м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Заступника
прокурора Деснянського району м. Києва
Київської міської ради
до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Бізнес-Центр "ОРЛЕН"
про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки
Суддя Ломака В.С.
Представники учасників судового
від прокуратури: Фединяк Н.Е.
згідно з посвідченням № 006605 від 27.09.2012
від позивача: Білокінь С.П.
за довіреністю № 225-КР-1359 від 27.10.2014 р.;
від відповідача: Морозова Н.В.
за довіреністю № 12/01/14 від 01.12.2014 р.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Заступник прокурора Деснянського
району м. Києва звернувся до
господарського суду міста Києва з
позовом в інтересах держави в особі
Київської міської ради (далі - позивач)
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Бізнес-Центр "ОРЛЕН"
(далі - відповідач) про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки від
Київською міською радою та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Бізнес-Центр «ОРЛЕН», а саме викласти
п. 2.2. Договору в наступній редакції:
«Річна орендна плата на земельну
ділянку встановлюється у розмірі 3% від
її нормативної грошової оцінки».
Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор
вказував на те, що внаслідок прийняття
рішення Київською міською радою "Про
внесення змін до договорів оренди
земельних ділянок у частині приведення
розміру орендної плати у відповідність
до положень статті 288 Податкового
кодексу України" № 89/9146 від 28.02.2013 р.
існують підстави для внесення змін до
договору оренди земельної ділянки від
14.04.2008 р. в частині встановлення розміру
орендної плати.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 06.10.2014 р. порушено провадження
у справі № 910/21270/14 та призначено її до
розгляду на 29.10.2014 р.

Прокурор та представник позивача в
судовому засіданні 29.10.2014 р. позовні
вимоги підтримали в повному обсязі.

При цьому, прокурор надав додаткові
документи для долучення до матеріалів
справи.

Представник відповідача в судове
засідання 29.10.2014 р. не з'явився, проте
24.10.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва надав
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.10.2014 р. на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладено на
18.11.2014 р.

14.11.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником відповідача подано
відзив на позовну заяву, за змістом
якого відповідач проти позову
заперечує, оскільки спірний Договір
було укладено в редакції рішення
господарського суду міста Києва від
25.10.2007 р. у справі № 36/407, і п. 4.9. цього
Договору передбачено, що розмір
орендної плати переглядається
виключно за згодою сторін. При цьому,
відповідач вважає необґрунтованими
посилання прокурора на ст. ст. 288, 289
Податкового кодексу України, оскільки
він не містить обов'язкових приписів
про внесення змін до раніше укладених
договорів в частині зміни орендної
плати, і в силу ст. 58 Конституції
України норми Податкового кодексу
України застосовуються тільки до тих
договорів, які були укладені після
набрання ним чинності.

Прокурор та представник позивача в
судовому засіданні 18.11.2014 р. позовні
вимоги підтримали в повному обсязі.

При цьому, представник позивача в
судовому засіданні 18.11.2014 р. надав
додаткові документи для долучення до
матеріалів справи та клопотання про
продовження строку вирішення спору у
справі № 910/21270/14 на 15 днів.

Представник відповідача в судове
засідання 18.11.2014 р. не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 18.11.2014 р. в порядку ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України продовжено строк вирішення
спору у справі № 910/21270/14 на п'ятнадцять
днів, на підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
розгляд справи відкладено на 09.12.2014 р.

Представником прокуратури в судовому
засіданні 09.12.2014 р. подано лист, який
виходячи з його змісту фактично є
заявою про виправлення технічної
описки в прохальній частині позовної
заяви, згідно з яким він просить суд
внести зміни до позовної заяви, а саме
п. 1 прохальної частини викласти
наступним чином: «Внести зміни до
договору оренди земельної ділянки від
14.04.2008 р. № 62-6-00486, укладеного між
Київською міською радою та ТОВ
«Бізнес-Центр «ОРЛЕН», а саме викласти
п. 4.2. договору в наступній редакції:
«Річна орендна плата за земельну
ділянку встановлюється у розмірі 3% (три
відсотки) від її нормативної грошової
оцінки».

