ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року Справа № 5010/2439/2011-Б-23/88

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіУдовиченка
О.С.,суддів:Міщенка П.К., Поліщука В.Ю.
(доповідач),розглянувшикасаційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "ВіЕс Банк",на постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 24 вересня 2014
року,у справі№ 5010/2439/2011-Б-23/88
Господарського суду
Івано-Франківської області,за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арагон Плюс" (м.
Київ),доКолективного підприємства
"Октан" (м. Заболотів, Снятинський район,
Івано-Франківська область),провизнання
банкрутом, -за участю представників:від
ПАТ "ВіЕсБанк": Большаков Д.К. -
представник (довіреність від 31.07.2014
року);від ТзОВ "Науково-дослідний
Інститут Екологічної Експертизи та
Аудиту": Созоник Т.Б. - представник
(довіреність від 13.10.2014
року);представники інших учасників
судового провадження не з'явились;
в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 12.12.2011
року за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арагон Плюс" (далі за
текстом - ТзОВ "Арагон Плюс") порушено
провадження у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88
про банкрутство Колективного
підприємства "Октан" (далі - КП "Октан");
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів боржника, інше.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 26.12.2011
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 визнано
безспірні вимоги кредитора - ТзОВ
"Арагон Плюс" у розмірі 314 785 грн. 79 коп.,
введено процедуру розпорядження
майном, призначено розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Хлібейчука І.М. та зобов'язано
розпорядника майна скласти Реєстр
вимог кредиторів та подати його на
затвердження місцевому господарському
суду.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 19.09.2012
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88
затверджено Реєстр вимог кредиторів КП
"Октан" із загальною сумою
кредиторських вимог 7 081 786 грн. 11 коп., у
складі: ПАТ "Фольксбанк"; ТзОВ "Арагон
Плюс"; ТзОВ "НВП "Європа"; Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Науково-Дослідний інститут
Екологічної Експертизи та Аудиту" (далі
за текстом - ТзОВ "Науково-дослідний
Інститут Екологічної Експертизи та
Аудиту"); ФОП Радиш В.І.; ДПІ в
Снятинському районі; інше.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 17.07.2013
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 припинено
повноваження арбітражного керуючого
Хлібейчука І.М., як розпорядника майна
КП "Октан", призначено розпорядником
майна боржника арбітражного керуючого
Анапріюка А.С., зобов'язано
розпорядника майна КП "Октан" Анапріюка
А.С. провести збори Комітету кредиторів
КП "Октан", на яких визначити подальший
хід процедури банкрутства КП "Октан".

Постановою Господарського суду
Івано-Франківської області від 30.10.2013
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 в
задоволенні клопотання ТзОВ "Арагон
Плюс" від 29.10.2013 року про відкладення
розгляду справи про банкрутство КП
"Октан" відмовлено; заяву ТзОВ "Холдинг
"Високі технології" № 29.10.13/11/8 залишено
без розгляду; КП "Октан" визнано
банкрутом; відкрито ліквідаційну
процедуру щодо КП "Октан" та призначено
ліквідатором КП "Октан" арбітражного
керуючого Анапріюка А.С., інше.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 12.03.2014
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88
(головуючий суддя - Рочняк О.В., судді:
Кобрин О.М., Михайлишин В.В.) замінено
кредитора - ДПІ у Снятинському районі
Івано-Франківської області на ДПІ у
Снятинському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області; визнано та
включено до Реєстру вимог кредиторів
грошові вимоги: ПАТ "ВіЕс Банк" у
розмірі 1 454 336 грн. 11 коп. як вимоги 4-ї
черги та 1 218 грн. 00 коп. судових витрат,
як вимоги 1-ої черги; решту вимог
відхилено; ДПІ у Снятинському районі у
розмірі 54 706 грн. 77 коп. - 18 365 грн. 26 коп.,
як вимоги 4-ої черги, обліковано в 6-у
чергу вимог кредиторів - 36 330 грн. 22 коп.;
ТзОВ "Науково-дослідний інститут
екологічної експертизи та аудиту" у
розмірі 205 906 грн. 43 коп., як вимоги 4-ої
черги та 1 218 грн. 00 коп. судових витрат,
як вимоги 1-ої черги; затверджено Реєстр
вимог кредиторів боржника наступним
чином:

