ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р.
Справа № 914/2803/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Костів Т.С.

суддів
Марко Р.І.

Желік М.Б.

при секретарі Карпенко В.О.

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта", м. Київ № 01-05/5135/14 від
04.11.2014 року

на рішення господарського суду
Львівської області від 20.10.2014 року

у справі № 914/2803/14

за позовом: Прокурора м. Борислава в
інтересах держави в особі
Бориславської міської ради, м. Борислав
Львівської області

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Укрнафта", м.
Київ

про: внесення змін в договір оренди
землі № 04.09.439.00243 від 19.10.2010р.

За участю представників сторін:

від прокуратури: Яворський Я.Т. -
старший прокурор відділу (службове
посвідчення № 011137 від 24.10.2014 р.);

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду
Львівської області від 20.10.2014 року у
справі №914/2803/14 (суддя Крупник
Р.В.) позов Прокурора м. Борислава в
інтересах держави в особі
Бориславської міської ради до
Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта" про внесення змін в договір
оренди землі № 04.09.439.00243 від 19.10.2010р.-
задоволено повністю. Внесено зміни до
укладеного між Бориславською міською
радою та Відкритим акціонерним
товариством "Укрнафта" від імені якого
діяла структурна одиниця
Нафтогазовидобувне управління
"Бориславнафтогаз" Договору оренди
землі № 04.09.439.00243 від 19
жовтня 2010 р., зареєстрованого 24.12.2010р. в
Бориславському міському відділі
Львівської регіональної філії ДП
"Центр державного земельного кадастру"
за № 04.09.439.00243, шляхом викладення пункту
5 Договору в наступній редакції:
"Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить 847322,50 грн.,
відповідно до витягу з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки, виданого
Управлінням Держкомзему у м. Борислав
Львівської області від 14.02.2012 року №727".
Внесено зміни до укладеного між
Бориславською міською радою та
Відкритим акціонерним товариством
"Укрнафта" від імені якого діяла
структурна одиниця Нафтогазовидобувне
управління "Бориславнафтогаз" Договору
оренди землі № 04.09.439.00243 від 19 жовтня 2010
р., зареєстрованого 24.12.2010р. в
Бориславському міському відділі
Львівської регіональної філії ДП
"Центр державного земельного кадастру"
за № 04.09.439.00243, шляхом викладення пункту
9 Договору в наступній редакції:
"Орендна плата згідно рішення
Бориславської міської ради від 17.11.2011
року № 420 становить 12% (дванадцять) від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки і вноситься орендарем у
грошовій формі, що складає 101678,70 грн. в
рік (сто одна тисяча шістсот сімдесят
вісім гривень 70 копійок), або 8473,23 грн.
(вісім тисяч чотириста сімдесят три
гривні 23 копійки) в місяць, щомісячними
платежами на розрахунковий рахунок
0012 в УДКСУ у м. Бориславі
Львівської області, код ЗКПО 37942974, код
платежу 13050200, отримувач - Бориславська
міська рада".

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Львівської
області від 20.10.2014 року у справі №
914/2803/14, відповідач - Публічне
акціонерне товариство "Укрнафта" -
подав апеляційну скаргу.

Свою апеляційну скаргу скаржник
мотивує тим, що сторони узгодили та
встановили виключний перелік підстав,
за умови настання яких розмір орендної
плати може бути переглянутий, як у
сторону збільшення так і у сторону
зменшення, серед яких такої підстави,
як затвердження органом місцевого
самоврядування нормативно грошової
оцінки землі не передбачено. Відтак,
оскільки умови договору є
обов'язковими до виконання сторонами,
підстави для задоволення позовних
вимог відсутні.

На підставі наведеного скаржник
просить рішення суду першої інстанції
від 20.10.2014 року скасувати та прийняти
нове, яким в позові відмовити повністю.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу № 914/2803/14
розподілено для розгляду головуючому -
судді Костів Т.С..

Розпорядженням в.о. голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 04.11.2014 року у
склад колегії для розгляду
вищезазначеної справи введено суддів
Марка Р.І. та Желіка М.Б..

