м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25501/14 16.12.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропул" м. Луганська

до Публічного акціонерного товариства
"Міський комерційний банк" м. Києва

про зобов'язання перерахувати грошові
кошти, ціна позову 8542 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Варічев М.Я.,

від відповідача не з'явився.

СУТЬ СПОРУ :

у листопаді 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "Агропул"
звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що всупереч умов
укладеного між ним і відповідачем
договору банківського рахунку № 71/20-ЮО
від 14 травня 2014 р. відповідач не виконав
його доручення щодо перерахування з
його рахунку 8542 грн.

З цих підстав позивач просив
задовольнити позов, зобов'язати
відповідача перерахувати грошові
кошти з його поточного рахунку на
рахунки його одержувачів на підставі
платіжних доручень №№ 23, 24 від 22 жовтня
2014 р., 25, 26, 27, 28 від 10 листопада 2014 р., 29
від 11 листопада 2014 р., а також стягнути з
відповідача на його користь понесені
по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач відзив на позовну заяву не
подав, його представник у судове
засідання не з'явився, про час і місце
його проведення повідомлений в
установленому порядку.

Суд вважає можливим розглянути справу
відповідно до вимог ст. 75 ГПК України за
наявними в ній матеріалами, що містять
достатньо відомостей про права і
взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника
позивача, розглянувши матеріали
справи, суд вважає, що у позові слід
відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що 14 травня 2014 р. між
сторонами у справі укладено договір
банківського рахунку № 71/20-ЮО, згідно з
умовами якого відповідач відкрив
позивачу поточний рахунок № 01 для
зберігання коштів та здійснення
розрахунково-касового обслуговування
відповідно до умов договору та
законодавства України, зобов'язався
приймати та зараховувати на рахунок
грошові кошти, що йому надходять,
здійснювати розрахункові операції, а
позивач - оплачувати надані послуги на
умовах договору.

Відповідно до умов п. 3.3.2 договору
відповідач зобов'язався приймати і
зараховувати на рахунок позивача
грошові кошти, виконувати його
розпорядження про перерахування і
видачу відповідних сум з рахунку та
проводити інші операції відповідно до
чинного законодавства України.
Своєчасно здійснювати розрахункові
операції відповідно до вимог
нормативно-правових актів України.

Строк дії договору відповідно до умов
п. 8.1 договору встановлений з дня його
підписання сторонами та діє до
закриття усіх рахунків позивача.

Вказані обставини підтверджуються
поясненнями позивача, наявною у
матеріалах справи копією указаного
договору.

Також встановлено, що позивач належним
чином оформив та надав на виконання
відповідачу платіжні доручення №№ 23, 24
від 22 жовтня 2014 р., 25, 26, 27, 28 від 10
листопада 2014 р., 29 від 11 листопада 2014 р.
на перерахування 8542 грн. на бюджетні
рахунки.

Доказів виконання зазначених
платіжних доручень не надано.

Відповідно до вимог ст. 8 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження.
Міжбанківський переказ виконується в
строк до трьох операційних днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України
обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Рішенням Виконавчої дирекції фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
"Про запровадження тимчасової
адміністрації у ПАТ "Міський
комерційний банк" № 124 від 20 листопада
2014 р. у відповідача з 21 листопада 2014 р.
до 20 лютого 2015 р. запроваджено
тимчасову адміністрацію.

Згідно вимог ч. 5 ст. 36 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" під час тимчасової
адміністрації не здійснюється:
задоволення вимог вкладників та інших
кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону
передбачено, що обмеження, встановлене
пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не
поширюється на зобов'язання банку щодо
виплати коштів за вкладами вкладників
за договорами, строк яких закінчився,
та за договорами банківського рахунку
вкладників. Зазначені виплати
здійснюються в межах суми
відшкодування, що гарантується Фондом.

У розумінні п. 4 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону
вкладниками визнаються лише фізичні
особи (крім фізичних осіб - суб'єктів
підприємницької діяльності).

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України
"Про банки і банківську діяльність"
кредитором банку є юридична або
фізична особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань.

Виходячи з положень ч. 1 ст. 1066 ЦК
України, за договором банківського
рахунка банк, зокрема, зобов'язується
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

За змістом пункту 1.24 ст. 1 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" переказ
коштів - рух певної суми коштів з метою
її зарахування на рахунок отримувача
або видачі йому у готівковій формі.
Ініціатор та отримувач можуть бути
однією і тією ж особою.

Враховуючи вищенаведені положення
зобов'язання щодо переказу коштів з
рахунку позивача, відкритому у
відповідача, на його рахунок в іншому
банку чи на рахунок контрагента
позивача є майновим зобов'язанням.

Оскільки позивач є кредитором банку, на
якого поширюються обмеження,
встановлені п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб", то не можуть бути
задоволені його вимоги (у т.ч. спірні) до
відповідача під час запровадження у
нього тимчасової адміністрації.

За таких обставин у позові відповідно
до вимог ст. 16 ЦК України слід
відмовити.

При цьому, позивач не позбавлений
можливості захистити свої права на
грошові кошти, які знаходяться на
рахунку у банку відповідача, в порядку
п. 3 ч. 2 статті 37 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" шляхом звернення до
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб про
продовження здійснення банком
операції з перерахування спірних сум
або в порядку розділу VII цього Закону у
разі прийняття рішення про ліквідацію
банку.

Оскільки у позові відмовлено, понесені
по справі господарські витрати
стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід
покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд

В И Р І Ш И В :

у позові Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агропул" м. Луганська
відмовити.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва

П.І.Паламар