ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р.
Справа № 922/3893/14

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя
Білецька А.М. , суддя Істоміна О.А.,

при секретарі Сіренко К.О.,

за участю представників сторін:

позивача - Воновіченка Д.В. (дов. №2 від
08.01.2014 р.),

відповідача - Полетаєвої Т.Ю. (дов.№78
від 01.09.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Банк
"Меркурій" в особі уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб на ліквідацію АТ Банку "Меркурій"
(вх.№3524Х/3) на рішення господарського
суду Харківської області від 06.10.2014
року по справі №922/3893/14

за позовом Обласного комунального
виробничо-експлуатаційного
підприємства "Держпром", м. Харків,

до Публічного акціонерного товариства
Банк "Меркурій", м. Харків,

про стягнення 126308,56 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 06.10.2014 року
(суддя Лавренюк Т.А.) позовні вимоги
задоволено частково. Стягнуто з
Публічного акціонерного товариства
банк "Меркурій", (61002,
м.Харків, вул. Петровського, 23, п/р 0
в УНБУ в Харківській області, МФО 351663)
на користь Обласного комунального
виробничо-експлуатаційного
підприємства "Держпром", (61022, м. Харків, майдан Свободи, 5,
будинок Держпром, 9 під'їзд, 2 поверх, р/р
7973 в ПАТ "Укрсоцбанк" в відділенні
"Держпромівське" м. Харків, МФО 300023) -
124189,21 грн. основного боргу, 320,88 грн. 3%
річних, 2490,20 грн. судового збору. В
частині стягнення пені в сумі 1798,47 грн.
відмовлено в задоволенні позовних
вимог.

Відповідач з рішенням суду першої
інстанції не погодився та звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Харківської області від 06.10.2014 року по
справі №922/3893/14 про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
банк "Меркурій" на користь Обласного
комунального
виробничо-експлуатаційного
підприємства "Держпром" 124189,21 грн.
основного боргу, 3% річних в сумі 320,88
грн., витрати по сплаті судового збору
2490,20 грн. та в задоволені позову
відмовити в повному обсязі. Витрати по
сплаті судового збору покласти на
позивача по справі.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 31.10.2014р. у
справі №922/3893/14 прийнято до провадження
апеляційну скаргу в складі судової
колегії: головуючий суддя Горбачова
Л.П., суддя Істоміна О.А., суддя Тарасова
І.В.,

Розпорядженням голови суду від 26.11.2014р.
у зв`язку з хворобою судді Тарасової
І.В. для розгляду даної справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя
Білецька А.М., суддя Істоміна О.А.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 26.11.2014р. у
справі №922/3893/14 розгляд справи було
відкладено на 09.12.2014р. на 09.15 год.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на те, що 17.06.2014 року в
газеті «Урядовий кур'єр» №107
опубліковано оголошення про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію АТ Банку «Меркурій». В
оголошенні, зокрема, повідомлялося, що
вимоги кредиторів банку приймаються за
адресою: м.Харків, вул.Петровського,23,
61002 протягом 30 днів з дня публікації
оголошення. 24.06.2014р. позивач заявив
кредиторську вимогу відповідачу в сумі
166504,08 грн., з яких 124189,21 грн.
заборгованість за договором №463 оренди
комунального майна від 18.11.2002 року. Як
зазначає відповідач, банк визнав
позивача кредитором у сумі 166504,08 грн. та
включив його вимогу до Переліку
(реєстру) акцептованих вимог АТ Банку
«Меркурій». Вказана вимога підлягає
задоволенню в 7 чергу у відповідності
до ч.1. ст.52 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб».

28.11.2014р. від відповідача надійшли
письмові пояснення (вх.№11398) щодо
повідомлення кредитора про результати
розгляду його вимоги.

У судовому засіданні 09.12.2014р.
представник апелянта (відповідача)
вимоги апеляційної скарги підтримала
повному обсязі.

