ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 грудня 2014 року Справа № 15/64/2011/5003

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Губенко
Н.М.,суддів:Дунаєвської Н.Г., Кочерової
Н.О., Мележик Н.І., Самусенко
С.С.,розглянувши заявуТовариства з
обмеженою відповідальністю "Арма
Факторинг"про перегляд Верховним Судом
України постановиВищого
господарського суду України від 02.09.2014у
справі№ 15/64/2011/5003за заявоюТовариства з
обмеженою відповідальністю "Арма
Факторинг"доТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Алко-Стандарт"провизнання
банкрутомліквідаторБуличов С.О.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 12.05.2014 у справі
№ 15/64/2011/5003 задоволено заяву ПАТ "Піреус
Банк МКБ" № 28 від 26.03.2014, визнано
кредиторські вимоги ПАТ "Піреус Банк
МКБ" до боржника на суму 28 536 506,07 грн., як
такі, що забезпечені заставою майна
боржника з віднесенням їх до першої
черги задоволення, зобов'язано
арбітражного керуючого Буличова С.О.
внести до реєстру вимог кредиторів
боржника вимоги ПАТ "Піреус Банк МКБ" на
суму 28 536 506,07 грн. у першу чергу
задоволення та 1 218,00 грн. судового збору
- у першу чергу задоволення, реєстр із
змінами подати до суду; відмовлено у
задоволенні пунктів 2, 3, 4, 5 клопотання
арбітражного керуючого Буличова С.О. №
02-01/68 від 18.03.2014; продовжено строк
ліквідаційної процедури ТОВ
"Алко-Стандарт" та повноважень
арбітражного керуючого Буличова С.О. у
даній справі на шість місяців, до 12.11.2014.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 02.07.2014 ухвалу
господарського суду Вінницької
області від 12.05.2014 у справі № 15/64/2011/5003 в
частині задоволення заяви ПАТ "Піреус
Банк МКБ" № 28 від 26.03.2014 та в частині
відмови у задоволенні клопотання
арбітражного керуючого Буличова С.О.
№02-01/68 від 18.03.2014 скасовано, прийнято в
цій частині нове рішення, яким заяву
ПАТ "Піреус Банк МКБ" № 28 від 26.03.2014
залишено без задоволення; клопотання
ліквідатора банкрута - арбітражного
керуючого Буличова С.О. № 02-01/68 від
18.03.2014 (пункти 2, 3, 4, 5) задоволено: -
надано згоду на продаж майна банкрута
на аукціоні з початковою вартістю 29 614
000,00 грн., крок аукціону визначено в
розмірі 5% від початкової вартості
майна на аукціоні; -
встановлено, що у разі закінчення
аукціону без визначення переможця
проводиться повторний аукціон зі
зниженням початкової вартості на 20
відсотків та з можливістю подальшого
зниження початкової вартості на самому
аукціоні, але не нижче, ніж до граничної
вартості, - 50% початкової вартості
(майно має початкову вартість 29 614 000,00
грн.; відповідно на першому повторному
аукціоні вартості майна становить 23 691
200,00 грн., але може бути знижена до 11 845
600,00 грн.), при цьому, про наведене
зазначається у відповідному
оголошенні; - встановлено, що у разі
закінчення повторного аукціону без
визначення переможця, другий повторний
аукціон проводиться зі зниженням
початкової вартості на 20% від вартості
першого повторного аукціону та за
відсутності бажаючих укласти договір
початкова вартість знижується на крок
аукціону доти, доки не виявиться
бажаючий укласти договір (відповідно
на другому повторному аукціоні
вартість майна становить 17 768 400,00 грн.,
але може бути знижена до 1 грн.);
зобов'язано ТОВ "Кепіталс Прайс"
оприлюднити на офіційному веб-сайті
Вищого господарського суду України
оголошення про проведення аукціону з
продажу майна ТОВ "Алко-Стандарт" з
початковою вартістю 29 614 000,00 грн.; в
решті ухвалу господарського суду
Вінницької області від 12.05.2014 залишено
без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 02.09.2014 у справі № 15/64/2011/5003
постанову суду апеляційної інстанції
скасовано, а ухвалу місцевого
господарського суду залишено в силі.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Арма Факторинг"
подано заяву про перегляд Верховним
Судом України постанови Вищого
господарського суду України від 02.09.2014
у справі № 15/64/2011/5003, у якій просить
вказану постанову скасувати, а
постанову суду апеляційної інстанції
залишити без змін.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 15.07.2014
у справі № 910/19222/13 та від 15.07.2014 у справі
№ 12/82б, мотивовано неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме статей 1, 10,
14 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень (пункт 1 цієї статті) матиме
місце в разі, коли суд (суди) касаційної
інстанції у розгляді двох чи більше
справ за подібних предмета та підстав
позову, змісту позовних вимог та
встановлених судом фактичних обставин
і однакового матеріально-правового
регулювання спірних правовідносин
дійшов (дійшли) неоднакових правових
висновків, покладених в основу цих
судових рішень.