Ухвалою Львівського
апеляційного господарського суду від
05.11.14 р., подані скаржником матеріали
визнано достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 25.11.14 р..

Ухвалою суду від 25.11.14 року
розгляд справи відкладався на 09.12.14
року з підстав, викладених у ній.

Представнику роз'яснено його
права та обов'язки згідно ст.22 ГПК
України.

Прокурор в судове засідання
з'явився, проти апеляційної скарги
заперечив, рішення суду першої
інстанції від 20.10.2014 року вважає
законним та обґрунтованим, просив
залишити його без змін, апеляційну
скаргу без задоволення.

В судове засідання 09.12.2014 року
представники позивача та відповідача
повторно не з'явились, причин неявки
суду не довели, хоч були належним чином
повідомлені про час, дату та місце
розгляду справи, що підтверджується
наявними в матеріалах справи
повідомленнями про вручення поштових
відправлень.

Згідно із п.3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 року ,,Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції'', у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Окрім того, беручи до уваги те, що
явка представників сторін у судове
засідання не була визнана судом
обов'язковою, а також достатність
матеріалів справи для розгляду
апеляційної скарги по суті колегія
суддів дійшла висновку про розгляд
справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
заслухавши пояснення прокурора,
дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів встановила
наступне:

як правильно встановлено судом першої
інстанції, 19.10.2010 року між
Бориславською міською радою
(орендодавець) та Відкритим
акціонерним товариством "Укрнафта", від
імені якого діє структурна одиниця
Нафтогазовидобувне управління
"Бориславнафтогаз" (орендар) укладено
договір оренди землі № 04.10.439.00243, що
зареєстрований у Бориславському
міському відділі Львівської
регіональної філії державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру", про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 24.12.2010 року за № 04.10.439.00243.

Згідно п. 3 вищезазначеного договору,
орендодавець на підставі Рішення сесії
Бориславської міської ради Львівської
області від 25.02.2010 року за № 1107 надає, а
орендар приймає в строкове платне
користування земельну ділянку для
обслуговування НЗП-288 НГВУ
,,Бориславнафтогаз'', яка знаходиться на
території Бориславської міської ради
Львівської області, строком на 25 років
загальною площею 0,8688 га.

Пунктом 20 договору визначено, що
передача земельної ділянки орендарю
здійснюється у 7-денний строк після
державної реєстрації цього договору за
актом приймання-передачі.

Згідно із п. 5. договору, нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
становить 426539,45 гривень. Орендна плата
за використання земельної ділянки,
згідно рішення сесії Бориславської
міської ради Львівської області від
25.02.2010 року за № 1107 становить 3 % від
нормативно-грошової оцінки і вноситься
орендарем у формі та розмірі 1066,35 грн.,
щомісячними платежами на
розрахунковий рахунок Бориславської
міської ради.

Положенням п.13 Договору передбачено, що
розмір орендної плати переглядається 1
(один) раз на рік, у разі: зміни умов
господарювання, передбачених
договором; зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін і тарифів,
зміни коефіцієнтів індексації,
визначених законодавством; погіршення
стану орендованої земельної ділянки не
з вини орендаря, що підтверджено
документами; в інших випадках,
передбачених законом.

Факт передачі земельної ділянки
орендарю підтверджується наявним в
матеріалах справи актом
приймання-передачі об'єкта оренди від
24.12.2010 року.

23.09.2011 року рішенням постійної
депутатської комісії з питань охорони
навколишнього середовища природного
середовища, регулювання земельних
відносин, будівництва та архітектури
від 10.08.2011 року № 37/2, Бориславською
міською радою 23.09.2011 року прийнято
рішення № 373 "Про затвердження грошової
оцінки земель міста Борислава". Пунктом
2 зазначеного рішення встановлено, що
останнє набирає законної сили з 01.01.2012
року.

