ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.12.2014 Справа № 920/1782/14

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Суми,

до відповідача: Сумського державного
університету, м. Суми,

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: 1. Управління
містобудування та архітектури
Сумської обласної державної
адміністрації, м. Суми

2. Сумської обласної ради, м. Суми

про розірвання договору оренди та
стягнення 45 500 грн. 00 коп.

Суддя Б.І. ЛИХОВИД

За участі представників сторін:

від позивача: не з'явився

від віповідача: Світайло А.О.,
довіреність № 05.03/01-05/516 від 05.02.2014р.

від першої 3-ї особи: не з'явився

від другої 3-ї особи: не з`явився

у судовому засіданні брала участь
секретар судового засідання М.О.
Ейсмонт

у судовому засіданні від 27.11.2014р.
оголошувалась перерва до 11.12.2014р.

Суть спору: позивач у позовній заяві
просить суд розірвати договір оренди
нерухомого майна приміщення котельні
площею 83,4 кв. м за адресою: м. Суми,
АДРЕСА_1, укладений 21 листопада 2002 року
з додакововою угодою № 1 від 1 січня 2005
року, з додаквовою угодою № 2 від 1
лютого 2008 року, з додатковою угодою від
02 лютого 2009 року, а також стягнути з
відповідача на свою користь суму
грошових коштів в розмірі 45 500 грн. 00
коп.

Згідно пояснень № 01-24/1536 від
07.11.2014р., Сумська обласна рада зазначає,
що не є стороною спірного договору і не
має ніякого відношення до даного спору.
Щодо стягнення з відповідача 45 500 грн. 00
коп. зазначає, що дана сума не підлягає
відшкодуванню, оскільки, відповідно до
п. 5.8 договору оренди позивач брав на
себе зобов'язання по капітальному
ремонту орендованого майна та був
попереджений Відділом містобудування
та архітектури Сумської обласної
державної адміністрації про те, що в
разі дострокового розірвання або
закінчення терміну дії договору оренди
Відділ не буде відшкодовувати кошти,
витрачені на ремонт будівлі.

У запереченні на позовну заяву
відповідач зазначає, що позивачем не
надано документів на підтвердження
чинності договору, зокрема, додаткової
угоди у відповідності до п. 10.4 договору,
страхування майна, внесення орендної
плати, узгодження, проведення та оплати
поліпшень майна, у зв`язку з чим просить
суд відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Згідно пояснення № 602/01-12 від
25.11.2014р. Управління містобудування та
архітектури Сумської обласної
державної адміністрації позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача 45 500 грн. 00 коп. за ремонтні
роботи, виконані до набуття останнім
права користування майном, вважає
необгрунтованими, оскільки відділ
архітектури та містобудування
Сумської обласної державної
адсміністрації, як орендодавець,
попереджав позивача листом від 17.05.2007р.
№ 185/01-12 стосовно проведення
будівельно-відновлювальних робіт на
орендованій будівлі про те, що в разі
дострокового розірвання або
закінчення терміну дії договору
оренди, орендодавець не буде
відшкодовувати кошти, витрачені
орендарем на ремонтні роботи.

У дане судове засідання
представник позивача не прибув, проте
надійшла заява від 18.12.2014р., в якій він
просить суд відкласти розгляд справи у
зв`язку з неможливістю його прибуття у
дане судове засідання через
перебування у судовому засіданні у
Зарічному районному суді м. Суми в
іншій справі. Суд відмовляє у
задоволенні вказаної заяви про
відкладення розгляду справи, оскільки
строк розгляду даної справи
закінчився, а в матеріалах справи
достатньо доказів для вирішення спору
між сторонами по суті. Крім того, згідно
повістки про виклик до Зарічного
районного суду м. Суми, доданої до
заяви, на яку посилається представник
позивача як на підставу відкладення
розгляду справи № 920/1782/14, розгляд
справи у Зарічному районному суді м.
Суми призначено на 10 год. 00 хв.
Господарський суд, враховуючи
місцезнаходження Зарічного районного
суду м. Суми та господарського суду
Сумської області, вважає, що у
представника позивача була можливість
прибути у судове засідання у даній
справі, оскільки її розгляд призначено
на 11 год. 00 хв. Навіть у разі неприбуття,
представник позивача не був
позбавлений можливості подати
господарському суду додаткові
документи на підтвердження позиції
позивача, про які йдеться у заяві про
відкладення розгляду справи. Також,
згідно матеріалів справи, у судовому
засіданні від 27.11.2014р. інтереси
позивача представляв ОСОБА_4 (ордер №
НОМЕР_1), тобто у позивача у розгляді
даної справи приймали участь два
представники, а тому суд вважає, що у
даному засіданні міг брати участь
будь-який з них або ж особисто позивач.