- ДПІ у Снятинському районі Головного
управління Міндоходів в
Івано-Франківській області - 18 365 грн. 26
коп., як вимоги 3-ої черги;

- ПАТ "ВіЕс Банк" у розмірі 1 218 грн. 00 коп.,
як вимоги 1-ої черги та 1 454 336 грн.
11 коп., як вимоги 4-ої черги;

- ТзОВ "Арагон Плюс" у розмірі 314 785 грн. 79
коп., як вимоги 4-ої черги;

- ТзОВ "Науково-виробниче підприємства"
Європа" у розмірі 881 251 грн. 43 коп., як
вимоги 4-ої черги;

- ТзОВ "Науково-дослідний інститут
екологічної експертизи та аудиту" у
розмірі 1 218 грн., як вимоги 1-ої черги та 1
195 906 грн. 43 коп., як вимоги 4-ої черги;

- ФОП Радиша В.І. у розмірі 63 000 грн. 00
коп., як вимоги 4-ої черги;

окремо до Реєстру вимог кредиторів
внесено вимоги, що підлягають
задоволенню позачергово, як такі, що
забезпечені заставою:

- ПАТ "ВіЕс Банк" у розмірі 4 445 196 грн. 71
коп., як вимоги 1-ої черги; обліковано в
6-у чергу вимог кредиторів вимоги ТзОВ
"Арагон Плюс" у розмірі 8 534 грн. 37 коп.;
ПАТ "Фольксбанк" у розмірі 300 512 грн. 49
коп.; ДПІ у Снятинському районі у
розмірі 50 972 грн. 15 коп. та ТзОВ "НВП
"Європа" у розмірі 63 863 грн. 39 коп.; вимоги
арбітражного керуючого Хлібейчука І.М.
у розмірі 41 302 грн. 00 коп. є витратами,
пов'язаними з провадженням у справі та
підлягають відшкодуванню у 1-у чергу
вимог кредиторів, інше.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 24.09.2014 року у
справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 (головуючий
суддя - Гриців В.М., судді: Давид Л.Л.,
Кордюк Г.Т.) апеляційну скаргу ТзОВ
"Науково-дослідний Інститут
Екологічної Експертизи та Аудиту"
задоволено частково; ухвалу
Господарського суду
Івано-Франківської області від 12.03.2014
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 в частині
включення грошових вимог ПАТ "ВіЕс
Банк" у розмірі 1 454 336 грн. 11 коп. до
Реєстру вимог кредиторів, як вимоги 4-ї
черги та затвердження Реєстру вимог
кредиторів із зазначенням, що вимоги
ПАТ "ВіЕс Банк" у розмірі 1 454 336 грн. 11
коп. є вимогами 4-ї черги - скасовано і в
цій частині прийнято нове судове
рішення: грошові вимоги ПАТ "ВіЕс Банк"
у розмірі 1 454 336 грн. 11 коп. включено до
Реєстру вимог кредиторів окремо, як
вимоги забезпеченого кредитора,
погашення яких здійснюється в
позачерговому порядку за рахунок майна
банкрута, що є предметом забезпечення;
присуджено до стягнення з КП "Октан" на
користь ТзОВ "Науково-дослідний
Інститут Екологічної Експертизи та
Аудиту" 609 грн. 00 коп. - як відшкодування
судового збору. При цьому, апеляційний
господарський вказав, що витрати на
оплату судового збору повинні
задовольнятись у 1-у чергу, згідно ст. 45
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Не погоджуючись з прийнятою
господарським судом апеляційної
інстанції постановою, ПАТ "ВіЕс Банк"
звернулось з касаційною скаргою, у якій
просить скасувати постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 24.09.2014 року, а
ухвалу Господарського суду
Івано-Франківської області від 12.03.2014
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 залишити
без змін. При цьому, скаржник
посилається на порушення
господарським судом апеляційної
інстанції норм матеріального права,
зокрема, ст. 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 25.11.2014 року, згідно зі ст. 1114
ГПК України, касаційну скаргу ПАТ "ВіЕс
Банк" прийнято до провадження та
призначено її до розгляду у судовому
засіданні за участю уповноважених
представників учасників судового
провадження.

