ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

18.12.14р. Справа № 904/8753/14

За позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "БАХЧИСАРАЙСЬКЕ
ДОРОЖНЬО-БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ", м.
Запоріжжя

до Дочірнього підприємства
"Дніпропетровський облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ
"АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ", м.
Дніпропетровськ

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
боці відповідача філії "Солонянський
райавтодор" ДП "Дніпропетровський
облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні
дороги України", смт.Солоне,
Солонянський район, Дніпропетровська
область про стягнення заборгованості

про стягнення заборгованості

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання
Пономарьов Є.О.

Представники:

від позивача: представник Ємельянова
О.О. - довіреність № б/н від 26.08.14р.;

від відповідача: представник Галасун
Г.І. - довіреність № б/н від 25.12.13р.;

від третьої особи: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Бахчисарайське
дорожньо-будівельне управління",
м.Запоріжжя (далі по тексту - позивач)
звернулося до господарського суду з
позовною заявою до дочірнього
підприємства "Дніпропетровський
облавтодор" Відкритого акціонерного
товариства "Державна акціонерна
компанія "Автомобільні дороги України",
м.Дніпропетровськ (далі по тексту -
відповідач) про стягнення 98855,28грн.
Судові витрати по справі позивач
просив суд стягнути з відповідача.

За результатами розгляду позовної
заяви за вих. № 27 від 29.10.2014р. ухвалою
суду від 10.11.2014р. порушено провадження
по справі та призначено слухання на
27.11.2014р.

Ухвалою суду від 10.11.2014р. до участі у
справі №904/8753/14 залучено в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
боці відповідача філію "Солонянський
райавтодор" ДП "Дніпропетровський
облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні
дороги України" (52400, Дніпропетровська
область, Солонянський район,
смт.Солоне, вул.Радянська, 3) (далі по
тексту - третя особа).

Суд оголошував перерву з 27.11.2014р до
01.12.2014р.

Суд розгляд справи відкладав з 01.12.2014р.
до 15.12.2014р.

Суд оголошував перерву з 15.12.2014р. до
18.12.2014р.

Відповідно до п.3.9.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

У разі присутності сторони або іншого
учасника судового процесу в судовому
засіданні протокол судового засідання,
в якому відображені відомості про явку
сторін (пункт 4 частини другої статті 811
Господарського процесуального кодексу
України), є належним підтвердженням
повідомлення такої сторони (іншого
учасника судового процесу) про час і
місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64
Господарського процесуального кодексу
України, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

Позивач про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
що підтверджується відомостями про
явку представника відображеними в
протоколі судового засідання від
15.12.2014р.

Відповідач про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином,
що підтверджується відомостями про
явку представника відображеними в
протоколі судового засідання від
15.12.2014р.

Третя особа про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином.

18.12.2014р. повноважний представник
позивача в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав та наполягав на їх
задоволенні в повному обсязі.

Повноважні представники відповідача в
судовому засіданні проти позову
заперечував, просив суд відмовити в
його задоволенні.

Третя особа в судове засідання не
з'явилась, клопотання про відкладення
розгляду справи не заявляла,
витребуванні судом документи не
представила.

18.12.2014р. господарський суд відмовив
відповідачу в задоволенні клопотання
за вих.№01-14/1194 від 25.11.2014р. про залучення
до участі у справі Спеціалізованої
державної податкової інспекції з
обслуговування великих платників у
м.Дніпропетровську Межрегіонального
головного управління Міндоходів в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача, про що винесено
ухвалу.

Господарський суд відмовив
відповідачу в задоволенні клопотання
за вих.№01-14/1193 від 25.11.2014р. про залучення
до участі у справі колективного
підприємства "Альянс" в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача, про що винесено ухвалу.

Суд розглянув справу за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні, яке відбулося
01.12.2014р. в порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено рішення.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважних представників сторін,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.06.2010р. між колективним підприємством
«Альянс» (далі по тексту - постачальник;
первісний кредитор) та дочірнім
підприємством «Дніпропетровський
облавтодор» відкритого акціонерного
товариства «Державної акціонерної
компанії «Автомобільні дороги
України» (далі по тексту - відповідач) в
особі філії «Cолонянський райавтодор»
(далі по тексту - покупець; третя особа)
укладено договір поставки № 858 (далі по
тексту - договір), відповідно до
предмету якого постачальник
зобов'язався продати (передати у
власність) покупцеві в порядку та на
умовах, визначених цим договором, а
покупець зобов'язався купити (прийняти
та оплатити) фарбу для розмітки
автомобільних доріг АК-2С та склокульки
(далі по тексту - товар).

