ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Справа № 911/3848/13 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого Остапенка М.І.,суддів
:Гончарука П.А., Стратієнко
Л.В.розглянувши касаційну скаргу
Дочірньої компанії "Газ України"
Національної акціонерної компанії
"Нафтогаз України"на постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 29.09.2014 рокуу
справі за позовомДочірньої компанії
"Газ України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"до
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Київоблгаз"простягнення коштів

В С Т А Н О В И
В:

у жовтні 2013 року, Дочірня компанія "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" звернулася
до господарського суду з позовом про
стягнення з Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації "Київоблгаз" 935 018,62 грн.
заборгованості за природний газ,
поставлений на умовах договору № 06/10-2106
від 20 грудня 2010 року, 72 488,33 грн. пені, 19
069,83 грн. на відшкодування інфляційних
втрат та 70 912,13 грн. 3 % річних.

Рішенням господарського суду
Київської області від 08.11.2013 року позов
задоволено частково. Стягнуто на
користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України" 19 069,83 грн. інфляційних втрат, 65
638,36 грн. 3 % річних та 1 694,18 грн. судових
витрат.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 30.01.2014 року
рішення господарського суду Київської
області від 08.11.2013 року скасовано в
частині відмови у стягненні з ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Київоблгаз" на користь ДК "Газ України"
НАК "Нафтогаз України" 8 160,50 грн. пені.
Прийнято цій частині нове рішення, яким
позов задоволено. Стягнуто на користь
ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" 8
160,50 грн. пені, 19 069,83 грн. на
відшкодування інфляційних втрат, 65 638,36
грн. 3 % річних та 1 856,95 грн. судових
витрат. В решті позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.03.2014 року рішення
господарського суду Київської області
від 08.11.2013 року та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
30.01.2014 року скасовано, а справу передано
на новий судовий розгляд.

Під час повторного розгляду справи,
рішенням господарського суду
Київської області від 20.05.2014 року позов
задоволено частково. Стягнуту з ПАТ по
газопостачанню та газифікації
"Київоблгаз" на користь ДК "Газ України"
НАК "Нафтогаз України" 8 407,51 грн. пені, 19
069,83 грн. інфляційних втрат, 65 638,36 грн. 3 %
річних та 1 862 грн. судових витрат. В
решті позову відмовлено.

За наслідками перегляду справи в
апеляційному порядку, постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 29.09.2014 року
рішення господарського суду першої
інстанції залишено без змін.

Постановлені у справі судові рішення
оскаржено у касаційному порядку й
ухвалою Вищого господарського суду
України від 09.12.2014 року порушено
касаційне провадження за касаційною
скаргою позивача, у якій він
посилається на неправильне
застосування судами норм
матеріального та процесуального права
і просить постановлені у справі судові
рішення в частині відмови у стягнені
суми основного боргу та відмови у
стягненні 5 273,93 грн. 3 % річних скасувати,
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
наведені у касаційній скарзі доводи,
судова колегія вважає, що скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст . 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

За приписами ст. 692 ЦК України покупець
зобов`язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. У разі, коли не
передбачено розстрочення платежу,
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару є обов`язком покупця.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судами обох інстанцій,
відносини сторін врегульовані
договором про закупівлю природного
газу за державні кошти № 06/10-2106 від
20.12.2010 року, за умовами якого ДК "Газ
України" НАК "Нафтогаз України"
(постачальник) зобов'язалась поставити
природний газ, а ПАТ по газопостачанню
та газифікації "Київоблгаз" (покупець)
прийняти і оплатити вартість
природного газу.

Відповідно до п. 1.2. договору № 06/10-2106
від 20.12.2010 року у редакції додаткової
угоди № 3 від 12.04.2011 року постачальник
передає покупцеві у 2011 році природний
газ в обсязі до 1025,226 тис. куб. м., в тому
числі по місяцях: січень - 187,762 тис. куб.
м., лютий - 190,899 тис. куб. м., березень -
163,565 тис. куб. м., квітень - 53 тис. куб. м.,
травень - 11 тис. куб. м., червень - 4 тис.
куб. м., липень - 12 тис. куб. м., серпень - 9
тис. куб. м., вересень - 6 тис. куб. м.,
жовтень - 33 тис. куб. м., листопад - 136 тис.
куб. м., грудень - 219 тис. куб. м., разом 1100
тис. куб. м. загальною вартість 1 468 823,26
грн.

Згідно п. 6.1. договору оплата за газ
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 10 числа,
наступного за місяцем поставки газу.

Додатковою угодою № 5 від 11.07.2011 року
узгодили вартість природного газу з
01.07.2011 року та загальну вартість
поставок у 2011 році, а додатковою угодою
№ 6 до договору № 06/10-2106 від 20.12.2010
сторони домовились вважати цей договір
в частині поставки природного газу
припиненим з 01.10.2011 року.

Перевіряючи дотримання кожною із
сторін своїх зобов'язань судами
попередніх інстанцій встановлено, що
актами від 31.01.2011 року, 28.02.2011 року, 31.03.2011
року, 30.04.2011 року, 31.05.2011 року, 30.06.2011 року,
31.07.2011 року, 30.09.2011 року позивач передав,
а відповідач прийняв природний газ
загальною вартістю 935 018 грн.

До пред`явлення позову зазначена
заборгованість була погашена шляхом
зарахування зустрічних однорідних
вимог за заявою відповідача від 26.07.2013
року, а тому з огляду на відсутність
заперечень позивача проти наявності
взаємних грошових зобов`язань в
зазначених у заяві від 26.07.2013 року
розмірах та відсутності обставин, які б
включали можливість зарахування
зустрічних однорідних вимог рішення
господарського суду першої інстанції
та постанова апеляційного
господарського суду у частині відмови
у стягненні заборгованості за
поставлений у 2011 році газ є законною і
обґрунтованою.

Правомірними є судові рішення і у
частині стягнення з відповідача
інфляційних втрат та відсотків за
користування коштами за період до
припинення грошових зобов`язань за
заявою про зарахування зустрічних
однорідних вимог від 26.07.2013 року, а
також пені за період до 01.04.2011 року, з
огляду на позовну давність,
встановлену п. 9.3 договору № 06/10-2106 від
20.12.2010 року у редакції, яка була чинною
до 01.04.2011 року.

За таких обставин,коли встановлене
судами відповідає дійсності, а правова
оцінка матеріалів справи є правильною,
підстав для скасування судових рішень
за наведених у касаційній скарзі
мотивів судова колегія не вбачає.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
1119, 11111 ГПК України, Вищий господарський
суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без
задоволення, а постанову Київського
апеляційного господарського суду від
29.09.2014 року - без змін.

Головуючий
М.І. Остапенко

Судді
П.А. Гончарук

Л.В. Стратієнко