РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2014 року
Справа № 903/704/13

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя
Дужич С.П. , суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі Максютинська Д.В

за участю представників сторін:

від позивача: представник не з'явився

від відповідача: представник не з'яився

від Третьої особи: представник не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
відповідача

Приватне підприємство "Торговий
дім"Європацукор" на ухвалу
господарського суду Волинської
області від 24.11.14р. у справі № 903/704/13
(суддя Войціховський Віталій
Антонович)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю виробнича компанія
"Гірничодобувна промисловість"
м.Дніпропетровськ

до відповідача Приватного
підприємства "Торговий
дім"Європацукор"

про стягнення в сумі 307 277 грн. 01 коп.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 24 листопада 2014
року в справі № 903/704/13 (за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю Виробнича компанія
«Гірничодобувна промисловість»
(надалі - Позивач) до Приватного
підприємства «Торговий дім
«Європацукор» (надалі - Відповідач) про
стягнення 307 277 грн. 01 коп.), відмовлено у
задоволенні клопотання Відповідача
про заміну вибулої сторони виконавчого
провадження її правонаступником (а.с.
210-212).

Не погоджуючись з прийнятою
ухвалою, Відповідач звернувся з
апеляційною скаргою (а.с. 219-221), у якій
просить оскаржувану ухвалу скасувати
та прийняти нове процесуальне рішення,
яким задоволити повністю заяву про
заміну вибулої сторони - боржника
виконавчого провадження ВП № 43438128
Приватне підприємство «Торговий дім
Європацукор» (
Волинська область смт. Іваничі, вул.
Заводська, 18) на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Іваничівський
цукор» ( Волинська
область, смт. Іваничі, вул. Заводська, 18).

Апеляційна скарга мотивована тим, що
вказана ухвала винесена з порушенням
норм процесуального права. Крім того,
Відповідач як на підставу скасування
рішення суду посилається на те, що 3
листопада 2014 року засновником та
власником Відповідача було прийнято
рішення № 1-14-ЦЗ "Про реорганізацію та
створення підприємства, призначення
директора і відповідального за
проведення державної реєстрації
створеного підприємства" відповідно до
котрого було вирішено Приватне
підприємство "Торговий дім
"Європацукор" (45300, Волинська область,
Іваничівський район, смт. Іваничі, вул.
Заводська, 18, ) припинити
шляхом реорганізації (перетворення) у
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Іваничівський цукор"
із передачею правонаступнику всього
майна, прав та обов'язків; створити
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Іваничівський цукор"
за місцезнаходженням: 45300, Волинська
область, Іваничівський район, смт.
Іваничі, вул. Заводська, 18, внаслідок
перетворення Приватного підприємства
"Торговий дім "Європацукор" (45300,
Волинська область, Іваничівський
район, смт. Іваничі, вул. Заводська, 18,
); затвердити Статут
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Іваничівський
цукор".

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від 5
грудня 2014 року (а.с. 218), апеляційну
скаргу було прийнято до провадження та
призначено до розгляду на 22 грудня 2014
року на 14 год. 50 хв..

Позивачем, на виконання вимог ухвали
Рівненського апеляційного
господарського суду від 5 грудня 2014
року, через канцелярію суду було подано
відзив на апеляційну скаргу, в якому з
підстав, висвітленому в даному відзиві,
просить суд залишити ухвалу
господарського суду Волинської
області без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Голова Рівненського апеляційного
господарського суду своїм
розпорядженням від 19 грудня 2014 року
вніс зміни до складу колегії суддів
(окрім заміни головуючого судді) за
наслідком котрого у справі № 903/704/13
визначено колегію суддів у складі:
суддя Василишина А.Р., суддя Дужич С.П.,
суддя Філіпова Т.Л..

Представники Позивача та
Відповідача в судове засідання від 22
грудня 2014 року не з'явилися. Про дату,
час та місце розгляду справи Позивач та
Відповідач були належним чином
повідомлені, про що свідчать
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с. 227-228).
Причини неявки своїх повноважних
представників Позивач не повідомив.

Водночас, 22 грудня 2014 року, через
канцелярію Рівненського апеляційного
господарського суду, представником
Відповідача було подано клопотання в
якому, з підстав, висвітлених у даному
клопотанні, Відповідач просить
відкласти розгляд справи на іншу дату.

Дослідивши дане клопотання колегія
суду прийшла до висновку про його
відхилення з наступних підстав.

Згідно з пункту 3.9.2 Постанови Пленуму
від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції», у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і т.
п.).