Пунктом 1.2 договору визначено, що
одержувачем товару є філія покупця,
тобто третя особа.

Пунктом 2.1 договору визначено
кількість та ціну з урахуванням ПДВ на
товар:

Фарба для розмітки автомобільних доріг
АК-2С

Кількості - 2580 кг

Вартість з ПДВ - 34,00грн./кг

Склокульки

Кількість - 800 кг

Вартість з ПДВ - 13,94грн./кг.

Пунктами 2.2, 2.4 розділу 2 договору
сторони узгодили, що загальна вартість
договору з ПДВ складає 98872,00 грн.; зміна
ціни оформлюється відповідною
додатковою угодою, яка є невід'ємною
частиною договору.

Пунктами 3.1-3.5 розділу 3 договору
сторони домовились, що постачальник
зобов`язується поставити покупцеві
товари за цим договором у строк 2 днів з
часу подання відповідної заявки
покупця; безпосереднім одержувачем
товару є філія покупця, представники
якої діють на підставі довіреності та
Положення про філію; постачальнику, за
погодженням з покупцем, надається
право дострокової поставки товарів,
причому покупець зобов`язаний прийняти
товар і своєчасно оплатити його
вартість на умовах цього договору;
поставка товарів здійснюється шляхом
самовивозу товару філією покупця,
представники якої діють на підставі
довіреності та Положення про філію;
датою поставки вважається дата
отримання товару філією покупця; на
товари, що поставляються постачальник
зобов`язаний представити наступні
товаросупроводжувальні документи:
рахунок-фактуру, видаткову накладну,
сертифікат якості виробника продукції,
податкову накладну,
товарно-транспортну накладну.

Пунктом 9.1 договору сторони
передбачили, що договір діє з моменту
підписання і діє до повного виконання
сторонами зобов`язань по договору.

Докази визнання недійсним, розірвання,
будь-яких інших змін в встановленому
законом порядку до договору № 858 від
14.06.2010р. відсутні в матеріалах справи,
не надавались сторонами в ході
розгляду справи відповідно до ст.ст.32,
33, 36 Господарського процесуального
кодексу України.

Як зазначає позивач, на виконання умов
договору № 858 колективним
підприємством «Альянс» 06.08.2010р. по
накладній № 2125 була здійснена поставка
товару - фарби для розмітки доріг АК-2С в
кількості 2580 кг вартістю 73091,40 грн. та
склокульок в кількості 800 кг вартістю
9288,00 грн. на підставі довіреності
відповідача в особі філії № 45 від
07.08.2010р. (а.с.16, 18), що підтверджується
належним чином завіреними копіями
вищезазначених доказів.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач листом від 14.12.2011 року за
№01-14/927 визнав суму заборгованості в
розмірі 944961,84 грн., але, зважаючи на
відсутність коштів, пов'язану з
недофінансуванням галузі, взяв на себе
зобов'язання сплатити борг протягом 2012
року у повному обсязі у відповідності
до запропонованого ним графіку (а.с.20).

Відповідачем не заперечується той
факт, що у сумі боргу в розмірі 944961,84
грн. (за якою покупцеві виставлялись
рахунки-фактури постачальником)
враховано й суму 98855,28грн. - борг
відповідача перед КП "Альянс" за
договором поставки №858 від 14.06.2010 року.
Ця сума була визнана відповідачем в
листі від 14.12.2011р., який фактично є
відповіддю на претензію КП «Альянс»
(а.с.20).

Але з матеріалів справи вбачається, що
відповідач, в порушення прийнятих на
себе зобов'язань за договором поставки,
не сплатив грошові кошти за отриману
продукцію; сума боргу відповідача
перед КП "Альянс" склала 98855,28грн., що
підтверджується матеріалами справи, в
тому числі підписаними відповідачем та
КП "Альянс" актом звірки.

