номер провадження справи 7/83/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2014
Справа № 908/4166/14

За позовом: Державного навчального
закладу "Запорізьке машинобудівне вище
професійне училище", м. Запоріжжя.

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новий лад", м.
Запоріжжя.

Суддя Кутіщева -Арнет Н.С.

Представники:

від позивачів: Голда О.В., дов. б/н від
06.11.2014р.

Шеховцова Н.О., дов. № 1
від 05.11.2014р.

від відповідача: Кошман О.П., дов. б/н
від 06.11.2014р.

Розглядається позовна заява
Державного навчального закладу
"Запорізьке машинобудівне вище
професійне училище" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Новий лад"
про стягнення заборгованості за
надані комунальні послуги орендарю в
розмірі 11698 грн. 37 коп. за договором від
13.07.2006р.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на ст.ст. 173, 193 ГК
України, ст.ст. 525, 526, 610, 625, 629 ЦК України
договір від 20.06.2006р. № 2022/д та 13.07.2006р.
та зазначає, що, згідно наказу №643 від
29.06.2010р. навчальний заклад Више
професійне училище №27 м.Запоріжжя було
перейменоване на Державний навчальний
заклад «Запорізьке машинобудівне вище
професійне училище». Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Запорізькій області з ТОВ
„Новий лад" 20.06.2006 року уклало договір
№2022/д про оренду державного нерухомого
майна, що знаходиться на балансі Вищого
професійного училища №27 (зараз -
Державний навчальний заклад
«Запорізьке машинобудівне вище
професійне училище».

Згідно п. 1.1 договору, орендодавець
передає орендарю державне нерухоме
майно: вбудовані в перший поверх
двоповерхової будівлі виробничих
майстерень нежитлові приміщення (
приміщення 1 площею - 103,6 кв.м.,
приміщення 2 - 36,4..;кв.м., приміщення 3 -
площею 81 кв.м.), загальною площею по
внутрішньому обміру 221 кв.м. (надалі -
„майно") відповідно до плану першого
поверху з технічного паспорту будівлі,
розташованих за адресою: м. Запоріжжя,
вул.Виробнича,15.

Орендоване майно знаходиться на
балансі ДНЗ „ЗМВПУ".

Відповідно до п. 1.5 договору
оренди, договір є підставою для
укладення угоди з балансоутримувачем
орендованого майна про надання
комунальних послуг, спільне
користування та утримання будівлі і
прибудинкової території.

13.07.2006 року ДНЗ „ЗМВПУ" (позивач) з
ТОВ „Новий лад" (відповідач) уклало
договір про відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг.

Відповідно до п 2.1.2 зазначеного
договору, балансоутримувач будівлі
надає орендарю комунальні послуги,
крім електроенергії, за діючими
розцінками і тарифами. ДНЗ „ЗМВПУ" з
Концерном „Міські теплові мережі"
уклало договір про закупівлю теплової
енергії за державні кошти.

Однак, як зазначає позивач,
порушуючи умови договору відповідач
(орендар) виконує покладені на нього
зобов'язання з порушенням суттєвих
умов договору, оскільки, відповідно до
п.2.2.4 договору, не пізніше 15 числа
місяця, наступного за звітним місяцем,
зобов'язані вносити плату на рахунок
балансоутримувача за наданні
комунальні послуги.

Позивач зазначає, плата за комунальні
послуги відповідачем вноситься
несвоєчасно та не в повному обсязі,
внаслідок чого утворилася
заборгованість, за період з 01 листопада
2013 року по травень 2014 року (включно), в
розмірі 11 698,37 грн. (одинадцять тисяч
шістсот дев'яносто вісім грн. 37 коп.)
(розрахунок заборгованості додається).

Позивачів вказує, що його інтереси
порушені, у зв'язку з невиконанням
орендарем обов'язків взятих на себе
згідно договору про відшкодування
витрат балансоутиримувача на
утримання орендованого нерухомого
майна та надання комунальних послуг
орендарю від 13.07.2006 р. по сплаті ДНЗ
«ЗМВПУ» послуг з централізованого
опалення у період з листопада 2013 року
по травень 2014 року, чим причинили
суттєві збитки навчальному закладу.

Враховуючи викладене, позивач просить
суд задовольнити позовні вимоги в
повному об'ємі.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 20.10.2014р.
порушено провадження у справі, розгляд
якої призначено на 11.11.2014р. В судовому
засіданні оголошувались перерви до
15.12.2014р., 17.12.2014р. для надання сторонам
додаткового часу для ознайомлення з
матеріалами справи та надання
додаткових документальних доказів.

