ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.
Справа № 5015/4799/12

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючий суддя
Желік М.Б.

Суддів
Костів Т.С.

Марко Р.І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2,
АДРЕСА_1 (вих. № б/н від 27.08.2014 року)

на ухвалу Господарського суду
Львівської області

від 04.08.2014 року у справі № 5015/4799/12

за заявою Закритого акціонерного
товариства "Карпатський дім", м.
Трускавець

до боржника Закритого акціонерного
товариства "Карпатський дім", м.
Трускавець ()

про визнання банкрутом

За участю представників сторін:

від заявника: не з'явилися;

від боржника: не з'явився;

від кредитора ОСОБА_2 (скаржника):
ОСОБА_4 - представник за довіреністю;

арбітражний керуючий: не з'явився.

Стороні роз'яснено її права та
обов'язки, передбачені ст. ст. 22, 27 ГПК
України. Клопотань про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід складу суду
не надходило.

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області 15.01.2013 року було
затверджено звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс банкрута; визнано
погашеними вимоги Державної
податкової інспекції у м. Трускавці
Львівської області Державної
податкової служби на суму 400 366,63 грн.,
фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на
суму 226 206,00 грн., фізичної
особи-підприємця ОСОБА_6 на суму 277 073,00
грн., ОСОБА_7 на суму 816 326,98 грн., ОСОБА_2
на суму 67 829,96 грн., ВДВС Трускавецького
міського управління юстиції на суму 95
787,78 грн.; ліквідовано Закрите
акціонерне товариство "Карпатський
дім" та припинено провадження у справі
про банкрутство Закритого
акціонерного товариства "Карпатський
дім".

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013 року у
справі № 5015/4799/12 ухвалу господарського
суду Львівської області від 15.01.2013 року
у справі № 5015/4799/12 про банкрутство
Закритого акціонерного товариства
"Карпатський дім" залишено без змін,
апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без
задоволення.

Постановою Вищого господарського суду
України від 11.03.2014 року у справі №
5015/4799/12 касаційну скаргу ОСОБА_2
задоволено частково, постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013 року та
ухвалу господарського суду Львівської
області від 15.01.2013 року у справі №
5015/4799/12 скасовано, справу № 5015/4799/12
передано на новий розгляд до
господарського суду Львівської
області в іншому складі суду.

За результатами нового розгляду справи
04.08.2014 року оскаржуваною ухвалою
Господарського суду Львівської
області у даній справі (суддя Цікало
А.І.) звіт та ліквідаційний баланс
боржника затверджено, вимоги
кредиторів, не задоволених за
недостатністю майна боржника визнано
погашеними, вимоги кредиторів, які не
заявлені протягом провадження у справі
про банкрутство визнано погашеними,
боржника ЗАТ "Карпатський дім"
ліквідовано, провадження у справі
припинено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
господарського суду кредитор ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
просить поновити строк на апеляційне
оскарження ухвали суду першої
інстанції та скасувати ухвалу
Господарського суду Львівської
області від 04.08.2014 року про припинення
провадження у справі про банкрутство.
Подана апеляційна скарга серед іншого
мотивована тим, що судом першої
інстанції під час винесення
оскаржуваної ухвали не враховано те, що
ухвала Трускавецького районного суду
Львівської області від 03.01.2013 року, якою
скасовано заочне рішення
Трускавецького міського суду
Львівської області від 30.10.2012 року у
справі № 1324/1319/12 скасована ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 15.11.2013 року, що було відомим станом
на час винесення оскаржуваної ухвали у
справі про банкрутство боржника.

Згідно автоматизованого розподілу
справ КП "Документообіг господарських
судів", 05.09.2014 року справу за № 5015/4799/12
розподілено до розгляду судді -
доповідачу Желіку М.Б. Розпорядженням
голови Львівського апеляційного
господарського суду від 08.09.2014 року у
склад колегії для розгляду справи №
5015/4799/12 введено суддів Марка Р.І. та
Якімець Г.Г.

