ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014 року Справа №
904/5357/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів: головуючого судді: Крутовських
В.І. - доповідач,

суддів: Дмитренко Г.К., Прокопенко А.Є.

при секретарі судового засідання
Однорог О.В.

Представники сторін:

від відповідача: Подольна Н.Г.,
довіреність №57 від 01.04.2013 року,
представник

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-торгівельна фірма "АВІАС", м.
Дніпропетровськ на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 07.10.2014 року у справі
№904/5357/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Чернівціобленерго", м.
Чернівці

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
виробничо-торгівельна фірма "АВІАС",

м. Дніпропетровськ

про зобов`язання поставити товар та
сплати штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 07.10.2014
року у справі №904/5357/14 (суддя Новікова
Р.Г.) позовні вимоги задоволено
частково.

Зобов'язано Товариство з обмеженою
відповідальністю
Виробничо-торгівельної фірми "Авіас"
забезпечити поставку товару
відповідно до умов договору №498 від
11.10.2012р., а саме - поставити Публічному
акціонерному товариству
"Енергопостачальна компанія
"Чернівціобленерго" бензин А-92 Energy в
кількості 27870л за ціною 11грн.70коп. (з
ПДВ) за 1л на суму 326079грн..

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю
Виробничо-торгівельної фірми "Авіас" на
користь Публічного акціонерного
товариства "Енергопостачальна
компанія "Чернівціобленерго" суму пені
в розмірі 12766грн.22коп. та витрати зі
сплати судового збору в розмірі
7760грн.01коп..

У задоволенні решти позовних вимог
щодо стягнення пені відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю
виробничо-торгівельна фірма "АВІАС"
звернулося до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить вищезазначене рішення
скасувати та прийняти нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог
відмовити; судові витрати по сплаті
судового збору покласти на Позивача.

Позивач апеляційну скаргу вважає
необґрунтованою та безпідставною,
такою, що не підлягає до задоволення, а
рішення законним та таким, що ухвалене
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Позивач виконав свої зобов'язання з
попередньої оплати замовленого товару
та перерахував кошти Відповідачу.
Натомість Відповідач відмовився в
односторонньому порядку від виконання
свого зобов'язання та не поставив
визначену кількість товару, а 29.04.2014
року перерахував кошти в сумі 667 869,00
грн. посилаючись на лист-претензію
№7/1328 від 02.04.2014 року.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
03.11.2014 року у справі №904/5357/14 прийнято та
призначено апеляційну скаргу до
розгляду колегією суддів у складі
головуючого судді: Крутовських
В.І., суддів: Прокопенко А.Є., Дмитренко
Г.К..

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
20.11.2014 року розгляд апеляційної скарги
відкладено на 11.12.2014 року.

09.12.2014 року на адресу
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду надійшло
клопотання від представника Позивача
«Про розгляд справи без участі
представника Позивача».

Представник Позивача у судове
засідання 11.12.2014 року не з'явився, про
час та місце судового засідання
повідомлений належним чином,
відповідно до вимог Інструкції з
діловодства в господарських судах
України, затвердженої наказом
Державної судової адміністрації
України 20.02.2013 року №28.

У судовому засіданні 11.12.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Заслухавши пояснення
представника Відповідача, розглянувши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу такою, що не
підлягає задоволенню, приймаючи до
уваги наступне.

Між Публічним акціонерним товариством
"Енергопостачальна компанія
"Чернівціобленерго" (далі покупець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю
Виробничо-торгівельною фірмою "Авіас"
(далі - постачальник) був підписаний
Договір про закупівлю товарів №498 від
11.10.2012 року, згідно якого Постачальник
зобов'язується у жовтні 2012 року - жовтні
2013 року поставляти Покупцеві продукти
нафтоперероблення рідкі (бензин А-92), а
Покупець - прийняти та оплатити такі
товари.

Відповідно до пункту 10.1 Договору, він
набирає чинності з дня його підписання
сторонами та діє до 31 жовтня 2013 року, а в
частині розрахунків чи допоставки
товарів (у випадку подання заявки до
терміну завершення дії Договору) - до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за цим Договором.

В додатковій угоді №1 від 08.11.2013 року до
Договору №498 від 11.10.2012 року, відповідно
до пункту 4 частини 5 статті 40 Закону
України "Про здійснення державних
закупівель" сторони виклали в новій
редакції пункт 10.1 Договору, а саме - цей
Договір набирає чинності з дня його
підписання та діє до 31.12.2014 року, якщо
хоч одна із сторін не заявить про
розірвання Договору через об'єктивні
причини.

Пунктом 1.2 Договору сторони встановили
найменування, номенклатуру, асортимент
товару, кількість товарів, одиницю
виміру, ціну за одиницю та загальну
вартість.

Предметом поставки є бензин марки А-92 в
кількості 326400л., вартість 1л. - 11грн.70коп.
(з ПДВ), загальна вартість 3818880грн. (з
ПДВ).

Пунктом 1.3 Договору визначено, що
Постачальник протягом дії цього
договору здійснює поставку товару,
вказаного в пункті 1.2, частинами
(партіями) згідно заявок Покупця
залежно від його потреби в товарі
протягом терміну дії цього Договору.

Розділом 3 Договору передбачено, що
ціна цього Договору становить 3818880грн.
(з ПДВ). Покупець оплачує поставлений
Постачальником товар за цінами за
одиницю товару, що не можуть
перевищувати показників, встановлених
в пункті 1.2 Договору, крім випадків,
визначених чинним законодавством.

