м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/20500/14 26.11.14

Суддя Господарського суду міста Києва
Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання
Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом Фірми "Т.М.М." -
товариства з обмеженою
відповідальністю

до першого відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ласка
Лізинг"

до другого відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мега Торг
ЛТД"

про визнання договору
уступки прав вимоги недійсним

за участю представників сторін:

від позивача: Полєжаєва К.О. -
юрисконсульт

від першого відповідача: Галков І.О. -
юрисконсульт

від другого відповідача: Пінчук -
Ніколайчук Ю.В. - юрисконсульт

СУТЬ СПОРУ: Фірма "Т.М.М." - товариство з
обмеженою відповідальністю звернулася
до Господарського суду міста Києва з
позовними вимогами до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ласка
Лізинг" та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мега Торг ЛТД" про
визнання договору уступки прав вимоги
від 05.12.2013 № 204-11/2013 недійсним.

Сторін було належним чином повідомлено
про час та місце проведення судового
засідання, тому судом з урахуванням
вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені
всі необхідні умови для вирішення
спору на принципах змагальності,
рівності учасників процесу перед
законом.

Позивач стверджує, що його права
порушені, а тому наполягає на заявлених
позовних вимогах.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ласка Лізинг" надало
відзив на позовну заяву в якому проти
позову заперечив, просив позовні
вимоги залишити без задоволення,
зазначив, що позивач добровільно не
сплачує заборгованість за договором
фінансового лізингу від 18.12.2007 № 1125/12/2007
та бажає визнати договір уступки прав
вимоги недійсним для того, щоб надалі
продовжувати не сплачувати
заборгованість.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мега Торг ЛТД" надало
відзив на позовну заяву, в якому
стверджує, що відповідачами дотримано
всіх вимог, передбачених
законодавством України для укладення
договору уступки прав вимоги, а тому
підстави для визнання його недійсним
відсутні.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, заслухавши
пояснення позивача та заперечення
відповідачів, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 18.12.2007 між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ласка Лізинг" та
Фірмою "Т.М.М." - товариством з обмеженою
відповідальністю укладено договір
фінансового лізингу № 1125/12/2007, далі
Договір фінансового лізингу,
відповідно до предмету якого
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ласка Лізинг"
зобов'язалось набути у свою власність і
передати на умовах фінансового лізингу
у тимчасове володіння та користування
автопричіп МАЗ-938660-044 в
кількості три одиниці, а Фірма "Т.М.М." -
товариство з обмеженою
відповідальністю зобов'язалося
прийняти предмет лізингу та сплачувати
лізингові платежі на умовах даного
договору.

05 грудня 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Ласка
Лізинг", далі Кредитор, та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Мега Торг
ЛТД", далі Набувач, укладено договір
уступки прав вимоги № 204-11/2013, далі
Договір, відповідно до умов якого
Кредитор передає, а Набувач приймає на
себе право вимоги виконання
зобов'язань, які виникли на підставі
Договору фінансового лізингу.

Згідно п. 1.2 Договору Набувач набуває
всі права та обов'язки, які належать
Кредитору по відношенню до Фірми "Т.М.М."
- товариства з обмеженою
відповідальністю, а саме право вимоги
від боржника належного виконання
зобов'язань, у тому числі: оплат
лізингових платежів, пені, штрафів,
викупної вартості, інших платежів, які
підлягають сплаті відповідно з
вимогами договору лізингу та
законодавства України.

Фірма "Т.М.М." - товариство з обмеженою
відповідальністю 13.01.2014 отримало
повідомлення щодо укладення між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ласка Лізинг" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мега Торг ЛТД"
Договору уступки прав вимоги № 204-11/2013.

Позивач стверджує, що незважаючи на
перехід права вимоги до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Мега Торг
ЛТД", всі подальші дії реалізації права
вимоги по Договору фінансового лізингу
здійснювалось Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ласка Лізинг". Крім
того, в договорі уступки прав вимоги
від 05.12.2013 № 204-11/2013 не зазначено по яким
платежам (відповідно до їх терміну
оплати) чи з якого часу переходить
право вимоги до Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мега Торг ЛТД", тому
позивач просить суд визнати недійсним
договір уступки прав вимоги від 05.12.2013
№ 204-11/2013.

