номер провадження справи 8/123/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2014
Справа № 905/4197/14-908/4179/14

за позовом
Впроваджувально-виробничого
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВАТЕК" (04053, м. Київ,
вул. Обсерваторна, 7)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альтком"
Інвест-Строй" (83001, м. Донецьк, вул.
Челюскінців, 69-А)

про стягнення 5599197 грн. 80 коп. основного
боргу за договором поставки № 130-02/2011
від 10.06.2011 р., 684461 грн. 50 коп. річних
процентів, 394288 грн. 81 коп. втрат від
інфляції грошових коштів, 2316064 грн. 86
коп. пені

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача - Шкабрій М.П., дов. від 12.05.2014 р.

Відповідача - не з'явився

Розпорядженням голови Вищого
господарського суду України від 02.09.2014
р. № 28-р "Про зміну територіальної
підсудності господарських справ"
визначено, що розгляд господарських
справ, підсудних господарському суду
Донецької області здійснюється
господарським судом Запорізької
області.

Заявлено позовні вимоги про стягнення
з відповідача 5599197 грн. 80 коп. основного
боргу за договором поставки № 130-02/2011
від 10.06.2011 р., 684461 грн. 50 коп. річних
процентів, 394288 грн. 81 коп. втрат від
інфляції грошових коштів, 2316064 грн. 86
коп. пені.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 07.07.2014 р. порушено
провадження по справі № 905/4197/14 за
позовом ВВ ТОВ «ВАТЕК» до ТОВ «Альтком
«Інвест-Строй» про стягнення 5599197 грн. 80
коп. основного боргу за договором
поставки № 130-02/2011 від 10.06.2011 р., 684461 грн.
50 коп. річних процентів, 394288 грн. 81 коп.
втрат від інфляції грошових коштів,
2316064 грн. 86 коп. пені. Судове засідання
призначено на 06.08.2014 р. Зазначену справу
господарським судом Донецької області
не розглянуто в зв'язку з проведенням
на території м. Донецька активної фази
анти терористичної операції та
призупиненням роботи суду.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 22.10.2014 р.
прийняті до розгляду подані позивачем
матеріали позовної заяви та документи
по справі № 905/4197/14, справі присвоєно
номер № 905/4197/14 - 908/4179/14. Розгляд справи
призначений на. 13.11.2014 р., відкладався до
03.12.2014 р. в зв'язку з неявкою
відповідача.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено в судовому засіданні 03.12.2014р.

Позивач підтримує вимоги з підстав,
викладених в позові, відповідно до ст.
ст. 193, 216, 218 ГК України, ст. ст.509, 525, 526, 625
ЦК України. В обґрунтування вимог
вказує, що на виконання договору №
130/02-2011, укладеного з відповідачем 10.06.2011
р., за актами приймання-передачі
останньому передано товар. Відповідач
зобов'язання щодо оплати отриманого
товару виконав частково, внаслідок
чого за ним склалась заборгованість в
сумі 5599197 грн. 80 коп. За несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань у
відповідності до п. 7.3 договору № 130/02-2011
до стягнення заявлено 23160641 грн. 86 коп.
пені, нарахованої за період з 12.08.2012 р.
по 05.06.2014 р. Відповідно до ст. 625 ЦК
України до стягнення заявлено 684461 грн.
50 коп. річних процентів, нарахованих за
період з 12.08.2012 р. по 05.06.2014 р., та 394288 грн.
81 коп. втрат від інфляції грошових
коштів, нарахованих за період з серпня
2012 р. по травень 2014 р.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
спростував, представник відповідача в
судове засідання за викликом двічі не
з'явився, правом надати відзив на позов
не скористався. Згідно п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК
України. В разі, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Ухвала суду від 22.10.2014 р.
про прийняття поданих позивачем
документів та матеріалів по справі №
905/4197/14, яка направлялася на адресу
відповідача, не повернута органом
зв'язку. Ухвала суду від 13.11.2014 р. про
відкладення розгляду справи повернута
органом заявку з посиланням «вручення
неможливе», тому з урахуванням
роз'яснень, наданих Вищим
господарським судом в інформаційному
листі № 01-06/2052/14 від 01.12.2014 р., вважається
належним виконанням господарським
судом обов'язку щодо повідомлення
учасників судового процесу щодо
вчинення судом певних процесуальних
дій.

