ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 грудня 2014 року Справа № 910/10339/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Дунаєвської Н.Г.,

суддів:Губенко Н.М.,

Запорощенка М.Д.,
Мележик Н.І.,
Селіваненка В.П.,розглянувши заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БСП"про перегляд
Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 07.10.2014у
справі№910/10339/14за позовомКомунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Дніпропетровського
району міста КиєвадоТовариства з
обмеженою відповідальністю
"БСП"простягнення 116873,88 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства Дніпровського
району міста Києва звернулося до
господарського суду з позовом про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "БСП" заборгованості
у розмірі 116 873,88 грн., з яких: 112 720,58 грн.
боргу за договором; 1 481,87 грн.
інфляційної складової боргу; 2 671,43 грн.
3% річних, посилаючись на невиконання
відповідачем обов'язків за договором
№525 від 08.02.2006 у частині оплати за
комунальні послуги.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 16.06.2014 в задоволенні заяви
відповідача про зупинення провадження
у справі відмовлено; позовні вимоги
Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
Дніпровського району міста Києва
задоволено повністю, стягнуто з
відповідача 112 720,58 грн. основного боргу;
1 481,87 грн. інфляційних витрат; 2 671,43 грн.
3% річних.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 13.08.2014 у даній
справі відхилено клопотання
відповідача про зупинення провадження
у справі, залучення до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Публічне акціонерне товариство
"Київенерго" та призначення судової
експертизи. Рішення місцевого
господарського суду залишено без змін
як законне та обгрунтоване.

Постановою Вищого господарського суду
України від 07.10.2014 у справі №910/10339/14
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 13.08.2014 та
рішення Господарського суду міста
Києва від 16.06.2014 залишено без змін.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "БСП" подано заяву про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 07.10.2014 у справі №910/10339/14, в
якій заявник просить скасувати
зазначену постанову та передати справу
на новий розгляд.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 28.10.2013
у справі №9/5005/11755/2011 та від 19.08.2013 у
справі №22/453-12/405-2012, мотивовано
неоднаковим застосуванням Вищим
господарським судом України одних і
тих самих норм матеріального права, а
саме пунктів 20, 23 Правил користування
тепловою енергією, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 03.10.2007 №1198, пункту 29 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України від 21.07.2005 №630, статей
525, 526, 901 Цивільного кодексу України,
статті 193 Господарського кодексу
України, статті 20, 22 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
не вбачає підстав для допуску даної
справи до провадження Верховного Суду
України з огляду на наступне.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета та підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків, покладених в основу цих
судових рішень.

При вирішенні питання допуску справи
до провадження Верховного Суду України
враховується сукупність всіх наявних
складових ознак неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

У постанові від 07.10.2014 у справі №910/10339/14,
про перегляд якої подано заяву, суд
касаційної інстанції погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо наявності підстав для задоволення
позову про стягнення з відповідача
заборгованості за договором про
надання комунальних послуг,
інфляційних та 3% річних. Такого
висновку суд касаційної інстанції
дійшов з огляду на встановлені судами
попередніх інстанцій обставини справи
стосовно того, що відповідачем не
надано належних та допустимих доказів
оплати заборгованості за комунальні
послуги, які надані позивачем
відповідно до умов укладеного
сторонами договору, що підтверджується
відповідними документами, а також не
надано доказів недобросовісного
виконання позивачем своїх договірних
зобов'язань щодо надання послуг з
теплопостачання за спірний період.

Водночас у постанові від 28.10.2013 у справі
№9/5005/11755/2011, на яку посилається заявник,
суд касаційної інстанції визнав
обґрунтованими висновки суду
апеляційної інстанції про відсутність
підстав для задоволення позову щодо
стягнення з відповідача
заборгованості за отриману теплову
енергію, з огляду на те, що відповідач
фактично не отримував теплову енергію
на суму, нараховану позивачем, оскільки
в спірний період його було відключено
від теплопостачання, а тому відсутні
підстави для стягнення вартості не
поставленої позивачем та не
використаної відповідачем теплової
енергії.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
фактичних обставин справи,
встановлених судами попередніх
інстанцій, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків та
застосував відповідні норми
матеріального права.

Крім того, постанова Вищого
господарського суду України від 19.08.2013
у справі №22/453-12/405-2012, на яку також
посилається заявник, не може бути
доказом неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, оскільки
судом касаційної інстанції скасовано
рішення судів попередніх інстанцій, а
справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції, що не означає
остаточного вирішення спору зі справи,
а тому на відповідну постанову не може
здійснюватись посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116
цього Кодексу.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В :

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "БСП" у допуску справи
№910/10339/14 до провадження Верховного
Суду України.

Головуючий суддяН. ДунаєвськаСуддіН.
Губенко М. Запорощенко Н. Мележик В.
Селіваненко