ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2014 р.
Справа № 907/430/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді
Юрченка Я.О.

суддів
Данко Л.С.

Хабіб М.І.

при секретарі судового засідання
Ляльці Н.Р.

за участю представників:

від позивача: Демчик Н.І- представник
(довіреність в матеріалах справи);

від відповідача-1: не з'явився;

відповідача-2: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Wallfa Kft, б/н
від 09.10.2014р.

на рішення Господарського суду
Закарпатської області від 22.09.2014р.
(головуючий суддя Івашкович І.В., судді
Карпинець В.І. та Ушак І.Г. )

у справі № 907/430/14

за позовом: Wallfa Kft, м. Будапешт, Угорщина

до відповідача-1: приватного
підприємства "ГЛОБУС", с. Рокосово
Закарпатської області

до відповідача-2: приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Уніка", м. Київ

про стягнення солідарно з відповідачів
приватного підприємства "Глобус" та
приватного акціонерного товариства
"Страхової компанії "Уніка" в порядку
регресу суми збитків 44949,05 дол. США, що
за офіційним курсом долара США на
08.09.2014р. складає 576341, 35 грн.; з
відповідача приватного підприємства
"Глобус" в порядку регресу суми збитків
4994,34 дол. США, що за офіційним курсом
долара США на 08.09.2014р. складає 64037,94 грн.;
з відповідача приватного підприємства
"Глобус" відсотки в розмірі 4878,03 дол.
США, що за офіційним курсом долара США
на 08.09.2014р. складає 62546,60 грн. (предмет та
розмір позовних вимог щодо кожного
відповідача викладено згідно з поданою
позивачем в порядку ст. 22 ГПК України
заявою від 09.09.2014р.),

Wallfa Kft, м. Будапешт, Угорщина звернулось
до Господарського суду Закарпатської
області з позовом до ПП "ГЛОБУС" та до
ПАТ "Страхова компанія "Уніка", яка була
залучена до участі у справі місцевим
господарським судом про стягнення
солідарно з відповідачів в порядку
регресу суму збитків 44 949, 05 дол. США, що
за офіційним курсом долара США на
08.09.2014р. складає 576 341, 35 грн.; з
відповідача ПП "Глобус" в порядку
регресу суми збитків 4 994,34 дол. США, що
за офіційним курсом долара США на
08.09.2014р. складає 64037,94 грн.; з відповідача
ПП "Глобус" відсотки в розмірі 4 878,03 дол.
США, що за офіційним курсом долара США
на 08.09.2014р. складає 62546,60 грн. (предмет та
розмір позовних вимог щодо кожного
відповідача викладено згідно з поданою
позивачем в порядку ст. 22 ГПК України
заявою від 09.09.2014р.),

Рішенням Господарського суду
Закарпатської області від 22.09.2014р. у
справі № 907/430/14 в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

Ухвалою місцевого господарського суду
від 22.09.2014р., у зв'язку із зменшенням
позивачем розміру позовних вимог,
судовий збір в розмірі 6 972, 17 грн.
повернуто з Державного бюджету України
платнику - Демчик Наталії Іванівній.

При вирішенні спору місцевий суд
виходив з того, що ст. 37 Конвенції про
договір міжнародного автомобільного
перевезення вантажів передбачає, що
право перевізника отримати
відшкодування сплаченої компенсації
за збиток настає лише у випадку, якщо
така компенсація сплачена відповідній
правомочній особі за договором - особі
вантажовідправника або
вантажоотримувача та така компенсація
сплачена виключно за правилами цієї
Конвенції. Виплати, відшкодування яких
в порядку регресу є предметом даного
спору, позивач здійснив на користь
страхової компанії "Martin&Boulart", що
захищає інтереси власника вантажу Michelin
Central Europe Kft., відтак, такі не
узгоджуються з врегламентованим за
правилами ст. ст. 17, 23, 24, 26 Конвенції про
договір міжнародного автомобільного
перевезення вантажів поняттям
відповідальності у вигляді
компенсації збитку за втрату або
пошкодження вантажу.