Представник відповідача у даному
судовому засіданні заперечував проти
позовних вимог.

Представники третіх осіб у дане
судове засідання не прибули,
додаткових письмових пояснень у справі
не подали.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника відповідача, оцінивши
надані докази в їх сукупності, суд
встановив:

21 листопада 2002 року між Фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_1 (позивач,
орендар) та Сумською центральною
районною лікарнею, як орендодавцем,
було укладено договір оренди
індивідуально визначеного (нерухомого)
майна, а саме: приміщення - котельні, що
належала кардіологічному відділенню
та знаходилась на балансі Сумської ЦРЛ,
площею 86, 1 кв. м., розміщеній за адресою:
м. Суми, АДРЕСА_1. Згідно п. 9.1 строк дії
договору складає 10 років з 25.11.2002 року
до 25.11.2012 року.

На підставі рішень Сумської
районної ради від 10.10.2003 року «Про
надання згоди на передачу до спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст Сумської області об'єктів
нерухомості майнового комплексу
Сумської центральної районної
лікарні» та Сумської обласної ради від
20.11.2003р. «Про прийняття до спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст області об'єктів
нерухомості майнового комплексу
Сумської центральної районної
лікарні» нежитлові приміщення,
розташовані за адресою: Суми, АДРЕСА_1,
передані до спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Сумської області.

Згідно з рішенням Сумської обласної
ради від 16.09.2004 року «Про внесення змін
до рішення обласної ради двадцять
четвертого скликання від 20.11.2003року
«Про прийняття до спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
області об'єктів нерухомості майнового
комплексу Сумської центральної
районної лікарні» балансоутримувачем
вказаних об'єктів нерухомості було
визначено Управління містобудування
та архітектури Сумської обласної
державної адміністрації з наданням
йому права укладати договори (оренди,
безкоштовного користування, охоронні
та інші) з користувачами цих об'єктів
нерухомості. Нерухоме майно передано
згідно з актом прийому-передачі від
19.12.2003 року. До складу вказаного
нерухомого майна входило і орендоване
позивачем приміщення котельні, що
підтверджується зазначеним актом
прийому-передачі (п. 4 розділу будівлі
та споруди по АДРЕСА_1) та матеріалами
інвентарної справи, зокрема, зведеним
актом вартості будівель та споруд (п. 4),
експлікацією внутрішніх площ до плану
споруд літер «Г» (п. 43),
інвентаризаційним описом № 2 (п. 4).

01 січня 2005 року між позивачем та
Управлінням містобудування та
архітектури Сумської обласної
державної адміністрації, у зв'язку зі
зміною балансоутримувача, укладено
додаткову угоду № 1 до договору від 21
листопада 2002 року та підписано акт
приймання-передачі орендованого майна
- нежитлового приміщення загальною
площею 78, 3 кв. м., розташованого за
адресою: м. Суми, АДРЕСА_1.

Розпорядженням голови Сумської
обласної державної адміністрації від
16.12.05р. № 605 «Про упорядкування
структури обласної державної
адміністрації» Управління
містобудування та архітектури
Сумської обласної державної
адміністрації перейменовано у Відділ
містобудування та архітектури
Сумської обласної державної
адміністрації.

01.02.2008 року у зв'язку із затвердженням
рішенням Сумської обласної ради
14.12.2007р. нової Типової форми договору
оренди індивідуально визначеного
(нерухомого або іншого) майна, що
належить до спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Сумської області, договір оренди № б/н
від 21 листопада 2002 року викладено в
новій редакції, з огляду на що
сторонами будо укладено додаткову
угоду № 2.

Згідно з умовами договору від 21
листопада 2002 року, викладеного в новій
редакції додатковою угодою № 2, розмір
предмета оренди становить 83,4 кв. м.,
договір укладено строком на десять
років, що діє з 25 листопада 2002 року до 25
листопада 2012 включно (п. 10.1 договору).

