
угоди № 16 до Генерального кредитного
договору).

У Додатковій угоді № 17 від 24.11.2014 р. до
Генерального кредитного договору №
ГКД/2006-02 від 02.11.2006 р. сторони узгодили,
зокрема, наступне :

- враховуючи те, що позичальник не може
добровільно виконати рішення суду в
короткий строк та повністю сплатити
частину заборгованості за Кредитним
договором на умовах, узгоджених
сторонами в Додатковій угоді № 16 від
21.01.2014 р. до Генерального кредитного
договору № ГКД/2006-02 від 02.11.2006 р., а також
те, що звернення наказів
господарського суду Полтавської
області від 31.03.2014 р. у справі № 18/1522/12
до примусового виконання призведе до
реалізації майна позичальника,
задіяного в процесі господарської
діяльності, позичальником та банком
узгоджено добровільне виконання на
більш тривалий строк (п. 4 Додаткової
угоди № 17 до Генерального кредитного
договору);

- сторони дійшли взаємної згоди та
вирішили розстрочити сплату основного
боргу з повернення кредиту у розмірі 12
681 359,25 грн. та заборгованості по
строковим процентам та нарахованим і
несплаченим процентам у загальному
розмірі 1 898 509,25 грн., що зазначені у п. 2
цієї додаткової угоди та стягнутий за
рішенням суду. (п. 5 та п. 8 Додаткової
угоди № 17 до Генерального кредитного
договору);

- на виконання Додаткової угоди № 16 до
Генерального кредитного договору
позичальником в погашення основного
боргу з повернення кредиту сплачено за
період з січня 2014 р. по червень 2014 р. 4 661
711,66 грн.. Залишок коштів в погашення
основного боргу з повернення кредиту в
розмірі 8 019 647,59 грн. позичальник
сплачує у наступні терміни : до 30.11.2014 р.
в сумі 208 165,68 грн., до 31.12.2014 р. в сумі 227
124,04 грн., до 30.01.2015 р. в сумі 242 430,37 грн., до
28.02.2015 р. в сумі 262 473,56 грн., до 31.03.2015 р. в
сумі 288 488,66 грн., до 30.04.2015 р. в сумі 299 007,03
грн., до 31.05.2015 р. в сумі 1 242 373,25 грн., до
30.06.2015 р. в сумі 1 242 373,25 грн., до 31.07.2015 р. в
сумі 1 242 373,25 грн., до 31.08.2015 р. в сумі 1 242
373,25 грн., до 30.09.2015 р. в сумі 1 242 373,25 грн.
та до 31.10.2015 р. в сумі 1 242 373,25 грн. (п. 6 та
п. 7 Додаткової угоди № 17 до
Генерального кредитного договору);

- на виконання Додаткової угоди № 16 до
Генерального кредитного договору
позичальником в погашення основного
боргу в погашення заборгованості по
строковим процентам та нарахованим і
несплаченим процентам сплачено за
період з січня 2014 р. по червень 2014 р. 771
806,23 грн.. Залишок коштів в погашення
заборгованості по строковим процентам
та нарахованим і несплаченим процентам
в розмірі 1 126 703,02 грн. позичальник
сплачує у наступні терміни : до 30.11.2014 р.
в сумі 191 834,32 грн., до 31.12.2014 р. в сумі 172
875,96 грн., до 30.01.2015 р. в сумі 157 569,63 грн., до
28.02.2015 р. в сумі 137 526,44 грн., до 31.03.2015 р. в
сумі 111 511,34 грн., до 30.04.2015 р. в сумі 100 992,97
грн., до 31.05.2015 р. в сумі 80 037,84 грн., до
30.06.2015 р. в сумі 66 878,27 грн., до 31.07.2015 р. в
сумі 49 403,98 грн., до 31.08.2015 р. в сумі 35 223,29
грн., до 30.09.2015 р. в сумі 19 395,79 грн. та до
31.10.2015 р. в сумі 3 453,19 грн. (п. 9 та п. 10
Додаткової угоди № 17 до Генерального
кредитного договору).

