ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2014 р.Справа № 922/4692/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання
П'ятак А.С.

розглянувши справу

за позовом КП "Харківські теплові
мережі", м. Харків до ФОП ОСОБА_2, м.
Харків про стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача - Падалко О.О., за дов.

відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, КП "Харківські теплові мережі",
звернувся до господарського суду
Харківської області із позовною
заявою, в якій просить суд стягнути з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2
(відповідача) на свою користь
заборгованість у розмірі 14 861,88 грн. за
неналежне виконання відповідачем
договірних зобов'язань за договором №
13420 купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді від 01.11.2010 р.

Представник КП "Харківські теплові
мережі" підтримав заявлені позовні
вимоги у повному обсязі, просив суд їх
задовольнити.

Відповідач про дату, час і місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином, в судове
засідання свого повноважного
представника не направив, про причини
неявки суд не повідомив, відзиву на
позовну заяву і витребуваних
господарським судом документів до суду
не надав.

Враховуючи те, що судом вжито всіх
передбачених законом заходів для
належного повідомлення Харківської
міської ради та відповідача про дату,
час та місце розгляду справи, суд
вважає за можливе розглянути справу за
відсутності представника Харківської
міської ради та відповідача за
наявними в ній матеріалами відповідно
до вимог ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, дослідивши
матеріали справи та заслухавши
пояснення представника КП "Харківські
теплові мережі", всебічно та повно
оцінивши надані докази у їх сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позовні
вимоги підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Комунальне підприємство "Харківські
теплові мережі" згідно з п.1.1 Статуту
засновано відповідно до Законів
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", "Про підприємства в України",
"Про підприємництво", "Про власність" та
інших законодавчих актів України КП
"Харківські теплові мережі" належить до
комунальної власності територіальної
громади м. Харкова відповідно до
рішення № 191/03 від 24.09.2003 p. XVI сесії
Харківської міської ради XXIV скликання
"Про комунальну власність м. Харкова".

Як вбачається з матеріалів справи,
01.11.2010 р. між КП "Харківські теплові
мережі" (Енергопостачальна
організація, позивач по справі) та
відповідачем (Споживач) було укладено
договір № 13420 купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді (далі - договір),
відповідно до умов якого позивач
зобов'язався постачати відповідачу
теплову енергію в гарячій воді в
потрібних йому обсягах, а відповідач
зобов'язався оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
тарифами (цінами) в терміни,
передбачені цим договором.

Згідно з п.10.1. договору він набуває
чинності з дня його підписання та діє
до 31 грудня 2011 року. Разом з тим,
договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про його
припинення не буде письмово заявлено
однією із сторін (п.10.4. договору). З
огляду на те, що відповідачем не надано
жодного доказу припинення дії даного
договору, суд вважає, що є достатні
правові підстави вважати цей договір
пролонгованим на 2014 рік.

Відповідно до п.6.4. договору відповідач
зобов'язався за 3 дні до початку
розрахункового періоду самостійно,
ініціативним дорученням сплачувати
позивачу вартість, зазначеної у
додатку 1 до договору кількості
теплової енергії з урахуванням
залишкової суми (сальдо) розрахунків на
початок розрахункового періоду.
Остаточний розрахунок за спожиту
теплову енергію відповідач здійснює:
до 28-го числа поточного місяця, при
розрахунках за показниками приладів
обліку; до 18-го числа місяця, наступного
за розрахунковим, при відсутності
приладів комерційного обліку.
Розрахунковим періодом в розумінні
п.6.3. договору є календарний місяць.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання договору № 13420
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді КП "Харківські теплові
мережі" здійснило постачання теплової
енергії до нежитлового приміщення,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1, яке
належить відповідачу.

КП "Харківські теплові мережі"
позбавлено технічної можливості
відключити приміщення відповідача від
централізованої системи опалення
будинку, в якому вони знаходяться,
оскільки система опалення всього
будинку єдина з системою опалення
приміщення відповідача і не має
окремого теплового вводу.

Факт споживання відповідачем теплової
енергії підтверджується актами про
включення опалення та актами про
відключення опалення, копії містяться
в матеріалах справи.

На адресу відповідача КП "Харківські
теплові мережі" було направлено
відповідні рахунки на оплату за
спожиту теплову енергію (копії
містяться в матеріалах справи), які
відповідачем не оплачено. Таким чином у
відповідача утворилась заборгованість
перед КП "Харківські теплові мережі" за
спожиту теплову енергію за період з
жовтня 2012 р. по квітень 2014 року в сумі 12
055,15 грн., яка до цього часу залишається
непогашеною.

Статтею ст. 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В силу ст. 33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене і на те, що
суму заборгованості відповідачем не
оспорено, не спростовано жодними
доказами щодо її погашення, суд вважає
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача боргу в сумі 12 055,15 грн.
обґрунтованими, підтвердженими
наданими суду доказами і такими, що
підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України встановлено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до п.7.2.3. Договору,
передбачено, що за несвоєчасне
виконання розрахунків за спожиту
теплову енергію - нараховується пеня у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
належної до сплати суми за кожен день
прострочення за період з дня наступу
строку оплати до дня фактичної оплати.

Враховуючи, що сума боргу в частині
стягнення пені відповідачем не
оспорена, відповідач не надав суду
доказів про погашення суми боргу, суд
вважає позовні вимоги в частині
стягнення пені в сумі 516,62 грн.
обґрунтованими, такими, що
підтверджуються наданими суду
доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % річних від простроченої суми.
За таких обставин, позовні вимоги
позивача в розмірі 433,68 грн. 3% річних та 1
856,43 грн. обґрунтовані, відповідають
вимогам діючого законодавства та
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 526, 530, 625 ЦК України,
ст.ст. 1, 12, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (61140, АДРЕСА_2, ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства "Харківські теплові
мережі" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова,
11, , р/р 13 в ВАТ
"Державний ощадний банк України" м.
Харкова, МФО 351823) суму основного боргу у
розмірі 12055,15 грн., пеню в сумі 516,62 грн.,
інфляційні в сумі 1 856,43 грн., 3% річних в
сумі 433,68 грн., судовий збір в сумі 1 827,00
грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 01.12.2014 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа №922/4692/14