03.12.2014 року від ТзОВ "Арагон Плюс"
надійшов Відзив на касаційну скаргу, у
якому ініціюючий кредитор проти
поданої ПАТ "ВіЕсБанк" касаційної
скарги заперечив, просив залишити її
без задоволення, а оскаржувану
постанову львівського апеляційного
господарського суду - без змін.

В судовому засіданні касаційної
інстанції представник ПАТ "ВіЕсБанк"
подану касаційну скаргу підтримав за
наведених у ній підстав, просив
скасувати постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
24.09.2014 року, а ухвалу Господарського
суду Івано-Франківської області від
12.03.2014 року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88
залишити без змін.

Представник ТзОВ "Науково-дослідний
Інститут Екологічної Експертизи та
Аудиту" проти поданої ПАТ "ВіЕсБанк"
касаційної скарги заперечила, просила
залишити її без задоволення, а
оскаржувану постанову господарського
суду апеляційної інстанції - без змін,
як законну та обґрунтовану.

Інші учасники касаційного провадження
уповноважених представників в судові
засідання касаційної інстанції не
направили, хоча про дату, час та місце
розгляду касаційної скарги були
повідомлені належним чином.
Враховуючи, що учасників судового
провадження було повідомлено про те, що
не з'явлення їх представників в судове
засідання касаційної інстанції не
тягне за собою відкладення розгляду
справи, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку про можливість розгляду
касаційної скарги за відсутності в
судовому засіданні уповноважених
представників інших учасників
касаційного провадження, які не
з'явились.

Заслухавши доповідь судді Поліщука
В.Ю., обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши наявні матеріали
справи, проаналізувавши застосування
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, з наступних підстав.

Господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій під час розгляду
справи встановлено наступне.

Провадження у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88
про банкрутство КП "Октан" порушено
ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 12.12.2011
року за заявою ТзОВ "Арагон-Плюс", в
порядку ст. 11 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 19.09.2012
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88
затверджено Реєстр вимог кредиторів КП
"Октан" із загальною сумою
кредиторських вимог 7 081 786 грн. 11 коп., у
складі: ПАТ "Фольксбанк" (4 445 196 грн. 71
коп. (1 черга), 300 512 грн. 49 коп. (6 черга);
ТзОВ "Арагон Плюс"; ТзОВ "НВП "Європа";
ТзОВ "Науково-дослідний Інститут
Екологічної Експертизи та Аудиту"; ФОП
Радиш В.І.; ДПІ в Снятинському районі.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 17.07.2013
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 припинено
повноваження арбітражного керуючого
Хлібейчука І.М., як розпорядника майна
КП "Октан", призначено розпорядником
майна боржника арбітражного керуючого
Анапріюка А.С., зобов'язано
розпорядника майна КП "Октан" Анапріюка
А.С. провести збори комітету кредиторів
КП "Октан", на яких визначити подальший
хід процедури банкрутства КП "Октан".

Постановою Господарського суду
Івано-Франківської області від 30.10.2013
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 КП "Октан"
визнано банкрутом; відкрито
ліквідаційну процедуру щодо КП "Октан"
та призначено ліквідатором КП "Октан"
арбітражного керуючого Анапріюка А.С.,
інше.

Оголошення про визнання КП "Октан"
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури постановою Господарського
суду Івано-Франківської області від
30.10.2013 року опубліковано 26.11.2013 року в
газеті "Урядовий кур'єр" № 218.