В судовому засіданні 09.12.2014 р.
представники прокуратури та позивача
підтримали позовні вимоги в редакції
вищевказаної заяви в повному обсязі.
Судом означену заяву прокурора про
виправлення технічної помилки у
прохальній частині позовної заяви
прийнято до розгляду, у зв'язку з чим
вони розглядаються в її редакції.

При цьому, в судовому засіданні 09.12.2014 р.
представником позивача подані
додаткові документи для долучення до
матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому
засіданні 09.12.2014 р. проти позову
заперечив.

У судовому засіданні 09.12.2014 р. судом
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників учасників судового
процесу, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення господарського
суду міста Києва від 25.10.2007 р. у справі
№ 36/405 між позивачем
(орендодавець) та відповідачем
(орендар) було укладено Договір оренди
земельної ділянки, відповідно до п. 1.1.
якого орендодавець передає, а орендар
приймає в оренду (строкове платне
користування) земельну ділянку,
визначену цим Договором.

Згідно з п. 2.1. Договору об'єктом оренди
є земельна ділянка з наступними
характеристиками:

- місце розташування - вул.
Магнітогорська, 1, у Деснянському
районі м. Києва;

- розмір - 4 054, 70 кв. м.;

- цільове призначення - для
будівництва, експлуатації і
обслуговування будівлі та споруд;

- кадастровий номер - 8 000 000
000:62:068:0193.

Пунктом 2.2. Договору передбачено, що
нормативна грошова оцінка - згідно з
довідкою Головного управління
земельних ресурсів виконавчого органу
Київради (Київської міської державної
адміністрації).

Відповідно до п. 3.1. Договір укладено на
15 років.

В силу п. 4.1. Договору визначена цим
Договором орендна плата за земельну
ділянку становить платіж, який орендар
самостійно розраховує та вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою у грошовій формі.

Як передбачено у п. 4.2. Договору річна
орендна плата за земельну ділянку
встановлюється у розмірі 2 відсотків
від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки.

У випадку, якщо цей Договір не
підписаний орендарем в установленому
законодавством порядку протягом п'яти
місяців з моменту набуття чинності
рішенням Київської міської ради,
зазначеного в п. 1.1. цього Договору,
розмір орендної плати (зазначений в п.
4.2. цього Договору) на період,
аналогічний терміну прострочення
укладання договору оренди землі,
встановлюється у п'ятикратному
розмірі, але не більше десяти відсотків
на місяць від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки (п. 4.3.
Договору).

Згідно з п. 4.4. Договору після
закінчення періоду, за який
сплачується орендна плата у
п'ятикратному розмірі, орендна плата
розраховується і сплачується
відповідно до п. 4.2. Договору.

Відповідно до п. 4.5. Договору розмір
орендної плати може змінюватись за
згодою сторін шляхом прийняття рішення
Київською міською радою та внесення
змін до цього Договору.

Як передбачено п. 4.6. Договору зміна
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки та її індексація проводиться
без внесення змін та доповнень до цього
Договору в порядку та у випадках,
передбачених законодавством України.

Розмір орендної плати може
переглядатись у випадках, передбачених
законом, але не частіше, ніж один раз на
рік (п. 4.9. Договору).

Приписами п. 4.11. Договору передбачено,
що контроль за правильністю обчислення
і справляння орендної плати,
нарахування пені за несвоєчасну сплату
орендної плати та її стягнення
здійснює районний податковий орган за
місцем розташування земельної ділянки.

У відповідності з п. 6.1. Договору
земельна ділянка є переданою в день
державної реєстрації цього Договору.

Всі зміни та/або доповнення до цього
Договору вносяться за згодою сторін.
Згодою або запереченням орендодавця на
зміни та/або доповнення до цього
Договору, є його рішення, прийняте в
установленому законодавством порядку
(п. 11.1. Договору).

