м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного акціонерного
"Дослідно-експериментальний
завод № 20 цивільної
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алан-Компані, Лтд"
про стягнення 137 647, 58 грн.
Суддя Бондаренко Г. П.
Представники сторін:
Від позивача Лой І. П. (дов. №64/32 від
30.01.2014)Від відповідача Магурський А. А.
(дов. б/н від 12.02.2014)
Відповідно до ст. 85 ГПК України, в
судовому засіданні 09.12.2014 оголошено
вступну та резолютивну частину рішення
суду.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Публічне акціонерне товариство
"Дослідно-експериментальний завод № 20
цивільної авіації" (далі за текстом -
позивач) звернулось до Господарського
суду м. Києва з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алан-Компані, Лтд"
(далі - відповідач) про стягнення
основного боргу у розмірі 127 601,30 грн. з
урахуванням індексу інфляції, 1359,96 грн.
- 3% річних, 8 686, 32 грн. - пені, а також
судові витрати покласти на
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.09.2014 позовну заяву прийнято
до розгляду, порушено провадження у
призначено на 21.10.2014.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
відкладено відповідно до ст. 77 ГПК
України на 11.11.2014.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 11.11.2014 відповідно до ст. 69 ГПК
України строк розгляду справи
продовжено на п'ятнадцять днів та
відповідно до ст. 77 ГПК України розгляд
справи відкладено на 09.12.2014. В судовому
засіданні представником позивача було
подано заяву про зменшення позовних
вимог, яка в порядку ст. 22 ГПК України
була прийнята судом до розгляду.
В судове засідання 09.12.2014 представники
сторін з'явились та надали усні
пояснення по суті позовних вимог.
Представник позивача подав в судовому
засіданні заяву про зменшення позовних
вимог, відповідно до якої просить суд
стягнути з відповідача на його користь
29 909, 24 грн. основного боргу, 8 692, 06 грн.
встановленого індексу інфляції за
прострочення виконання грошового
зобов'язання, 1 359, 96 грн. 3 % річних, 8 686, 32
грн. пені, та 2 752, 96 грн. судового збору.
Подана представником заява про
зменшення позовних вимог прийнята
судом до розгляду в порядку
передбаченому ст. 22 ГПК України,
подальший розгляд справи здійснюється
з урахуванням заявленої заяви.
Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем його
зобов'язань за договором № 2011/8А оренди
нежитлового приміщення від 01.01.2011 в
частині внесення орендних платежів за
користування нежитловими приміщеннями
загальною площею 244, 5 кв. м. та МЗК-68,5 кв.
м. без права надання в суборенду та з
компенсації комунальних платежів.
Відповідач у відзиві проти наявності
заборгованості в розмірі 24 909, 24 грн. не
заперечує, проте посилаючись на
політичні обставини в країні, просить
не застосовувати до нього штрафні
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
повноважних представників позивача і
відповідача, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, господарський суд
01.01.2014 між Відкритим акціонерним
"Дослідно-експериментальний завод №20
цивільної авіації", як орендодавцем за
умовами договору та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Алан-компані, ЛТД", як орендарем за
умовами договору, було укладено
договір № 2011/8А оренди нежитлового
приміщення (далі за текстом - договір).
Відповідно до п. 1.1 договору,
орендодавець передає, а орендар
приймає в строкове платне користування
нежитлові приміщення загальною площею
244,5 кв. м., та МЗК- 68, 5 кв. м. без права
надання в суборенду.
Пунктом 1.2. договору встановлено, що
нежитлове приміщення належить
орендодавцю на праві власності і
Повітрофлотський проспект, 94 -А, корпус
№ 3, будівля літера "В", 2-й поверх,
приміщення №№ 1, 2, 15, 16.
Відповідно до п. 1.3. договору
призначення використання приміщення,
яке орендується орендарем: №1 - 26,4 кв. м.
- виробниче приміщення, № 2 - 88, 1 кв. м. -
виробниче приміщення, № 15 - 117, 3 кв. м. -
виробниче приміщення, № 16 - 12,7 кв. м. -
виробниче приміщення, МЗК - 68,5 кв. м. -
місця загального користування.
Сторони визначили у пункті 2.1. договору,
що орендар вступає в строкове платне
користування приміщенням у термін,
вказаний у договорі, але не раніше дати
підписання сторонами договору та акту
передачі-приймання приміщення.
За умовами п. 3.1. договору договір
укладено строком на 01.01.2011 до 31.12.2011
включно, а в частині розрахунків до їх