Не погодившись з рішенням суду першої
інстанції, позивач - Wallfa Kft, м. Будапешт,
Угорщина звернулась до Львівського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
Закарпатської області від 22.09.2014р. та
прийняти нове судове рішення про
задоволення позовних вимог, мотивуючи
свої доводи порушенням місцевим
господарським судом норм
матеріального права.

Зокрема, покликається на те, що
страхова компанія "Martin&Boulart" наділена
правами і обов'язками
вантажовідправника Michelin Central Europe Kft. та
діючи від його імені є правомочною
особою в розумінні ст. 12, 37 Конвенції
про договір міжнародного
автомобільного перевезення вантажів, а
тому відшкодування збитків з боку
провайдера Wallfa Kft саме на адресу
страхової компанії "Martin&Boulart" є належною
оплатою компенсації вартості
втраченого вантажу та повністю
узгоджується з вимогами Конвенції.
Відтак, вказане дає право позивачу
звернутись до відповідальної особи за
втрату вантажу, тобто до
безпосереднього перевізника - ПП
«Глобус» з вимогою в порядку регресу
щодо відшкодування збитків, а до ПрАТ
СК «Уніка» з вимогою в частині, що
покривається страховим
відшкодуванням.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 16.10.14 у складі
колегії суддів: головуючого судді
Юрченка Я.О., суддів Зварич О.В. та Хабіб
М.І., апеляційну скаргу прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 11.11.14.

10 листопада 2014 року відповідач-2,
скориставшись своїм правом,
передбаченим ст. 96 ГПК України, подав
заперечення на апеляційну скаргу, в
якому просить залишити рішення
Господарського суду Закарпатської
області від 22.09.14р. у справі № 907/430/14 без
змін з підстав його законності та
обгрунтованості, а апеляційну скаргу -
без задоволення. Аналогічні
заперечення 10.11.2014 року подав і
відповідач-1, в якому просить залишити
рішення без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

В судовому засіданні 11.11.2014р. за згодою
сторін, оголошено перерву до 09.12.2014р.

Представник позивача 09.12.2014р. подав
додаткові обґрунтування до
апеляційної скарги, в яких останній
підтримує доводи, викладені в
апеляційній скарзі та просить
скасувати рішення місцевого
господарського суду з підстав його
незаконності та прийняти нове рішення,
яким позовні вимоги задоволити
повністю.

У зв'язку з перебуванням судді Зварич
О.В. у відпустці, розпорядженням голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 11.12.2014 у склад
колегії для розгляду справи № 907/430/14
введено замість судді Зварич О.В. -
суддю Данко Л.С.

В даному судовому засіданні
представник позивача підтримала
доводи, викладені в апеляційній скарзі
та додаткових обґрунтуваннях до неї,
просила скасувати рішення
Господарського суду Закарпатської
області від 22.09.2014р. та прийняти нове
рішення про задоволення позовних
вимог.

Представники відповідачів в судове
засідання не з'явились, хоча про час,
дату та місце розгляду справи були
повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали апеляційної
скарги, заперечень на неї, вивчивши
матеріали справи, наявні в ній докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх
встановлення місцевим господарським
судом, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
при винесенні оскаржуваного рішення
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
позивачем, як логістичною компанією, та
Michelin Central Europe Kft., як замовником, було
укладено контракт з логістичних послуг
№ 08.02/2010/LOG/MCE від 30.08.2010 р., згідно умов
якого логістична компанія на підставі
заявки №YD012762 від 17.10.2011 р. зобов'язалася
організувати перевезення вантажу
(автомобільні шини у кількості 1065 шт.) з
м. Вац, Угорщина в с. Чайки Києво -
Святошинського району Київської
області, Україна.

Відповідно до ст. 4 ГПК України,
господарський суд вирішує
господарські спори на підставі
Конституції України, цього кодексу,
інших законодавчих актів України,
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
радою України.

В даному випадку відносини сторін
регулюються Конвенцією про договір
міжнародного автомобільного
перевезення вантажів (надалі -
Конвенція), підписаної в Женеві 19.05.1956р.,
до якої Україна приєдналась 01.08.2006р.