02 лютого 2009 року між позивачем та
Відділом містобудування та
архітектури Сумської обласної
державної адміністрації, у зв'язку з
уточненням орендованої площі та
відповідно до технічного паспорту,
виготовленого 08 грудня 2008 року,
укладено додаткову угоду № 2 про
внесення змін до договору від 21
листопада 2002 року та підписано акт
приймання-передачі в оренду
нежитлового приміщення площею 83,4 кв. м.,
яке знаходиться за адресою: м. Суми,
АДРЕСА_1.

Згідно з рішенням Сумської обласної
ради від 17.02.2012 року «Про надання згоди
на безоплатну передачу зі спільної
власності територіальних громад сіл,
селищ, міст області до державної
власності об'єктів нерухомості,
розташованих за адресою: м. Суми,
АДРЕСА_1, Сумському державному
університету (відповідачу) безоплатно
передано зі спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
Сумської області об`єкти нерухомості,
розташовані на земельній ділянці
площею 3,2453 га, що знаходяться за
адресою: м. Суми, АДРЕСА_1, у тому числі і
виробнича будівля колишньої котельні,
що відповідає літері «Г» інвентарної
справи. Згідно Акту приймання -
передачі від 20.07.2012р., орендоване
позивачем нерухоме майно прийнято до
сфери Міністерства освіти і науки,
молоді та спору України з передачею на
баланс Сумському державному
університету.

Позивач, в обґрунтування позовних
вимог, зазначає, що сторонами договір
оренди від 21.11.2002р. з додатковими
угодами до нього, припинений не був і
продовжує свою дію, а відповідач, в
порушення умов вказаного договору,
перешкоджає йому у користуванні
орендованим майном, у зв`язку з чим
позивач втратив інтерес до
орендованого ним нерухомого майна, а
тому і звернувся до суду з вимогою
розірвати даний договір, а також
стягнути з відповідача вартість
здійснених ним робіт, направлених на
поліпшення орендованого приміщення.

Як встановлено судом, умовами
договору оренди від 21.11.2002р,
викладеного в редакції додаткової
угоди до нього за № 2, зокрема п. 10.1,
передбачено, що договір укладено
строком на десять років і діє він з 25
листопада 2002 року по 25 листопада 2012
року.

Пунктом 10.3 договору, в редакції
додаткової угоди до нього за № 2,
встановлено, що зміни до умов цього
договору або його розірвання
допускаються за взаємної згоди сторін.
Зміни, що пропонуються внести,
розглядаються протягом одного місяця з
дати їх подання до розгляду іншою
стороною.

Також, згідно п. 10.4 договору, в
редакції додаткової угоди № 2, у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення цього договору або зміну
його умов після закінчення строку його
чинності протягом одного місяця,
договір вважається продовженим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені цим договором.
Зазначені дії оформлюються додатковою
угодою, яка є невід`ємною частиною
договору при обов`язковій наявності
згоди комісії обласної ради з питань
управління комунальною власністю та
приватизації, або іншого порядку,
визначеного обласною радою.

Частиною 1 статті 651 Цивільного
кодексу України встановлено, що зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 26 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», одностороння відмова від
договору оренди не допускається.
Договір оренди припиняється, зокрема, у
разі закінчення строку, на який його
було укладено. Договір оренди може бути
розірвано за погодженням сторін.

Частиною 2 ст. 17 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» та частиною 4 статті 284
Господарського кодексу України, у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну умов договору
оренди протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору, він
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені договором.

Так, як вбачається з матеріалів
справи, позивач листом від 24.12.2012р.,
тобто протягом місяця, починаючи з 25
листопада 2012 року (момент припинення
дії спірного договору оренди згідно
його умов) повідомив відповідача про
відсутність бажання продовжувати
орендувати нерухоме майно згідно умов
договору оренди від 21.11.2002р.

Листом від 03.01.2013р. відповідач
повідомив позивача, що не заперечує
проти припинення договору оренди та
повернення державного майна у
встановленому законом порядку та у
відповідності до чинного
законодавства.

Тобто, сторони, у відповідності до
вимог вищезазначених норм права, а
також п. 10.3 договору оренди від 21.11.2002р.,
в редакції додаткової угоди до нього за
№ 2, протягом місяця узгодили питання
щодо припинення дії вказаного договору
згідно його умов. Таким чином, договір
оренди від 21.11.2002р з додатковими
угодами до нього припинив свою дію 25
листопада 2012 року, як то передбачено
його п. 10.1.