01.10.2014 року, 26.11.2014 року та 10.12.2013 року
розпорядженнями голови Львівського
апеляційного господарського суду
вносилися зміни до складу колегії
суддів по розгляду справ № 5015/4799/12.
Відтак, розгляд справи здійснювався
колегією суддів у складі головуючого
судді - Желікa М.Б., суддів Костів Т.С.,
Маркa Р.І. Зазначеному складу колегії
суддів відводів не заявляли.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду від 08.09.2014 року
скаржнику поновлено строк на
апеляційне оскарження ухвали
господарського суду, а подані ним
матеріали апеляційної скарги визнано
достатніми для прийняття її до
провадження, розгляд справи призначено
на 17.09.2014 року.

17.09.2014 року, 01.10.2014 року, 15.10.2014 року,
05.11.2014 року, 26.11.2014 року та 10.12.2014 року
ухвалам Львівського апеляційного
господарського суду розгляд
апеляційної скарги відкладався з
підстав зазначених у них.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 05.11.2014 року
продовжено строк розгляду апеляційної
скарги на 15 календарних днів.

01.10.2014 року через канцелярію суду від
арбітражного керуючого Івасько С.М.
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому він зазначає, що доводи апелянта
є безпідставними, оскільки головою
ліквідаційної комісії при зверненні до
суду з заявою про порушення
провадження у справі про банкрутство
були дотримані вимоги закону щодо
добровільної ліквідації юридичної
особи, при цьому ліквідатором не
оскаржувалися договори
купівлі-продажу земельних ділянок,
оскільки такі були укладеними задовго
до моменту порушення провадження у
справі про банкрутство, та незважаючи
на доводи скаржника були виконаними.
Ліквідатор також вважає, що
кредиторські вимоги ОСОБА_2
обґрунтовувалися заочним рішенням
Трускавецького міського суду
Львівської області, яке було
скасованим, кредитором ОСОБА_2 не
надано інших доказів, які б
підтверджували її грошові вимоги до
боржника, у зв'язку з чим підстав для
визнання її кредитором по відношенню
до боржника не було. На підставі
наведеного просить суд залишити вимоги
апеляційної скарги без задоволення, а
ухвалу господарського суду без змін.

Від представника скаржника через
канцелярію суду 01.10.2014 року надійшло
клопотання про залучення додаткових
доказів, зокрема, постанови прокурора
відділу управління нагляду
прокуратури Львівської області від
26.08.2014 року про скасування постанови
про закриття кримінального
провадження за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 219 КК
України.

15.10.2014 року від представника скаржника
надійшло клопотання про залучення
додаткових доказів та витребування
нових, яке за результатами обговорення
колегією суддів було задоволено
частково, зокрема, долучено до
матеріалів справи копію постанови
слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМУСУ у
Львівській області від 20.05.2011 року про
визнання ОСОБА_2 потерпілою у
кримінальному провадженні № 0000661,
копію листа СВ Дрогобицького МВ ГУМУС
України у Львівській області від 27.11.2013
року, копію запиту та відповіді до
Трускавецького відділення
Дрогобицької об'єднаної державної
податкової інспекції, в задоволенні
клопотання про витребування
додаткових доказів відмовлено, у
зв'язку з тим, що стороною не доведено,
які саме обставини, що мають значення
для вирішення даного спору можуть
підтвердити ці докази.

Арбітражним керуючим подано до суду
клопотання від 05.11.2014 року про
долучення до матеріалів справи копії
Ухвали Трускавецького міського суду
Львівської області у справі № 1324/2336/14
від 03.01.2013 року про скасування заочного
рішення, яке за результатами
обговорення колегією суддів
задоволено.

05.11.2014 року скаржником повторно подано
клопотання про витребування
додаткових доказів, зокрема, висновків
почеркознавчої експертизи від 16.12.2013
року № 6/602 здійсненої в межах
кримінального провадження № 000661,
що на думку скаржника матиме значення
при вирішенні питання про встановлення
факту доведення боржника до
банкрутства, шляхом підроблення
документів. Колегія суддів відмовила у
задоволенні поданого клопотання,
зазначивши, що в порядку ст. 35 ГПК
України виключно вирок суду з
кримінальної справи, який набрав
законної сили, є обов'язковим для
господарського суду при вирішенні
спору з питань, чи мали місце певні дії
та ким вони вчинені.

