ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014 р.
Справа № 914/3401/14

Господарський суд Львівської області
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи:

за позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Енергозберігаючі
технології» (м. Київ)до
відповідача:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрінвестбуд»
(м.Львів)про:стягнення 470982 грн. 13 коп. (з
яких: 268477,90 грн. - основний борг; 54181,53
грн. - 3% річних; 148322,70 грн. - інфляційні)

Суддя: Цікало А. І.

При секретарі: Герасименко В. С.

Представники:

Позивача:Гавриченко Ж. В. - представник
(довіреність від 10.11.2014
р.)Відповідача:Борисовський А. Р. -
представник (довіреність від 20.11.2014 р. №
78)

23.09.2014 р. до господарського суду
Львівської області за вх. № 3514
поступила позовна заява від Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Енергозберігаючі технології» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрінвестбуд» про
стягнення 470982 грн. 13 коп. (з яких: 268477,90
грн. - основний борг; 54181,53 грн. - 3% річних;
148322,70 грн. - інфляційні).

Ухвалою суду від 24.09.2014 р. прийнято
позовну заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та справу
призначено до розгляду на 11.11.2014 р.

10.11.2014 р. до суду за вх. № 48177/14 від
відповідача поступило клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку
із неможливістю забезпечити явку
повноважного представника в судове
засідання.

11.11.2014 р. до суду за вх. № 48415/14 від
представника позивача поступило
клопотання про долучення до матеріалів
справи наступних документів: акт
звірки взаємних розрахунків по
договору 313-К від 17.10.2007 р., копія виписки
з ЄДРЮОФОП щодо позивача, копія витягу
з ЄДРЮОФОП від 07.10.2014 р. № 19407191 щодо
позивача та повідомлення про
відсутність обставин, передбачених п. 2
ч. 1 ст. 62 або п. 2 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Ухвалою суду від 11.11.2014 р. розгляд
справи було відкладено на 27.11.2014 р.

27.11.2014 р. до суду за вх. № 2627/14 від
представника відповідача поступило
клопотання про відкладення розгляду
справи та продовження строку розгляду
спору.

Ухвалою суду від 27.11.2014 р. продовжено
строк розгляду спору на п'ятнадцять
днів та розгляд справи відкладено на
11.12.2014 р.

Позивач вимоги суду виконав, явку
повноважного представника в судове
засідання забезпечив.

Представник позивача позов підтримав
повністю, просив суд задоволити
позовні вимоги з підстав наведених у
позовній заяві та поясненнях.

Відповідач вимоги суду виконав, відзив
на позовну заяву представив, проти
позову заперечив, явку повноважного
представника в судове засідання
забезпечив.

11.12.2014 р. до суду за вх. № 53820/14 від
представника відповідача поступив
відзив на позовну заяву з додатками. У
зазначеному відзиві відповідач проти
позову заперечив і просить суд
застосувати позовну давність до
позовних вимог та відмовити в
задоволенні позову.

Представник відповідача позов
заперечив повністю з підстав,
наведених у відзиві на позовну заяву,
просив суд застосувати позовну
давністю до позовних вимог та
відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши документи і матеріали,
подані до суду, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, сукупно
оцінивши докази, які мають значення для
справи, суд встановив наступне:

17.10.2007 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Енергозберігаючі
технології» (позивач) та Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрінвестбуд» (відповідач) укладено
договір № 313-к (надалі - Договір;
оригінал оглянуто в судовому
засіданні, копію долучено до
матеріалів справи).

Відповідно до п. 1 Договору, підрядник
(позивач) зобов'язується власними
силами і засобами, в обумовлений строк
у відповідності до замовлення і вимог
проектно-кошторисної документації,
будівельних норм та правил виконати
роботи по монтажу системи опалення
комплексу житлових будинків по вул. Дж.
Вашингтона, 4а у м. Львові. Житловий
будинок № 3 по г.п., а замовник
(відповідач) зобов'язується прийняти і
оплатити виконані роботи.

Згідно з п. 2.1. Договору, динамічна
(приблизна) договірна ціна на момент
укладання Договору складає 465287 грн., в
тому числі ПДВ - 77548 грн.

У п. 3.2. Договору, сторони погодили
терміни виконання робіт, а саме:
початок робіт - 17 жовтня 2007 р.,
закінчення робіт - 31 грудня 2007 р.

Додатковою угодою від 27.11.2008 р. № 1 до
Договору від 17.10.2007 р. № 313-к, сторони
внесли зміни до Договору від 17.10.2007 р. №
313-к, згідно яких договірна ціна
Договору складає 538064,40 грн., в тому
числі ПДВ - 89677,40 грн., а термін
закінчення робіт - листопад 2008 року.

На виконання умов Договору, позивач
виконав роботи та 28.11.2008 р. здав їх
відповідачу, що підтверджується актом
приймання виконаних будівельних робіт
за листопад 2008 р. (форма КБ-2в) на суму
538064,40 грн. та довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт за
листопад 2008 р. (форма КБ-3), які підписані
сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи та не
заперечується сторонами, відповідач
прийняв роботи без жодних претензій
щодо якості, термінів виконання та
об'ємів виконаних робіт.