У встановлений Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
строк із заявами з грошовими вимогами
до КП "Октан" звернулись ПАТ "ВіЕс Банк",
ДПІ у Снятинському районі та ТзОВ
"Науково-дослідний інститут
екологічної експертизи та аудиту.

Зокрема, ПАТ "ВіЕс Банк" у поданій Заяві
просило визнати його поточні вимоги до
КП "Октан" у сумі 1 871 488 грн. 31 коп. -
процентів, комісій та штрафних санкцій,
нарахованих за період з 12.12.2011 року по
27.12.2013 року, за умов укладених з КП
"Октан": Кредитного договору № 06-1/62 від
26.10.2007 року (315 053 грн. 30 коп. - проценти за
користування кредитом, 75 038 грн. 18 коп. -
пеня), Кредитного договору № КU000502 від
16.03.2010 року (956 738 грн. 19 коп. - проценти за
користування кредитом, 137 071 грн. 35 коп. -
пеня) та Договору про овердрафтне
обслуговування № OV006158 від 20.10.2010 року
(305 327 грн. 00 коп. - проценти за
користування кредитом, 28 800 грн. 00 коп. -
комісія, 53 460 грн. 29 коп. - пеня).

Поданою у лютому 2014 року Заявою ПАТ
"ВіЕс Банк" уточнило заявлені первісно
поданою Заявою вимоги, просило визнати
вимоги до КП "Октан" (за усіма
укладеними договорами) у сумі 1 500 494 грн.
57 коп. (зокрема, за Кредитним договором
№ 06-1/62 від 26.10.2007 року: 290 525 грн. 66 коп. -
проценти за користування кредитом та 4
002 грн. 28 коп. - пеня; за Кредитним
договором № КU000502 від 16.03.2010 року: 882 253
грн. 38 коп. - проценти за користування
кредитом та 12 153 грн. 92 коп. - пеня; за
Договором про овердрафтне
обслуговування № OV006158 від 20.10.2010 року:
281 556 грн. 57 коп. - проценти за
користування кредитом та 3 602 грн. 26 коп.
- пеня).

Під час розгляду поданої ПАТ "ВіЕс Банк"
Заяви, місцевим та апеляційним
господарськими судами встановлено, що
26.10.2007 року ВАТ "Електрон Банк"
(правонаступником якого є ПАТ
"Фольксбанк" (правонаступником якого є
ПАТ "ВіЕс Банк")) та КП "Октан" уклали
Кредитний договір № 06-1/62, за умов якого
КП "Октан" було відкрито кредитну лінію
в сумі 1 500 000 грн. 00 коп. зі сплатою
процентної ставки 14,5% процентів річних
у випадку прострочки за тілом кредиту
та/або процентами 20,5% з кінцевим
терміном повернення до 25.10.2012 року.

16.03.2010 року ПАТ "Фольксбанк" та КП "Октан"
уклали Кредитний договір № КU000502, за
умов якого ПАТ "Фольксбанк" (як
кредитор) відкрив КП "Октан" (як
позичальнику) кредитну лінію в сумі 2 500
000 грн. 00 коп. з кінцевим строком
погашення не пізніше 15.03.2013 року;
процент за користування кредитом 25%
річних.

20.10.2010 року ПАТ "Фольксбанк" та КП "Октан"
уклали Договір про овердрафтне
обслуговування № OV006158, за умов якого
ПАТ "Фольксбанк" надав КП "Октан"
розрахунковий кредит - овердрафт в сумі
800 000 грн. 00 коп.; процент за користування
кредитом встановлено в розмірі 20,0%
річних.

Згідно з Реєстром вимог кредиторів КП
"Октан" (затвердженим ухвалою
Господарського суду
Івано-Франківської області від 19.09.2012
року), заборгованість КП "Октан" перед
ПАТ "ВіЕс Банк" за вказаними Кредитними
договорами було визнано у розмірі 4 445
196 грн. 71 коп. (вимоги першої черги, як
такі, що забезпечені заставою майна
боржника) та 300 512 грн. 49 коп. (як вимоги
шостої черги).