При цьому господарський суд виходить з
того, що у відповідних випадках такий
учасник судового процесу не
позбавлений права і можливості
забезпечити за необхідності участь у
судовому засіданні іншого
представника згідно з частинами першою
- п'ятою статті 28 Господарського
процесуального кодексу, з числа як
своїх працівників, так і осіб, не
пов'язаних з ним трудовими відносинами.
Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 Господарського процесуального
кодексу), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не може
свідчити про поважність причини його
відсутності в судовому засіданні.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки, явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів статтей 67 та 77
Господарського процесуального кодексу
України, відкладення розгляду справи є
правом та прерогативою суду, основною
умовою для якого є не відсутність у
судовому засіданні представників
сторін, а неможливість вирішення спору
у відповідному судовому засіданні.

З огляду на вищеописане, враховуючи те,
що явка представників учасників
апеляційного провадження судом
апеляційної інстанції обов'язковою не
визнавалась, а участь в засіданні суду
(як і інші права, передбачені статтею 22
ГПК України) є правом, а не обов'язком
учасників апеляційного провадження, з
урахуванням наявності відзиву
Позивача, в котрому, висвітлена його
позиція, відносно апеляційної скарги
Відповідача, та приписів статті 101,
частини 2 статті 102 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів визнала за можливе
здійснити розгляд апеляційної скарги
за відсутності представників Позивача
та Відповідача за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши матеріали та обставинами
справи, апеляційну скаргу, відзив на
апеляційну скаргу, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування місцевим
господарським судом при винесенні
ухвали норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Рівненського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що в задоволенні апеляційної скарги
Відповідача слід відмовити, а
оскаржувану ухвалу залишити без змін,
виходячи з наступного.

Рівненським апеляційним господарським
судом встановлено, що рішенням
господарського суду Волинської
області від 9 вересня 2013 року у справі №
903/704/13 (а.с. 65-72) позовні вимоги Позивача
було задоволено частково. Стягнуто з
Відповідача на користь Позивача 276 566
грн. 60 коп. заборгованості, 21 889 грн. 22
коп. пені та 5153 грн. 84 коп. трьох
процентів річних. Також, даним судовим
рішення покладено на Відповідача
витрати по сплату судового збору в
розмірі 6 072 грн. 20 коп..

Постановою Рівненського
апеляційного господарського суду від 27
березня 2014 року (а.с. 148-155) рішення
господарського суду Волинської
області від 9 вересня 2013 року у справі №
903/704/13 було змінено, шляхом викладення
резолютивної частини рішення в
наступній редакції: стягнути з
Відповідача на користь Позивача 276 566
грн. 60 коп. заборгованості, 16 900 грн. 26
коп. пені, 5 153 грн. 84 коп. трьох процентів
річних, 5 972 грн. 41 коп. судових
витрат за розгляд позовної заяви, 49 грн.
90 коп. судових витрат за розгляд
апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів
справи, 14 квітня 2014 року господарським
судом Волинської області на виконання
постанови Рівненського апеляційного
господарського суду від 27 березня 2014
року було видано наказ № 903/704/14-1 (а.с. 159).

Начальником відділу державної
виконавчої служби Іваничівського
районного управління юстиції 26 травня
2014 року (а.с. 194) було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
щодо примусового виконання судового
рішення у справі № 903/704/13-1.

Відповідачем 11 листопада 2014 року було
подано заяву за № 19 (а.с. 187-188) в котрій, з
підстав, висвітлених у даній заяві,
Відповідач просить замінити вибулу
сторону - боржника виконавчого
провадження ВП № 43438128 Приватне
підприємство «Торговий дім
Європацукор» (
Волинська область смт. Іваничі, вул.
Заводська, 18) на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Іваничівський
цукор» ( Волинська
область, смт. Іваничі, вул. Заводська, 18).

В обгрунтування своєї заяви,
Відповідач посилається на те, що 3
листопада 2014 року засновником та
власником Відповідача було прийнято
рішення № 1-14-ЦЗ "Про реорганізацію та
створення підприємства, призначення
директора і відповідального за
проведення державної реєстрації
створеного підприємства" (а.с. 193)
відповідно до котрого було вирішено
наступне: Приватне підприємство
"Торговий дім "Європацукор" (45300,
Волинська область, Іваничівський
район, смт. Іваничі, вул. Заводська, 18,
) припинити шляхом
реорганізації (перетворення) у
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Іваничівський цукор"
із передачею правонаступнику всього
майна, прав та обов'язків; створити
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Іваничівський цукор"
за місцезнаходженням: 45300, Волинська
область, Іваничівський район, смт.
Іваничі, вул. Заводська, 18, внаслідок
перетворення Приватного підприємства
"Торговий дім "Європацукор" (45300,
Волинська область, Іваничівський
район, смт. Іваничі, вул. Заводська, 18,
); затвердити Статут
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Іваничівський
цукор".