Представник позивача проти
задоволення апеляційної скарги
заперечував, просив суд залишити
рішення господарського суду
Харківської області від 06.10.2014 року по
справі №922/3893/14 без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
відповідача, заслухавши у судовому
засіданні пояснення позивача та
відповідача, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального і
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
колегія суддів встановила наступне.

18.11.2002р. між Виробничо-експлуатаційним
підприємством "Держпром" та
Акціонерним комерційним банком
"Меркурій" було укладено договір оренди
№ 463, предметом якого є нежитлові
приміщення за адресою: 61022, м. Харків,
пл.Свободи,5, Держпром, які
Виробничо-експлуатаційне підприємство
"Держпром", як орендодавець передає, а
Акціонерний комерційний банк
"Меркурій", як орендар приймає в
строкове платне користування.

За актом приймання-передачі
орендованого майна будинку Держпром,
майдан Свободи,5 від 13.04.06р. нежитлові
приміщення загальною площею 183,77м.кв.
було передано в оренду відповідачу.

З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами неодноразово укладались
додаткові угоди до договору.

05.11.12р. між Обласним комунальним
виробничо-експлуатаційним
підприємством "Держпром" (позивач) та
Публічним акціонерним товариством
банк "Меркурій" (відповідач) було
укладено додаткову угоду № 21 до
договору оренди комунального майна №
463 від 18.11.02р. (далі договір), якою даний
договір знову було викладено у новій
редакції, а саме:

-відповідно до п.1.1 договору оренди (в
редакції додаткової угоди № 21 від
05.11.12р.) позивач передав, а відповідач
прийняв у строкове платне користування
нежитлові приміщення (майно) загальною
площею 183,77 м.кв., в тому числі місця
спільного користування загальною
площею 65,97 м.кв., розташоване за адресою
м. Харків, м-н Свободи, 5, під'їзд 1, поверх
1, кімнати №№ 27, 33, що перебуває на
балансі позивача, склад і вартість
якого визначено відповідно до звіту
суб'єкта оціночної діяльності про
незалежну оцінку майна, складеного
станом на 25.06.12р., вартість якого
становить 912500,00 грн. Майно передано
відповідачу в оренду з метою
розміщення фінансової установи
(відділення банку).

- пунктом 3.1 договору сторони погодили
розмір орендної плати, а саме: орендна
плата визначається на підставі
Методики розрахунку та порядку
використання плати за оренду майна, що
знаходиться у спільній власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
області та пропорції її розподілу,
затвердженої рішенням обласної ради
від 01.03.12р. № 368-VI і становить за рік
365 000,00грн.

- орендна плата за перший місяць оренди
- листопад 2012р. становить 30
203,51грн. без урахування ПДВ та індексів
інфляції за жовтень та листопад місяці
2012р., які враховуються при сплаті.

Ставка орендної плати (тариф) становить
40% за рік.

Орендна плата за кожний наступний
місяць визначається шляхом
коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за наступний місяць (п.3.2 договору).

Орендна плата, відповідно до п.3.3
договору (в редакції додаткової угоди
№ 22 від 08.01.14р.), перераховується
позивачу шляхом 100% орендної плати у
2014-2015р.р. щомісячно не пізніше 20 числа
місяця, наступного за звітним.

- у разі припинення (розірвання)
договору оренди відповідач сплачує
орендну плату до дня повернення майна
за актом приймання-передачі включно.
Закінчення строку дії договору оренди
не звільняє відповідача від обов'язку
сплатити заборгованість за орендною
платою, якщо така виникла, у повному
обсязі, враховуючи санкції до
обласного бюджету (п.3.7 договору).

- зміни до умов цього договору або його
розірвання допускаються за взаємною
згодою сторін (п.10.3 договору).

06.06.14р. між сторонами було укладено
додаткову угоду № 24 до договору,
відповідно до умов якої сторони за
взаємною згодою достроково з 07.06.14р.
припинили чинність договору оренди
комунального майна № 463 від 18.11.02р. (зі
змінами та доповненнями) згідно із п.10.9
розділу 10. "Строк чинності, умови зміни
та припинення Договору".