За період з 12.12.2011 року до 29.10.2013 року
(від дати введення процедури
розпорядження майном КП "Октан" до дати
визнання КП "Октан" банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури) ПАТ
"ВіЕс Банк" було нараховано проценти та
штрафні санкції за користування
кредитними коштами (зокрема, за
Кредитним договором № 06-1/62 від 26.10.2007
року: 290 525 грн. 66 коп. - процентів за
користування кредитом та 4 002 грн. 28 коп.
- пені; за Кредитним договором № КU000502
від 16.03.2010 року: 882 253 грн. 38 коп. -
процентів за користування кредитом та
12 153 грн. 92 коп. - пені; за Договором про
овердрафтне обслуговування № OV006158 від
20.10.2010 року: 281 556 грн. 57 коп. - процентів
за користування кредитом та 3 602 грн. 26
коп. - пені) та заявлено до визнання як
поточні вимоги до КП "Октан" після
опублікування оголошення про визнання
КП "Октан" банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури.

Встановивши наведені вище обставини,
місцевий господарський суд дійшов
висновку про визнання вимог ПАТ "ВіЕс
Банк" до КП "Октан" у сумі 1 454 336 грн. 11
коп. (що складається з процентів за
користування кредитом) та включення їх
до Реєстру вимог кредиторів як вимоги 4
черги, згідно з п. 4) ч. 1 ст. 45 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"; у визнанні
решти вимог (які складаються з пені) ПАТ
"ВіЕс Банк" - відмовлено.

Апеляційний господарський суд, в свою
чергу, погоджуючись з висновком
місцевого господарського суду щодо
розміру поточних вимог ПАТ "ВіЕсБанк",
які підлягають до визнання (а саме, 1 454
336 грн. 11 коп. - процентів за
користування кредитом), дійшов
висновку про включення цих вимог до
Реєстру вимог кредиторів, не в 4 чергу, а
окремо, згідно з ч. 9 ст. 45 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
оскільки погашення вимог забезпечених
кредиторів за рахунок майна банкрута,
що є предметом забезпечення,
здійснюється в позачерговому порядку.

Не погоджуючись з такими висновками
апеляційного господарського суду (щодо
черговості задоволення заявлених ним
та визнаних господарським судом
поточних вимог до КП "Октан"), ПАТ "ВіЕс
Банк" звернулось з касаційною скаргою,
у якій, посилаючись на порушення
апеляційним господарським судом ст. 23
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", просить
скасувати постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
24.09.2014 року, а ухвалу Господарського
суду Івано-Франківської області від
12.03.2014 року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88
залишити без змін.

Задовольняючи подану ПАТ "ВіЕс Банк"
касаційну скаргу частково колегія
суддів касаційної інстанції виходить з
наступного.

Згідно зі ст. ст. 37, 38 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
у випадках, передбачених цим Законом,
господарський суд у судовому засіданні
за участю сторін приймає постанову про
визнання боржника банкрутом і
відкриває ліквідаційну процедуру
строком на дванадцять місяців. З дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури: строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав; вимоги за
зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури. Зазначений строк є
граничним і поновленню не підлягає.
Кредитори, вимоги яких заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання, або не заявлені взагалі, не
є конкурсними, а їх вимоги погашаються
в шосту чергу в ліквідаційній
процедурі. З метою виявлення
кредиторів з вимогами за
зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
здійснюється офіційне оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури на офіційному веб-сайті
Вищого господарського суду України в
мережі Інтернет.

За визначенням ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи доходів і зборів та інші
державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника; конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство і
виконання яких не забезпечено заставою
майна боржника; поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство; забезпечені
кредитори - кредитори, вимоги яких
забезпечені заставою майна боржника
(майнового поручителя).

У відповідності зі ст. 23 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
поточні кредитори з вимогами до
боржника, які виникли після порушення
провадження у справі про банкрутство,
можуть пред'явити такі вимоги після
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури. До визнання боржника
банкрутом спори боржника з
кредиторами, які мають поточні вимоги
до боржника, вирішуються шляхом їх
розгляду у позовному провадженні
господарським судом, у провадженні
якого перебуває справа про
банкрутство.

