м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/11302/13 25.11.14Колегія суддів у
складі головуючого судді Мудрого С.М.,
суддів Марченко О.В., Трофименко Т.Ю.
розглянувши матеріали справи

за позовом приватного акціонерного
товариства "Акціонерна страхова
компанія "Інго Україна"

до 1) публічного акціонерного
товариства "Акціонерна компанія
"Київводоканал"

2) комунального підприємства
"Введенське Подільського районну м.
Києва"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача

Київська міська державна
адміністрація

про відшкодування шкоди в
порядку регресу

Представники сторін:

від позивача: Вілько Н.Г. -
представник за довіреністю № 1 від
02.01.2014 року;

від відповідача: Андрієвська О.В. -
представник за довіреністю № 7 від
13.06.2014 року;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився.

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство
"Акціонерна страхова компанія
"Інго-Україна" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до публічного акціонерного
товариства "Акціонерна компанія
"Київводоканал" про відшкодування
шкоди в порядку регресу.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 16.12.2009 року по вул.
Волоській, №36 в м. Києві трапилось
залиття офісного нежитлового
приміщення, що належить ЗАТ «Тракс
Холдінг Роххель Б.В.», в результаті чого
відбулось залиття меблів, що належать
ТОВ «Транспартс Україна ЛТД».

Меблі, що належать ТОВ «Тракспартс
Україна ЛТД» на момент залиття 16.12.2009 р.
були застраховані позивачем за
договором страхування №200104759 від 03.06.2009
року.

Позивачем факт пошкодження меблів
через залиття нежитлового офісного
приміщення по вул. Волоській, №36 в м.
Києві було визнано страховим випадком
та виплачено страхове відшкодування у
розмірі 79 226,22 грн.

Оскільки залиття нежитлового офісного
приміщення по вул. Волоській, №36 в м.
Києві сталось з вини відповідача, у
зв'язку з чим позивач звернувся до
суду.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.06.2013 порушено провадження у
справі № 910/11302/13 та призначено до
розгляду на 01.07.2013.

Ухвалою суду від 01.07.2013 до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача залучено
Комунальне підприємство "Введенське"
Подільської районної у м. Києві ради.

Розгляд справи неодноразово
відкладався.

Ухвалою суду від 27.08.2013 до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача залучено
Київську міську державну
адміністрацію.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.08.2013 призначено
колегіальний розгляд справи № 910/11302/13.

Розпорядженням заступника голови
Господарського суду міста Києва від
27.08.2013 справу № 910/11302/13 передано на
розгляд колегії суддів у складі:
Ониськів О.М. (головуюча), Куркотова Є.Б.,
Марченко О.В.

Ухвалою суду від 27.08.2013 зазначеною
колегію прийнято справу № 910/11302/13 до
свого провадження та призначено до
розгляду на 01.10.2013.

Ухвалами суду від 28.10.2013 у справі №
910/11302/13 було призначено судову
будівельно-технічну експертизу,
виконання якої доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська,
6) та зупинено провадження у справі до
проведення судової
будівельно-технічної експертизи та
отримання висновку експерта.

Відповідно до наказу голови
Господарського суду міста Києва № 367-К
від 01.11.2013 прізвище судді Ониськів О.М.
змінено на Дупляк.

Матеріали справи 12.02.2013 було повернуто
з експертної установи до
Господарського суду міста Києва без
виконання судової експертизи, у зв'язку
з непроведенням попередньої оплати
експертизи.

Ухвалою суду від 03.03.2014 поновлено
провадження у справі № 910/11302/13 та
призначено до розгляду на 17.03.2014.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 18.03.2014 року провадження у
справі зупинено до проведення судової
будівельно-технічної експертизи та
отримання висновку експертів.

Розпорядженням В.о. керівника апарату
господарського суду м. Києва Латко І.О.
№04-23/435 від 25.06.2014 року у справі № 910/11302/13
призначено проведення повторного
автоматичного розподілу
справи-замінника у зв'язку з тривалим
лікарняним судді Дупляк О.М.