Додатковою угодою №2 від 17.03.2014 року до
Договору, підписаною обома сторонами,
пункт 1.2 доповнений фразою:
"Постачальник може внести зміни ціни за
одиницю товару, вказаному в пункті 1.2
Договору не більш як на 10% у разі
коливання ціни такого товару на ринку
за умови, що зазначена зміна не
призведе до збільшення суми,
визначеної в Договорі."

Умови Договору про закупівлю не
повинні відрізнятись від змісту
пропозиції конкурсних торгів або
цінової пропозиції (у тому числі, ціни
за одиницю товару) переможця процедури
закупівлі та не повинні змінюватись
після підписання Договору про
закупівлю до повного виконання
зобов'язань сторонами, крім випадків,
що не суперечать чинному законодавству
з питань закупівель (пункт 3.6 Договору).

В розділі 4 Договору сторони визначили,
що розрахунки за партію товару
здійснюються в безготівковому порядку
в розмірі 100% передоплати вартості
товару (однієї поставки) відповідно до
виставленого постачальником рахунку
на підставі заявки Покупця на поставку
партії товару.

Відповідно до пункту 5.1 Договору
поставка (передача) товарів
Постачальником здійснюється не
пізніше 5 календарних днів з дня
отримання заявки на поставку
(передоплати). Строк поставки Товарів
може коригуватись Покупцем за згодою
сторін в залежності від об'єму разової
поставки згідно заявки Покупця.

На підставі заявки Позивача та згідно з
умовами Договору, Відповідачем було
виставлено рахунки - фактури №0190/0000105
від 25.03.2014 року (бензин А-92 Energy в
кількості 17540л на суму 205218грн.) та
№0190/0000106 від 26.03.2014 року (бензин А-92 Energy в
кількості 10330л на суму 120861грн.).
Платіжними дорученнями №7722 від 27.03.2014
року та №7721 від 27.03.2014 року вказані суми
були перераховані Позивачем
Відповідачу. Відповідачем у зазначені
Договором строки, не здійснено
поставку товару.

Позивач направив на адресу Відповідача
претензії №7/1328 від 02.04.2014 року та №9/1812
від 30.04.2014 року з вимогою виконати
зобов'язання за Договором та поставити
бензин А-92 Energy в кількості 27870л за ціною
11грн.70коп. (з ПДВ) за 1л на суму 326079грн..

Відповідач платіжним дорученням №4104
від 29.04.2014 року на рахунок Позивача
перерахував суму в розмірі 667869грн.,
посилаючись на лист Позивача №7/1328 від
02.04.2014 року.

Частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу
України передбачено, що до договору
поставки застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж, якщо інше
не встановлено договором, законом або
не випливає з характеру відносин
сторін.

Відповідно до статті 662 Цивільного
кодексу України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу.

Статтею 670 Цивільного кодексу України
встановлено, якщо продавець передав
покупцеві меншу кількість товару, ніж
це встановлено договором
купівлі-продажу, покупець має право
вимагати передання кількості товару,
якої не вистачає, або відмовитися від
переданого товару та його оплати, а
якщо він оплачений, - вимагати
повернення сплаченої за нього грошової
суми.

Позивач виконав свої зобов'язання з
попередньої оплати замовленого товару
та перерахував кошти Відповідачу. Але,
Відповідач не поставив визначену
кількість товару.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

У відповідності до статті 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно зі статями 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідачем не було виконане
зобов'язання належним чином.

Посилання Відповідача на повернення
Позивачу платіжним дорученням №4104 від
29.04.2014 року суми 667869 грн. не може бути
прийнято до уваги та бути підставою для
звільнення Відповідача від виконання
договірних зобов'язань в натурі. Крім
того, Відповідач в платіжному
дорученні №4104 послався на те, що
зазначена вище сума повертається на
підставі листа Позивача від 02.04.2014 року
№7/1328, але у зазначеному листі Позивач
просив не про повернення перерахованих
сум передоплати, а про поставку палива
згідно з Договором і рахунками
Відповідача.

З урахуванням викладеного суд вважає,
що позовні вимоги підлягають
задоволенню в частині про зобов'язання
Відповідача забезпечити поставку
товару відповідно до умов Договору.

Пунктом 7.2.2 Договору передбачено
оплату постачальником пені в розмірі
0,3% вартості недопоставленої продукції
за кожен день прострочення, але не
більше подвійної облікової ставки
Національного банку України.

Позивач нарахував пеню за період з
03.04.2014 року по 20.06.2014 року у сумі 77280 грн.
72 коп..

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
пеня підлягає стягненню з Відповідача
у сумі 12766 грн. 22 коп., а в решті
задоволення пені слід відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що під час розгляду справи
господарським судом фактичні
обставини справи встановлено на основі
повного, всебічного і об'єктивного
дослідження поданих доказів та вірно
застосовані норми права, а доводи
скаржника не спростовують законності
прийнятого у справі судового рішення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
виробничо-торгівельна фірма "АВІАС", м.
Дніпропетровськ на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 07.10.2014 року у справі №904/5357/14
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 07.10.2014
року у справі №904/5357/14 залишити без
змін.

Постанова набирає чинності з дня її
оголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом
двадцятиденного строку з дати її
прийняття.

Повний текст постанови виготовлено
та підписано 16.12.2014 року.

Головуючий суддя
В.І. Крутовських

Суддя
Г.К. Дмитренко

Суддя
А.Є. Прокопенко