ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 грудня 2014 року Справа № 18/1561/12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Коробенка
Г.П.,суддів:Запорощенка М.Д., Катеринчук
Л.Й., Удовиченка О.С., Чернова Є.В.,

розглянувши заяву товариства з
додатковою відповідальністю
"Полтаваавтотранс"про перегляд
Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 24.12.2013
у справі№ 18/1561/12за позовом товариства з
додатковою відповідальністю
"Полтаваавтотранс"доПолтавського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету
Українипровизнання недійсним рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 21.06.2013 у справі
№ 18/1561/12, залишеним без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 16.09.2013,
задоволено позов товариства з
додатковою відповідальністю
"Полтаваавтотранс" про визнання
недійсними пунктів 2-6 рішення
адміністративної колегії відділення
Антимонопольного комітету України від
03.07.2012 № 02/86-рш.

Постановою Вищого господарського суду
України від 24.12.2013 у справі № 18/1561/12,
рішення та постанову судів першої та
апеляційної інстанцій скасовано, у
позові відмовлено.

Товариством з додатковою
відповідальністю "Полтаваавтотранс"
подано заяву про перегляд Верховним
Судом України постанови Вищого
господарського суду України від 24.12.2013
у справі № 18/1561/12, в якій заявник (з
урахуванням уточнень) просить вказану
постанову скасувати, рішення
господарського суду Полтавської
області від 21.06.2013 та постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 16.09.2013 залишити
без змін.

Заяву з посиланням на ухвалу Вищого
адміністративного суду України від
06.11.2014 у справі № К/800/42900/14, мотивовано
неоднаковим застосуванням судами
касаційної інстанції положень частини
першої статті 13, пункту 2 статті 50
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" та положень Податкового
кодексу України, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

З огляду на посилання заявника на
ухвалу Вищого адміністративного суду
України від 06.11.2014 у справі № К/800/42900/14,
строк, встановлений статтею 11117 ГПК
України, не пропущено.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
дійшла висновку щодо наявності підстав
для допуску справи до провадження
Верховного Суду України, огляду на
таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Предмет спору у господарській справі
№18/1561/12 і адміністративній справі
№К/800/42900/14 є пов'язаним та витікає із
дотримання Товариством з додатковою
відповідальністю "Полтаваавтотранс"
податкового законодавства, роз'яснення
щодо застосування якого, були надані
листом Державної податкової
адміністрації України від 09.06.2011
№6896/5/16-1516 щодо оподаткування послуг із
реалізації квитків на перевезення
пасажирів на приміських та міжобласних
маршрутах загального користування, в
якому зазначено, що діючі норми
Податкового кодексу України
передбачають, що сума податку на додану
вартість у розмірі 20% додається до ціни
товарів/послуг.

Природа названих 20%, нарахованих
позивачем додатково до тарифу
реалізованих квитків на перевезення
пасажирів на приміських маршрутах у
відповідності до листа Державної
податкової адміністрації України від
09.06.2011 №6896/5/16-1516, судами касаційної
інстанції господарської та
адміністративної юрисдикції у
вказаних вище справах визначена по
різному, що свідчить про неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права у
подібних правовідносинах у розумінні
розділу ХІІ-2 ГПК України.

З огляду на викладене колегія суддів
дійшла висновку, що зі змісту доданих
до заяви судових актів Вищого
господарського суду України
вбачаються ознаки неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалені різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.
Наведене визнається підставою для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 86, 11116,11121 ГПК України, Вищий
господарський суд України

УХВАЛИВ:

Допустити справу №18/1561/12 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяГ.Коробенко Судді:
М.Запорощенко Л.Катеринчук
О.Удовиченко Є.Чернов