м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Акку-Енерго"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дінеро-Плюс"
про стягнення 25 131,08 грн.
Суддя Ярмак О.М.
Від позивача: Савінська Т.Ю., Головко
Від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Пред'явлені вимоги про стягнення 20 000
грн. основного боргу - заборгованості
за поставку товарно-матеріальних
цінностей за видатковою накладною №
РН-1025011 від 25.10.2011р., 1780,76 грн. річних, 3350,32
грн. інфляційних втрат.
20.11.2014р. представник позивача подав
письмові пояснення та документи по
справі.
15.12.2014р. через канцелярію суду
представник відповідача подав
клопотання про відкладення розгляду
справи у зв'язку з відрядження
директора ТОВ «Дінеро-Плюс» до
м.Рівного. Вказане клопотання судом не
задовольняється, при цьому
господарський суд виходить з того, що,
ухвалою суду від 05.11.2014р. порушено
провадження у справі, ухвалою від
25.11.2014р. розгляд справи за клопотанням
відповідача відкладено відповідно до
ст. 77 ГПК України на 16.12.2014р., що свідчить
про достатність часу для підготовки
сторін до судового розгляду та подання
сторонами письмових пояснень,
заперечень та доказів в обґрунтування
своєї позиції; визначений ст. 69 ГПК
України строк розгляду справи сплинув,
відповідач письмового відзиву на позов
не надав, тому справа розглядається за
наявними у ній матеріалами відповідно
до ст. 75 ГПК України.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, господарський суд,-
21.10.2011р. позивачем було виставлено
відповідачу рахунок на оплату по
товару: «Акумуляторна батарея тягова 80V
(2*40V) 3PzS 240 залита електролітом (болтове
з'єднання) в кількості 1 шт.» на суму 23
За видатковою накладною № РН-1025011 від
25.10.2011р. на суму 23 000,00 грн. позивачем
було поставлено відповідачу
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, відповідно до статті 11
Цивільного кодексу України є, зокрема,
договори. Договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.
Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
Як визначено частиною 1 статті 181
Господарського кодексу України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.
Таким чином, позивач шляхом поставки
товару, а відповідач шляхом його
отримання по рахунку на оплату по
видатковою накладною № РН-1025011 від
25.10.2011р. створили певні права та
обов'язки, які аналогічні цивільним
правам та обов'язкам сторін за
договором поставки, встановленим
статтею 712 Цивільного кодексу України.
Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).
Згідно зі статтею 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.
Зі змісту наведеної норми вбачається,
що за загальним правилом, обов'язок
покупця оплатити товар виникає після
його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на товар.
Це правило діє, якщо спеціальними
правилами або договором купівлі -
продажу не встановлено інший строк
оплати. Відтак обов'язок відповідача
оплатити товар (з огляду на приписи
статті 692 ЦК України) виникає з моменту
За платіжним дорученням № 343 від
08.02.2012р. відповідач перерахував на
рахунок позивача кошти у сумі 3000,00 грн.
Гарантійним листом від 13.03.2012р.
відповідач гарантував повну оплату
вартості отриманого товару за
видатковою накладною № РН-1025011 від
25.10.2011р. в строк до 30.08.2012р., що ним
В подальшому позивач неодноразово
звертався до відповідача з вимогою
оплати вартості отриманого товару
(лист за вих. 26/03/12-2 від 26.03.2012р.,
претензії за вих. № 26/03/12 від 26.03.2012р., №
145/06/12 від 25.06.2012р.) в сумі 20 000 грн., які
залишені останнім без реагування.
Відповідно до розрахунку позивача,
заборгованість відповідача за
отриманий товар станом на час розгляду
справи становить 20 000,00 грн.
Відповідно до п.п.1,7 ст.193
Господарського кодексу України, ст. ст.
526, 530 Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
та у встановлений строк. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається (ст. 525 ЦК України).
Доказів здійснення відповідачем
оплати суми 20 000,00 грн. суду не надано.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
Позивачем нараховано 1780,76 грн. річних,
3350,32 грн. інфляційних втрат за період з
19.11.2011р. по 24.10.2014р. прострочення
виконання зобов'язання, враховуючи
часткову оплату та настання строку
оплати з 18.11.2014р., оскільки в рахунку на
21.10.2011р. було вказано, що він дійсний до
Проте, судом встановлено, що строк
оплати вартості отриманого
відповідачем товару на спірну суму
настав 25 жовтня 2011р., оскільки загальні
положення частини другої статті 530 ЦК
України не можуть бути застосовані до
спірних правовідносин, оскільки термін
виконання зобов'язання, що випливає із
правовідносин купівлі-продажу, чітко
встановлено спеціальною нормою права,
а саме статтею 692 ЦК України, відповідно
до якої покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або після
прийняття товаророзпорядчих
документів до нього (аналогічна
правова позиція викладена в постанові
Верховного Суду України від 19.08.2014р. у
справі № 925/1332/13).
Враховуючи викладене, суд задовольняє
вимоги позивача про стягнення 1780,76 грн.
річних, 3350,32 грн. інфляційних втрат за
період з 19.11.2011р. по 24.10.2014р. в межах
розрахунку та періоду нарахування,
вказаного позивачем.
Відповідач письмового відзиву та свого
контррозрахунку суми позову не надав,
стверджувань позивача не спростував.
За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню повністю.
Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою
з обмеженою відповідальністю
тисяч) грн. основного боргу, 1780 (одну
тисячу сімсот вісімдесят) грн. 76 коп.
річних, 3350 (три тисячі триста п'ятдесят)
грн. 32 коп. інфляційних втрат, 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.
Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
Суддя