Суд, враховуючи, що договір оренди
від 21.11.2002р. з додатковими угодами до
нього припинив свою дію 25.11.2012р., що було
прямо передбачено його умовами та
повністю погоджено сторонами даного
договору у відповідності до вимог
чинного законодавства, на підставі п. 1.1
ст. 80 ГПК України, припиняє провадження
у частині позовних вимог щодо
розірвання даного договору, оскільки
він вже є розірваним сторонами і на
день розгляду справи не діє.

Що стосується позовних вимог в
частині стягнення з відповідача 45 500
грн. 00 коп. вартості проведених робіт
для поліпшення орендованого
приміщення, суд зазначає наступне.

Як слідує із договору оренди від 21
листопада 2002 року, з урахуванням
додаткових угод до нього, зокрема, п. 5.8.,
обов'язком позивача за вказаним
договором було своєчасне здійснення за
власний рахунок капітального,
поточного та інших видів ремонту
орендованого майна. Даним пунктом
договору встановлено, що ця умова не
розглядається як дозвіл на здійснення
поліпшень орендованого майна і не
тягне за собою зобов`язання
орендодавця щодо компенсації вартості
поліпшень.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем був здійснений ремонт
об'єкта оренди, що підтверджується
довідкою про вартість витрат по
здійсненому ремонту, Актом приймання
виконаних підрядних робіт за серпень
2007 року, підсумковою відомістю
ресурсів (витрати за прийнятими
нормами) за серпень 2007 року, локальними
кошторисами на ремонтно-будівельні
роботи за серпень 2007 року, довідкою про
вартість виконаних підрядних робот за
серпень 2007 року.

При цьому, листом № 185/01-12 від 17.05.2007р.
позивач був повідомлений Відділом
містобудування та архітектури
Сумської обласної державної
адміністрації, як орендодавцем на той
час, що в разі закінчення терміну дії
договору оренди, йому не буде
відшкодовано витрачені на ремонт
кошти, про що також зазначено у
Аудиторському висновку від 16.02.2009р. за
результатами перевірки витрат
позивача по ремонту орендованого
приміщення.

Статтею 27 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» встановлено, що у разі
розірвання договору оренди, закінчення
строку його дії та відмови від його
продовження або банкрутства орендаря,
він зобов'язаний повернути
орендодавцеві об'єкт оренди на умовах,
зазначених у договорі оренди. Вартість
поліпшень орендованого майна,
зроблених орендарем без згоди
орендодавця, які не можна відокремити
без шкоди для майна, компенсації не
підлягає.

Таким чином, враховуючи положення
Порядку надання орендарю згоди
орендодавця державного майна на
здійснення невід`ємних поліпшень
орендованого державного майна,
затвердженого наказом Фонду
державного майна України від 03.10.2006р. №
1523, а також наявні в матеріалах справи
докази, суд приходить до висновку, що
дозволу на проведення поліпшень
орендованого майна, орендодавець
позивачу не надавав, а проведення
останнім ремонтних робіт, згідно умов
п. 5.8 договору оренди, є ремонтом
орендованого приміщення, що був
обов`язком позивача і повинен був
проводитись за його рахунок.

Крім того, в матеріалах справи
відсутній і дозвіл відповідача
позивачу на проведення поліпшень
орендованого майна.

Статтею 32 ГПК України встановлено,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору, а згідно ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

На підставі вищевикладеного,
враховуючи відсутність у позивача
дозволу орендодавця на проведення
поліпшень орендованого майна, суд
вважає позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача вартості
проведених позивачем ремонтних робіт
неправомірними та відмовляє в їх
задоволенні.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України
судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 47-1, 49, 82 - 85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В
:

1. Провадження у справі в частині
позовних вимог щодо розірвання
договору оренди нерухомого майна
приміщення котельні площею 83,4 кв. м за
адресою: м. Суми, АДРЕСА_1, укладеного 21
листопада 2002 року з додакововою угодою
№ 1 від 1 січня 2005 року, з додаквовою
угодою № 2 від 1 лютого 2008 року, з
додатковою угодою від 02 лютого 2009 року -
припинити.

2. В іншій частині позовних вимог -
відмовити

Повне рішення складене 23.12.2014р.

СУДДЯ
Б.І. ЛИХОВИД