повного здійснення. У разі відсутності
заяви однієї із сторін про припинення
або зміну умов договору протягом
одного місяця після закінчення строку
дії договору він вважається
продовженим на такий самий строк і на
тих самих умовах, які були передбачені
договором (п. 3.2. договору).
Згідно п. 4.1. договору оплата за
користування приміщенням сплачується
орендарем наперед в безготівковому
порядку на рахунок орендодавця до 15-го
числа поточного місяця.
Відповідно до п.4.2 договору розмір
орендної плати за місяць складає:
- за виробниче приміщення загальною
площею 244, 5 кв. м. - 14 711,57 грн., у т.ч. ПДВ 20%
- 2451,93 грн., виходячи з вартості 60,17 грн.,
у тому числі 20% - 10,03 грн. за 1 кв. м.;
- за МЗК 68,5 кв. м. -1464,53 грн., у т.ч. ПДВ
20% - 244,09 грн., виходячи з вартості 21,38
грн., у т.ч. ПДВ 20% -3,56 грн. за 1 кв. м.
Згідно п. 4.3. договору комунальні
послуги, пов'язані з утриманням
приміщення розраховуються
орендодавцем та сплачуються орендарем
додатково, виходячи з обсягів
споживання орендарем таких послуг,
згідно з діючими у орендодавця
тарифами. Плата за комунальні послуги
здійснюється за минулий місяць.
Пунктом 4.8. договору сторони
встановили, що вони до 10 числа місяця
підписують двохсторонній Акт про
надання послуг, який підтверджує факт
оренди приміщення в попередньому
місяці і в якому зазначається сума
орендної плати, сплачена орендарем за
Згідно п. 5.1.2 договору орендодавець до 10
числа кожного місяця виставляти для
оплати рахунок розрахунком орендної
Сторони домовились у п. 5.2.1 договору, що
орендар зобов'язується до 15 числа
поточного місяця сплачувати орендну
плату в повному обсязі.
Відповідно до п. 7.3. договору у разі
прострочення сплати орендної плати
орендар зобов'язується сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожний день прострочки.
На виконання п.2.1. договору позивач
передав, а відповідач прийняв у
тимчасове платне користування
орендовані приміщення, що
підтверджується Актом
приймання-передачі приміщення від
01.01.2011, копія якого наявна в матеріалах
справи.
На виконання п. 5.1.2. договору позивачем
було виставлено відповідачу рахунки
-фактури на сплату орендної плати: №
Д-00000021 від 10.01.2014 за січень 2014 у розмірі
12 723, 02 грн., № Д-00000214 від 10.02.2014 на за
лютий 2014 у розмірі 12 748, 48 грн., №00000396
від 11.03.2014 за березень 2014 у розмірі 12
824,96 грн., №Д-00000595 від 10.04.2014 за квітень у
розмірі 13 107, 12 грн., №Д-00000763 від 08.05.2014 за
травень 2014 у розмірі 13 539, 65 грн.,
№Д-00000973 від 10.06.2014 за червень у розмірі
14 054, 16 грн., №Д-00001059 від 02.07.2014 за липень
2014 у розмірі 14 532, 00 грн., №Д-00001354 від
07.08.2014 за серпень 2014 у розмірі 14 251, 48 грн.
та рахунки на сплату комунальних
послуг: №Д-00000110 від 31.01.2014 за січень 2014 у
розмірі 4 850,76 грн., №Д-00000300 від 28.02.2014 за
лютий 2014 у розмірі 5273,02 грн., №Д-00000491 від
31.03.2014 за березень 2014 у розмірі 4 967, 02
грн., №Д-00000688 за квітень 2014 у розмірі 144,
96 грн., №Д-00000876 від 31.05.2014 за травень 2014 у
розмірі 79, 54 грн., № Д-00001146 від 30.06.2014 за
червень на суму 153, 26 грн., № Д-00001252 від
31.07.2014 за липень на суму 145, 51 грн.,
№Д-00001441 від 31.08.2014 за серпень 2014 у
розмірі 201, 01 грн.
Відповідачем вказані рахунки були
отримані, про що свідчить його підпис
На підтвердження факту використання
відповідачем орендованих за договором
приміщень та отримання комунальних
послуг у період з січня 2014 року по
серпень 2014 року позивачем в матеріали
справи надано акти здачі приймання
робіт (надання послуг) за вказаний
період підписані сторонами та
скріплені їх печатками, згідно яких
позивач у вказаному періоду надав
позивачу комунальних послуг на
загальну суму 15 815, 08 грн. та послуг з
оренди приміщень на загальну суму 107 780,
31.03.2014 та 09.09.2014 позивач звертався до
відповідача з листами № 64/124, № 64/309
щодо сплати відповідачем орендної
плати та комунальних платежів за
січень-серпень 2014 на загальну суму 118
909,24 грн. Відповідачем було отримано
зазначені листи, про що свідчить його
В період з 22.09.2014 по 08.12.2014 відповідачем
було частково оплачено заборгованість
по договору на суму 94 000, 00 грн., докази
чого наявні в матеріалах справи. При
цьому, як вбачається із наявних в
матеріалах справи, банківських виписок
та платіжних доручень, 94 000, 00 грн. були
внесені відповідачем на рахунок
позивача з призначенням платежу
«сплата за оренду згідно договору №
2011/8а від 01.01.2011», і відповідно мають
бути зараховані в рахунок оплати саме
орендних платежів за договором. При
цьому, із розрахунку позовних вимог
доданого до позовної заяви вбачається
часткова оплата відповідачем
зобов'язань по оренді за січень 2014 на
суму 4 686, 71 грн., доказів чого матеріали
справи не містять.
За розрахунком позивача
заборгованість відповідача перед ним
станом на 08.12.2014 (дата підписання заяви
про зменшення позовних вимог поданої
суду 09.12.2014) становить 29 909, 24 грн.
Предметом розгляду по справі є вимога
позивача про стягнення з відповідача
на його користь 29 909, 24 грн. основного
боргу, 8 692, 06 грн. встановленого індексу
інфляції за прострочення виконання
грошового зобов'язання, 1 359, 96 грн. 3 %
річних, 8 686, 32 грн. пені, та 2 752, 96 грн.
судового збору. Розрахунок індексу
інфляції, 3 % річних та пені доданий
позивачем до заяви про зменшення
позовних вимог від 08.12.2014.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає,
провадження щодо стягнення з
відповідача основної заборгованості
за договором в розмірі 5 000, 00 грн.
підлягає припиненню відповідно до п. 1-1
ч. 1 ст. 80 ГПК України, інші позовні
вимоги, в частині стягнення 24 909, 24 грн.
основного боргу, 8 686, 32 грн. пені, 1 359, 96
грн. 3 % відсотків річних та 8 692, 06 грн.
інфляційних нарахувань підлягають
частковому задоволенню з наступних
Договір № 2011/8А від 01.01.2011 оренди
нежитлового приміщення є змішаним
договором, який містить як елементи
договору найму (оренди), такі елементи
договору про надання послуг. Отже, між
сторонами виникли правовідносини, які
підпадають під правове регулювання
Глав 58, 61 ЦК України.
Вказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 ГК України, ст. ст.
11, 202, 509 ЦК України, і згідно ст. 629 ЦК
України є обов'язковим для виконання
У відповідності до ст. 759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Згідно ст. 761 ЦК
України право передання майна у найм
має власник речі або особа, якій
належать майнові права.
Як встановлено судом з матеріалів
кв.м., який розташований в м. Києві,
проспект Повітрофлотський, 94 а, до
складу якого входить корпус № 3 (літера
В) площею 1 4050, 80 кв. м. перебуває у
власності повноважень.
Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України
за користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
Відповідно до положень ст. 901 ЦК України
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Відповідно до положень ст. 903 ЦК
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.
Як встановлено судом за умовами
договору відповідач зобов'язався
вносити орендну плату за договором до
15 числа поточного місяця та
здійснювати плату за комунальні
послуги за минулий місяць (п. п. 4.1., 4.3.
Із матеріалів справи вбачається, що
зазначені зобов'язання виконуються
відповідачем не належним чином,
платежі внесення яких обумовлено
договором вносяться відповідачем
невчасно та не у повному обсязі.
Судом встановлено, що згідно умов
договору відповідач за період з 01.01.2014
по 31.08.2014 зобов'язаний був загалом
сплатити на користь позивача 107 780, 87
грн. орендних платежів та 15 815, 08 грн.
комунальних платежів. Відповідні
зобов'язання виконані відповідачем
були частково, оплачено орендної плати
за вказаний період на суму 98 686, 71 грн.,
доказів оплати комунальних платежів за
договором (за період з 01.01.2014 по 31.08.2014)
матеріали справи не містять.
Таким чином, на момент винесення
рішення по справі заборгованість
відповідача перед позивачем по
договору складає 24 909, 24 грн. (107 780, 87 + 15
815, 08 - 98 686, 71 = 24 909, 24). При цьому, судом
встановлено, що 5 000, 00 грн. внесені
відповідачем в оплату орендної плати
по договору 08.12.2012 не були враховані
позивачем при складанні, останнім
заяви про зменшення позовних від 08.12.2014.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору. Згідно п. 4.4. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Враховуючи, що сплачені відповідачем 5
000, 00 грн. основного боргу за договором
08.12.2014 не була врахована позивачем при
розрахунку позовних вимог, що
підтверджується матеріалами справи,
між сторонами відсутній спір щодо
стягнення частини основного боргу в
розмірі 5 000, 00 грн., відповідно
провадження по справі в цій частині
підлягає припиненню.

Несплачена заборгованість відповідача
перед позивачем за договором по оплаті
орендних платежів та комунальних
послуг за період з 01.01.2014 по 31.08.2014
станом на момент винесення рішення по
справі становить 24 909, 24 грн., і підлягає
стягненню з відповідача.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

В силу ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Факт наявності боргу у відповідача
перед позивачем за договором в сумі 24
909, 24 грн. належним чином доведений,
документально підтверджений і
відповідачем не спростований, строк
сплати орендної плати та комунальних
платежів, у відповідності до умов
договору є таким, що настав, а тому
позовні вимоги в частині стягнення
основного боргу у розмірі 24 909, 24 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 230 ГК України,
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Розмір штрафних санкцій передбачений
ст. 231 ГК України. Згідно ч. 4 ст. 231 ГК
України, у разі якщо розмір штрафних
санкцій законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Частиною 6 ст. 231 ГК України, штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до ст. 549 ЦК України пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період за який сплачується пеня
(ст. 3).

Як встановлено судом, п. 7.3. договору
сторонами було передбачено
нарахування пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення тільки у разі
прострочення сплати орендної плати.
Положень, які б передбачали
нарахування пені відповідача за
порушення зобов'язань по внесенню
комунальних платежів договір не
містить.

Як вбачається із розрахунку
заборгованості до договором доданого
позивачем до заяви про зменшення
позовних вимог від 08.12.2014, нарахування
відповідачу пені здійснено позивачем
як на суму заборгованості по сплаті
орендних платежів в розмірі 7 130, 82 грн.
так і на суму заборгованості по сплаті
комунальних платежів в розмірі 1 555, 50
грн.

Приймаючи до уваги положення п. 7.3.
договору, суд дійшов висновку, що
нарахування пені на суму
заборгованості по сплаті комунальних
платежів в розмірі 1 555, 50 грн. не
відповідає умовам договору, відтак
такі вимоги задоволенню не підлягають.

Пеню на суму заборгованості по сплаті
орендних платежів в розмірі 7 130, 82 грн.
відповідач нараховує позивачу за
загальний період прострочення з 15.01.2014
по 17.09.2014, за кожний місяць оренди
окремо.

Перевіривши розрахунок пені зроблений
позивачем, суд дійшов висновку про його
обґрунтованість в цілому.

За викладених обставин вимоги позивача
в частині стягнення з відповідача пені
в розмірі 8 692, 06 грн. за загальний
період прострочення з 15.01.2014 по 17.09.2014
підлягають частковому задоволенню,
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає на підставі п. 7.3.
договору 7 130, 82 грн.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625
Цивільного Кодексу України просить суд
стягнути з відповідача на свою користь
1 359, 96 грн. трьох відсотків річних та 8
692, 06 грн. індексу інфляції нарахованого
на суму боргу за весь час прострочення
за період з 15.01.2014 по 17.09.2014.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу
України та ст.625 Цивільного Кодексу
України, за прострочення виконання
грошового зобов'язання настає
відповідальність у вигляді сплати суми
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також сплати трьох
процентів річних від простроченої
суми, якщо інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Оскільки вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача індексу
інфляції нарахованого на суму боргу та
3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст.
625 Цивільного кодексу України), а
відповідач є таким що прострочив
виконання грошового зобов'язання,
позовні вимоги позивача в частині
стягнення 3 % річних та індексу інфляції
нарахованого на суму боргу підлягають
задоволенню відповідно до наведеного в
позовній заяві розрахунку. При
здійсненні перевірки розрахунку 3%
річних та індексу інфляції,
нарахованих позивачем, судом
встановлено, що ним правильно
здійснено вказаний розрахунок.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на сторін пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85, 89 ГПК кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі в частині
стягнення 5 000, 00 грн. припинити.

2. В іншій частині позовні вимоги
задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Алан-компані, ЛТД" (03151, м. Київ, вул.
Донецька, буд. 14/30; ідентифікаційний код
21474854; в порядку визначеному Законом
України "Про виконавче провадження") на
користь Публічного акціонерного
товариства
"Дослідно-експериментальний завод № 20
цивільної авіації" (03151, м. Київ,
Повітрофлотський проспект, буд. 94 - А;
ідентифікаційний код 01128498) 24 909
(двадцять чотири тисячі дев'ятсот
дев'ять) грн. 24 коп. основного боргу, 7 130
(сім тисяч сто тридцять) грн. 82 коп.
пені, 1 359 (одну тисячу триста п'ятдесят
дев'ять) грн. 96 коп. трьох відсотків
річних, 8 692 (вісім тисяч шістсот
дев'яносто дві) грн. 06 коп. індексу
інфляції нарахованого на суму боргу та
1 580 (одну тисячу п'ятсот вісімдесят)
грн. 80 коп. витрат по оплаті судового
збору.

4. В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

5. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 16.12.2014.

Суддя
Г. П.
Бондаренко