З врахуванням ст. 9 Конституції України,
ст. 19 Закону України «Про міжнародні
договори України», ст. 4 ГПК України
положення зазначеної Конвенції про
договір міжнародного автомобільного
перевезення вантажів мають пріоритет
над правилами, передбаченими
законодавством України.

Відповідно до ст. 9 Конвенції вантажна
накладна є первинним доказом
укладання договору перевезення, умов
цього договору і прийняття вантажу
перевізником.

Позивач на підставі заявки № 2618/2011 від
17.10.2011р. передав виконання вказаного
перевезення вантажу відповідачу - 1
приватному підприємству „Глобус".

Згідно супровідних документів СМR
№0189555 та Інвойсів № 39 від 19.10.2011
відправником Michelin Central Europe Kft.
завантажено в належний відповідачу ПП
„Глобус" вантажний автомобіль „IVEKО" з
державним номером 56038РТ/07144РЕ
автомобільні шини у кількості 1065 шт.
Вантажоотримувачем вантажу по даному
перевезенню значиться ТОВ "Мішлен
Україна", Україна.

При розвантаженні автомобіля та видачі
вантажу вантажоотримувачу в місці
розвантаження: Україна, Київська обл.,
Києво-Святошинський район, с.Чайка, вул.
Чайки,16, було виявлено недостачу 576 шин
вартістю 85609,41 дол. США, про що здійснено
відмітки в CMR№0189555 та складено акт про
недостачу від 27.10.2011р. За вказаним
фактом порушено кримінальну справу по
факту таємного викрадення майна за ч. 5
ст. 185 КК України.

Поставка товару від власника - Місhelin
Central Europe Kft. до ТОВ "Michelin Ukraine"
здійснювалась на умовах «СІР Kiev»
(Інкотермс), що підтверджено відміткою
«СІР Kiev» на інвойсах та СМR.

Відповідно до зазначених умов
перевезення «СІР Kiev»
вантажовідправник - Місhelin Central Europe Kft.
взяв на себе всі ризики та зобов'язання
щодо страхування на умовах 110% від
вартості товару, митного очищення для
експорту та доставки до м. Києва.

Матеріали справи містять погодження
страхової суми (лист від 08.11.2011 року від
страхового брокера "MARSH" до страхової
компанії "Martin&Boulart"), згідно якого:

СІР вартість 567 шин: 49943, 39 дол. США

10% (згідно умов СІР): 4994, 34 дол. США

Гарантована вартість: 54937, 73 дол.
США

Франшиза: 2300 Євро х
1,37332 = 3158, 64 дол. США

Розмір вимоги (страхове відшкодування):
51779,09 дол. США

Сума страхового відшкодування в
розмірі 51779,09 дол. США перерахована на
рахунок Michelin Central Europe Kft. від страхового
брокера MARSH 30.01.2012 р. (дебетове авізо від
30.01.2012р).

Страхова компанія "Martin&Boulart"
відшкодувала вказану суму страховому
брокеру MARSH (згідно виписки банку
Белфіус від 04.07.2012р.),

Місhelin Central Europe Kft. обравши механізм
відшкодування збитків в розмірі 51779,09
дол. США за рахунок страховика шляхом
отримання страхового відшкодування
від страхової компанії "Martin&Boulart", у
зв'язку із задоволенням його вимог,
передав відповідно страховій компанії
суброгацію щодо всіх прав та засобів
правового захисту в розмірі страхового
відшкодування та додаткові права щодо
ведення переговорів по відшкодуванню
різниці між збитками понесеними Місhelin
Central Europe Kft. та страховим відшкодуванням
в розмірі 33 830, 32 дол. США (лист від
04.07.2014р. (файл 74474).