09.07.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду м.
Києва надійшли матеріали справи №
910/11302/13 та висновок експертів за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи
№3650/14-43 від 26.06.2014 року.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду м. Києва від 15.07.2014
року доручено здійснювати розгляд
справи №910/11302/13 колегії суддів у
складі: головуючий суддя Мудрий С.М.,
судді Марченко О.В., Спичак О.М.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.07.2014 року розгляд справи
призначено на 16.09.2014 року.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.09.2014 року задоволено
клопотання про продовження строку
розгляду справи на п'ятнадцять днів,
продовженого строк розгляду справи на
п'ятнадцять днів, розгляд справи
відкладено на 30.09.2014 року, у зв'язку із
неявкою представників позивача та
третіх осіб у судове засідання.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 30.09.2014 року розгляд справи
відкладено на 04.11.2014 року, у зв'язку із
неявкою представників позивача та
третіх осіб у судове засідання, та
залученням до участі у справі в якості
співвідповідача - КП "Введенське
Подільського району м. Києва".

Розпорядженням В.о. голови
господарського суду міста Києва від
04.11.2014 року Ковтуна С.А. розгляд справи
доручено здійснювати суддям Мудрому
С.М., Марченко О.В., Трофименко Т.Ю.

31.10.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав додаткові докази
по справі та заяву про уточнення
розміру позовних вимог, відповідно до
умов якої просив суд стягнути
солідарно з відповідача 1 та
відповідача 2 суму в розмірі 57 484,58 грн.
та судового збору в розмірі 1 720,50 грн.

У відповідності до статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Згідно з пунктом 3.11. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18
Господарським процесуальним кодексом,
зокрема статтею 22 цього Кодексу, не
передбачено права позивача на подання
заяв (клопотань) про "доповнення" або
"уточнення" позовних вимог, або
заявлення "додаткових" позовних вимог і
т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як: - подання іншого (ще
одного) позову, чи - збільшення або
зменшення розміру позовних вимог, чи-
об'єднання позовних вимог, чи- зміну
предмета або підстав позову.

03.11.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва відповідач подав пояснення по
справі.

У судове засідання 04.11.2014 року
представники відповідача 2 та третьої
особи не з'явилися, вимоги ухвали суду
від 16.07.2014 року не виконали, про поважні
причини неявки суд не повідомили, хоча
про час та дату судового засідання
повідомлені належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленнями про вручення поштового
відправлення № 014.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 04.11.2014 року розгляд справи
відкладено на 25.11.2014 року.

10.11.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва відповідач 1 подав відзив на
позовну заяву.

В судове засідання 25.11.2014 року
представники відповідача 2 та третьої
особи не з'явилися, вимоги ухвали суду
від 16.07.2014 року не виконали, про поважні
причини неявки суд не повідомили, хоча
про час та дату судового засідання
повідомлені належним чином.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Представник відповідача заперечував
проти позову та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню частково.

02.01.2007 року між закритим акціонерним
товариством «Тракс Холдінг Роххель
Б.В.» (орендодавець) та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Тракспартс Україна ЛТД» (орендар)
укладено договір оренди, відповідно до
умов якого орендодавець передає, а
орендар приймає в оренду приміщення за
адресою: м. Київ, вул. Волоська, 36,
загальною площею 347,2 кв.м, для
розміщення офісу, яке передане в оренду
02.01.2007 року, що підтверджується актом
прийому-передачі по договору б/н від
02.01.2007р.

03.06.2009 року між закритим акціонерним
товариством «Акціонерна страхова
компанія «Інго Україна» (страховик) та
«Тракспартс Україна ЛТД»
(страхувальник) укладено договір
страхування №200104759, відповідно до умов
якого страховик бере на себе
зобов'язання при настанні страхового
випадку відшкодувати страхувальнику
нанесену матеріальну шкоду відповідно
до умов цього договору та в межах
страхової суми, а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхову
премію у визначеному розмірі та в
узгоджені сторонами цього договору
строки.

Відповідно до статуту приватного
акціонерне товариство "Акціонерна
страхова компанія "Інго Україна" (нова
редакція) затвердженого загальними
зборами ЗАТ «АСК "Інго Україна»
протокол №32 від 22.04.2010 року, 22.04.2010 року
рішенням загальних зборів акціонерів
закритого акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «Інго
Україна» було змінено на приватне
акціонерне товариство "Акціонерна
страхова компанія "Інго Україна".
Реорганізація та ліквідація закритого
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «Інго Україна» не
проводилась.