При цьому суд зазначає, що процесуальні
дії щодо сповіщення відповідача про
подання позову відповідно до ст.. 56 ГПК
України виконано позивачем. Про
порушення господарським судом
Донецької області провадження по
справі № 905/4197/14 свідчить ухвала суду
від 07.07.2014 р. Тобто, відповідач є
обізнаним щодо порушеного провадження
про стягнення з нього грошових коштів
за позовом ВВТОВ «ВАТЕК». Усі
процесуальні документи по даній справі
розміщувалися на інформаційних
ресурсах, тому відповідач не був
позбавлений можливості отримати
інформацію про подальший розгляд
справи у відповідних реєстрах.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору. Суд
дійшов висновку про можливість
розгляду позовної заяви по суті в
судовому засіданні 03.12.2014 року за
відсутності представника відповідача.

Згідно до ст. 75 ГПК України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, суд
встановив, що
Впроваджувально-виробничим
товариством з обмеженою
відповідальністю «ВАТЕК» (позивач у
справі, постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Альтком»
Інвест-строй» (відповідач у справі,
покупець) 10.06.2011 р. укладено договір
поставки №130-02/2011, за умовами якого
постачальник зобов'язався поставити у
власність покупця меблі для
внутрішнього оснащення приміщення
аеропорту «Донецьк», в асортименті,
кількості, в терміни, за цінами
узгодженими сторонами умовами цього
договору та специфікацією, що є
невід'ємною частиною договору, а
покупець зобов'язується прийняти і
своєчасно оплатити продукцію, що
поставляється в його власність згідно
з умовами договору. Порядок
розрахунків узгоджено розділом 6
договору, яким передбачено, що покупець
на підставі рахунку-фактури від
постачальника протягом 3 банківських
днів здійснює авансовий платіж у
розмірі 30% загальної вартості
продукції за договором згідно п. 2.1.
Платіж у розмірі 60% загальної вартості
продукції за договором згідно п. 2.1
здійснюється покупцем перед поставкою
на підставі рахунку-фактури від
постачальника протягом 3 банківських
днів, що супроводжується повідомленням
згідно п. 3.6 договору (п. 6.2) Остаточний
розрахунок у розмірі 10% від загальної
вартості продукції за договором згідно
п. 2.1 з постачальником покупець
проводить по факту поставки протягом 5
банківських днів з дня підписання Акту
приймання-передачі продукції або
видаткової накладної на підставі
рахунку-фактури від постачальника. (п.
6.3). Додатковою угодою від 05.11.2012 р.
договір № 130/02-2011 від 10.06.2011 р. доповнено
п. 6.4, відповідно до якого розрахунки
між сторонами можуть проводитися
вексельною формою розрахунків.
Додатковими угодами № 1 від 23.06.2011 р., №
2 від 04.08.2011 р., № 3 від 01.02.2012 р. вносилися
зміни до договору № 130/02-2011 щодо
загальної вартості продукції та
складалися відповідні специфікації.

Як свідчать вивчені матеріали, на
виконання умов договору № 130/02-2011 від
10.06.2011 р. за актами приймання-передачі №
01 від 04.10.2011р., № 02 від 10.01.2012 р., № 03 від
03.07.2012 р., № 04 від 03.08.2012 р. позивачем
поставлено відповідачу товар на
загальну суму 94381991 грн. 06 коп., який
отримано відповідачем, про що свідчить
підпис уповноваженої особи
відповідача на зазначених актах.

В силу ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Пунктом першим статті 193
Господарського Кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в статті 526 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Згідно з
вимогами пункту 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статей 525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Пунктом 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини другої статті 692
ЦК України покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару. При цьому
підписання покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом та фіксує факт здійснення
господарської операції і встановлення
договірних відносин, є підставою для
виникнення обов'язку щодо здійснення
розрахунків за отриманий товар.

Відповідачем зобов'язання щодо повної
оплати товару у обумовлений термін не
виконані, що свідчить про порушення
відповідачем умов договору.