Розгляд грошових вимог кредиторів у
ліквідаційній процедурі здійснюється
господарським судом в тому ж порядку,
що і грошових вимог, заявлених на
підставі ст. 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".
За результатами розгляду грошових
вимог кредиторів господарський суд
заново затверджує реєстр вимог
кредиторів (з урахуванням визнаних
конкурсних вимог). Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
обмежено строк подання заяв
кредиторів, грошові вимоги яких
виникли під час проведення процедур
банкрутства, двома місяцями з дня
офіційного оприлюднення повідомлення
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.
Такі грошові вимоги включаються до
четвертої черги, за винятком грошових
вимог, черговість задоволення яких
визначена Законом (зокрема,
забезпечених вимог) та грошових вимог,
що становлять штрафні санкції, які
підлягають включенню у відповідну
чергу. Вимоги кредиторів, які у
встановлений строк не звернулися до
господарського суду, погашаються в
шосту чергу.

Враховуючи встановлені у справі
обставини та норми чинного
законодавства, які підлягають до
застосування у спірних
правовідносинах, колегія суддів
касаційної інстанції дійшла висновку
про скасування прийнятих
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій судових рішень,
оскільки висновки господарських судів
попередніх інстанцій щодо порядку
задоволення (в четверту
чергу/позачергово) є такими, що,
всупереч ст. ст. 42, 43, 86 ГПК України,
зроблені без з'ясування усіх обставин
та доказів у справі.

Зокрема, зміст прийнятої господарським
судом першої інстанції ухвали
свідчить, що, включаючи вимоги ПАТ
"ВіЕсБанк" у Реєстр вимог кредиторів КП
"Октан" до 4 черги задоволення, місцевий
господарський суд питання того, чи є ці
вимоги такими, що забезпечені заставою
майна боржника не досліджував, в той
час як надані ПАТ "ВіЕс Банк" з поданою
Заявою докази містять відповідні
відомості.

В свою чергу, апеляційний
господарський суд, включаючи вимоги
ПАТ "ВіЕсБанк" до Реєстру вимог
кредиторів окремо (як такі, що
забезпечені заставою майна боржника),
встановив, що зобов'язання КП "Октан"
перед ПАТ "ВіЕс Банк" (за обома
Кредитними договорами та Договором на
овердрафтне обслуговування)
забезпечені заставою майна боржника
(згідно з Іпотечним договором № 2454 від
26.10.2007 року, Іпотечним договором № 887
від 29.04.2010 року та Іпотечним договором
№ 492 від 17.03.2010 року).

Водночас, господарський суд
апеляційної інстанції відзначив, що
ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 19.09.2012
року у цій справі було затверджено
Реєстр вимог кредиторів КП "Октан" і
вимоги ПАТ "Фольксбанк"
(правонаступником якого є ПАТ "ВіЕс
Банк") у сумі 4 445 196 грн. 71 коп. було
віднесено до 1 черги, як такі, що
забезпечені заставою, згідно зі ст. 31
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції,
чинній до 19.01.2013 року).

Однак, при цьому, після встановлення
зазначених обставин, апеляційний
господарський суд, вирішуючи питання
щодо заявлених ПАТ "ВіЕс Банк" поточних
вимог до КП "Октан" (що складаються з
процентів за користування кредитом за
Кредитними договорами та Договором на
овердрафтне обслуговування) не
досліджував питання відмови ПАТ
"ВіЕсБанк" (в порядку ст. 23 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом") від
забезпечення цього зобов'язання, що є
передумовою для встановлення порядку
та черговості задоволення цих вимог
такого кредитора.