Відповідач не визнав заявлені позовні
вимоги в повному об'ємі, просить суд
відмовити в їх задоволенні, з наступних
підстав:

13 липня 2006 року між Вищим професійним
училищем № 27 (надалі - позивач або
балансоутримувач) та товариством з
обмеженою відповідальністю «Новий
Лад» (надалі - відповідач або орендар)
було укладено договір про
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг (надалі -
договір).

Згідно розділу 1 «Предмет договору»,
позивач взяв на себе обов'язок
забезпечення обслуговування,
експлуатації та ремонту будівлі, що
знаходиться за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Виробнича, 15, (надалі -будівля), а
також утримання прибудинкової
території, а відповідач бере участь у
витратах балансоутримувача на
виконання вказаних робіт пропорційно
до займаної площі в цій будівлі.
Орендар користується нежитловими
приміщеннями, що вбудовані в перший
поверх двохповерхової будівлі
виробничих майстерень (приміщення 1 -
площею 103,6 кв.м., приміщення 2 - площею 36,4
кв.м., приміщення 3 - площею 81 кв.м.)
загальною площею 221 кв.м., експертною
вартістю 79 789 грн. (сімдесят дев'ять
тисяч сімсот вісімдесят дев'ять
гривень) без ПДВ (надалі - орендоване
приміщення), відповідно до плану
розміщення приміщень, що додається до
договору.

Як вбачається з наданого договору,
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг від
13.07.2006року, жодних змін не вносилось.
Тому, умови договору є чинними для
сторін. За умовами договору відповідач
бере участь у витратах
балансоутримувача на виконання
вказаних робіт пропорційно до займаної
площі в цій будівлі. Тому, всі суми
компенсації вартості послуг по
опаленню розраховувались відповідачем
відповідно до умов договору, на
підставі даних показників лічильника
теплової енергії про загальну
кількість спожитих позивачем Гкал,
шляхом їх поділу на загальну площу
будівлі за адресою м. Запоріжжя, вул.
Виробнича 15, - 10 682м.кв. та подальшого
множення на площу фактично
орендованого приміщення та діючий
тариф вартості ГКкал (детальний
розрахунок додається). Таким чином,
відповідач вважає, що він сплатив в
повному обсязі вартість спожитої
теплової енергії, розмір якої
розраховано відповідно до умов
договору пропорційно до розміру
орендованої площі в будівлі, про що
свідчать відповідні платіжні
доручення та розрахунок. Станом на 02
грудня 2014 року у нього відсутня
будь-яка заборгованість перед
позивачем.

Відповідач, звертає увагу суду і вказує
на те, що посилання позивача на договір
№ 83030276 про закупівлю теплової енергії
за державні кошти від 31.01.2014р. (надалі -
договір з тепломережею) є
безпідставним, так як, він був
укладений між Вищим професійним
училищем № 27 та Концерном «Міські
теплові мережі» та не стосується
правовідносин позивача і відповідача
по порядку розрахунку та компенсації
вартості опалення, які врегульовано
договором відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг від 13.07.2006
року. Зазначений договір з
тепломережею, не є належним доказом
наявності заборгованості відповідача
перед позивачем, в розумінні ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України, та жодним чином не підтверджує
наявність заборгованості у
відповідача перед позивачем. Таким
чином, позивачем, ні нормативно, ні
доказово необґрунтовано наявність
заборгованості у відповідача перед
балансоутримувачем з компенсації
вартості оплати опалення, згідно до
умов договору про відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг від 13.07.2006р.

Крім того, відповідач акцентує увагу
суду на тому , що пунктом 2.1.1. розділу 2
договору про відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг від 13 липня
2006 року (надалі - договір) передбачено,
що балансоутримувач будівлі
зобов'язався забезпечити виконання
всього комплексу робіт, пов'язаних з
обслуговуванням та утриманням будівлі
і при будинкової території, та
створення необхідних умов здійснення
господарської діяльності, у тому числі
орендарю і його співробітникам, згідно
з вимогами чинного законодавства про
користування будівлями.

Перелік таких робіт та послуг, порядок
та умови їх оплати встановлюються цим
договором.

Розмір плати за обслуговування і
ремонт будівлі, при будинкової
території, утримання допоміжних
приміщень будівлі залежить від складу
робіт та послуг, які надаються не
конкретизовані умови, а саме: перелік
робіт та послуг, які надаються
балансоутримувачу
житлово-експлуатаційними,
ремонтно-будівельними організаціями
та іншими суб'єктами господарювання, і
визначається розрахунком щомісячних
платежів (кошторисом витрат) за
обслуговування та ремонт будівлі,
комунальні та інші послуги
балансоутримувача і може змінюватись в
наслідок підвищення заробітної плати
та у зв'язку з значними витратами
балансоутримувача на ремонтні роботи
будівлі та мереж енергопостачання та
водо - і теплопостачання.