Отримавши вказане право вимоги,
страхова компанія "Martin&Boulart" листом від
06 вересня 2012 року звернулась до
позивача Wallfa Kft. з вимогою щодо
відшкодування збитків в розмірі 85 609, 41
дол. США

Відтак, Wallfa Kft. на підставі 6 платіжних
доручень від 07.03.13р по 05.03.14р. задоволила
вимоги страхової компанії та
перерахувала кошти. Вищевказані оплати
були здійснені із зазначенням
призначення платежу, а саме, файл 74474.

Проплата також підтверджується листом
банку MKB Bank Zrt від 10.06.2014р. та листом
страхової компанії "Martin&Boulart" (тепер «Sompo
Japan Nipponkoa Martin&Boulart») від 11.04.2014р.

Отже, здійснивши виплату суми збитку,
відповідно до умов контракту, Wallfa Kft.
звернулась з даним позовом до
безпосереднього перевізника ПП
«Глобус» про відшкодування в порядку
регресу компенсації вартості
втраченого вантажу в розмірі 85 609, 41 дол.
США.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції, позивач зменшив позовні
вимоги, обрахувавши розмір компенсації
вартості втраченого вантажу з
урахування вимог ст. 23 Конвенції на
підставі цін, що зазначені в інвойсах №
832934-39 від 19.10.2011р., визначивши розмір
збитку в сумі 49 943, 39 дол. США та, у
зв'язку із залученням відповідача-2
ПрАТ СК «Уніка», просив стягнути
солідарно з відповідачів в порядку
регресу суму збитків 44 949, 05 дол. США, що
за офіційним курсом долара США на
08.09.2014р. складає 576 341, 35 грн. (яка
дорівнює сумі страхового
відшкодування за укладеним між ПП
«Глобус» та ПрАТ СК «Уніка» договором
страхування від 24.10.2011року); з
відповідача ПП "Глобус" в порядку
регресу суми збитків 4 994, 34 дол. США, що
за офіційним курсом долара США на
08.09.2014р. складає 64 037, 94 грн. (яка дорівнює
франшизі, що не покривається договором
страхування від 24.10.2011року); з
відповідача ПП "Глобус" відсотки в
розмірі 4 878,03 дол. США, що за офіційним
курсом долара США на 08.09.2014р. складає 62
546, 60 грн.

Відповідно до статті 17 Конвенції,
перевізник несе відповідальність за
повну чи часткову втрату вантажу або за
його ушкодження, що сталися з моменту
прийняття вантажу для перевезення і до
його доставки, а також за будь-яку
затримку доставки; перевізник
звільняється від відповідальності,
якщо втрата вантажу, його ушкодження чи
затримка його доставки стались
внаслідок дій або недогляду позивача,
внаслідок інструкцій позивача, не
викликаних діями або недоглядом з боку
перевізника, внаслідок дефекту вантажу
чи внаслідок обставин, уникнути яких
перевізник не міг і наслідки яких він
не міг відвернути.

Норми даної Конвенції не вимагають
доказування позивачем наявності у діях
перевізника складу цивільного
правопорушення, а згідно частини 1
статті 18 Конвенції тягар доказу того,
що втрата вантажу викликана
обставинами, зазначеними в пункті 2
статті 17, що є підставою звільнення
перевізника від відповідальності за
втрату вантажу, лежить на перевізнику.

Передбачена конвенцією
відповідальність перевізника є
імперативною. Така відповідальність за
правовою природою є матеріальною,
тобто - це відповідальність за вантаж.

Відповідно до ст. 37 Конвенції
перевізник, який сплатив компенсацію
за збиток згідно з положеннями цієї
Конвенції, має право отримати
відшкодування такої компенсації
разом з відсотками на неї і всіма
витратами, понесеними внаслідок
позову, від інших перевізників, які
брали участь у перевезенні, при
дотриманні нижченаведених положень:

a) перевізник, з вини якого відбулася
втрата або збиток, несе виключну
відповідальність за компенсацію,
незалежно від того, сплачується вона
ним самим чи іншим перевізником;

b) якщо втрата або збиток були
заподіяні діями двох чи декількох
перевізників, кожен з них сплачує
суму, пропорційну частці його
відповідальності; якщо визначення
такої частки є неможливим, кожен
перевізник несе відповідальність
пропорційно належної йому частини
плати за перевезення.

c) якщо не можливо встановити, який
із перевізників несе відповідальність
за втрату або збиток, сума
компенсації розподіляється між усіма
перевізниками відповідно до процедури,
викладеної у пункті b вище.