Цей Договір зареєстровано Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), про що зроблено запис
від 14.04.2008 р. за № 62-6-00486 у книзі записів
державної реєстрації договорів.

28.02.2013 р. Київською міською радою було
прийнято рішення № 89/9146 «Про внесення
змін до договорів оренди земельних
ділянок у частині приведення розміру
річної орендної плати у відповідність
до положень статті 288 Податкового
кодексу України».

Пунктом 1 вказаного рішення Київська
міська рада вирішила внести зміни до
договорів оренди земельних ділянок
згідно з додатком до цього рішення,
встановивши річну орендну плату у
розмірі трьох відсотків від
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок.

Згідно з п. 2 Рішення орендарям
земельних ділянок, зазначеним у
додатку до цього рішення, забезпечити
оформлення внесення відповідних змін
до договорів оренди земельних ділянок.

При цьому, п. 4 означеного Рішення
передбачено, що органам державної
податкової служби контролювати
дотримання орендарями земельних
ділянок, зазначених у додатку до цього
рішення, вимог цього рішення при подачі
суб'єктами господарювання податкових
декларацій і обчисленні ними суми
орендної плати та при нарахуванні
фізичним особам суми орендної плати, а
при адмініструванні орендної плати за
ці земельні ділянки застосовувати
розмір орендної плати, встановлений
пунктом 1 цього рішення з моменту
офіційного оприлюднення цього рішення.

Додатком до рішення Київської міської
ради № 89/9146 від 28.02.2013 р. визначено
перелік договорів, в які мають бути
внесені зміни, зокрема у спірний
Договір.

Вказане рішення офіційно оприлюднено
02.04.2013 р. у газеті Київської міської
ради «Хрещатик» та на офіційному
веб-сайті Київської міської ради.

Як вбачається з листа Державної
податкової інспекції у Деснянському
районі Головного управління
Міндоходів у м. Києві від 18.09.2014 р. №
6338/9/26-52-15-03-38, відповідач сплачує до
бюджету орендну плату у розмірі 2% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, згідно договору оренди від
14.04.2008 р. № 62-6-00486 на земельну ділянку
площею 4 054,7 м.кв., розташовану за
адресою: вул. Магнітогорська, 1 у
Деснянському районі м. Києва.

Заступник прокурора Деснянського
району м. Києва посилається на те, що
сторони не досягли згоди щодо внесення
змін до договору оренди землі, що
зумовило звернення до суду з даним
позовом.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки;
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір за
своєю правовою природою є договором
оренди земельної ділянки.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно зі ст. 632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін. У визначених
законом випадках застосовуються ціни
(тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Розмір орендної плати за землю
визначається сторонами у договорі, в
тому числі може визначатися шляхом
встановлення відсоткового відношення
до нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, що відповідає
чинному законодавству України,
зокрема, приписам частини 1 ст. 15, ст. 21
Закону України "Про оренду землі".

Також за підпунктом 14.1.147 пункту 14.1
статті 14 Податкового кодексу України
плата за землю - загальнодержавний
податок, який справляється у формі
земельного податку та орендної плати
за земельні ділянки державної і
комунальної власності. Згідно з
пунктами 288.1, 288.4 статті 288 Податкового
кодексу України підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки. Розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.

Згідно з п. 288.4., п. п. 288.5.1., 288.5.2. п 288.5. ст.
288 Податкового кодексу України в
редакції на дату звернення прокурора з
позовом до місцевого господарського
суду розмір та умови внесення орендної
плати встановлюються у договорі оренди
між орендодавцем (власником) і
орендарем. Розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може бути меншою 3
відсотків нормативної грошової оцінки;
не може перевищувати: а) для земельних
ділянок, наданих для розміщення,
будівництва, обслуговування та
експлуатації об'єктів енергетики, які
виробляють електричну енергію з
відновлюваних джерел енергії,
включаючи технологічну інфраструктуру
таких об'єктів (виробничі приміщення,
бази, розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки; б) для земельних
ділянок, які перебувають у державній
або комунальній власності та надані
для будівництва та/або експлуатації
аеродромів - чотирикратний розмір
земельного податку, що встановлюється
цим розділом; в) для інших земельних
ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків
нормативної грошової оцінки.