Окрім того, Рішенням Бориславської
міської ради від 17.11.2011 року № 420
затверджено "Положення про порядок
встановлення розмірів орендної плати
за земельні ділянки
несільськогосподарського призначення
та їх справляння в м.Бориславі",
відповідно до п. 2.4. якого річний розмір
орендної плати за земельні ділянки для
обслуговування свердловин та
технологічної інфраструктури, об'єктів
зв'язку, господарських споруд
обслуговуючої інфраструктури,
електричних підстанцій становить 12 %
від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки.

Як вбачається із витягу з технічної
документації про нормативно грошову
оцінку земельної ділянки, нормативно
грошова оцінка земельної ділянки, якою
користується НГВУ "Бориславнафтогаз"
ВАТ "Укрнафта", станом на 31.01.2012 року
становить 847322,50 грн.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, у зв'язку із запровадженням
нової нормативної грошової оцінки
орендованої земельної ділянки, орендна
плата за користування такою ділянкою
збільшилась, та становить 101678,23 грн. на
рік.

Згідно із ч. 1 ст. 73 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", акти
ради, сільського, селищного, міського
голови, голови районної в місті ради,
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради, прийняті в
межах наданих їм повноважень, є
обов'язковими для виконання всіма
розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, вимогою-повідомленням №
3-21/1877 від 31.07.2012 року позивач повідомив
відповідача про зміну орендної плати
за користування землею у зв'язку з
прийняттям рішення Бориславської
міської ради від 17.11.2011 року, яким
затверджено грошову оцінку земель
м.Борислав, з огляду на те, що розмір
орендної плати зазначений у Договорі
оренди землі підлягає зміні, відтак
орендар повинен звернутися до
Управління Держкомзему у м.Борислав
для підписання відповідних додатків до
договору.

29.11.2012 року позивач скерував
відповідачу для підписання примірники
додаткових угод до договору.

Листом від 07.12.2012 року № 04-146 відповідач
надав згоду на внесення змін до
Договору, за умови встановлення
орендної плати в розмірі 3 % від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки.

Проте, як вбачається із матеріалів
справи зі сторони відповідача зміни до
договору підписані так і не були.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 188 Господарського
кодексу України, сторона договору, яка
вважає за необхідне змінити або
розірвати договір, повинна надіслати
пропозиції про це другій стороні за
договором. Сторона договору, яка
одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
обрання певного засобу правового
захисту, у тому числі і досудового
врегулювання спору, є правом, а не
обов'язком особи, яка добровільно,
виходячи із власних інтересів, його
використовує.

Згідно із ч. 4 ст. 188 Господарського
кодексу України, у разі якщо сторони не
досягли згоди щодо зміни (розірвання)
договору або у разі неодержання
відповіді у встановлений строк з
урахуванням часу поштового обігу,
заінтересована сторона має право
передати спір на вирішення суду.

Частиною 1 ст. 187 Господарського кодексу
України, спори, що виникають при
укладанні господарських договорів за
державним замовленням, або договорів,
укладення яких є обов'язковим на
підставі закону та в інших випадках,
встановлених законом, розглядаються
судом. Інші переддоговірні спори
можуть бути предметом розгляду суду у
разі якщо це передбачено угодою сторін
або якщо сторони зобов'язані укласти
певний господарський договір на
підставі укладеного між ними
попереднього договору.

У зв'язку із наведеним місцевим
господарським судом підставно
розцінено обов'язковість для сторін
внесення змін до договору оренди землі,
оскільки така обов'язковість випливає
із зазначених обов'язкових для
виконання рішень органу місцевого
самоврядування.

Відповідно до ст. 792 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
земельної ділянки наймодавець
зобов'язується передати наймачеві
земельну ділянку на встановлений
договором строк у володіння та
користування за плату. Відносини щодо
найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

Статтею 13 Закону України "Про оренду
землі" договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства. Однією із
істотних умов договору оренди землі,
відповідно до ст. 15 зазначеного Закону
є орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку ї внесення і перегляду
та відповідальності за її несплату.