Пунктом 2 цієї ж додаткової угоди
сторони підтвердили, що станом на
06.06.14р. заборгованість відповідача
перед позивачем за договором оренди
комунального майна №463 від 18.11.202 року
(зі змінами та доповненнями) становить
124189,21 грн.(а.с.20).

Як вбачається із матеріалів справи,
Правлінням Національного банку
України прийнято постанову №73/БТ від
19.02.2014р. "Про віднесення Публічного
акціонерного товариства банку
"Меркурій" до категорії проблемних".

Постановою правління Національного
банку України №133 від 13.03.2014р. "Про
віднесення Публічного акціонерного
товариства банку "Меркурій" до
категорії неплатоспроможних"
віднесено АТ Банк "Меркурій" до
категорії неплатоспроможних (а.с.39).

Виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
14.03.2014р. прийнято рішення №15 про
запровадження тимчасової
адміністрації та призначення
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
тимчасову адміністрацію в ПАТ Банк
"Меркурій". Тимчасову адміністрацію
запроваджено строком на 3 місяці з
14.03.2014р. по 13.06.2014р. (а.с.40).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №27
від 10.04.2014р. "Про призначення
уповноваженої особи Фонду на тимчасову
адміністрацію в АТ Банк "Меркурій",
призначено з 11.04.2014р. уповноваженою
особою Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на тимчасову
адміністрацію Публічного акціонерного
товариства Банк "Меркурій" провідного
професіонала з питань врегулювання
неплатоспроможності банків відділу
запровадження процедури тимчасової
адміністрації та ліквідації
департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків Куліша
Віктора Миколайовича на період до 13
червня 2014 року включно (а.с.41).

Постановою Правління Національного
банку України від 10.06.2014р. №340 "Про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства Банку "Меркурій" відкликано
банківську ліцензію та ліквідувати АТ
Банк "Меркурій" з 12.06.2014р. (а.с.42).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №47
від 12.06.2014р. "Про початок ліквідації АТ
Банк "Меркурій" та призначення
уповноваженої особи Фонду на
ліквідацію" розпочато ліквідацію
Публічного акціонерного товариства
Банку "Меркурій" з відшкодуванням з
боку Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб коштів за вкладами з 12
червня 2014р., призначено уповноваженою
особою Фонду на ліквідацію АТ Банк
"Меркурій" провідного професіонала з
питань врегулювання
неплатоспроможності банків відділу
запровадження процедури тимчасової
адміністрації та ліквідації
департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків Фонду
Куліша Віктора Миколайовича на період
з 12 червня 2014 року по 11 червня 2015 року
(а.с.43).

11.09.2014р. позивач звернувся з позовом до
господарського суду Харківської
області з вимогою про стягнення з
відповідача на свою користь
заборгованості, у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем взятих на себе
зобов'язань за договором №463 оренди
комунального майна від 18.11.2002р.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 509 Цивільного кодексу України
визначає, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Стаття 2 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" також визначає,
що кредитором банку є юридична або
фізична особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань.

Стаття 1 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає, що цим Законом
встановлюються правові, фінансові та
організаційні засади функціонування
системи гарантування вкладів фізичних
осіб, повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб (далі - Фонд),
порядок виплати Фондом відшкодування
за вкладами, а також регулюються
відносини між Фондом, банками,
Національним банком України,
визначаються повноваження та функції
Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків. Відносини, що
виникають у зв'язку із створенням і
функціонуванням системи гарантування
вкладів фізичних осіб, виведенням
неплатоспроможних банків з ринку та
ліквідації банків, регулюються цим
Законом, іншими законами України,
нормативно-правовими актами Фонду та
Національного банку України.