Сторонами в договорі не були
конкретизовані перелік робіт та
послуг, порядок та умови їх оплати.
Позивачем невиконані зобов'язання щодо
розрахунків щомісячних платежів
(кошторисів витрат). Також, позивач не
надані докази, щодо виконання ним
пунктів 2.1.2 та 2.1.3. договору.

На підставі викладеного, відповідач
просить суд відмовити в задоволенні
позовних вимог, як необґрунтованих.

За клопотанням представників сторін,
судовий процес здійснювався без
застосування засобів технічної
фіксації судового процесу.

Судовий процес завершено
оголошенням вступної та резолютивної
частин рішення в присутності
представників сторін.

Дослідивши надані сторонами матеріали,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд прийшов до висновку, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного:

Суть спірних правовідносин полягає у
вирішенні питання щодо правомірності
нарахування та стягнення позивачем
суми боргу за використану теплову
енергію, згідно умов договору,
укладеного сторонами 13 липня 2006 року,
(Вищим професійним училищем № 27 (надалі
- позивач або балансоутримувач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Новий Лад» (надалі -
відповідач або орендар) про
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг (надалі -
договір).

Згідно розділу 1 «Предмет договору»,
позивач взяв на себе обов'язок
забезпечення обслуговування,
експлуатації та ремонту будівлі, що
знаходиться за адресою: м.Запоріжжя,
вул. Виробнича, 15, (надалі - будівля), а
також утримання прибудинкової
території, а відповідач бере участь у
витратах балансоутримувача на
виконання вказаних робіт пропорційно
до займаної площі в цій будівлі.

Орендар користується нежитловими
приміщеннями, що вбудовані в перший
поверх двохповерхової будівлі
виробничих майстерень (приміщення 1 -
площею 103,6 кв.м., приміщення 2 - площею 36,4
кв.м., приміщення 3 - площею 81 кв.м.)
загальною площею 221 кв.м., експертною
вартістю 79 789 грн. (сімдесят дев'ять
тисяч сімсот вісімдесят дев'ять
гривень) без ПДВ (надалі - орендоване
приміщення) відповідно до плану
розміщення приміщень, що додається до
договору.

Згідно розділу 2 цього договору,
позивач зобов'язується забезпечити
виконання всього комплексу робіт,
пов'язаних з обслуговуванням та
утриманням будівлі і прибудинкової
території, та створення необхідних
умов для здійснення господарської
діяльності відповідача.

Відповідно до п. 2.2.4. договору,
відповідач зобов'язався вносити
позивачеві плату за комунальні послуги
за діючими тарифами пропорційно площі
орендованого в будівлі приміщення -
221кв.м.

Пунктом 2.1.1. розділу 2 договору про
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг від 13 липня
2006 року (надалі - договір) передбачено,
що балансоутримувач будівлі
зобов'язався забезпечити виконання
всього комплексу робіт, пов'язаних з
обслуговуванням та утриманням Будівлі
і при будинкової території, та
створення необхідних умов здійснення
господарської діяльності, у тому числі
орендарю і його співробітникам згідно
з вимогами чинного законодавства про
користування будівлями.

Перелік таких робіт та послуг, порядок
та умови їх оплати встановлюються цим
договором.

Розмір плати за обслуговування і
ремонт будівлі, при будинкової
території, утримання допоміжних
приміщень будівлі залежить від складу
робіт та послуг, які надаються не
конкретизовані умови, а саме перелік
робіт та послуг, які надаються
балансоутримувачу
житлово-експлуатаційними,
ремонтно-будівельними організаціями
та іншими суб'єктами господарювання, і
визначається розрахунком щомісячних
платежів (кошторисом витрат) за
обслуговування та ремонт будівлі,
комунальні та інші послуги
балансоутримувача і може змінюватись в
наслідок підвищення заробітної плати
та у зв'язку з значними витратами
балансоутримувача на ремонтні роботи
будівлі та мереж енергопостачання та
водо - і теплопостачання.

Сторонами в договорі не були
конкретизовані перелік робіт та
послуг, порядок та умови їх оплати.
Позивачем невиконані зобов'язання щодо
розрахунків щомісячних платежів
(кошторисів витрат).