Дослідивши правову норму, яка підлягає
застосуванню у спірних відносинах
сторін, суд дійшов висновку про
необґрунтованість доводів позивача,
виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
обов'язковим для виконання сторонами
(ст. 629 ЦК України).

В силу статті 526 ЦК України та частини
першої ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою у тому числі
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

Згідно ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин
щодо заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

До нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
514 ЦК України). Якщо боржник не був
письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов'язанні, новий
кредитор несе ризик настання
несприятливих для нього наслідків. У
цьому разі виконання боржником свого
обов'язку первісному кредиторові є
належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК
України).

Законодавець визначає підстави для
визнання правочину недійсним та
настання певних наслідків, а саме:

- відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України
зміст угоди не може суперечити актам
цивільного законодавства, а також
моральним принципам суспільства;

- зміст правочину не повинен суперечити
положенням також інших, окрім актів
цивільного законодавства,
нормативно-правових актів, прийнятих
згідно з Конституцією України (статті 1,
8 Конституції України);

- згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності угоди є недотримання в
момент здійснення угоди стороною
(сторонами) вимог, встановлених
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 ЦК України;

- якщо недійсність угоди прямо не
встановлена законом, проте одна зі
сторін або інша заінтересована особа
оспорює її дійсність за підставами,
встановленими законом, така угода може
бути визнана судом недійсною, що
встановлено ч.3 ст. 215 ЦК України.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України визначає, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивачем за заявленими вимогами не
доведено наявності тих обставин, з
якими закон пов'язує визнання
правочинів недійсними.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.09.2014 зі справи № 910/17786/13
здійснено процесуальне
правонаступництво, замінено стягувача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ласка Лізинг" на
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мега Торг ЛТД". Даним
судовим рішенням було встановлено, що
05.12.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ласка Лізинг" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мега Торг ЛТД" було
укладено договір уступки прав вимоги №
204-11/2013; Фірма "Т.М.М." - товариство з
обмеженою відповідальністю належним
чином повідомлена про відступлення
прав вимоги за Договором фінансового
лізингу.

Пунктом 3.1 Договору визначено, що даний
договір вступає в силу з дати його
укладання та діє до повного його
виконання сторонами, чим спростовує
твердження позивача, як на підставу
визнання даного договору недійсним,
про те, що у договорі уступки прав
вимоги не зазначено по яким платежам
(відповідно до їх терміну оплати) чи з
якого часу переходить право вимоги до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мега Торг ЛТД".

За таких обставин, відсутні правові
підстави для визнання договору уступки
прав вимоги від 05.12.2013 № 204-11/2013
недійсним, тому у задоволенні позовних
вимог Фірми "Т.М.М." - товариства з
обмеженою відповідальністю звернулося
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ласка Лізинг" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мега Торг ЛТД" слід
відмовити, як необґрунтовано
заявленого.

Витрати по судовому збору покладаються
на позивача у справі - Фірму "Т.М.М." -
товариство з обмеженою
відповідальністю, згідно вимог ст.44, 49
ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося
26.11.2014, згідно частини 2 статті 85 ГПК
України було проголошено скорочений
текст рішення, а саме його вступну та
резолютивні частини.

На підставі викладеного та керуючись
203, 215, 512, 513, 514, 516, 526, 626, 629 ЦК України, ст.
ст. 193 ГК України, ст. ст. 42, 43, 33, 34, 43, 44, 49,
82, 84, частиною другою та третьою ст. 85
ГПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову Фірми "Т.М.М." -
товариства з обмеженою
відповідальністю до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ласка
Лізинг" та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мега Торг ЛТД"
відмовити.

2. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено - 01.12.2014 року

Суддя
Ю.О.Підченко