Відтак, ПП «Глобус» несе виключну
відповідальність за втрату вантажу як
безпосередній перевізник.

Належних та допустимих доказів про
відсутність вини відповідача-1
матеріали справи не містять. Щодо
порушення кримінальної справи за ч. 5
ст. 185 КК України, слід зазначити, що
такою не встановлено відсутність вини
відповідача-1.

Судова колегія не погоджується з
висновками місцевого господарського
суду, що компенсація за збиток сплачена
на рахунок неправомочної особи в
розумінні Конвенції, оскільки, такими
на думку місцевого господарського суду
являються виключно відправник або
одержувач вантажу, оскільки
матеріалами справи підтверджений факт
переходу права вимоги від
страхувальника - Місhelin Central Europe Kft. до
страховика - "Martin&Boulart", тобто змінився
лише активний суб'єкт зі збереженням
самого зобов'язання. Отже, в даному
випадку суброгацію можна розглядати як
вид сингулярного правонаступництва у
страхуванні. Вказане підтверджує лист
від 04.07.2014 року (файл74474).

З урахуванням викладеного, колегія
суддів зазначає, що сплата компенсації
на рахунок страхової компанії
"Martin&Boulart", узгоджується з вимогам
Конвенції.

В додаткових поясненнях щодо відзиву
на позов, відповідач-1 серед іншого,
просив місцевий господарський суд
застосувати строки позовної давності.
З цього приводу колегія суддів
зазначає наступне.

Відповідно до ст. 32 Конвенції, термін
позовної давності для вимог, що
випливають з перевезення, на яке
поширюється ця Конвенція,
встановлюється в один рік. Однак, у
випадку навмисного правопорушення або
такого неналежного виконання
обов'язків, яке згідно законодавства,
що застосовується судом або
арбітражем, який розглядає справу,
прирівнюється до навмисного
правопорушення, термін позовної
давності встановлюється в три роки.
Відлік терміну позовної давності
починається:

a) у випадку часткової втрати чи
пошкодження вантажу, або прострочення
в доставці - з дня доставки;

b) у випадку втрати всього вантажу -
з тридцятого дня по закінченню
узгодженого терміну доставки, або, за
відсутності такого терміну, - з
шістдесятого дня після прийняття
вантажу перевізником для перевезення;

c) у всіх інших випадках - по закінченню
тримісячного терміну з дня укладання
договору перевезення.

День початку відліку терміну
позовної давності у термін не
зараховується.

Поряд з цим, п. 4 ст. 39 Конвенції
передбачено, що положення статті 32
застосовуються стосовно позовів, які
пред'являються одними перевізниками до
інших. Однак, відлік терміну позовної
давності починається з дня прийняття
остаточного судового рішення, яким
визначається розмір компенсації, що
підлягає сплаті відповідно до
положень цієї Конвенції, або, за
відсутністю такого рішення, з дня
фактичної сплати компенсації.

Як вбачається з матеріалів справи,
фактична сплата позивачем на користь
страхової компанії "Martin&Boulart" відбулась
05.03.2014р., а позовна заява зареєстрована
в канцелярії місцевого господарського
суду 29.04.2014р. Відтак, строк позовної
давності позивачем не пропущено.

Щодо вимог до відповідача-2, судова
колегія зазначає, що з урахуванням
договору добровільного страхування
відповідальності автомобільного
перевізника № 008029/3002/0000015 від 24.10.2011р.,
такі є правомірними та обґрунтованими.

Оскільки, п. 9.12 вищевказаного договору,
одержувачами страхового відшкодування
можуть бути, зокрема, замовник послуг з
перевезення вантажу (замовник
перевезення, відправник або одержувач
вантажу).

