ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року
Справа № 925/2159/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Кенкеч О.С., розглянув у відкритому
судовому засіданні в приміщенні суду
справу за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі, Черкаська
область, м. Тальне, вул. Соборна, 15

до Кривоколінської сільської ради,
Черкаська область, Тальнівський район,
с. Криві Коліна, вул. Івана Мазепи, 8а

про стягнення 46 201,30 грн. шкоди у виді
переплаченої пенсії,

за участю представників:

від позивача: Бабій В.М. - за
довіреністю;

від відповідача: Дяченко О.М. -
сільський голова - за посадою.

Позивач звернувся в господарський суд
Черкаської області та просить стягнути
з відповідача 46201,30 грн. шкоди в виді
надмірної виплати пенсії громадянину
Кобернику О.І. на підставі довідки,
виданої Кривоколінською сільською
радою Тальнівського району.

Позивач вимоги обґрунтовує тим, що
громадянин Коберник О.І., 1935 року
народження, з 08.03.1992р. отримував пенсію
за віком відповідно до положень ЗУ «Про
статус та соціальний захист громадян,
які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи».

Згідно поданої заяви громадянином
Коберник О.І. та довідки №599 від 26.09.2005р.,
що видана Кривоколінською сільською
радою, пенсійним фондом проведено
перерахунок пенсії з більшого
заробітку. Розмір пенсії після
перерахунку склав 373,69 грн.

При проведенні зустрічної перевірки
виданої довідки №599 встановлено, що
довідка сільською радою видана невірно
та містить розбіжності в сумах, про що
складено акт від 24.07.2013р.

Позивач вважає, що внаслідок невірно
виданої довідки сільською радою про
розмір заробітної плати Коберник О.І.
виникла переплата пенсії і управлінню
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі завдана шкода в
розмірі 46201,30 грн.

Покладення відповідальності за
спричинену шкоду позивач обґрунтовує
положеннями ст. 101 ЗУ «Про пенсійне
забезпечення» про відповідальність за
видачу недостовірної довідки,
положеннями ст. 38 ЗУ «Про місцеве
самоврядування в Україні» та ст. 29 ЗУ
«Про національний архівний фонд та
архівні установи» про обов'язок
сільської ради видачі довідок
соціального характеру.

Позивач вважає, що дії сільської ради,
що виражені у видачі недостовірної
довідки гр. Кобернику О.І., призвели до
нарахування більшої пенсії. На
підтвердження цього факту посилається
на акт перевірки від 24.07.2013р., що
підписаний сільським головою та
бухгалтером сільської ради.

За фактом подання громадянином
Коберником О.І. до пенсійного фонду
недостовірної довідки було відкрито
кримінальне провадження від 11.11.2013р.
20.02.2014р. кримінальне провадження було
закрито, вини гр. Коберника О.І. у видачі
недостовірної довідки Кривоколінською
сільською радою не встановлено.
Відповідальна особа Кривоколінської
сільської ради Гончаренко Т.В. не є
суб'єктом цього злочину та не може бути
притягнута до кримінальної
відповідальності.

Позивач обґрунтовує свою вимогу про
стягнення шкоди з сільської ради
посиланням на норми ст.ст. 1166, 1173, 1172 ЦК
України з мотивів неправомірності дій
працівника Кривоколінської сільської
ради та відповідальності ради за
відповідність архівним даним
відомостей, указаних у довідці від
26.09.2005р., тому вважає Кривоколінську
сільську раду належним відповідачем у
справі та наполягає на стягненні шкоди.

Представник відповідача вимоги
заперечив та вказав, що гр. Коберник О.І.
не був працівником сільської ради і
рада не несе відповідальності за його
дії. Рада лише зберігає архів СТОВ ім.
Фрунзе, в тому числі і книги по
заробітній платі працівників.
Обов'язок перевіряти дані у довідці
лежить на посадовцях Пенсійного фонду,
тому позивач не може перекладати
відповідальність на сільську раду.
Вина сільської ради не встановлена,
вироків суду стосовно посадовців
сільської ради про видачу
недостовірної довідки - немає. Позивач
не звертався до суду про визнання дій
чи бездіяльності сільської ради
протиправними. Представник
відповідача просить відмовити в позові
за необґрунтованістю та недоведеністю
вимог. Подано письмовий відзив на
позов.

Інших доказів та документів учасниками
не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх
сукупності та за внутрішнім
переконанням, суд вважає позовні
вимоги такими, що не підлягають до
задоволення з огляду на таке.

У відповідності з положеннями
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення
з господарського спору повинно
прийматись у відповідності з нормами
матеріального і процесуального права
та фактичними обставинами справи, з
достовірністю встановленими
господарським судом, тобто з'ясованими
шляхом дослідження та оцінки судом
належних і допустимих доказів у
конкретній справі.

Згідно статутних документів учасники
процесу є самостійними юридичними
особами з присвоєнням коду ЄДР.

Предметом спору є стягнення з органу
місцевого самоврядування шкоди
внаслідок видачі з архіву
недостовірної довідки громадянину
Кобернику О.І. та нарахування
збільшеної пенсії.

Сторони не перебувають в договірних чи
господарських відносинах між собою.

Оцінка правовідносинам між
управлінням Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі та
Кривоколінською сільською радою вже
дана в рішенні господарського суду
Черкаської області від 17.06.2014р. у справі
№925/892/14. Суд відмовив у стягненні з
сільської ради надмірно виплаченої
пенсії громадянину Кобернику О.І.
Позивачу роз'яснено порядок повернення
надмірно сплаченої суми пенсії, що був
предметом спору.

Суд не припиняє провадження відповідно
приписів п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України,
оскільки предмет спору в даній справі є
стягнення шкоди, а не переплаченої
пенсії. Суд має розглянути спір по суті.

Законодавець у гл. 82 ЦК України не дає
визначення шкоди.

Ст. 1192 ЦК України визначає способи
відшкодування шкоди: або в натурі, або
відшкодувати збитки у повному обсязі.

Позивач не довів наявності вини
сільської ради у видачі довідки для
Пенсійного фонду.

Позивач використав неналежний спосіб
захисту свого порушеного права та не
звертався з відповідним позовом до гр.
Коберника О.І. з посиланням на ст. 16 ЦК
України, про що прямо вказано в
постанові Вищого господарського суду
України від 25.09.2014р. у справі №925/892/14.

За таких обставин у суду немає правових
підстав для задоволення позову.

В позові належить відмовити з мотивів
безпідставності та недоведеності.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на позивача та не
стягувати.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 17.12.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба