КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р.
Справа№ 910/18124/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання
Марчуку О.Л.,

за участю представників сторін, згідно
протоколу судового засідання від 03.12.2014
року

розглянувши матеріали апеляційної
скарги приватного підприємства
„ЮСЦЕНТР"

на рішення господарського суду міста
Києва від 13.10.2014 року

у справі №910/18124/14 (суддя Лиськов М.О.)

за позовом приватного підприємства
„ЮСЦЕНТР"

до товариства з обмеженою
відповідальністю „Ліко-Житлосервіс"

про стягнення 22 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 13.10.2014 року у справі №910/18124/14 в
задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
позивач подав до Київського
апеляційного господарського суду
скаргу, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 13.10.2014 року у справі №910/18124/14
та прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 07.11.2014 року у
справі №910/18124/14 прийнято апеляційну
скаргу ПП „ЮСЦЕНТР" до провадження та
призначено її до розгляду за участю
уповноважених представників сторін.

Представники позивача у судовому
засіданні 03.12.2014 року надали пояснення,
якими підтримали доводи викладені в
скарзі та просили апеляційну скаргу
задовольнити. Представник відповідача
у судовому засіданні 03.12.2014 року надав
пояснення, якими заперечив проти
доводів викладених в скарзі та просив
апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Перевіривши матеріали справи,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції та підтверджується
матеріалами справи, 30.04.2011 року між ПП
„ЮСЦЕНТР" (далі - виконавець) та ТОВ
„Ліко-Житлосервіс" (далі - замовник)
було укладено договір №3/3 про надання
послуг охорони та збереження майна
(далі - договір), відповідно до умов
якого замовник доручає, а виконавець
бере на себе зобов'язання по охороні та
збереженню майна на об'єкті замовника
за адресою: м. Київ, вул. Ломоносова, 60/5
(блок "Б") (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 2.1, 2.2 договору послуги
з охорони, що надаються позивачем,
передплачуються відповідачем на
поточний рахунок позивача щомісячно до
10 числа наступного місяця на підставі
акта здачі-приймання послуг.

Згідно з п. 2.1 договору вартість послуг
за даним договором складає 7 400,00 грн. за
місяць, в тому числі ПДВ - 1 233, 33 грн.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що цей
договір набирає чинності з моменту
його написання сторонами та діє до
31.11.2011 року.

Як стверджує позивач, внаслідок
неналежного виконання відповідачем
умов договору щодо оплати послуг по
охороні за червень, липень, та серпень
2014 року у ТОВ „Ліко-Житлосервіс"
виникла заборгованість в розмірі 22 000,00
грн.

Відповідно до п. 4.2. договору замовник
має право в односторонньому порядку
розірвати договір через тридцять
календарних днів після письмового
повідомлення про це виконавця.

Частиною 1 ст. 188 Господарського кодексу
України зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому випадку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Як слідує із матеріалів справи, у
відповідності до п. 4.2. договору, 30.04.2014
року замовник надіслав лист -
повідомлення про розірвання договору
№3/3 від 30.04.2011 на юридичну адресу
позивача (виконавця), який 21.05.2014 року
було вручено представнику позивача
(а.с. 99).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України встановлено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу
України та ч. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання не допускається, крім
випадку коли право такої відмови
встановлено договором або законом.

Отже, виходячи з того, що умовами
договору передбачено право замовника в
односторонньому порядку розірвати
договір та наявність належного
повідомлення виконавця, колегія суддів
дійшла висновку, що договір від 30.04.2011
року №3/3 про надання послуг охорони та
збереження майна достроково розірвано.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про відсутність підстав
стягнення з відповідача на користь
позивача оплати послуг по охороні за
червень, липень, та серпень 2014 року
після дострокового розірвання
договору.

Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Доводи скаржника з приводу відсутності
належних доказів повідомлення
позивача щодо розірвання договору,
колегією суддів відхиляються, виходячи
з наступного.

Відповідно до п. 4.2. договору
відповідачем було надіслано лист -
повідомлення на юридичну адресу
позивача (згідно довідки ЄДРПОУ),
рекомендованим листом, а не цінним
згідно з копії рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

В свою чергу, слід зазначити, що
обов'язкова наявність опису в якому
було би зазначено, які саме документи
були направлені на юридичну адресу
позивача не передбачено постановою
Кабінета Міністрів України "Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку" №270 від 05.03.2009 року.

Решта доводів скаржника зводяться до
намагань надати їм перевагу над
встановленими судом першої інстанції
обставинами, та переоцінити ці
обставини, що не впливає на результат
розгляду справи.

Отже, враховуючи наведене, колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку про те, що рішення
господарського суду міста Києва від
13.10.2014 року у справі №910/18124/14 відповідає
обставинам справи, є законним та
обгрунтованим, а тому не підлягає
скасуванню. У зв'язку з цим апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
підприємства „ЮСЦЕНТР" на рішення
господарського суду міста Києва від
13.10.2014 року по справі №910/18124/14 залишити
без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 13.10.2014 року по справі
№910/18124/14 залишити без змін.

3. Справу №910/18124/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного
господарського суду набирає законної
сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського
апеляційного господарського суду може
бути оскаржено протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України у
порядку, передбаченому ст. 109
Господарського процесуального кодексу
України.

Головуючий суддя
Р.В. Федорчук

Судді
О.І. Лобань

А.Г. Майданевич