м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26550/14 16.12.14Суддя Мудрий С.М.,
розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група"

до приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Інкомстрах"

про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 6 080,90 грн.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група" до
приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Інкомстрах" про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 6 080,90 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 21.09.2012 року між
приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Українська
страхова група" та товариством з
обмеженою відповідальністю
«Український лізинговий Фонд»
укладено договір добровільного
страхування наземних транспортних
засобів № 28-0107-12-01621, за яким
застраховано автомобіль марки КІА, д.н.
АА2976МК.

18 лютого 2013 року в м. Києві сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки КІА, д.н. АА2976МК, під
керуванням водія Грицая Віталія
Михайловича та автомобіля марки Renault,
д.н. АА9622МІ, під керуванням водія
Полторацького Єгора Олексійовича.

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва № 759/2973/13-п від 13.03.2013 року
Полторацького Єгора Олексійовича
визнано винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Страхувальник звернувся до страховика
з заявою про виплату страхового
відшкодування.

На виконання вимог договору страховик
виплатив страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 6 080,90 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 3192 від 27.02.2013 року.

Транспортний засіб марки Renault, д.н.
АА9622МІ належить Полторацькому Єгору
Олексійовичу. Останній уклав з
приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія " Інкомстрах " поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальність
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9760646.

Так, до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група" у порядку
регресу перейшло право на отримання
від відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору
позивач звернувся до відповідача із
заявою на виплату страхового
відшкодування вих. № 111/14 від 17.05.2014
року, отримана останнім 28.05.2014 року.

Проте відповідач вимоги не виконав.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 02.12.2014 року порушено провадження у
справі та призначено справу на 16.12.2014
року.

16.12.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав документи на
виконання вимог ухвали суду від 02.12.2014
року та заяву про розгляд справи без
участі представника.

16.12.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва надійшла витребувана інформація
з МТСБУ, відповідно до якої франшиза по
полісі № АВ/9760646 становить 0,00 грн.

У судове засідання 16.12.2014 року
представники відповідача не з'явилися,
вимоги ухвали суду від 02.12.2014 року не
виконали, про поважні причини неявки
суд не повідомили, хоча про час та дату
судового засідання повідомлені
належним чином, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення № 018, 012 відповідно.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
позов, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позовні вимоги позивача підлягають
задоволенню.

21.09.2012 року між приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія
"Українська страхова група" та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Український
лізинговий Фонд» укладено договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів № 28-0107-12-01621, за
яким застраховано автомобіль марки
КІА, д.н. АА2976МК.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України
«Про страхування», договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

З довідки № 9160405 про
дорожньо-транспортну пригоду
вбачається, що 18 лютого 2013 року в м.
Києві сталась дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля марки КІА,
д.н. АА2976МК, під керуванням водія Грицая
Віталія Михайловича та автомобіля
марки Renault, д.н. АА9622МІ, під керуванням
водія Полторацького Єгора
Олексійовича.

Постановою Святошинського районного
суду м. Києва № 759/2973/13-п від 13.03.2013 року
Полторацького Єгора Олексійовича
визнано винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Страхувальник звернувся до страховика
з заявою про виплату страхового
відшкодування.

Відповідно до рахунку-фактури № 3267 від
21.02.2013 року, з якого вбачається, що
вартість запчастин та виконаних робіт
становить 6 080,90 грн.

Страховик склав страховий акт №
ДККА-24581 та розрахунок до нього,
відповідно до яких розмір страхового
відшкодування становить 6 080,90 грн.

На виконання вимог договору страховик
виплатив страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 6 080,90 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 3192 від 27.02.2013 року.

Згідно статті 20 Закону України «Про
страхування», страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про
страхування» визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачає, що
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду.

Транспортний засіб марки Renault, д.н.
АА9622МІ належить Полторацькому Єгору
Олексійовичу. Останній уклав з
приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія " Інкомстрах " поліс
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальність
власників наземних транспортних
засобів № АВ/9760646, франшиза становить
0,00 грн.

Так, до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група" у порядку
регресу перейшло право на отримання
від відповідача компенсації шкоди.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Для досудового врегулювання спору
позивач звернувся до відповідача із
заявою на виплату страхового
відшкодування вих. № 111/14 від 17.05.2014
року, отримана останнім 28.05.2014 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомлення про вручення поштового
відправлення № 010.

Проте відповідач вимоги не виконав.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Оскільки, відповідач не довів факт
того, що шкоду транспортному засобу
марки КІА, д.н. АА2976МК, було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
водія, та не надав доказів сплати
відшкодування заподіяної шкоди на
користь власника зазначеного
автомобіля, тому позовні вимоги
позивача визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Інкомстрах" (03150, м. Київ, вул.
Червоноармійська, 72, ) на
користь приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група" (03038, вул. І.
Федорова, 32-А, ) страхове
відшкодування в розмірі 6 080 (шість
тисяч вісімдесят) грн. 90 коп., судовий
збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
19.12.2014 року.

Суддя
С.М.Мудрий