Згідно із ст. ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" орендна плата за землю -
це платіж, який орендар вносить
орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Відповідно до ст. 288 Податкового
кодексу України, підставою для
нарахування орендної плати за земельну
ділянку є договір оренди такої
земельної ділянки. Розмір орендної
плати встановлюється в договорі
оренди, але річна сума платежу не може
бути меншою: для земель
сільськогосподарського призначення -
розміру земельного податку, що
встановлюється цим розділом; для інших
категорій земель - трикратного розміру
земельного податку, що встановлюється
цим розділом, та не може перевищувати:
для земельних ділянок, наданих для
розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки; для земельних ділянок,
які перебувають у державній або
комунальній власності та надані для
будівництва та/або експлуатації
аеродромів - чотирикратний розмір
земельного податку, що встановлюється
цим розділом; для інших земельних
ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків
нормативної грошової оцінки.

Згідно п. 14.1.125 ст. 14 Податкового кодексу
України нормативно грошова оцінка
земельних ділянок - це капіталізований
рентний дохід із земельної ділянки,
визначений відповідно до
законодавства центральним органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів.

Нормативно грошова оцінка земельної
ділянки використовується при
визначені розміру земельного податку,
державного мита при міні, спадкуванні
та даруванні земельних ділянок згідно
із законом, орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності.

Дані про нормативну грошову оцінку
окремої земельної ділянки
оформляються як витяг з технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель (ст. 20 Закону України "Про
оцінку землі").

Як встановлено господарським судом, та
підтверджується судом апеляційної
інстанції, нормативно грошова оцінка
земельної ділянки якою користується
НГВУ "Бориславнафтогаз" ВАТ "Укрнафта",
становить 847322,50 грн.грн., що
підтверджується витягом з технічної
документації.

Зі змісту базової редакції договору
оренди землі вбачається її
невідповідність в частині розміру
орендної плати цим положенням, що
обумовлює встановлену законом
необхідність внесення до нього
відповідних змін.

Пунктом 2.19 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
року № 6 ,,Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах що виникають із
земельних відносин'' визначено, що
орендна плата за земельні ділянки
державної та комунальної власності є
регульованою ціною, то законодавча
зміна граничного розміру цієї плати є
підставою для перегляду розміру
орендної плати, встановленої умовами
договору.

Так, у разі прийняття уповноваженим
органом рішення про внесення змін до
ставок орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів, що
використовуються для розрахунку
орендної плати за земельні ділянки,
такі обставини можуть не братися судом
до уваги лише у разі скасування
відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку. Зазначеним
спростовується посилання скаржника
про вихід місцевим господарським судом
за межі своєї компетенції та порушення
засад свободи договору.

Згідно із ст. 30 Закону України "Про
оренду землі", зміна умов договору
оренди землі здійснюється за взаємною
згодою сторін. У разі недосягнення
згоди щодо зміни умов договору оренди
землі спір вирішується в судовому
порядку.

Оскільки орендна плата за земельні
ділянки державної та комунальної
власності є регульованою, тому
законодавча зміна граничного розміру
цієї плати є підставою для перегляду
розміру орендної плати, встановленої
умовами договору, що правильно
констатовано місцевим господарським
судом.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обгрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.
Відповідач додаткових доказів не подав
і суду апеляційної інстанції, не
обґрунтовував неможливості подання
таких доказів суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили. Однак, у
встановленому законом порядку
підстави, передбачені у ст. 104 ГПК
України для скасування або зміни
судового рішення не були доведені суду
належними доказами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи, наявні в
них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення
господарського суду Львівської
області від 20.10.2014 р. у справі № 914/2803/14
слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101,
103, 105 ГПК України, Львівський
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А
Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укрнафта", м.
Київ № 01-05/5135/14 від 04.11.2014 року- залишити
без задоволення, а рішення
господарського суду Львівської
області від 20.10.2014 р. у справі № 914/2803/14 -
без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

3.Матеріали справи скерувати до
господарського суду Львівської
області.

Повний текст постанови суду оформлено
і підписано відповідно до вимог статті
105 ГПК України 15.12.2014 року.

Головуючий-суддя
Костів
Т.С.

Суддя
Марко
Р.І.

Суддя
Желік
М.Б.