Як вказує позивач, відповідач частково
оплатив за отриманий товар в розмірі
51950000 грн., про що свідчать надані
платіжні документи. Згідно акту
приймання-передачі векселів від 14.11.2012
р. в рахунок погашення боргу
відповідачем передано позивачу
векселі на загальну суму 31036727 грн. 26
коп. та згідно акту приймання-передачі
векселів від 08.01.2013 р. передано вексель
на суму 5796066 грн.

Згідно представленого позивачем
розрахунку заборгованість відповідача
за договором № 130/02-2011 від 10.06.2011 р.
складає 5599197 грн. 80 коп. Оскільки
відповідач не надав суду доказів
виконання зобов'язання щодо оплати
отриманого від позивача товару в
узгодженому розмірі та у визначені
строки, суд вважає вимоги про стягнення
основного боргу в сумі 5599197 грн. 80 коп.
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення пені в розмірі
2316064 грн. 86 коп., нарахованої за період з
12.08.2012 р. по 05.06.2014 р., позивач
обґрунтовує п. 7.3 договору № 130/02-2011 від
10.06.2011 р., згідно до якого у випадку
порушення покупцем терміну оплати
поставленої продукції, передбаченого
п. 6.3 цього договору, він виплачує
постачальникові пеню в розмірі
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день затримки
оплати, але не більше 5% від загальної
вартості договору.

За приписами частини першої статті 546
ЦК України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Згідно з частиною третьою
статті 549 ЦК України пенею є неустойка,
що обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. У
відповідності до частини першої
статті 193 ГК України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Частиною
шостою статті 231 ГК України
передбачено, що штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором. Відповідно до
приписів ст. 232 Господарського Кодексу
України нарахування неустойки
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Розрахунок пені позивачем виконано без
врахування передбаченого ст. 232 ГК
України обмеження для нарахування
штрафних санкцій та з застосування
подвійної облікової ставки НБУ, при
тому що умовами договору передбачено
пеню в розмір однієї облікової ставки
НБУ. Перевіривши розрахунок пені, суд
вважає вимоги про стягнення пені
такими, що підлягають задоволенню
частково в сумі 1140802 грн. 16 коп.,
нарахованих за період з 13.08.2014 р. по
08.07.2013 р. у урахуванням здійснених
часткових оплат.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Розрахунок заявлених до стягнення 684461
грн. 50 коп. річних процентів,
нарахованих за період з 12.08.2012 р. по
05.06.2014 р., та 394288 грн. 81 коп. втрат від
інфляції грошових коштів, нарахованих
за період з серпня 2012 р. по травень 2014 р.,
судом перевірено. Суд вважає вимоги про
стягнення річних процентів такими, що
підлягають задоволенню частково в сумі
564589 грн. 46 коп., нарахованих за вказаний
період, з урахуванням здійснених
часткових оплат. Вимоги про стягнення
394288 грн. 81 коп. втрат від інфляції
грошових коштів, нарахованих за період
з серпня 2012 р. по травень 2014 р., суд
вважає обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Позовні вимоги задовольняються
частково.

Судові витрати покладаються на сторін
пропорційно задоволеним вимогам.

На підставі викладеного, ст. 193 ГК
України, ст. ст. 526, 549, 625, 692, 712 ЦК України,
керуючись ст.ст. 49, 75, 82-84 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альтком"
Інвест-Строй" (83001, м. Донецьк, вул.
Челюскінців, 69-А, ) на
користь Впроваджувально-виробничого
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВАТЕК" (04053, м. Київ,
вул. Обсерваторна, 7, ЄДРПОУ 16301
(п'ять мільйонів п'ятсот дев'яносто
дев'ять тисяч сто дев'яносто сім) грн. 80
коп. основного боргу, 564589 (п'ятсот
шістдесят чотири тисячі п'ятсот
вісімдесят дев'ять) грн. 46 коп. річних
процентів, 394288 (триста дев'яносто
чотири тисячі двісті вісімдесят вісім)
грн. 81 коп. втрат від інфляції грошових
коштів, 1410802 (один мільйон чотириста
десять тисяч вісімсот дві) грн. 16 коп.
пені, 62556 (шістдесят дві тисячі п'ятсот
п'ятдесят шість) грн.. 48 коп. судових
витрат. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 10 грудня 2014
року.

Суддя
І.А. Попова