Крім того, колегія суддів касаційної
інстанції відзначає, що провадження у
цій справі було порушено ухвалою
Господарського суду
Івано-Франківської області від 12.12.2011
року, в порядку ст. 11 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції, чинній до 19.01.2013 року) і
Реєстр вимог кредиторів боржника
(затверджений ухвалою Господарського
суду Івано-Франківської області від
19.09.2012 року) було затверджено в порядку
саме цієї редакції Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
яка передбачала інший, ніж Закон
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції,
яка набрала чинності з 19.01.2013 року)
порядок задоволення вимог кредиторів,
при якому питання щодо відмови
кредитора (в цьому випадку ПАТ "ВіЕс
Банк") від забезпечення не було
предметом дослідження господарського
суду, оскільки Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
не містив відповідних положень.

Поряд з цим, апеляційним господарським
судом не встановлено, що затверджений
ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 19.09.2012
року Реєстр вимог кредиторів КП "Октан"
було приведено у відповідність до
вимог Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" у редакції,
яка набрала чинності з 19.01.2013 року, з
його (Реєстру вимог кредиторів)
перевіркою місцевим господарським
судом.

Оскільки, у цьому випадку, заявлені до
визнання ПАТ "ВіЕсБанк" поточні вимоги
(які складаються з процентів за
користування кредитом) нараховані за
тими ж кредитними договорами, що і
конкурсні вимоги (віднесені до першої
черги задоволення, як такі, що
забезпечені заставою майна боржника), і
Закон України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (у редакції,
яка набрала чинності з 19.01.2013 року)
визначає інший порядок та черговість
задоволення вимог кредиторів,
з'ясування черговості (порядку)
задоволення цих вимог має важливе
значення, як для формування Реєстру
вимог кредиторів, так і для формування
складу комітету кредиторів (та
визначення кількості голосів кожного з
кредиторів) та ліквідаційної маси і
порядку задоволення кредиторських
вимог.

При цьому, колегія суддів касаційної
інстанції вважає за необхідне
зауважити, що порядок розгляду
кредиторських вимог не може змінювати
правову природу зобов'язань.

В силу ст. 1115, 1117 ГПК України, у
касаційній інстанції скарга
розглядається за правилами розгляду
справи у суді першої інстанції за
винятком процесуальних дій, пов'язаних
із встановленням обставин справи та їх
доказуванням. Касаційна інстанція
використовує процесуальні права суду
першої інстанції виключно для
перевірки юридичної оцінки обставин
справи та повноти їх встановлення у
рішенні або постанові господарського
суду. Переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази. У
касаційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Згідно з п. 3) ст. 1119 ГПК України,
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, скасувати рішення першої
інстанції або постанову апеляційної
інстанції і передати справу на новий
розгляд, якщо суд припустився порушень
норм процесуального права, які
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи. Справа
направляється на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції, якщо порушення
норм процесуального права, які
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, допущені
тільки цим судом. У всіх інших випадках
справа направляється до суду першої
інстанції.

За таких підстав, постанова
Львівського апеляційного
господарського суду від 24.08.2014 року та
ухвала Господарського суду
Івано-Франківської області від 12.03.2014
року (в частині вимог ПАТ "ВіЕс Банк") у
справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 мають бути
скасовані, а справа цій частині -
направлена на новий розгляд до
господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді справи,
господарському суду необхідно
врахувати наведене, всебічно і повно
з'ясувати та перевірити всі фактичні
обставини справи, надати об'єктивну
оцінку доказам, які мають юридичне
значення для її розгляду, правильно
застосувати норми матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 ГПК
України, Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ВіЕс Банк"
задовольнити частково.

2. Постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 24
вересня 2014 року та абз. 2 та абз. 5 (в
частині визнаних вимог ПАТ "ВіЕс Банк")
резолютивної частини ухвали
Господарського суду
Івано-Франківської області від 12
березня 2014 року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88
скасувати.

3. Справу № 5010/2439/2011-Б-23/88 в цій частині
передати на новий розгляд до
Господарського суду
Івано-Франківської області.

Головуючий суддяО.С. Удовиченко
судді:П.К. Міщенко В.Ю. Поліщук