КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р. Справа№ 910/22290/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

за участю секретаря судового засідання
Ворони В.В.

представників сторін:

від позивача - Капран Р.В., дов. б/н
від 10.01.2014 року;

від відповідача-1 - не з'явилися;

від відповідача-2 - не з'явилися;

від відповідача-3 - не з'явилися.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-маркет»

на ухвалу Господарського суду
міста Києва

від 17.10.2014 року

у справі № 910/22290/14 (суддя
Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Продекспорт-2009»

до

1. Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-маркет»;

2. Приватного
підприємства «Український
інформаційний

центр екологічних
технологій експертизи та аудиту»;

3. фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 5 513 559,26
грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.10.2014 року по справі № 910/22290/14
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Продекспорт-2009» про
забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТБ-маркет» в сумі 5
510 559,26 грн. до вирішення спору по суті,
що знаходяться на рахунках в
зазначених нижче банківських
установах:

• рахунок № 4, рахунок №
3, рахунок № 8, рахунок №
2, рахунок № 5, рахунок №
1, рахунок № , рахунок №
в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м.
Києві, МФО 380805, код за ;

• рахунок № 5001 в ПАТ
«АЛЬФА-БАНК» у м. Києві, МФО 300346, ;

• рахунок № 1950 в АТ Ощадбанк
(Дніпропетровське відділення, м.
Дніпропетровськ), МФО 305482, ;

• рахунок № 1950 в АТ Ощадбанк
(Луганське обласне відділення, м.
Луганськ), МФО 304665, ,

або будь-яких інших рахунках, які
будуть виявлені державним виконавцем в
процесі виконання ухвали суду про
забезпечення позову.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТБ-маркет»
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
Господарського суду міста Києва від
17.10.2014 року про забезпечення позову по
справі № 910/22290/14 скасувати, у
задоволенні клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Продекспорт-2009» про вжиття заходів
забезпечення позову - відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.11.2014 року
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та призначено до розгляду
в судовому засіданні на 25.11.2014 року.

21.11.2014 року через Відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Продекспорт-2009» надійшов відзив на
апеляційну скаргу, у якому позивач
просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржуване судове
рішення - без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.11.2014 року
строк розгляду справи було подовжено
та відкладено на 09.12.2014 року.

08.12.2014 року через Відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Продекспорт-2009» надійшли додаткові
письмові заперечення на апеляційну
скаргу.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми процесуального права, що
призвело до прийняття невірного
судового рішення.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю «Продекспорт-2009» у
поясненнях, наданих у судовому
засіданні, заперечував проти доводів
апелянта, викладених в апеляційній
скарзі, просив суд відмовити в
задоволенні скарги та залишити без
змін оскаржувану ухвалу місцевого
господарського суду як таку, що
прийнята з повним, всебічним та
об'єктивним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм процесуального права.

Представники Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТБ-маркет»,
Приватного підприємства «Український
інформаційний центр екологічних
технологій експертизи та аудиту» та
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 у
судове засідання не з'явилися.

08.12.2014 року через Відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-маркет» надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з участю його представників у інших
судових засіданнях.

Представник позивача заперечив проти
задоволення клопотання про
відкладення розгляду спору.

Згідно з ч. 2 ст. 102 ГПК апеляційна скарга
на ухвалу місцевого господарського
суду розглядається протягом
п'ятнадцяти днів з дня постановлення
ухвали про прийняття апеляційної
скарги до провадження.

Як передбачено ч. 3 ст. 69 ГПК України, у
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду спору, господарський суд
ухвалою може продовжити строк розгляду
спору, але не більш як на 15 днів.

При цьому, строк може бути подовжений
лише один раз.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду 25.11.2014 року
подовжувався строк розгляду спору.

Колегія суддів, порадившись ухвалила,
відмовити в клопотанні апелянта
враховуючи обмеженість строку
розгляду спору для його подовження.

Крім того, Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТБ-маркет» є
юридичною особою, інтереси якої можуть
представляти декілька осіб, що мають
довіреності, а також керівник
юридичної особи.

Ухвала Київського апеляційного
господарського суду від 13.11.2014 року про
прийняття апеляційної скарги до
провадження та ухвала про відкладення
надсилалась сторонам за адресами
вказаними в позовній заяві та
апеляційній скарзі.