Норми наведеного закону стосуються не
лише вкладів фізичних осіб, але і
регулюють будь-які відносини, які
виникають у зв'язку із виведенням
неплатоспроможних банків з ринку та
ліквідації банків, в тому числі,
відносини з клієнтами фізичними
особами, юридичними особами, іншими
учасниками господарської діяльності
банку.

Статті 1, 34 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
встановлюють, що тимчасова
адміністрація - це процедура виведення
банку з ринку, що запроваджується
Фондом стосовно неплатоспроможного
банку в порядку, встановленому цим
Законом. Фонд розпочинає процедуру
виведення неплатоспроможного банку з
ринку та здійснення тимчасової
адміністрації в банку на наступний
робочий день після офіційного
отримання рішення Національного банку
України про віднесення банку до
категорії неплатоспроможних.

Відповідно до частини 5 статті 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється: задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку;
примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку; нарахування неустойки
(штрафів, пені), інших фінансових
(економічних) санкцій за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також зобов'язань перед
кредиторами, у тому числі не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку; зарахування
зустрічних однорідних вимог, якщо це
може призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом; нарахування
відсотків за зобов'язаннями банку
перед кредиторами.

З огляду на вищезазначене колегія
суддів зазначає, що у відповідності до
норм Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб",
під час дії тимчасової адміністрації
вимоги позивача задоволенню не
підлягають, оскільки вони є
кредиторськими вимогами.

В ході судового розгляду справи було
з'ясовано, що вимоги позивача
акцептовані банком, включені до
Переліку (реєстру) акцептованих вимог
АТ Банку «Меркурій» та підлягає
задоволенню в 7 чергу у відповідності
до ч.1. ст.52 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб».

На даний час рішенням Виконавчої
дирекції Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб №47 від 12.06.2014р. "Про
початок ліквідації АТ Банк "Меркурій"
та призначення уповноваженої особи
Фонду на ліквідацію" розпочато
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства Банку "Меркурій" з 12 червня
2014р. (а.с.88).

Стаття 44 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає порядок ліквідації і
призначення уповноваженої особи Фонду.
Зокрема, Національний банк України
приймає рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку за пропозицією Фонду та з інших
підстав, передбачених Законом України
"Про банки і банківську діяльність".

Частиною 5 ст.45 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" передбачено, що протягом 30 днів з
дня опублікування відомостей про
відкликання банківської ліцензії,
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду кредитори
мають право заявити уповноваженій
особі Фонду про свої вимоги до банку.
Вимоги фізичних осіб-вкладників у
межах гарантованої Фондом суми
відшкодування за вкладами не
заявляються.

Стаття 46 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає наслідки призначення
уповноваженої особи Фонду. Так, з дня
призначення уповноваженої особи Фонду:
припиняються всі повноваження органів
управління банку (загальних зборів,
спостережної ради і правління (ради
директорів)) та органів контролю
(ревізійної комісії та внутрішнього
аудиту). Якщо в банку, що ліквідується,
здійснювалася тимчасова
адміністрація, з дня прийняття рішення
про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію банку тимчасова
адміністрація банку припиняється.
Керівники банку звільняються з роботи
у зв'язку з ліквідацією банку;
банківська діяльність банку
завершується закінченням
технологічного циклу конкретних
операцій у разі, якщо це сприятиме
збереженню або збільшенню
ліквідаційної маси; строк виконання
всіх грошових зобов'язань банку та
зобов'язання щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів)
вважається таким, що настав;
припиняється нарахування відсотків,
неустойки (штрафу, пені) та
застосування інших санкцій за всіма
видами заборгованості банку, а також не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку; нарахування
відсотків, комісійних, штрафів, інших
очікуваних доходів за активними
операціями банку може припинятися у
терміни, визначені договорами з
клієнтами банку у разі, якщо це
сприятиме збереженню або збільшенню
ліквідаційної маси; відомості про
фінансове становище банку перестають
бути конфіденційними чи становити
банківську таємницю; укладення
правочинів, пов'язаних з відчуженням
майна банку чи передачею його майна
третім особам, допускається в порядку,
передбаченому статтю 51 цього Закону;
втрачають чинність публічні обтяження
чи обмеження на розпорядження (у тому
числі арешти) будь-яким майном (коштами)
банку. Накладення нових обтяжень чи
обмежень на майно банку не
допускається.