У постанові від 02.09.2014 у справі №
15/64/2011/5003, про перегляд якої подано
заяву, суд касаційної інстанції
погодився з висновками місцевого
господарського суду щодо наявності
підстав для визнання кредиторських
вимог ПАТ "Піреус Банк МКБ" на
відповідну суму, як таких, що
забезпечені заставою майна боржника.
При цьому, суд касаційної інстанції
виходив із встановлених місцевим судом
обставин справи про наявність на час
проведення ліквідаційної процедури
заставного майна боржника та наявність
незадоволених вимог по цивільних
зобов'язаннях, які забезпечувались
боржником майновою порукою перед ПАТ
"Піреус Банк МКБ". Судом касаційної
інстанції зазначено, що ПАТ "Піреус
Банк МКБ" вправі звернутися з заявою на
стадії ліквідаційної процедури у
випадку фактичного існування предмета
застави у власності боржника, а такі
вимоги повинні включатися та
обліковуватися у реєстрі вимог
кредиторів, як заставні вимоги першої
черги задоволення, оскільки протилежне
матиме наслідком неповноту
відображення як пасиву боржника, так
його активів, які обтяжені заставою та
повинні обліковуватися в реєстрі вимог
кредиторів за переліком заставного
майна. Крім того, суд касаційної
інстанції погодився з висновками
місцевого господарського суду в
частині відмови у задоволенні
клопотання арбітражного керуючого,
зазначивши про те, що воно заявлено
передчасно та без дотримання
особливостей реалізації забезпеченого
заставою майна боржника в
ліквідаційній процедурі.

Водночас у постанові від 15.07.2014 у справі
№ 12/82б суд касаційної інстанції
погодився з висновками судів
попередніх інстанцій щодо надання
згоди ліквідатору боржника на
реалізацію недобудованої житлової
будівлі окремо (без трансформаторної
підстанції). При цьому, суд касаційної
інстанції виходив із встановлених
судами попередніх інстанцій обставин
справи про те, що вимоги банку
забезпечені заставою майна боржника та
грошові кошти, вилучені від його
продажу, будуть в першу чергу
направлені на погашення вимог
заставного кредитора, тобто банку, а
тому відсутні підстави вважати, що під
час продажу вказаного майна будуть
порушені права банку, в той час як
подальше затягування процедури
реалізації майна боржника впливає на
збільшення поточної заборгованості
боржника перед зберігачем предмету
забезпечення.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

Крім того, постановою Вищого
господарського суду України від 15.07.2014
у справі № 910/19222/13, на яку посилається
заявник в обґрунтування неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, рішення судів
попередніх інстанцій скасовано, а
справу передано на розгляд до
місцевого господарського суду на
стадію прийняття заяви про порушення
провадження для повноти дослідження
обставин справи щодо грошових вимог
ініціюючого кредитора. У зв'язку з цим
колегія суддів зазначає, що прийняття
касаційною інстанцією постанови про
скасування судових рішень судів нижчих
інстанцій з передачею справи на новий
розгляд не означає остаточного
вирішення питання по суті, а тому на
відповідні постанови не може
здійснюватись посилання на
підтвердження підстави, передбаченої
розділом ХІІ2 ГПК України.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11114- 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В :

Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Арма Факторинг" у
допуску справи № 15/64/2011/5003 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяН. ГубенкоСудді:Н.
Дунаєвська Н. Кочерова Н. Мележик С.
Самусенко