11.12.2014 р. стягувач (заявник) звернувся до
Господарського суду Полтавської
області з заявою про відстрочку
виконання рішення у справі № 18/1522/12 на
умовах Додаткової угоди № 17 до
Генерального кредитного договору №
ГКД/2006-02 від 02.11.2006 р.. В обґрунтування
даної заяви останній послався на
наявність у боржника виняткових
обставин, що унеможливлюють виконання
рішення у даній справі одночасно у
повному обсязі та наявність укладеної
між ним та боржником Додаткової угоди
№ 17 до Генерального кредитного
договору, за якою останні дійшли згоди
щодо розстрочення виконання
відповідачем судового рішення у даній
справі.

При винесенні ухвали суд виходив з
наступного.

Відповідно до ст. 121 Господарського
процесуального кодексу України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, за поданням
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26.12.2003 р. №
14 "Про практику розгляду скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження" при вирішенні
заяв державного виконавця чи сторони
про відстрочку або розстрочку
виконання рішення суду потрібно мати
на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК
України і ст. 121 ГПК України їх
задоволення можливе лише у виняткових
випадках, які суд визначає виходячи з
особливого характеру обставин, що
ускладнюють або виключають виконання
рішення (хвороба боржника або членів
його сім'ї, відсутність у нього майна,
яке за рішенням суду має бути передане
стягувачеві, стихійне лихо, інші
надзвичайні події). При цьому такі
виняткові обставини визначаються
судом з огляду на матеріали справи, у
тому числі подані стороною докази на
обґрунтування такої заяви. Аналогічні
приписи містить п. 7 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів" (із змінами).

Таким чином, ухвала про відстрочення
виконання судового рішення може бути
винесена судом у виняткових випадках
та за наявності обставин, що
ускладнюють виконання судового
рішення або роблять його виконання
неможливим.

Заявник (стягувач) в обґрунтування
заяви про відстрочення виконання
рішення суду посилається, зокрема, на
те, що оскільки виконання відповідачем
рішення суду у даній справі одночасно
та у повному обсязі є неможливим, а
примусове виконання судового рішення у
даній справі може призвести до
реалізації майна божника (відповідача),
задіяного останнім в процесі
господарської діяльності, між
сторонами було укладено Додаткову
угоду № 17 до Генерального кредитного
договору, за якою останніми узгоджено
графік та умови добровільного
виконання боржником рішення суду у
даній справі на більш тривалий строк.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України та ст. 33, ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи знаходження підприємства -
боржника у скрутному фінансовому
стані, часткове погашення ним
заборгованості по кредиту та
процентами за кредитом, наявність
укладених між стягувачем та боржником
Додаткових угод до Генерального
кредитного договору, зокрема,
Додаткової угоди № 17 від 24.11.2014 р., за
якою узгоджено графік та умови
добровільного виконання відповідачем
рішення суду у даній справі на більш
тривалий строк, суд дійшов висновку про
те, що відповідач на даний час є
неспроможним виконати рішення суду
разовим платежем з незалежної від його
волі причин, дотримання принципу
обов'язкового виконання судового
рішення не повинно призводити до
припинення фінансування першочергових
зобов'язань боржника за відсутності
реальної можливості виконати судовий
акт неминуче і одночасно, тобто
відстрочка виконання судового рішення
дозволить акумулювати необхідні
фінансові кошти для повного його
виконання, а тому наявні виняткові
обставини для відстрочення виконання
рішення суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 43, 86, 121 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву Публічного акціонерного
товариства "Піреус Банк МКБ" № 174/14 від
10.12.2014 р. (вх. № 16610 від 11.12.2014 р.)
про відстрочення виконання рішення
Господарського суду Полтавської
області від 21.08.2012 р. у справі № 18/1522/12
задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення
господарського суду Полтавської
області від 21.08.2012 р. у справі № 18/1522/12
на умовах укладеної між сторонами
24.11.2014 р. Додаткової угоди № 17 до
Генерального кредитного договору №
ГКД/2006-02 від 02.11.2006 р..

Суддя

О.В. Ківшик