КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2014 р.
Справа№ 910/17510/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Авдеєва П.В.

суддів: Куксова В.В.

Ільєнок Т.В.

За участю представників:

від позивача: Хлопузян Р.Д. -
представник за довіреністю,

від відповідача: Литвиненко О.С. -
представник за довіреністю.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Укргазвидобування»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 03.11.2014р.

у справі №910/17510/14 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Укргазвидобування»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карпатигаз»

про стягнення 9 944 959,66 грн.

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року Публічне акціонерне
товариство «Укргазвидобування»
(далі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Карпатигаз»
(далі-відповідач) про стягнення 9 619 828,50
грн. основного боргу, 242 989,94 грн. пені, 33
373,12 грн. 3% річних та 48 768,10 грн.
інфляційних втрат.

11.10.2014 р. представник позивача подав
через відділ діловодства суду першої
інстанції заяву про збільшення
позовних вимог, в якій просить стягнути
з відповідача 14 810 249,00 грн. основного
боргу, 525 979,63 грн. пені, 67 331,89 грн. 3%
річних та 87 442,49 грн.

13.11.2014 р. через відділ діловодства суду
першої інстанції від позивача надійшло
повідомлення про сплату відповідачем
основного боргу у повному обсязі, в
сумі 14 810 249,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 03.11.2014 року у справі №910/17510/14
припинено провадження у справі в
частині стягнення заборгованості у
розмірі 9 355 938,00 грн.

Решту позовних вимог задоволено.

Присуджено до стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Карпатигаз" на користь Публічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування" 1 000,00 грн. пені, 67
331,89 грн. 3 % річних, 87 442,49 грн.
інфляційних втрат та 73 080,00 грн.
судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції від 03.11.2014р., позивач
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
зазначене рішення суду в частині
відмови в задоволенні позовних вимог
про стягнення з відповідача 524 979,63 грн.
пені та в цій частині прийняти нове,
яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
судом першої інстанції при прийнятті
оскаржуваного рішення не надано
належної правової оцінки
співвідношенню розміру заявлених
штрафних санкцій із розміром збитків
кредитора у зв'язку з чим безпідставно
зменшено розмір пені майже на 99,9 %.

Відповідачем подано відзив на
апеляційну скаргу відповідача, в якому
просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржуване рішення
суду першої інстанції - без змін.

Судова колегія, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги та відзиву,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення суду, дійшла до висновку про те,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
суду першої інстанції не підлягає
скасуванню чи зміні з наступних
підстав.

Як встановлено судом першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
20.04.2011р. між Дочірньою компанією
"Укргазвидобування" Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", правонаступником якого
являється Публічне акціонерне
товариство "Укргазвидобування", як
виконавцем, та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Карпатигаз", як
замовником, був укладений договір №
УГВ2949/06-11 (далі - Договір).

У відповідності до п.п.1.1 - 1.4 Договору,
на виконання умов договору № 3 про
спільну діяльність без утворення
юридичної особи від 10.06.2002 р. (далі -
Договір № 3): виконавець надає
замовнику на відремонтованих,
відновлених або нових свердловинах,
які є об'єктами Спільної діяльності за
Договором № 3, послуги по видобутку,
збору: підготовці та транспортуванню
природного газу, нафти та газового
конденсату Замовника та передає
Замовнику обсяг товарного природного
газу, нафти та газового конденсату у
пункті поставки, визначеному п.2.5 цього
Договору. Виконавець надає замовнику
на родовищах, об лаштованих
компресорними станціями (установками)
за рахунок спільної діяльності за
Договором № 3, послуги по видобутку,
збору, підготовці та транспортуванню
природного газу та газового конденсату
замовника, видобутого за допомогою
компресорних станцій (установок), та
передає Замовнику обсяг товарного
природного газу та газового конденсату
у пункті поставки, визначеному п. 2.5.
даного Договору. Замовник
зобов'язується оплатити Виконавцю
вартість наданих послуг згідно з п. 3.1.
даного Договору. Фактичний обсяг
товарних природного газу, нафти та
газового конденсату замовника,
визначається як різниця сумарної
кількості товарних природного газу,
нафти, газового конденсату (природний
газ, нафта, газовий конденсат, подані у
пункт поставки) та кількості
природного газу, нафти та газового
конденсату на виробничо-технологічні
витрати і фактичні втрати. Кількість
природного газу, нафти та газового
конденсату, що використовується на
виробничо-технологічні витрати і
фактичні втрати, визначається згідно з
діючими нормативами виконавця із
врахуванням загального видобутку
природного газу, нафти та газового
конденсату. Облік природного газу,
нафти, газового конденсату замовника
здійснюються за допомогою вузлів
обліку замовника, які встановлюються
протягом одного року з моменту
введення в експлуатацію
відремонтованих, відновлених або нових
свердловин. До встановлення таких
вузлів обліку, здійснюються контрольні
заміри дебітів свердловин не рідше
одного разу на десять днів чи за
узгодженим Сторонами графіком з
використанням існуючих вузлів обліку
виконавця у відповідності з Тимчасовою
методикою обліку вуглеводистої
сировини.