Крім того, відповідно до акту
Спеціалізованої державної податкової
інспекції по роботі з великими
платниками податків у м.
Дніпропетровську Державної податкової
служби від 19.11.2012 року за № 521/24-0/31950828
при проведенні документальної
позапланової перевірки встановлено
факт укладання між КП "Альянс" та
Дочірнім підприємством
"Дніпропетровський облавтодор"
Відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" спірного
договору поставки №858 від 14.06.2010року
(а.с.57-76).

20.03.2012р. між колективним підприємством
«Альянс» (первісний кредитор) та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Бахчисарайське
дорожньо-будівельне управління» (новий
кредитор, позивач) укладено договір про
відступлення права вимоги №20/03-8 за
умовами якого первісний кредитор
відступає, а новий кредитор набуває
права вимоги, належне первісному
кредиторові у відповідності до
договору поставки №858 від 14.06.2010р. (далі
по тексту - основний договір),
укладеного між первісним кредитором та
відповідачем в особі третьої особи
(далі по тексту - боржник); за цим
договором новий кредитор одержує всі
права первісного кредитора за основним
договором, в тому числі право замість
первісного кредитора вимагати від
боржника сплати грошових коштів у
розмірі, визначеному основним
договором, а саме - 98855,28грн.; до нового
кредитора не переходить право на
стягнення штрафних санкцій за
порушення основного договору
боржником (пункти 1.1-1.3 р.1 договору
(а.с.8).

Пунктами 4.1-4.2 р.4 договору про
відступлення права вимоги сторони
узгодили, що первісний кредитор
зобов`язаний передати новому кредитору
документи, що підтверджують право
вимоги до боржника, протягом
чотирнадцяти робочих днів з дня
підписання договору; новий кредитор
зобов`язаний повідомити боржника про
відступлення йому права вимоги за цим
договором.

У зв`язку з порушенням кримінальної
справи та не переданням новому
кредитору оригіналів документів, що
підтверджують право вимоги до
боржника, 05.04.2012р. між колективним
підприємством «Альянс» та позивачем
підписана додаткова угода до договору
про відступлення права вимоги, якою
були змінені пункти 1.1 та 4.1 договору,
зокрема встановлено, що право вимоги до
нового кредитора переходить з 01.01.2014
року, за умови несплати боржником суми
боргу первісному кредитору, а
первісний кредитор зобов`язаний
передати новому кредитору документи
(оригінали чи копії, при неможливості
надати оригінали), що підтверджують
право вимоги до боржника в термін до
01.01.2014 року, решта умов залишилась
незмінною (а.с.9).

Доказів визнання недійсними договору
про відступлення права вимоги,
додаткової угоди до нього, матеріали
справи не містять, відповідачем
зазначені докази не було надано
відповідно до ст. ст. 32, 33, 36
Господарського процесуального кодексу
України, отже, такі докази відсутні.

20.03.2012р. колективне підприємство
«Альянс» повідомило відповідача по
справі та третю особу про відступлення
права вимоги позивачу, що
підтверджується листами (а.с.10, 11),
фіскальними чеками, описами вкладення
в цінний лист (а.с.12-13).

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. ст. 32, 34
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши повноважних представників
позивача та відповідача в судовому
засіданні, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги, слід визнати
обґрунтованими, документально
доведеними, такими, що не суперечать
чинному законодавству України, а отже є
такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на положення договору
поставки, строк оплати товару є таким,
що настав.

Господарський суд вважає, що
відповідач визнав себе зобов'язаною
особою по відношенню до позивача,
оскільки до дій які свідчать про
визнання боргу можуть відноситися
підписання акту звірки та лист в якому
визнано заборгованість за спірним
договором (а.с.20).

Доказів оплати товару в сумі 98855,28грн.
відповідач не надав, доводи позивача,
наведені в обґрунтування позову,
належними доказами не спростував.

Позивач до матеріалів справи долучив
лист директора колективного
підприємства "Альянс" в якому останній
визнав укладення з відповідачем
договорів поставки, а з позивачем
договорів уступки.

Визнав факт вилучення первинних
документів, у зв'язку з порушення
кримінальної справи.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно з частиною 1 ст.193 Господарського
кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться; до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей, що
передбачені цим Кодексом.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом; зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Отже, за своєю правовою природою
договір №858 від 14.06.2010р. є договором
поставки.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язок покупця оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України регламентовано, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно з ч.1 ст.512 Цивільного кодексу
України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок,
зокрема, передання ним своїх прав іншій
особі за правочином (відступлення
права вимоги).