16.12.2009 року по вул. Волоській, №36 в м.
Києві трапилось залиття офісного
нежитлового приміщення.

В акті від 18.12.2009 року комунального
підприємства «Введенське Подільської
районної у м. Києві ради" зазначено, що
згідно заяви обстежено цокольне
приміщення будинку №36 по вул.
Волоській, яке має площу 187 кв.м і
належить групі компанія «TRAX HOLDING B.V.»,
ТОВ «ТРАКПАРТС Україна ЛТД». При
обстеженні комісією виявлено залиття
цокольного приміщення по всій площі (187
м.кв) на висоту 60 см. Залиття виникло
внаслідок пориву зовнішньої труби
«Київводоканалу», що призвело до
пошкодження підлоги, стін, меблів,
оргтехніки.

Також, 22.12.2009 року був складений акт,
зокрема, головним інженером КП
«Введенський», головним інженером КП
«Дирекції по обслуговуванню житлової
оренди Подільського району», та
представника «Киїїводоканалу» в якому
зафіксовано рівень води приблизно 54 см
та зазначено, що основною причиною став
прорив труби вводу водопроводу в
колодязь, який знаходиться в
безпосередній близькості до будинку
№33 по вул. Волоській, яка належить
Київводоканалу.

Відповідно до звіту про оцінку
вартості завданого матеріального
збитку майна, що знаходиться в офісному
приміщенні, за адресою: вул. Волоська, 36
від 05.05.2010 року проведеного СПД Голего
М.В., вартість завданого матеріального
збитку становить 57 484,58 грн.

Страховим актом №500 про врегулювання
страхового випадку позивачем вирішено
виплатити страхувальнику суму
страхового відшкодування, яка дорівнює
сумі збитку з вирахуванням
встановленої договором франшизи в
розмірі 694,99 грн. та складає 79 226,22 грн.

Позивачем було сплачено страхове
відшкодування в розмірі 79 226,22 грн., що
підтверджується наявним в матеріалах
справи платіжним дорученням №45385 від
10.06.2010 року.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України "Про
страхування", договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно статті 20 Закону України "Про
страхування", страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про
страхування" визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України,
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Нормами статті 1192 Цивільного кодексу
України встановлено, що з урахуванням
обставин справи суд за вибором
потерпілого може зобов'язати особу, яка
завдала шкоди майну, відшкодувати її в
натурі (передати річ того ж роду і такої
ж якості, полагодити пошкоджену річ
тощо) або відшкодувати завдані збитки у
повному обсязі. Розмір збитків, що
підлягають відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Таким чином, зобов'язання щодо
відшкодування шкоди, завданої у
недоговірних правовідносинах, за своєю
правовою природою є деліктним
зобов'язанням.

Отже, для застосування такого
правового наслідку цивільного
(господарського) правопорушення як
відшкодування шкоди (збитків)
необхідним є встановлення всіх
елементів такого правопорушення:
протиправної поведінки; шкоди;
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

При відсутності хоч б одного з цих
елементів господарсько-правова
відповідальність не настає.

Відповідно до пункту 2.3.6. Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій, затверджених
наказом Державного комітету з питань
житлово-комунального господарства від
17.05.2005 № 76, у разі залиття, аварії
складається відповідний акт (додаток 4).

У відповідності до додатку 4 до Правил
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій визначено
типову форум акту про залиття, аварію,
що трапилась на системі центрального
опалення, гарячого водопостачання (або
холодного водопостачання), відповідно
до якої акт складається комісією
складі: голови комісії - головного
інженера виконавця послуг, майстра
технічної дільниці, майстра ремонтної
дільниці, слюсаря-сантехніка
(слюсаря-електрика), представників
організації, яка відповідно до
укладеної угоди обслуговує
внутрішньобудинкові системи опалення
та гарячого водопостачання та
представника власника будинку,
будинкового комітету. Крім того, у
вказаному акті описується, що
трапилось і які наслідки (що залито, які
обсяги робіт, які ушкодження, які речі
ушкоджено), а також чітко зазначаються
причини аварії, що трапилась на системі
ЦО, ГВС (або ХВП), а саме несанкціоноване
втручання мешканців кв. № у роботу
системи (заміна радіаторів,
трубопроводів, вентилів,
рушникосушарок тощо), незадовільне
технічне обслуговування систем,
передчасний вихід з ладу радіаторів
опалення, трубопроводів, вентилів,
гнучких підводок та ін.

