ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.12.14р. Справа № 904/8349/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД
ФЕРОСПЛАВІВ", м. Запоріжжя

до відповідача-1: Державного
підприємства "Придніпровська
залізниця", м.Дніпропетровськ

відповідача-2: Публічного акціонерного
товариства "АЗОВСТАЛЬ", м. Маріуполь
Донецька область

про стягнення 907,36 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: Сиваш А.М., довіреність №
18-191 від 17.12.2013 року, представник;

від відповідача-1: Шляєв І.В.,
довіреність № 84 від 01.01.2014 року,
провідний юрисконсульт юридичного
сектора структурного підрозділу
"Служба комерційної роботи та
маркетингу" Державного підприємства
"Придніпровська залізниця";

від відповідача - 2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство
"ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця", Публічного
акціонерного товариства "АЗОВСТАЛЬ"
про стягнення збитків у розмірі 907,36
грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між
Публічним акціонерним товариством
"ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" та
Публічним акціонерним товариством
"АЗОВСТАЛЬ" укладено Договір № 012/13-35
від 08.10.2013р. На виконання умов даного
договору, 22.05.2014р. зі станції
відправлення Сартана Донецької
залізниці, вантажовідправником
(відповідачем-2) - Публічним акціонерним
товариством "АЗОВСТАЛЬ" на адресу
позивача - Публічного акціонерного
товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД
ФЕРОСПЛАВІВ" у вагоні № 52815784 за
залізничною накладною № 52815784 було
направлено вантаж (коксовий горішок).
При видачі вантажу на станції
Запоріжжя -Ліве Придніпровської
залізниці було здійснено
переважування вагону. За результатами
переважування зафіксовано ознаки
поглиблення на поверхні вантажу та
недостача в кількості 1 020 кг, про що
складено комерційний акт РА № 003786/568
від 22.05.2014р. Внаслідок неналежного
виконання зобов'язань, що полягають у
втраті вантажу (коксового горішку),
позивачу завдано збитки на суму
недостачі 2 073,24 грн., які позивач
просить стягнути в судовому порядку з
відповідача, який в ході вирішення
спору по суті виявиться належним.

Відповідачі позов не визнають, подали
відповідні відзови на позови.

За згодою представників позивача та
відповідача-1 у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85
ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників позивача та
відповідача-1, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Публічним акціонерним товариством
"ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" та
Публічним акціонерним товариством
"АЗОВСТАЛЬ" укладено Договір № 012/13-35
від 08.10.2013р.

На виконання умов даного договору,
22.05.2014р. зі станції відправлення
Сартана Донецької залізниці,
вантажовідправником (відповідачем-2) -
Публічним акціонерним товариством
"АЗОВСТАЛЬ" на адресу позивача -
Публічного акціонерного товариства
"ЗАПОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ", у
вагоні № 52815784 за залізничною
накладною № 48097026 було направлено
вантаж (коксовий горішок) загальною
масою 45 200 кг.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць
України накладна -основний перевізний
документ встановленої форми,
оформлений відповідно до цього Статуту
та Правил і наданий залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони -одержувача.

Під час видачі вантажу на станції
Запоріжжя-Ліве Придніпровської
залізниці було здійснено
переважування вагону. За результатами
переважування зафіксовано ознаки
безбережного перевезення, такі як
порушення маркування, поглиблення на
поверхні вантажу та недостача в
кількості 1 020 кг.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць
України обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці під час
перевезення, засвідчуються
комерційними актами або актами
загальної форми. Які складають станції
залізниць. Складені комерційні акти
містять відомості про те, що під час
перевезення вантажу мало місце
неохоронне перевезення з боку
залізниці.

Про виявлену під час переважування
вантажу недостачу було складено
комерційний акт РА № 003786/568 від 22.05.2014р.,
оригінал якого наданий до матеріалів
справи (а.с.11).

Описова частина комерційного акту
свідчить про те, що при здійсненні
комісійної видачі вантажу одержувачу з
переважуванням вагону № 52815784 на
справних електронних вагонних вагах
вантажоодержувача № 0120, повірка
05.032.2014р. було зафіксовано ознаки
безбережного перевезення, такі як
порушення маркування, поглиблення на
поверхні вантажу та недостача в
кількості 1 020 кг.

Згідно залізничної накладної
значиться вага тари 20 800 кг, нетто 45 200
кг. Фактично виявилось брутто 64 980 кг,
тара з документа 20 800 кг, нетто 44 180 кг,
що менше ваги зазначеної в документі на
1 020 кг. В комерційному відношенні
завантаження вище рівня бортів на 20 см
маркірований вапняком, шляхом
нанесення поперечних стрічок. З
північної боку у дверей мається
поглиблення 50х70х40см. На деталях вагону
сліди присипання вантажу. В технічному
відношенні вагон справний, про що
складений акт ГУ 106 № 35 від 22.05.2014р.
Нещільне прилягання дверей з
північного боку, зазор в нижній
частині довжиною 40 см та шириною 5-7 см.
Проміжок по станції із зовнішнього
боку закладений дрантям. Двері люка
закриті, просипання вантажу відсутнє.
При повторному переважуванні вагону
комісією в тому ж складі результат не
змінився.

Відповідно до ч.3 ст. 314 ГК України, за
шкоду, заподіяну при перевезенні
вантажу, перевізник відповідає, у разі
втрати або нестачі вантажу -в розмірі
вартості вантажу, який втрачено або
якого не вистачає.