Як стверджує позивач, порушуючи умови
Договору, відповідач здійснив лише
часткову оплату за виконані роботи на
суму 269586,50 грн.

Пунктом 5.2. Договору сторони погодили,
що остаточний розрахунок здійснюється
на протязі 3-х днів після закінчення
виконання робіт.

Таким чином, відповідач повинен був
здійснити оплату позивачу за виконану
роботи до 01.12.2008 р. включно.

За неналежне виконання умов Договору,
позивачем нараховано та заявлено до
стягнення 54181,53 грн. - 3% річних та 148322,70
грн. - інфляційних.

Згідно розрахунку 3% річних та
інфляційних, позивач здійснив
нарахування таких починаючи з 02.12.2008 р.

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного:

Відповідно до ст. 8 Конституції України,
Конституція України має найвищу
юридичну силу. Закони та інші
нормативно-правові акти приймаються на
основі Конституції України і повинні
відповідати їй. Норми Конституції
України є нормами прямої дії.

Згідно ч. 4 ст. 13 Конституції України,
Держава забезпечує захист прав усіх
суб'єктів права власності і
господарювання, соціальну
спрямованість економіки. Усі суб'єкти
права власності рівні перед законом.

Відповідно до ст. 42 Конституції
України, кожен має право на
підприємницьку діяльність, яка не
заборонена законом. Держава забезпечує
захист конкуренції у підприємницькій
діяльності. Не допускаються
зловживання монопольним становищем на
ринку, неправомірне обмеження
конкуренції та недобросовісна
конкуренція.

Юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Згідно ст. 124 Конституції України,
правосуддя в Україні здійснюється
виключно судами. Юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

Судочинство здійснюється
Конституційним Судом України та судами
загальної юрисдикції.

Судові рішення ухвалюються судами
іменем України і є обов'язковими до
виконання на всій території України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції
України, однією із основних засад
судочинства є змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості.

Згідно ст. 1 ЦК України, цивільним
законодавством регулюються особисті
немайнові та майнові відносини
(цивільні відносини), засновані на
юридичній рівності, вільному
волевиявленні, майновій самостійності
їх учасників.

Відповідно до ст. 3 ЦК України,
загальними засадами цивільного
законодавства зокрема є свобода
договору; свобода підприємницької
діяльності, яка не заборонена законом;
справедливість, добросовісність та
розумність.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 174 ГК України,
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 202 ЦК України, правочином є
дія особи, спрямована на набуття, зміну
або припинення цивільних прав та
обов'язків. Правочини можуть бути
односторонніми та дво- чи
багатосторонніми (договори). Дво- чи
багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно з ст. 204 ЦК України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України,
відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 253 ЦК України, перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Згідно акту приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2008 р.
(форма КБ-2в) та довідки про вартість
виконаних будівельних робіт за
листопад 2008 р. (форма КБ-3), які підписані
сторонами 28.11.2008 р., роботи по Договору
були виконані 28.11.2008 р.

Таким чином, враховуючи п. 5.2. Договору,
яким передбачено, що остаточний
розрахунок здійснюється на протязі 3-х
днів після закінчення виконання робіт,
відповідач повинен був здійснити
оплату виконаних робіт до 01.12.2008 р.
включно, а у позивача виникло право
вимоги про стягнення з відповідача
заборгованості за виконані роботи з
02.12.2008 р.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно з ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Позовна заява датована позивачем 23.09.2014
р. та цього ж дня подана до
господарського суду Львівської
області.

Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Отже до вимог позивача про стягнення
заборгованості за договором від 17.10.2007
р. № 313-к сплила позовна давність.

Згідно з ст. 266 ЦК України, зі спливом
позовної давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.

У відзиві на позовну заяву відповідач
заявив про застосування позовної
давності до позовних вимог позивача.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Враховуючи наведене, суд відмовляє в
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Енергозберігаючі технології» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрінвестбуд» про
стягнення 470982 грн. 13 коп. (з яких: 268477,90
грн. - основний борг; 54181,53 грн. - 3% річних;
148322,70 грн. - інфляційні) у зв'язку із
спливом позовної давності.

Керуючись ст. ст. 8, 13, 42, 124, 129
Конституції України, ст. ст. 1, 3, 11, 202, 204,
253, 256, 257, 260, 261, 264, 266, 267, 530, 626, 627, 629 ЦК
України, ст. ст. 4, 43, 45 , 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 83,
84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Енергозберігаючі технології» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрінвестбуд» про
стягнення 470982 грн. 13 коп. (з яких: 268477,90
грн. - основний борг; 54181,53 грн. - 3% річних;
148322,70 грн. - інфляційні) - відмовити
повністю у зв'язку із спливом позовної
давності.

Повне рішення складено 16 грудня 2014
року.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України,
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Цікало А.І.