Ухвала Київського апеляційного
господарського суду від 13.11.2014 року про
прийняття апеляційної скарги до
провадження отримана представниками
відповідача-1 та відповідача-2 21.11.2014
року.

Колегія суддів вважає можливим
здійснити перевірку рішення першої
інстанції по даній справі в
апеляційному порядку за наявними
матеріалами справи та без участі
представників відповідачів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши матеріали
справи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Продекспорт-2009»
(далі - ТОВ «Продекспорт-2009», позивач)
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовом про звернення
стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на наявність
підстав для стягнення з відповідачів
(далі - ТОВ «АТБ-Маркет», відповідач-1)
заборгованості за поставлений ТОВ
«Продекспорт-2009» товар за період з
02.01.2014 року по 05.02.2014 року на загальну
суму 4 667 643,26 грн., який не оплачено.

Предметом позову є стягнення з ТОВ
«АТБ-Маркет» грошових коштів у розмірі
4 664 643,26 грн., індексу інфляції в розмірі
747 358,12 грн. та 3 % річних в розмірі 98 558,45
грн., з Приватного підприємства
«Український інформаційний центр
екологічних технологій експертизи та
аудиту» частини заборгованості за
поставлений товар у розмірі 2 000,00 грн.
та частини заборгованості з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 за поставлений
товар у розмірі 1 000,00 грн., що являють
собою заборгованість за поставлений
товар.

До позову ТОВ «Продекспорт-2009» було
додано заяву про вжиття заходів
забезпечення позову, зміст якої
полягає у накладенні арешту на грошові
кошти ТОВ «АТБ-Маркет» у межах суми 5 510
559,26 грн. (4 664 643,26 грн. заборгованості, 747
358,12 грн. індексу інфляції та 98 558,45 грн. 3
% річних), які знаходяться на вказаних
позивачем рахунках у банківських
установах, а також інших рахунках, які
буде виявлено в ході виконання ухвали
суду.

Відповідно до ст. 66 ГПК України,
господарський суд за заявою сторони,
прокурора чи його заступника, який
подав позов, або з своєї ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Згідно статті 67 Господарського
процесуального кодексу України позов
забезпечується, зокрема, накладанням
арешту на майно або грошові суми, що
належать відповідачеві, забороною
відповідачеві вчиняти певні дії,
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору.

Позивач в обґрунтування заяви
посилається на те, що сума заявлених до
стягнення коштів з ТОВ «АТБ-Маркет» (5 510
559,26 грн.) є досить значною, відповідач-1
повинен був виконати оплату товару до
06.02.2014 року (по останній накладній),
проте з моменту настання строку
виконання зобов'язання зі сплати
коштів ТОВ «АТБ-Маркет» минув тривалий
проміжок часу та за твердженнями
позивача, відповідач-1 не здійснив
жодної оплати за поставлений товар.

Як передбачено абз. 2 п. 1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року № 16 «Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову» (далі -
постанова Пленуму ВГСУ № 16) особа, яка
подала заяву про забезпечення позову,
повинна обґрунтувати причини
звернення із заявою про забезпечення
позову. З цією метою та з урахуванням
загальних вимог, передбачених статтею
33 Господарського процесуального
кодексу України, обов'язковим є подання
доказів наявності фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного заходу до забезпечення позову.

Відповідно до абз. 3 п. 1 постанови
Пленуму ВГСУ № 16 при вирішенні питання
про забезпечення позову господарський
суд має здійснити оцінку
обґрунтованості доводів заявника щодо
необхідності вжиття відповідних
заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості
інтересів сторін, а також інших
учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним
заходом до забезпечення позову і
предметом позовної вимоги, зокрема, чи
спроможний такий захід забезпечити
фактичне виконання судового рішення в
разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або
невиконання рішення господарського
суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із
вжиттям таких заходів прав та
охоронюваних законом інтересів осіб,
що не є учасниками даного судового
процесу.

Пунктом 3 постанови Пленуму ВГСУ № 16
визначена позиція про доцільність
вирішення питання про вжиття
забезпечувальних заходів саме на
стадії підготовки справи до розгляду.