Судом встановлено, що надані позивачем
акти про залиття від 18.12.2009 року та від
22.12.2009 року, відповідають вимогам,
встановленим для даного акту, оскільки
вказані акти містять причини залиття
(порив труби вводу водопроводу в
колодязь), характер ушкодження (залиття
цокольного приміщення по всій площі
(187кв.м) на висоту 60 см) та перелік речей,
які було ушкоджено, а саме: зазначено,
що пошкоджена підлога, стіни, меблі та
оргтехніка.

Згідно з п.1.3 Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерство з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008, № 190, виробник
обслуговує вуличні, квартальні та
дворові мережі водопостачання та
водовідведення, споруди і обладнання, а
також технологічні прилади й пристрої
на них, які перебувають у нього на
балансі або на які є відповідний
договір на обслуговування із
споживачем.

Відповідно до пункту 14.1 Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України, вуличні,
квартальні, дворові, будинкові мережі,
споруди і обладнання систем
водопостачання та водовідведення
обслуговуються та реконструюються тим
підприємством, у якого ці об'єкти
перебувають на балансі.

Згідно з пунктом 15.2. Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України виробники та
споживачі зобов'язані забезпечити
охорону і цілісність систем
централізованого питного
водопостачання та водовідведення, які
перебувають у них на балансі
(трубопроводи, споруди, засоби обліку,
люки, колодязі, гідранти тощо), не
допускати їх пошкодження, затоплення й
розморожування, очищати від льоду та
снігу ляди колодязів, стежити за
цілісністю встановлених пломб,
забезпечувати відведення поверхневих
вод від колодязів.

Як зазначено ПАТ АК «Київводоканал» та
вбачається з його довідки, на його
балансі станом на 01.04.2013 року
обліковується водопровідні мережі за
адресою: вул. Волоська Д=250 та вул.
Ярославська 32/33 Д=50.

Проте, відповідно до акту технічного
прийому водопроводу будинку №36 по
вулиці Волоській від 12.04.1962 року,
оглядом в натурі встановлено, що до
будинку №36 по вул. Волоській встроєний
водопровідний ввід стальних труб Д-50
мм, з підключенням до міської
водопровідної лінії Д-250 по вулиці
Волоській. На підключення вмонтований
водопровідний колодязь.

Крім того, в матеріалах справи наявна
угода про передачу в управління
відкритому акціонерному товариству
«Акціонерна компанія "Київводоканал»
майна, що є комунальною власністю
територіальної громади м. Києва від
20.11.2003 року укладена на підставі
рішення Київради від 02.10.01 №55/1489 «Про
передачу майна в управління відкритому
акціонерному товариству «Акціонерна
компанія "Київводоканал»,
розпорядження Київської міської
державної адміністрації від 27.12.02 №2325
«Про передачу майна в управління
відкритому акціонерному товариству
«Акціонерна компанія "Київводоканал»
та між Київською міською державною
адміністрацією (адміністрація) та
відкритим акціонерним товариством
«Акціонерна компанія "Київводоканал»
(товариство).

Відповідно до п.1.1 вищезазначеної
угоди, предметом цієї угоди є передача
майна комунальної власності
територіальної громади м. Києва та
об'єктів незавершеного будівництва в
управління товариству та подальша їх
експлуатація.

Відповідно до угоди товариство
зобов'язане:

- прийняти в управління майно згідно з
актами приймання-передачі (п.2.1.1);

- нести повну відповідальність за
збереження, експлуатацію,
реконструкцію та ремонт майна (п.2.1.6).

В подальшому між сторонами
вищезазначену угоду було викладено в
новій редакції, а саме укладено договір
на володіння та користування майном
територіальної громади міста Києва від
01.12.2006 року, відповідно до якої
вносилися зміни додатковою угодою №1
від 03.09.2007 року та 2 від 29.01.2009 року.