Прийняття засновником та власником
відповідного рішення виступило
підставою для звернення Відповідача
до господарського суду із заявою про
заміну сторони виконавчого
провадження її правонаступником.

Зі змісту статті 8 Закону України "Про
виконавче провадження" вбачається, що:
у разі вибуття однієї із сторін
державний виконавець з власної
ініціативи або за заявою сторони, а
також сама заінтересована сторона
мають право звернутися до суду із
заявою про заміну сторони її
правонаступником; для правонаступника
усі дії, вчинені до його вступу у
виконавче провадження, обов'язкові
тією мірою, якою вони були б обов'язкові
для сторони, яку правонаступник
замінив.

Згідно зі статтею 25 Господарського
процесуального кодексу України: у разі
смерті або оголошення фізичної особи
померлою, припинення діяльності
суб'єкта господарювання шляхом
реорганізації (злиття, приєднання,
поділу, перетворення), заміни кредитора
чи боржника в зобов'язанні, а також в
інших випадках заміни особи у
відносинах, щодо яких виник спір,
господарський суд залучає до участі у
справі правонаступника відповідної
сторони або третьої особи на будь-якій
стадії судового процесу; про заміну або
про відмову заміни сторони чи третьої
особи її правонаступником
господарський суд виносить ухвалу).

Процесуальне правонаступництво - це
заміна сторони або третьої особи
(правопопередника) іншою особою
(правонаступником) у зв'язку з вибуттям
із процесу суб'єкта спірного або
встановленого рішенням суду
правовідношення, за якої до
правонаступника переходять усі
процесуальні права та обов'язки
правопопередника і він продовжує в
господарському судочинстві участь
останнього.

Процесуальне правонаступництво
випливає з юридичних фактів
правонаступництва.

Положеннями частини 1 та частини 2
статті 104 Цивільного кодексу України
передбачено, що юридична особа
припиняється в результаті передання
всього свого майна, прав та обов'язків
іншим юридичним особам -
правонаступникам (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або в результаті
ліквідації; юридична особа є такою, що
припинилася, з дня внесення до єдиного
державного реєстру запису про її
припинення.

Аналогічна за змістом норма міститься
у статті 33 Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців».

Відповідно до статті 80 Цивільного
кодексу України, юридичною особою є
організація, створена і зареєстрована
у встановленому законом порядку.

Статтею 90 Цивільного кодексу України
визначено, що юридична особа, серед
інших обов'язкових реквізитів,
визначених Главою 7 Цивільного кодексу
України, повинна мати своє
найменування, яке вказується в її
установчих документах і вноситься до
єдиного державного реєстру, тобто
заявник не надав належних та
допустимих доказів підприємства,
установи, організації, яка є
правонаступником реорганізовано.

З врахуванням діючих норм права, щодо
регулювання процесу правонаступництва
в контексті доказів, доданих
Відповідачем в обґрунтування своєї
заяви, колегія суду дійшла до висновку,
що Відповідач в своїй заяві
посилається на те, що пунктом 1 рішенням
№ 1-14-ЦС від 3 листопада 2014 року було
вирішено припинити діяльність
Відповідача шляхом його реорганізації
(перетворення) в Товариство з обмеженою
відповідальністю «Іваничівський
цукор».

При цьому, колегія суддів зазначає,
згідно положень статті 104 Цивільного
кодексу України, з якими
кореспондуються положення статті 59
Господарського кодексу України,
юридична особа припиняється в
результаті передання всього свого
майна, прав та обов'язків іншим
юридичним особам - правонаступникам
(злиття, приєднання, поділу,
перетворення) або в результаті
ліквідації.

Відповідно до Наказу Міністерства
юстиції України №1846/5 від 14 грудня 2012
року "Про затвердження Порядку надання
відомостей з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців", на веб-сайті Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців,
розпорядником якого є Державна
реєстраційна служба України, а
технічним адміністратором Державне
підприємство "Інформаційно-ресурсний
центр", відображається інформація з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців щодо
юридичних осіб, органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування як юридичних осіб, а
також інформація щодо фізичних
осіб-підприємців.

