ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р.Справа № 916/2523/14

Колегія суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.

Журавльова
О.О.

(склад судової колегії сформовано
відповідно до розпорядження голови
суду від 16.10.2014р. №2508)

при секретарі судового засідання
Будному О.В.

за участю представників сторін в
судовому засіданні від 17.12.2014р.:

від позивача: Веретеннік О.М. (директор);

Мельникова О.О., за довіреністю;

від відповідача: Івашкова Н.Є., за
довіреністю;

від прокуратури: Пшенічко С.О., за
посвідченням;

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Чорноморського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Одеської області

на рішення господарського суду
Одеської області

від 18 серпня 2014 року

по справі № 916/2523/14

за позовом Виробничої фірми
"Судоремонт" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю

до відповідача Державного
підприємства "Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління
морських шляхів"

про стягнення 1845804,79 грн.

В судовому засіданні 17.12.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 18.08.2014р. по справі №916/2523/14
(Петров В.С.) частково задоволено позов
Виробничої фірми "Судоремонт" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю до Державного
підприємства "Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління
морських шляхів" про стягнення 1845804,79
грн., з відповідача на користь позивача
стягнуто: основний борг у сумі 491607,98
грн., 3% річних у сумі 101944,06 грн.,
інфляційні втрати в сумі 460142,26 грн. та
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 21073,83 грн., в задоволенні решти
позовних вимог відмовлено з посиланням
на те, що відповідачем порушено взяті
на себе зобов'язання за договором
№ВР029000 від 25.12.2001р. в частині повної та
своєчасної оплати за надані позивачем
послуги, при цьому, з огляду на пропуск
строку позовної давності по вимогам за
виставленими у 2001 році рахунками, про
застосування якої заявлено
відповідачем, суд першої інстанції
вважає, що позовні вимоги в цій частині
задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
суду першої інстанції, до Одеського
апеляційного господарського суду
звернувся Чорноморський прокурор з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері Одеської області з
апеляційною скаргою, в якій просить
його скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позову Виробничої фірми "Судоремонт" у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю у повному обсязі,
мотивуючи це тим, що оскаржуване
рішення прийняте з порушення норм
матеріального та процесуального права,
оскільки кредитор ВФ "Судоремонт" у
формі ТОВ не мала права звертатися з
позовом про виконання грошового
зобов'язання до ДП
"Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління
морських шляхів", так як відносно
останнього була порушена процедура
банкрутства, в рамках якої позивач мав
змогу звернутися зі своїми вимогами
про стягнення грошових коштів з ДП
"Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління
морських шляхів".

05.11.2014р. від позивача до Одеського
апеляційного господарського суду
надійшов відзив на апеляційну скаргу,
яким ВФ "Судоремонт" у формі ТОВ не
погоджується з доводами апеляційної
скарги, просить залишити її без
задоволення, а оскаржуване судове
рішення без змін.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги Чорноморського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері Одеської
області, заслухавши представників
сторін, перевіривши правильність
юридичної оцінки встановлених
фактичних обставин справи,
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
рішення, колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду
вважає, що рішення господарського суду
слід скасувати, а апеляційну скаргу -
задовольнити, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.12.2001р. між Чорноморсько-Азовським
виробничо-експлуатаційним управлінням
морських шляхів (замовник) та
Виробничою фірмою „Судоремонт" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю (виконавець) укладено
договір №ВР029000, відповідно до п. 1.1.
якого відповідач як замовник доручає, а
позивач як виконавець приймає на себе
зобов'язання виконати судоремонтні
роботи, роботи по переосвідченню та
поставки аварійно-рятувального,
протипожежного та іншого майна,
знятого з суден замовника.

Згідно з п. 2.2 договору початком робіт
по виконанню кожного конкретного
замовлення вважається день подачі
заявки від замовника.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що
замовник здійснює оплату виконавцю за
виконані роботи та поставку
матеріальних цінностей відповідно
виставлених рахунків на підставі актів
виконаних робіт та товаротранспортних
накладних.

Відповідно до п. 2.6 договору акти
приймально-здавальні, акти виконаних
робіт, товаротранспортні накладні є
документами, що є підставою для
здійснення розрахунків за виконані
роботи та поставлену продукцію.