Під час здійснення ліквідації у банку
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

Відповідно до п.1.25 гл.1 р.3 Положення про
виведення неплатоспроможного банку з
ринку, затвердженого рішенням
Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №2
від 05.07.2012 р. під час виконання своїх
повноважень уповноважена особа Фонду
на тимчасову адміністрацію не пізніше
п'ятого робочого дня, починаючи з дня
свого призначення, має повернути
клієнтам, з якими укладені договори про
касово-розрахункове обслуговування,
розрахункові документи, що не сплачені
в строк з вини неплатоспроможного
банку.

Відповідно до ч.3 ст. 46 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" вимоги за зобов'язаннями
банку, що виникли під час проведення
ліквідації, можуть пред'являтися
тільки в межах ліквідаційної
процедури.

Стаття 52 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
визначає черговість та порядок
задоволення вимог до банку, оплата
витрат та здійснення платежів. Кошти,
одержані в результаті ліквідації та
реалізації майна банку, спрямовуються
уповноваженою особою Фонду на
задоволення вимог кредиторів у такій
черговості: зобов'язання, що виникли
внаслідок заподіяння шкоди життю та
здоров'ю громадян; грошові вимоги щодо
заробітної плати, що виникли із
зобов'язань банку перед працівниками
до прийняття рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку; вимоги Фонду, що виникли у
випадках, визначених цим Законом, у
тому числі щодо повернення цільової
позики банку, наданої протягом
здійснення тимчасової адміністрації з
метою забезпечення виплат відповідно
до пункту 1 частини шостої статті 36
цього Закону, та щодо покриття витрат
Фонду, передбачених у пункті 17 частини
п'ятої цього Закону; вимоги вкладників -
фізичних осіб у частині, що перевищує
суму, виплачену Фондом; вимоги
Національного банку України, що
виникли в результаті зниження вартості
застави, наданої для забезпечення
кредитів рефінансування; вимоги
фізичних осіб, платежі яких або платежі
на ім'я яких заблоковано (крім фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності); інші вимоги, крім вимог за
субординованим боргом; вимоги за
субординованим боргом.

Враховуючи викладене, колегія суддів
зазначає, що в період здійснення
ліквідаційної процедури ПАТ Банка
"Меркурій" задоволення вимог позивача
має здійснюватись у порядку
задоволення вимог кредиторів до банку
та черговості, передбачених статтею 52
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб", у
зв'язку з чим у задоволенні позовних
вимог необхідно відмовити, які
фактично є погашенням вимог кредитора
в порушення порядку статті 52 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", що не
передбачає задоволення вимог окремих
кредиторів у індивідуальному порядку
поза межами ліквідаційної процедури.

Дана правова позиція узгоджується з
правовою позицією Вищого
господарського суду України, яка була
викладена у постанові від 31.07.2013р. по
справі № 922/637/13-г.

У відповідності до статті 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно зі статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

За вказаних обставин, суд апеляційної
інстанції вважає, що оскаржуване
рішення місцевого господарського суду
прийнято з порушенням норм
матеріального права, а тому апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
господарського суду Харківської
області від 06.10.2014 року по справі
№922/3893/14 скасуванню, а провадження у
справі припиненню.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду
Харківської області від 06.10.2014 року по
справі №922/3893/14 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким
провадження у справі №922/3893/14
припинити.

Повний текст постанови складено 15.12.2014
року.

Головуючий суддя
Горбачова Л.П.

Суддя
Білецька А.М.

Суддя
Істоміна О.А.