Відповідно до п.п. 3.1 - 3.4 Договору
вартість послуг по видобутку, збору,
підготовці та транспортуванню
вуглеводнів та обслуговуванню
необхідного для цього обладнання
визначена згідно з додатками № 1, 2, 3.1,3.2
до даного Договору і складає: за 1000 м3
природного газу - 250 грн., в тому числі
ПДВ, за одну тонну газового конденсату -
500 грн., в тому числі ПДВ, за одну тонну
нафти Новотроїцького родовища - 500 грн.,
в тому числі ПДВ, за одну тонну нафти
Яблунівського родовища - 500 грн., в тому
числі ПДВ. Вартість послуг, визначених
в п. 3.1 даного Договору, може бути
переглянута з ініціативи однієї із
Сторін у випадку зміни цін на ТМЦ,
оплату праці, змін тарифів на
електроенергію, змін в оподаткуванні
господарської діяльності, або в інших
випадках, що безпосередньо виливають
на ціноутворення, про що складається
додаткова угода до даного Договору.

Пунктами 4.1 - 4.3 Договору сторони
погодили, що на підставі Актів
приймання-передачі вуглеводнів, які
складаються Сторонами на пунктах
поставки вуглеводнів, виконавець
складає та разом із Замовником
підписують Акти приймання-передачі
наданих послуг по видобутку, збору,
підготовні та транспортуванню
природного газу, газового конденсату
та нафти не пізніше п'ятого робочого
дня місяця, наступного за звітним.
Оплата за послуги, що будуть надані в
наступному місяці, здійснюється шляхом
100% передоплати до 20 числа поточного
місяця, в розмірі, визначеному за
попередній місяць, з наступним
корегуванням суми по факту надання
послуг відповідно до підписаних Актів
приймання-передачі наданих послуг
протягом 10 (десяти) днів з моменту їх
підписання на рахунки виконавця.
Розмір оплати за перші два місяця
надання послуг визначається
виконавцем розрахунковим методом та
погоджується з замовником. Оплата
послуг, передбачених даним Договором,
здійснюється грошовими коштами або, за
згодою Сторін, іншим способом, що не
суперечить вимогам чинного
законодавства України.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного
кодексу України, є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до ст.901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Згідно із ст.903 Цивільного кодексу
України якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу
України).

Як встановлено судом першої інстанції
та не оспорюється сторонами, позивач
свої зобов'язання за Договором виконав
належним чином, проте відповідачем
оплата наданих позивачем послуг
належним чином та у повному обсязі
здійснена не була, у зв'язку з чим у
нього утворилася заборгованість перед
позивачем у розмірі 14 810 249,00 грн., яка
була сплачена вже під час розгляду
справи у суді першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія погоджується з висновком суду
першої інстанції щодо припинення
провадження у справі в частині
стягнення суми основного боргу на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача пені, 3% річних та
інфляційних втрат, судова колегія
також погоджується з висновком суду
першої інстанції в цій частині,
виходячи з наступного.

Пунктом 6.2 Договору сторони погодили,
що у випадку несвоєчасного та/або
неповного перерахування коштів
відповідно до п.4.2 даного Договору
замовник сплачує виконавцю пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожний день прострочення.

У відповідності до ст.549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України).

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочу
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань").

У відповідності до ст.625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним
судовою колегією та не спростованим у
встановленому законом порядку
відповідачем, останній за порушення
зобов'язань за Договором має сплатити
525 979,63 грн. пені, 67 331,89 грн. 3 % річних та 87
442,49 грн. інфляційних втрат.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Відповідно до ст. 233 Господарського
кодексу України у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу. Якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

В силу п.3 ст.83 ГПК України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Дослідивши обставини справи, зважаючи
на подане відповідачем клопотання про
зменшення суми неустойки та враховуючи
сплату відповідачем заборгованості у
повному обсязі під час розгляду даної
справи, судова колегія вважає, що суд
першої інстанції правомірно
скористався свої правом та зменшив
розмір пені до 1 000,00 грн.

Згідно з положеннями ст.43 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Згідно із ч. 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Доказів, які б спростовували вище
встановлені обставини, учасниками
процесу не надано.

Доводи, наведені позивачем в
апеляційній скарзі, судовою колегією
до уваги не приймаються з огляду на те,
що вони є необґрунтованими та такими,
що спростовуються матеріалами справи.

Виходячи з наведеного, судова колегія
вважає, що оскаржуване рішення суду
першої інстанції відповідає чинному
законодавству та матеріалам справи.
Судова колегія не вбачає підстав для
задоволення апеляційної скарги та
скасування чи зміні оскаржуваного
рішення суду.

Судові витрати покладаються на
підставі ст.49 ГПК України на апелянта.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Укргазвидобування» на рішення
Господарського суду міста Києва від
03.11.2014р. у справі №910/17510/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду
міста Києва від 03.11.2014 року у справі
№910/17510/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/17510/14
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку.

Дата підписання повного тексту
постанови 17.12.2014р.

Головуючий суддя
П.В. Авдеєв

Судді
В.В. Куксов

Т.В. Ільєнок