Умовою застосування заходів до
забезпечення позову за вимогами
майнового характеру є достатньо
обґрунтоване припущення, що майно (в
тому числі грошові суми, цінні папери
тощо), яке є у відповідача на момент
пред'явлення позову до нього, може
зникнути, зменшитись за кількістю або
погіршитись за якістю на момент
виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду (реалізація майна чи
підготовчі дії до його реалізації,
витрачання коштів не для здійснення
розрахунків з позивачем, укладення
договорів поруки чи застави за
наявності невиконаного спірного
зобов'язання тощо). Саме лише посилання
в заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення
позову, що застосовується
господарським судом, визначається його
відповідністю вимогам, на забезпечення
яких він вживається. Оцінка такої
відповідності здійснюється
господарським судом, зокрема, з
урахуванням співвідношення прав
(інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову
не повинні мати наслідком повне
припинення господарської діяльності
суб'єкта господарювання, якщо така
діяльність, у свою чергу, не
призводитиме до погіршення стану
належного відповідачеві майна чи
зниження його вартості.

Відповідно до п. 7.1 постанови Пленуму
ВГСУ № 16 у позовному провадженні
піддані арешту кошти слід обмежувати
розміром суми позову та можливих
судових витрат. Накладення
господарським судом арешту на рахунки
боржника чинним законодавством не
передбачене, але господарський суд
вправі накласти арешт на кошти, які
обліковуються на рахунках у
банківських або в інших
кредитно-фінансових установах, у межах
розміру сум позовних вимог та можливих
судових витрат. Відомості про
наявність рахунків, їх номери та назви
відповідних установ, в яких вони
відкриті, надаються суду заявником.

Позивачем надано копії рішень
відповідно до яких в листопаді 2014 року
з ТОВ «АТБ-Маркет» стягнуто та порушено
провадження по справам на понад 30
мільйонів гривень.

Вказане дає підстави вважати
обґрунтованим припущення щодо
можливості вчинення відповідачами дій,
спрямованих на створення умов, які
перешкоджатимуть або унеможливлять
виконання рішення суду у випадку
задоволення позовних вимог.

Зазначене свідчить про наявність
зв'язку між визначеними заходами до
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на грошові кошти і предметом
спору, співмірність та адекватність
таких заходів із заявленими вимогами.

Таким чином, заходи до забезпечення
позову, вказані позивачем, сприятимуть
запобіганню порушення його прав на час
вирішення спору в суді, та в разі
задоволення позову - забезпечить
можливість виконання рішення суду.

З огляду на вказане вище, враховуючи, що
предметом даного позову є стягнення
коштів в сумі 5 513 559,26 грн., а також те, що
їх розмір є значним та відповідач-1
тривалий час не виконує свої
зобов'язання по погашенню
заборгованості перед позивачем, суд
приходить до висновку, що невжиття
заходів до забезпечення позову може
утруднити виконання рішення суду у
випадку задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість та
задоволення заяви позивача про вжиття
заходів забезпечення позову.

Крім того, судова колегія звертає
увагу, що Господарським судом міста
Києва від 11.11.2014 року по справі № 910/22290/14
було винесено рішення, яким задоволено
позовні вимоги частково та стягнуто,
зокрема з ТОВ «АТБ-маркет» 5 510 559,83 грн. (4
664 643,26 грн. заборгованості, 747 358,12 грн.
індексу інфляції та 98 558,45 грн. 3 %
річних). Тобто, саме на ту суму, яку було
заявлено позивачем у заяві про
забезпечення позову.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені в апеляційній
скарзі, не знайшли свого підтвердження
під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 17.10.2014 року по справі № 910/22290/14,
прийнято з повним та всебічним
дослідженням обставин, які мають
значення для справи, а також з
дотриманням норм процесуального права,
у зв'язку з чим апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТБ-маркет»
задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
апеляційної скарги, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору за її подання і розгляд
покладаються на Товариство з обмеженою
відповідальністю «АТБ-маркет»
(апелянта).

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 66, 67, 99, 101-106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АТБ-маркет» залишити без задоволення,
а ухвалу Господарського суду міста
Києва від 17.10.2014 року по справі № 910/22290/14
залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/22290/14
повернути до Господарського суду міста
Києва.

3. Постанова набирає законної сили
з моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Б.О. Ткаченко

Судді
В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця

Повний текст рішення складено 15.12.2014
року.