Згідно п.2 ст. 924 ЦК України перевізник
відповідає за втрату, нестачу, псування
або пошкодження вантажу у розмірі
фактичної шкоди, якщо не доведе, що це
сталося не з його вини.

Відправник - ПАТ "АЗОВСТАЛЬ" вважає, що
залізниця повинна нести
відповідальність за не схоронність
вантажу в дорозі. В наданих
доповненнях до відзиву на позовну
заяву відповідач -2 зазначає, що вагон
№ 52815784 був прийнятий до відправки з
боку залізниці без зауважень і ніяких
дефектів при звичайному огляді
відповідачем -2 виявлено не було. На
його думку заглиблення на поверхні
вагону прямо свідчать про доступ до
вантажу в дорозі, що покладає
відповідальність на залізницю за не
схоронність вантажу в дорозі згідно ст.
ст. 110, 113, 114 Статуту залізниць України.

З такими доводами відповідача-2
відповідач-1 не погоджується. В
письмовому відзиві на позовну заяву
зазначає, що відомості зазначені в
комерційному акті дійсно свідчать, що
вагон № 52815784 технічно справний, але
складений акт про технічний стан
вагону № 35, свідчить про те, що у вагоні
виявлено з північного боку за рухом
поїзду нещільне прилягання дверей в
нижній частині, зазор 40х5 см. По станції
зазор закладений дрантям. За таких
обставин, втрата вантажу можлива, про
що міг знати позивач, але не вжив ніяких
заходів для схоронності вантажу на
шляху прямування.

Згідно ст. 307 Господарського кодексу
України, яка кореспондується зі ст. 908
Цивільного кодексу України
встановлено, що умови перевезення
вантажів окремими видами транспорту, а
також відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначаються транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами та
правилами, що видаються відповідно до
них.

Статтею 32 Статуту залізниць України та
п. 4 Правил приймання вантажів до
перевезення передбачено обов'язок
відправника підготувати вантаж до
навантаження відповідно до вимог, які
забезпечували б збереження його на
всьому шляху перевезення, екологічну
безпеку та захист навколишнього
середовища.

Правилами перевезень вантажу у вагонах
відкритого типу, затвердженими
Міністерством транспорту України № 542
від 20.08.2001, встановлено, що перед
навантаженням вантажу відправник
зобов'язаний пересвідчитися, що
перевезення у наданому вагоні не
призведе до втрати вантажу. Якщо втрата
можлива через конструктивні зазори,
відправник зобов'язаний вжити
додаткових заходів щодо їх ущільнення,
для чого йому залізницею надається
безоплатний час користування вагонами
до 30 хвилин на всю одночасно подану
групу вагонів.

У разі навантаження у вагон відкритого
типу вантажів, які містять дрібні
фракції, відправник повинен вжити
заходів щодо запобігання видуванню або
просипанню вантажу під час
перевезення, особливо у випадках
навантаження вище рівня бортів.

За змістом ст. 31 Статуту залізниць
України залізниця зобов'язана подавати
під завантаження справні, придатні для
перевезення відповідного вантажу,
очищені від залишків вантажу, сміття,
реквізиту, а у необхідних випадках -
продезінфіковані вагони та контейнери.
Придатність рухомого складу для
перевезення вантажу в комерційному
відношенні визначається відправником,
якщо завантаження здійснюється його
засобами, або залізницею, якщо
завантаження здійснюється засобами
залізниці.

Судом встановлено, що завантаження
здійснювалось засобами
вантажовідправника, тому придатність
рухомого складу для перевезення
вантажу у комерційному відношенні
повинно було визначити Публічне
акціонерне товариство "АЗОВСТАЛЬ".

Крім того, як свідчать матеріали справи
спірний вагон є власністю ТОВ
"Трассистема", тобто не подавався
залізницею під навантаження в
розумінні ч.1 ст.31 Статуту.

У випадках, коли під час завантаження
подано несправний за своїм технічним
станом або не придатний в комерційному
відношенні вагон або контейнер,
відправник повинен відмовитись від їх
використання. Якщо він цього не зробив,
відповідальність за втрату, недостачу,
псування або пошкодження вантажу, що
сталися внаслідок технічної
несправності рухомого складу,
покладається на відправника.

За таких обставин, підставою для
визначення ступеню вини
вантажовідправника у недостачі
вантажу внаслідок його просипання під
час перевезення є акти про технічний
стан вагону та комерційний акт.

Тобто наявні в матеріалах справи
докази виключають вину перевізника у
втраті вантажу, інші будь-які докази
стороннього доступу до вантажу
вантажовідправником не надано.

З урахуванням викладеного, суд вважає,
що вина за збитки у розмірі 907,36 грн.
повинна бути покладена на відповідача -
2 за подачу під завантаження вагону
непридатного у комерційному
відношенні для цього виду вантажу, що і
призвело до недостачі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України судові
витрати у справі слід покласти на
відповідача-2.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. ст.49, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "АЗОВСТАЛЬ" (87500, м. Маріуполь
Донецької області, вул. Лепорського, б.1,
) на користь Публічного
акціонерного товариства "ЗАПОРІЗЬКИЙ
ЗАВОД ФЕРОСПЛАВІВ" (69035, м. Запоріжжя,
вул. Діагональна, 11, ) 907,36
грн. - збитків, 1 827, 00 грн. - судового
збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до ст.84
ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

23.12.2014р.

Суддя В.Г. Бєлік