Законом України "Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України у
зв'язку з прийняттям Податкового
кодексу України" від 02.12.2010 р. № 2756-VI,
який набрав чинності з дня набрання
чинності Податковим кодексом України,
до частини другої статті 21 Закону
України "Про оренду землі" внесені
зміни, в силу яких розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Таким чином, з наведених вище положень
Податкового кодексу України, Закону
України "Про оренду землі" вбачається,
що зазначені законодавчі акти не
встановлюють конкретний розмір
орендної плати за земельну ділянку,
який має бути зазначений у договорі
оренди. Податковий кодекс України
передбачає лише порядок визначення
орендної плати за землю та граничні
розміри орендної плати. Також,
договором оренди землі мають
визначатись форма, умови внесення
орендної плати, при цьому строки
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності повинні встановлюватись
відповідно до Податкового кодексу
України.

Виходячи з аналізу зазначених
законодавчих приписів, орендна плата
за користування земельними ділянками
державної та комунальної власності є
регульованою ціною, яка розраховується
від нормативної грошової оцінки
земель, а її розмір встановлюється в
договорі.

Згідно з п. 34 ст. 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування" виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
відповідно до закону питання
регулювання земельних відносин. Ч. 1 ст.
73 Закону України "Про місцеве
самоврядування" передбачено, що акти
ради, сільського, селищного, міського
голови, голови районної в місті ради,
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради, прийняті в
межах наданих їм повноважень, є
обов'язковими для виконання всіма
розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Реалізовуючи виключні повноваження в
земельних правовідносинах, Київська
міська рада прийняла рішення № 89/9146 від
28.02.2013 р., згідно з яким міська рада до
моменту прийняття нею рішення про
внесення змін до договорів оренди
земельних ділянок згідно з додатком до
цього рішення, встановивши річну
орендну плату у розмірі трьох
відсотків від нормативної грошової
оцінки земельних ділянок (справа №
А-19747).

Докази скасування та/або визнання
недійсним у встановленому законом
порядку рішення Київської міської ради
№ 89/9146 від 28.02.2013 р. відсутні.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про
оренду землі" зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін. У випадках,
встановлених законом, застосовуються
ціни (тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Статтею 651 Цивільного кодексу України
встановлено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Договір може
бути змінено або розірвано за рішенням
суду на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Вказаними приписами законодавства
передбачено, що зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін, у разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку. Оскільки орендна плата за
земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, то законодавча зміна граничного
розміру цієї плати може бути підставою
для перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору. При
цьому надсилання відповідачеві
пропозицій щодо внесення змін до
договору оренди є правом, а не
обов'язком позивача, тому недотримання
останнім вимог частини другої статті 188
Господарського кодексу України щодо
надсилання іншій стороні пропозицій
про зміну умов договору не позбавляє
його права звернутися до
господарського суду з позовом про
зміну умов договору за наявності спору
(тобто за відсутності згоди
відповідача на зміну умов договору).

Судом встановлено, що п. 4.5. Договору
сторони визначили, що розмір орендної
плати може змінюватись за згодою
сторін шляхом прийняття відповідного
рішення Київською міською радою та
внесення змін до цього Договору.

Згідно з п. 4.9. Договору розмір орендної
плати може переглядатись у випадках,
передбачених законом, за згодою сторін,
але не частіше, ніж один раз у рік.