Відповідно до переліку майна
комунальної власності територіальної
громади м. Києва, яке передане у
володіння та користування ВАТ «АК
«Київодоканал» станом на 01.04.2008 року
(додаток 1.2 до договору на володіння та
користування майном від 01.12.2006 року),
вбачається що по вул. Вольській
передано трубу Волоська, 36 D = 50 мм.

Таким чином, за технічний стан даної
водопровідної мережі водопостачання
та доступ до неї будь-яких сторонніх
осіб несе відповідальність
балансоутримувач мережі
водопостачання - ПАТ "АК
"Київводоканал", який повинен
утримувати майно в такому стані, який
би виключав заподіяння збитків іншим
особам, зокрема, своєчасно замінювати
водопровідні мережі (труби).

Висновком експерта за результатами
проведення судової
будівельно-технічної експертизи
№3650/14-43 від 26.06.2014 встановлено, що між
поривом водопровідної труби у
колодязі, розташованого біля будинку №
33 на вул. Волоській у м. Києві та
залиттям офісного нежитлового
приміщення на вул. Волоській 36 у м.
Києві, що сталося 16.12.2009 є причинний
зв'язок.

Вода, під впливом властивостей
кінетичної енергії, більш імовірно
потрапила до офісних нежитлових
приміщень підвального поверху
житлового будинку № 36 через отвори та
щілини водопровідного вводу в
зовнішній стіні підвального поверху
лівої частини житлового будинку № 36 на
вул. Волоській, в якому відсутня
герметизація (ущільнення) щодо захисту
від проникнення води до будівлі.

За давністю тривалого часу, не має
можливості встановити причину прориву
та обставини, що зумовили прорив
водопровідної труби у колодязі,
розташованого біля будинку № 33 на вул.
Волоській у м. Києві.

Внаслідок пориву водопровідної труби у
колодязі біля житлового будинку № 33 на
вул. Волоській могли виникнути
пошкодження офісних нежитлових
приміщеннях підвального поверху
житлового будинку № 36 на вул. Волоській
у м. Києві в результаті потрапляння
води до цих приміщень у зв'язку
відсутністю герметизації (ущільнення)
водопровідного вводу через стіну
підвального приміщення, що має
виконувати функцію захисту від
проникнення води до будівлі.

Таким чином, враховуючи те, що у зв'язку
з поривом труби, яка знаходиться на
балансі ПАТ "АК "Київводоканал",
відбулося залиття нежитлового
офісного приміщення на вул. Волоській,
36 у м. Києві чим заподіяно шкоду ТОВ
«Транспартс Україна ЛТД», яка
виплачена приватним акціонерним
товариством "Акціонерна страхова
компанія "Інго Україна", тому вимоги
позивача підлягають частковому
задоволення щодо стягнення з
відповідача 1 суми в розмірі 57 484,58 грн.

Відповідно до ч. 1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Частиною 2 статті 49 ГПК Укрїни, якщо
спір виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Враховуючи вищезазначене, витрати по
сплаті судового збору та витрати за
проведення судової експертизи
покладаються на відповідача 1.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст. 32, ч.1 ст. 33 ст.ст. 34, 44, ч. 2 ст. 49, ст.ст. 82
- 85 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Акціонерна компанія
"Київводоканал" (01015, м. Київ, вул.
Лейцизька, 1-а, ідентифікаційний код
03327664) на користь приватного
акціонерного товариства "Акціонерна
страхова компанія "Інго Україна" (01054, м.
Київ, вулиця Воровського, 33,
ідентифікаційний код 16285602) суму в
розмірі 57 484 (п'ятдесят сім тисяч
чотириста вісімдесят чотири) грн. 58
коп., витрати за проведення судової
експертизи в розмірі 8 096 (вісім тисяч
дев'яносто шість) грн. 00 коп. та судовий
збір в розмірі 1 720 (одна тисяча сімсот
двадцять) грн. 50 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 18.12.2014 року.

Головуючий суддя
С.М. Мудрий

Судді
О.В.
Марченко

Т.Ю.
Трофименко