м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 5011-34/13910-2012 24.12.14За заявою
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерна компанія «Київводоканал»

про відстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
23.01.2013 у справі №5011-34/13910-2012

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Київенерго»

до Публічного акціонерного товариства
«Акціонерна компанія «Київводоканал»

про стягнення 21755027,15 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Полоз І.В., Цой Г.М.
(представники за довіреностями);

від відповідача (заявника) - Шатун С.С.
(представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 23.01.2013 у справі №5011-34/13910-2012
позов Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» (Позивач) до
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерна компанія «Київводоканал»
(Відповідач) задоволено частково та
стягнуто 241256 грн. 84 коп. 3% річних, 8132 грн.
85 коп. інфляційних втрат, 532754 грн. 16 коп.
пені, а також 64380 грн. судового збору.

На виконання рішення 08.02.2013 судом було
видано відповідний наказ.

Через відділ діловодства суду від
Відповідача надійшла заява про
відстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
23.01.2013 у справі №5011-34/13910-2012 строком на 5
років, та ухвалою суду від 19.05.2014
розгляд заяви було призначено на 28.05.2014.

Розглянувши вказану заяву, врахувавши
майнові інтереси та, зокрема, згоду
Позивача на очікування виконання
рішення суду до 01.01.2015, суд відстрочив
виконання рішення до 01.01.2015.

Через відділ діловодства суду від
Відповідача надійшла повторна заява
про відстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
23.01.2013 у справі №5011-34/13910-2012 строком на 5
років, яка ухвалою суду була призначена
до розгляду на 24.12.2014. Позивач подав
письмові заперечення за заяву.

Дослідивши матеріали справи та подану
заяву, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини та об'єктивно
оцінивши надані сторонами докази, які
мають юридичне значення для розгляду
заяви по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 45 ГПК України
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов.

Відповідно до ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому цим кодексом та
Законом України «Про виконавче
провадження».

Разом з цим, господарський суд на
підставі ст. 121 ГПК України, має право за
заявою сторони, державного виконавця,
прокурора або за власною ініціативою у
виняткових випадках залежно від
обставин справи відстрочити,
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Під відстрочкою, зокрема, розуміється
відкладення чи перенесення виконання
рішення на новий строк, який
визначається господарським судом (п.
7.1.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»).

Як убачається з наведеного
Відповідачем обґрунтування поданої
заяви про відстрочку виконання
рішення, він має намір та бажання
виконати рішення суду в добровільному
порядку, але неспроможний відразу
виконати рішення в повному обсязі.

Так, сума заборгованості за рішенням
суду у даній справі №5011-34/13910-2012
складається лише з штрафних санкцій та
судових витрат, а основний борг в
розмірі 20330060,62 грн. було погашено в
повному обсязі за рахунок субвенції
згідно Постанови Кабінету Міністрів
України від 11.06.2012 № 517. Надання ж
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення
здійснюється без урахування пені,
штрафних та фінансових санкцій, які
енергопостачальна компанія стягує за
порушення строків розрахунків за
спожиту електричну енергію.

Враховуючи викладене, джерел
фінансування штрафних санкцій та
судових витрат у Відповідача немає,
тому він вживає заходів щодо отримання
джерел погашення заборгованості
шляхом звернення до суду з позовними
заявами про стягнення дебіторської
заборгованості. Однак, оскільки
боржниками Відповідача є переважно
комунальні підприємства, відсоток
виконання судових рішень дуже низький,
навіть в примусовому порядку.

Стягнення ж одразу всієї суми боргу з
Відповідача на користь Позивача
призведе до того, що Відповідач не
матиме змоги повноцінно вести
господарську діяльність, що може
призвести до зупинення надання послуг
з водопостачання та водовідведення у
місті Києві.

Виконання рішення ускладнено також
тією обставиною, що стосовно
Відповідача відкрито багато інших
виконавчих проваджень, присуджена до
стягнення сума є значною для боржника,
та хоча один раз відстрочка вже
надавалася, Відповідач не зміг вийти зі
скрутного фінансового становища через
наявність у інших осіб перед ним
значних дебіторських заборгованостей
та їх непогашенням як в добровільному,
так і в примусовому порядку.

Також Відповідач зазначає, що системи
водопостачання та водовідведення в м.
Києві потребують капітального ремонту
та заміни, для проведення чого також
необхідно витрачати значні кошти.

Все вищенаведене в цілому, та за умови
негайного примусового виконання
рішення суду у даній справі, на думку
Відповідача може призвести до його
неспроможності виконати зобов'язання
перед всіма кредиторами, в тому числі і
перед Позивачем на підставі даного
рішення суду.

Проте з такими обґрунтуваннями заяви
Відповідача суд не погоджується,
оскільки більша кількість всіх
вищеописаних аргументів все
наводилась Відповідачем та була
прийнята до уваги судом при надання
відстрочки минулого разу.

При цьому, в розумінні ст. 121 ГПК України
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом.

Вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення тощо (п. 7.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України»).

Отже суд зазначає, що з наведених
Відповідачем аргументів виконання
рішення вже відстрочувалося, доказів
вжиття ефективних заходів для
виконання рішення за цей час
відстрочки Відповідачем не надано,
наявності інших (нових) виключних
конкретних обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим Відповідачем перед судом не
доведено, так само не надано доказів
загрози банкрутства, відсутності
коштів на банківських рахунках і майна,
на яке можливо було б звернути
стягнення, а отже не доведено наявність
виключних конкретних обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим.

Суд також враховує матеріальні
інтереси сторін, та зокрема
недоведеність критичного майнового
стану Відповідача, та натомість ту
обставину, що Позивач вже надавав згоду
на очікування виконання рішення суду,
натомість на даний час Позивач
наполягає на захисті його майнового
інтересу щодо отримання коштів від
Відповідача, які той не перераховує, та
ефективних заходів для накопичення
грошової маси і погашення
заборгованості перед Позивачем не
вживає.

Відтак, з огляду на все наведене та
врахувавши майнові інтереси обох
сторін, суд дійшов висновку про
необґрунтованість заяви Відповідача
та відмовляє в її задоволенні.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «Акціонерна
компанія «Київводоканал» про
відстрочку виконання рішення
господарського суду міста Києва від
23.01.2013 у справі №5011-34/13910-2012 строком на 5
років відмовити.

Дана ухвала набирає законної сили з
моменту прийняття та може бути
оскаржена в установленому законом
порядку.

Суддя
Р.Б.
Сташків