Позивачем, всупереч передбаченим
умовам договору про відшкодування
витрат балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг від 13.07.2006
року, яким він обґрунтовує позов, не
надані розрахунки щомісячних платежів
(кошторис витрат) на послуги по
опаленню орендованих приміщень (п. 2.1.1
договору), а були виставлені
відповідачеві рахунки за спожиту
теплову енергію без врахування
принципу пропорційності оплати з
розрахунку площі орендованого
приміщення в будівлі, передбаченого
умовами договору.

Згідно листів позивача: вих. № 48/05 від
22.01.2014р., 163/05 від 05.03.2014р., 311/05 від 14.05.2014р.,
вартість послуг була розрахована
позивачем відповідно до сум, які
нараховані сторонньою організацією -
Концерном «Міські теплові мережі».

Отже, позивач самостійно, в
односторонньому порядку, вніс зміни до
розміру та порядку розрахунку
відшкодування вартості послуг за
опалення.

Посилання позивача на договір № 83030276
про закупівлю теплової енергії за
державні кошти від 31.01.2014р. є
безпідставним, так як він був укладений
між Вищим професійним училищем № 27 та
Концерном «Міські теплові мережі» та
не відноситься до правовідносин
позивача і відповідача, по порядку
розрахунку та компенсації вартості
опалення, які врегульовано договором
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг від 13.07.2006
року.

Зазначений договір позивача з
теплопостачальною організацією не
може бути прийнятий судом, як належний
доказ наявності заборгованості
відповідача перед позивачем, в
розумінні ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України.

Законом України № 2633-1У також
передбачено, що теплогенеруюча
організація має право постачати
вироблену теплову енергію
безпосередньо споживачу згідно з
договором купівлі-продажу (п.4 ст.19
Закону).

Стаття 19 Закону України № 1875
передбачає, що відношення між
учасниками договірних відношень у
сфері житлово-комунальних послуг
здійснюється виключно на договірних
началах.

Правила користування тепловою
енергією затверджені Постановою
Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р.
№ 1198 та визначають взаємовідносини між
теплопостачальними організаціями та
споживачами теплової енергії ( далі -
Правила).

Пунктом 3 цих Правил передбачено, що
споживач теплової енергії - це фізична
особа, яка є власником будівлі або
суб'єктом підприємницької діяльності,
чи юридична особа, яка використовує
теплову енергію відповідно до
договору.

Користування тепловою енергією
допускається лише на підставі договору
купівлі - продажу теплової енергії,
укладеного між споживачем і
теплопостачальною організацією
(п. 4 Правил).

Відповідно до частини 1 ст.175 ГК України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Позивачем не доведено та не
підтверджено належними та допустимими
доказами, заборгованості з компенсації
вартості оплати опалення у відповідача
перед балансоутримувачем, наявна та
виникла згідно до умов договору про
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна та
надання комунальних послуг від 13.07.2006р.
також в матеріалах справи відсутні
докази виконання позивачем п. 2.1.1
договору, яким позивач обґрунтовує
позовні вимоги.

Відповідно до п. 4 ст. 129 Конституції
України, ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи, а за загальним правилом
тягар доказування певних обставин
покладається на особу, яка посилається
на ці обставини.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. №6 "Про судове рішення"
передбачено, що рішення з
господарського спору повинно
прийматися у цілковитій відповідності
з нормами матеріального та
процесуального права та фактичними
обставинами справи, с достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Пунктом 4 зазначеної Постанови
передбачено, що, відхиляючи будь-які
доводи сторін чи спростовуючи подані
стороною докази, господарські суди
повинні в мотивувальній частині
рішення навести правове обґрунтування
й ті доведені фактичні обставини, з
огляду на які ці доводи або докази не
взято до уваги судом.

Відповідно до ст.ст. 4-2, 4-3
Господарського процесуального кодексу
України, правосуддя у господарських
судах здійснюється на засадах рівності
всіх учасників судового процесу перед
законом і судом. Судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для
господарського суду заздалегідь
встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, в
задоволені позову слід відмовити.

Судові витрати покладаються на
позивача, згідно ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 82,
84, 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Державного навчального
закладу "Запорізьке машинобудівне вище
професійне училище" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Новий лад"
відмовити.

Рішення вступає в законну силу
через 10 днів з дня його підписання.

Дата підписання рішення « 22»
грудня 2014р.

Присутнім представникам сторін в
судовому засіданні судом 17.12.2014р.
роз'яснена ст. 87 ГПК України.

Суддя
Н.С. Кутіщева-Арнет