З огляду на невиконання
Відповідачем ухвали Рівненського
апеляційного господарського суду від 5
грудня 2014 року (а саме пункту 3
резолютивної частини ухвали щодо
надання витягу органу реєстрації
(державного реєстратора) із
зазначенням усіх відомостей відносно
Відповідача, які є в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на даний час),
колегією суддів в процесі розгляду
справи в апеляційній інстанції, з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців було
здійснено запит, щодо надання
відомостей про юридичну особу
Відповідача (Приватне підприємство
«Торговий дім Європацукор»).

Згідно спеціального Витягу станом на 22
грудня 2014 року отриманого за запитом,
вбачається, що в розділі Детальна
інформація про юридичну особу
зазначено: Приватне підприємство
«Торговий дім Європацукор» (ПП
«Торговий Дім Європацукор»); в розділі
ідентифікаційний код юридичної особи:
33971572.

Дане, в свою чергу, свідчить про
відсутність здійснення державної
реєстрації факту припинення юридичної
особи - Приватне підприємство "Торговий
дім "Європацукор" та утворення з
подальшою державною реєстрацією
юридичної особи - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Іваничівський цукор".

Відповідно до частини 1 статті 33 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців», юридична особа
припиняється в результаті передання
всього свого майна, прав та обов'язків
іншим юридичним особам -
правонаступникам у результаті злиття,
приєднання, поділу, перетворення
(реорганізації) або в результаті
ліквідації за рішенням, прийнятим
засновниками (учасниками) юридичної
особи або уповноваженим ними органом,
за судовим рішенням або за рішенням
державного органу, прийнятим у
випадках, передбачених законом.

Частиною 2 статті 33 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців»
закріплено, що юридична особа є такою,
що припинилася, з дати внесення до
Єдиного державного реєстру запису про
державну реєстрацію припинення
юридичної особи.

Водночас, положеннями статті 41 Закону
України «Про державну реєстрацію
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців» передбачений порядок
внесення до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців судового рішення щодо
відміни державної реєстрації
припинення юридичної особи.

Крім того, згідно частини 4 статті 37
Закону України «Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців»: передавальний акт
або розподільчий баланс повинен бути
затверджений засновниками (учасниками)
юридичної особи або органом, який
прийняв рішення про припинення
юридичної особи; нотаріальне
посвідчення справжності підписів
голови та членів комісії з припинення
юридичної особи на передавальному акті
або розподільчому балансі у такому
разі не вимагається.

Таким чином, виходячи з системного
аналізу вищенаведених норм та норми
частини 2 статті 33 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців», статті 59
Господарського кодексу України, статті
104 Цивільного кодексу України, юридична
особа є такою, що припинилася, з дати
внесення до Єдиного державного реєстру
запису про державну реєстрацію
припинення юридичної особи.

Водночас, з матеріалів справи
вбачається, що Відповідачем, в
порушення вищенаведених приписів
діючого законодавства України, не
підтверджені обставини, на які він
посилається (а саме доказів того, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Іваничівський
цукор» є уже утвореним і в законному
порядку зареєстроване та на час
звернення до місцевого госопдарського
суду будо зареєстроване як
правонаступник Відповідача), колегії
суду доказів не надано.

Відповідно, судова колегія зазначає
про відсутність підстав для
задоволення заяви Відповідача, з
огляду на відсутність підстав,
передбачених статтею 25 Господарського
процесуального кодексу України та
констатує факт передчасності
звернення Відповідача з відповідною
заявою про заміну сторони у
виконавчому провадженні.

Інші твердження апелянта викладені в
апеляційній скарзі до уваги не
приймаються оскільки вони не доведені
належними та допустимими доказами в
розумінні статей 33 та 34 Господарського
процесуального кодексу України.

Статтею 32 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи усе вищевказане у даній
судовій постанові, Рівненський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що ухвалу
господарського суду Волинської
області слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу Відповідача - без
задоволення.

Судові витрати за подачу
апеляційної скарги, відповідно до
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України, суд
залишає за Відповідачем.

Керуючись статями 49, 99, 101, 103-106
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Торговий дім
"Європацукор" - залишити без
задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
Волинської області від 24 листопада 2014
року в справі № 903/704/13 - залишити
без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

4. Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили.

5. Справу № 903/704/13 повернути
господарському суду Волинської
області.

Головуючий суддя
Василишин А.Р.

Суддя
Дужич С.П.

Суддя
Філіпова Т.Л.