Частиною 1 ст.513 Цивільного кодексу
України встановлено, що правочин щодо
заміни кредитора у зобов'язанні
вчиняється у такій самій формі, що і
правочин, на підставі якого виникло
зобов'язання, право вимоги за яким
передається новому кредиторові.

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Отже, за своєю правовою природою
відступлення права вимоги є зміною
суб`єктного складу зобов`язання при
збереженні змісту останнього.

Частиною 1 ст.516 Цивільного кодексу
України передбачено, що заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтями 517, 519 Цивільного кодексу
України регламентовано, що первісний
кредитор у зобов'язанні повинен
передати новому кредиторові документи,
які засвідчують права, що передаються,
та інформацію, яка є важливою для їх
здійснення; боржник має право не
виконувати свого обов'язку новому
кредиторові до надання боржникові
доказів переходу до нового кредитора
прав у зобов'язанні; первісний кредитор
у зобов'язанні відповідає перед новим
кредитором за недійсність переданої
йому вимоги, але не відповідає за
невиконання боржником свого обов'язку,
крім випадків, коли первісний кредитор
поручився за боржника перед новим
кредитором.

Договір про відступлення права вимоги
був укладений відповідно до вимог
ст.ст. 512-519 Цивільного кодексу України.

Доводи відповідача щодо нікчемності
правочину (договору поставки №1262 від
18.06.2010 року) господарський суд відхиляє,
виходячи з наступних обставин.

Так, за приписами ч. 5 п. 5 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
06.11.2009р. № 9 "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" відповідно до
статей 215 та 216 Цивільного кодексу
України вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним та
про застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
нікчемного правочину може бути
заявлена як однією зі сторін правочину,
так і іншою заінтересованою особою,
права та законні інтереси якої
порушено вчиненням правочину.

При цьому, недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається (ч. 2 ст. 215
Цивільного кодексу України).

В даному випадку, виконання умов
договору поставки постачальником
підтверджується матеріалами справи та
в судовому засіданні господарського
суду факт отримання товару
підтверджено також представником
відповідача, тому цей договір не може
вважатися фіктивним та таким, що не
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Що стосується заперечень відповідача
щодо того, що договір про відступлення
права вимоги від 21.03.2012р. №21/03-17,
додаткова угода від 05.04.2012р. до нього та
повідомлення про відступлення права
вимоги підписані від імені директора
КП «Альянс» Арутюняна Р.Г., невідомою
особою, то суд вважає, що договір про
відступлення права вимоги був
підписаний уповноваженою особою -
Арутюняном Роландом Гранті, який з
16.11.2010р. був керівником Колективного
підприємства «Альянс» відповідно до
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців (а.с. 159-160). Доводи
відповідача щодо відсутності доказів
передання права вимоги новому
кредитору, спростовуються
вищезазначеними доказами по справі.
Копії документів, що були надані
позивачем в обґрунтування позову,
завірені належним чином, тому є доказом
в розумінні ст.ст. 33,34 Господарського
процесуального кодексу України.

Посилання апелянта на наявність
кримінальної справи у відношенні
колишнього директора КП «Альянс»
Трещової О.Р. не може бути підставою для
відмови в задоволенні позовних вимог,
так як факт отримання відповідачем
товару на суму 98855,28грн. доведено
доказами по справі в їх сукупності.

Аналогічна правова позиція висвітлена
в постанові Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
Дніпропетровської області від 11.12.2014р.
по справі №904/6685/14.

Судові витрати по справі, відповідно до
статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517, 519, 525, 526,
530, 629, 655, 692, 712 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 173, 174, 193 Господарського
кодексу України, ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36,
44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з дочірнього підприємства
"Дніпропетровський облавтодор"
відкритого акціонерного товариства
"Державна акціонерна компанія
"Автомобільні дороги України" (49600, м.
Дніпропетровськ, вул. Леніна, 24;
ідентифікаційний код 31950828) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Бахчисарайське
дорожньо-будівельне управління" (69013, м.
Запоріжжя, вул. Загорська, 15;
ідентифікаційний код 31945556) 98855,28грн.
(дев'яносто вісім тисяч вісімсот
п'ятдесят п'ять грн. 28 коп.) - основна
заборгованість; 1827,00грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) -
судовий збір, видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

18.12.2014р.

Суддя І.В. Петренко