В п. 6.1 договору встановлено строк дії
договору, а саме останній набирає
чинності з дати його підписання та діє
до 31 грудня 2003 року, після чого
автоматично продовжується на кожен
наступний рік, якщо ні одна зі сторін до
1 грудня кожного поточного року не
заявить про свою відмову від даного
договору.

Як свідчать матеріали справи, в рамках
вказаного договору позивачем були
виконані роботи на суму 322314,53 грн., про
що свідчать наявні в матеріалах справи
акти виконаних робіт.

Також, на виконання вказаного договору
позивачем було поставлено товари і
обладнання на суму 467802,19 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи накладними на поставку товару
на вказану суму

В свою чергу, у зв'язку з виконанням
позивачем договору №ВР029000 від 25.12.2001р.
ним були виставлені рахунки для оплати
відповідачу на загальну суму 816899,89 грн.

Як стверджує позивач та не оспорюється
відповідачем, вказані рахунки були
оплачені відповідачем частково в сумі
23326,20 грн., зокрема, 08.12.2003р. - було
сплачено 1,00 грн., 22.01.2003р. - 4791,60 грн.,
17.11.2003р. - 11000,00 грн., 18.09.2006р. - 0,20 грн.,
16.06.2010р. - 1140,00 грн. по рахунку № 06-303/2 від
10.06.2010р., 16.06.2010р. - 410,40 грн. по рахунку №
06-303/2 від 10.06.2010р., 10.05.2011р. - 1294,20 грн. по
рахунку № 01-013/2 від 24.01.2011р., 13.07.2011 р. -
1678,80 грн. по рахунку № 06-338/2 від 30.06.2011 р.,
16.08.2011р. - 3000,00 грн. по рахунку № 08-476/3 від
16.08.2011р., що відображено в акті звірки
станом на 01.10.2011 р. (т. 1 арк. спр. 8-10).

Таким чином, залишені без сплати
відповідачем рахунки за період 2000-2007
рр. на загальну суму 793583,69 грн. стали
підставою звернення Виробничої фірми
"Судоремонт" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Державного
підприємства „Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційного управління
морських шляхів".

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд дійшов
наступних висновків.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою
господарського суду Одеської області
від 23.01.2008р. було порушено провадження у
справі №21-2/6-08-285 про банкрутство
Державного підприємства
„Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційного управління
морських шляхів", якою введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Слід зазначити, що з моменту порушення
справи про банкрутство, боржник
знаходиться в особливому правовому
режимі і Закон про банкрутство має
пріоритет перед іншими законодавчими
актами України у регулюванні відносин,
пов'язаних зі справами про банкрутство
суб'єктів підприємницької діяльності.

Ухвалою попереднього засідання
господарського суду Одеської області
від 14.09.2011р. по справі №21-2/6-08-285
затверджено поданий розпорядником
майна боржника реєстр визнаних судом
грошових вимог конкурсних кредиторів
на загальну суму 84377111,65 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
грошове зобов'язання - зобов'язання
боржника сплатити кредитору певну
грошову суму відповідно до
цивільно-правового правочину
(договору) та на інших підставах,
передбачених законодавством України;
кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи доходів і зборів та інші
державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника; конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство і
виконання яких не забезпечено заставою
майна боржника.

В пункті 6 резолютивної частини ухвали
господарського суду Одеської області
від 14.09.2011р. по справі №21-2/6-08-285
зазначено, що вимоги кредиторів,
відповідно до ч.2 ст. 14 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними. Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає.

Отже, кредитор Виробнича фірма
"Судоремонт" у формі ТОВ не мала права
звертатися з позовом про виконання
грошового зобов'язання до ДП
"Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління
морських шляхів", так як відносно
останнього була порушена процедура
банкрутства, в рамках якої позивач мав
змогу звернутися зі своїми вимогами
про стягнення грошових коштів з ДП
"Чорноморсько-Азовське
виробничо-експлуатаційне управління
морських шляхів".

Враховуючи вищенаведене, Одеський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що рішення
господарського суду Одеської області
від 18.08.2014р. по справі №916/2523/14 слід
скасувати, а апеляційну скаргу
Чорноморського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері Одеської області - задовольнити.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 99, 101 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської
області від 18.08.2014р. по справі №916/2523/14
скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний
22.12.2014р.

Головуючий суддя
Савицький Я.Ф.

Суддя
Гладишева
Т.Я.

Суддя
Журавльов О.О.