Відповідно до п. 1 ст. 27 Конвенції,
позивач має право вимагати сплати
відсотків на компенсацію, що підлягає
сплаті. Такі відсотки, обраховані із
розрахунку п'яти відсотків річних,
накопичуються з дня надсилання
перевізнику письмової претензії або,
якщо така претензія не пред'являлась, з
дня початку розгляду позову.

Як вбачається з претензії позивача до
відповідач-1 від 21.09.2012р., така отримана
представником ПП «Глобус» Лукачко І.Й.
24.09.2012р.

Відтак, колегія суддів погоджується з
наявністю правових підстав для
нарахування відсотків в порядку п.1 ст.
27 Конвенції за період з 25.09.2012р. по
09.09.2014р. в розмірі 4 878, 03 дол. США, що за
курсом НБУ станом на 09.09.2014р. становить
62 546, 60 грн.

Щодо розподілу господарських витрат,
судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 п. 4 постанови пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від
21.02.2013р. № 7 у разі коли позов
немайнового характеру задоволено
повністю стосовно двох і більше
відповідачів або якщо позов майнового
характеру задоволено солідарно за
рахунок двох і більше відповідачів, то
судові витрати також розподіляються
між відповідачами порівну. Солідарне
стягнення суми судових витрат законом
не передбачено.

Крім того, також підлягають до
задоволення вимоги позивача щодо
стягнення з відповідачів 530, 40 грн.
витрат на послуги перекладу.

Відтак, з відповідача-1 та відповідача-2
підлягає до стягнення на користь
позивача по 10 809, 09 грн. (7 029, 26 грн. за
розгляд у суді першої інстанції, 3 514, 63
грн. - за перегляд в апеляційній
інстанції, 265, 20 грн. - витрати за послуги
перекладу).

Відповідно до ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, наведені в оскаржуваному рішенні
місцевого господарського суду
висновки не ґрунтуються на чинному
законодавстві, судом неправильно
застосовано норми матеріального права,
відтак, таке рішення підлягає
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105
Львівський апеляційний господарський
суд -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Wallfa Kft задоволити.

2. Рішення Господарського суду
Закарпатської області від 22.09.2014р. у
справі № 907/430/14 скасувати та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задоволити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з відповідачів -
приватного підприємства "Глобус" (90410,
Україна, Закарпатська область,
Хустський район, с. Рокосово, вул.
Центральна, 92, ) та
приватного акціонерного товариства
"Страхової компанії "Уніка" (01103, м. Київ,
вул. Саксаганського, 70а, ) на користь Wallfa Kft (Угорщина) (1031
Budapest, Monostori ut., 28, Банк: MKB Zrt Адреса банку:
1052 Budapest, Turr Istvan u. 9, SWIFT: MKKBHUHB, Рахунок USD:
IBAN: HU71 1030 0002 5032 0217 2631 4011) в порядку
регресу суми збитків 44949,05 дол. США, що
за офіційним курсом долара США на
08.09.2014р. складає 576341, 35 грн.; з
відповідача приватного підприємства
"Глобус" в порядку регресу суми збитків
4994,34 дол. США, що за офіційним курсом
долара США на 08.09.2014р. складає 64037,94 грн.;
з відповідача приватного підприємства
"Глобус" відсотки в розмірі 4878,03 дол.
США, що за офіційним курсом долара США
на 08.09.2014р. складає 62546,60 грн.

3. Стягнути з приватного підприємства
"Глобус" (90410, Україна, Закарпатська
область, Хустський район, с. Рокосово,
вул. Центральна, 92, ) на
користь Демчик Наталії Іванівни
(ідентифікаційний номер ) 10 809, 09
грн. судових витрат.

4. Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Страхової компанії "Уніка"
(01103, м. Київ, вул. Саксаганського, 70а, ) на користь Демчик Наталії
Іванівни (ідентифікаційний номер
) 10 809, 09 грн. судових витрат.

5. На виконання постанови місцевому
господарському суду видати накази.

6. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

7. Справу повернути до місцевого
господарського суду.

Головуючий суддя
Юрченко Я.О.

Суддя
Данко Л.С.

Суддя
Хабіб М.І.