Оскільки сторонами в договорі оренди
передбачено можливість збільшення
розміру орендної плати, а орендна плата
за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, то законодавча зміна граничного
розміру цієї плати є підставою для
перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору.

Аналогічні висновки містяться у
постановах Верховного Суду України від
06.12.2010 р. у справі № 2-1/10068-2008, від
27.12.2010 р. у справі № 27/15-10, від 23.05.2011 р. у
справі № 7/105-10(30/234-09), від 04.07.2011 р. у
справі № 41/81пд та від 20.11.2012 р. у справі
№ 28/5005/640/2012.

Таким чином, внесення змін щодо розміру
орендної плати у договір оренди
земельної ділянки у зв'язку з
законодавчою зміною граничного
розміру орендної плати відповідає, як
вимогам чинного законодавства, так і
умовам укладеного між сторонами
договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до п. 2.18. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики розгляду
справ у спорах, що виникають із
земельних відносин" вирішення спорів
про внесення змін до договору пов'язане
із застосуванням положення частини
першої статті 626 Цивільного кодексу
України, відповідно до якої договір є
узгодженим волевиявленням двох або
більше сторін, і тому суд не може
зобов'язати іншу сторону договору
внести зміни до нього. Отже,
зацікавлена сторона у випадках,
передбачених законом, може просити суд
про внесення зміни до договору згідно з
рішенням суду, а не про зобов'язання
відповідача внести такі зміни до
договору.

Згідно з п. 2.19. вищевказаної Постанови,
у разі прийняття уповноваженим органом
рішення про внесення змін до ставок
орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів, що
використовуються для розрахунку
орендної плати за земельні ділянки,
такі обставини можуть не братися судом
до уваги лише у разі скасування
відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку. Оскільки відповідно
до частини першої статті 188
Господарського кодексу України зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускається, внесення змін до
договору оренди землі у разі зміни
ставок орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів
уповноваженим органом повинно
здійснюватися з дотриманням порядку,
визначеного цією статтею
Господарського кодексу України. У разі
не досягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку. Оскільки орендна
плата за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, то законодавча зміна граничного
розміру цієї плати є підставою для
перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору.

Твердження відповідача про
відсутність правових підстав для зміни
умов чинного між сторонами договору
оренди землі в разі незгоди орендаря
визнаються помилковими з тих мотивів,
що як вказано вище орендна плата за
земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною і законодавча зміна граничного
розміру цієї плати є підставою для
перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору.

Відповідно до ст. ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень; докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу;
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.2012 р. «Про судове рішення»
рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом
встановлено, наявність правових
підстав для внесення змін до договору
оренди землі щодо розміру орендної
плати, позовні вимоги підлягають
задоволенню з урахуванням наведеного.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України, судові
витрати щодо сплати судового збору
покладаються на відповідача, шляхом
стягнення відповідної суми в дохід
Державного бюджету України.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Внести зміни до Договору оренди
земельної ділянки від 14.04.2008 р. № 62-6-00486,
укладеного між Київською міською радою
(01044, місто Київ, вулиця Хрещатик,
будинок 36; ) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Бізнес-Центр
«ОРЛЕН» (02660, місто Київ, вулиця
Червоноткацька, будинок 42-А/1; ), зареєстрованого Головним
управлінням земельних ресурсів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської державної
адміністрації), про що зроблено запис
від 14.04.2008 р. за № 62-6-00486 у книзі
записів державної реєстрації
договорів, виклавши п. 4.2. в наступній
редакції: «Річна орендна плата на
земельну ділянку встановлюється у
розмірі 3% (три відсотки) від її
нормативної грошової оцінки».

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Бізнес-Центр «ОРЛЕН» (02660, місто Київ,
вулиця Червоноткацька, будинок 42-А/1;
) на користь Державного
бюджету України 1 218 (одну тисячу двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп. судового
збору.

4. Після вступу рішення в законну
силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 15.12.2014 р.

Суддя
В.С. Ломака