На виконання вимог ухвали Львівського
апеляційного господарського суду
26.11.2014 року представником скаржника
долучено до матеріалів справи рішення
Трускавецького міського суду
Львівської області у справі № 457/60/14-ц
від 31.10.2014 року, відповідно до якого,
зокрема, вирішено стягнути з боржника
на користь ОСОБА_2 вартість частки
майна площею 3,6 кв.м. у розмірі 66 096,00
грн.

15.12.2014 року через канцелярію суду від
представника скаржника надійшло
клопотання про долучення до матеріалів
справи копії ухвали Сихівського
районного суду м. Львова у справі №
464/12099/14-к від 10.12.2014 року, з якої, в тому
числі вбачається, що слідчого ОВС
першого відділу кримінальних
розслідувань СУ ФР ГУ Міндоходів у
Львівській області зобов'язано
залучити ОСОБА_2 потерпілою по
кримінальному провадженню, внесеному
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000366 за
попередньою кваліфікацією
кримінального правопорушення,
передбаченого ст. 219 КК України, за
фактом доведення до банкрутства ЗАТ
"Карпатський дім". Колегія суддів
розглянувши подане клопотання
вирішила його задоволити.

У судовому засіданні 16.12.2014 року
скаржник участь уповноваженого
представника забезпечив, який надав
пояснення по суті апеляційної скарги
та просив суд її задоволити.

Сторони та інші учасники провадження у
справі про банкрутство участі
уповноважених представників у
судовому засіданні не забезпечили,
причин неявки суду не повідомили, хоча
були належним чином повідомлені про
час та місце розгляду справи.
Натомість, арбітражним керуючим через
канцелярію суду 16.12.2014 року подано
клопотання про відкладення розгляду
апеляційної скарги у зв'язку з
неможливістю забезпечити участь у
судовому засіданні та необхідності
подання додаткових доказів.

Колегія суддів розглянувши подане
клопотання та заслухавши думку
присутнього учасника судового процесу
відмовила у його задоволенні з огляду
на те, що розгляд апеляційної скарги за
клопотанням арбітражного керуючого
відкладався, однак арбітражним
керуючим нових доказів не додано,
причин неможливості їх подання суду не
повідомлено, окрім того, відкладення
розгляду справи за обставин,
визначених у ч. 1 ст. 77 ГПК України, є
обов'язком лише за умови неможливості
вирішення спору в даному судовому
засіданні, що в даному випадку не
доведено.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
законодавства, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення, колегія суддів із
врахуванням висновків Вищого
господарського суду України
викладених у постанові від 11.03.2014 року
по даній справі, дійшла висновку, що
вимоги апеляційної скарги слід
задоволити, ухвалу господарського суду
Львівської області від 04.08.2014 року у
справі № 5015/4799/12 скасувати, а справу
передати на розгляд місцевого
господарського суду на стадію
ліквідації.

При цьому колегія суддів виходила з
наступного.

У процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу (ч.1 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України).

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України,
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Згідно прикінцевих та перехідних
положень Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
законом, якщо на момент набрання ним
чинності господарським судом не було
прийнято постанову про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури.

Враховуючи зазначене, розгляд справи
про банкрутство за новою редакцією
Закону здійснюється згідно з
постановою про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Так, 15.11.2012 року ухвалою Господарського
суду Львівської області порушено
провадження у справі про банкрутство
ЗАТ "Карпатський дім" в порядку вимог
ст. 51 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом", введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів.

Постановою Господарського суду
Львівської області від 22.11.2012 року
боржника визнано банкрутом, відкрито
щодо нього ліквідаційну процедуру,
ліквідатором призначено арбітражного
керуючого Іваська С.М. Оголошення про
визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури
опубліковано в офіційному друкованому
органі - газеті "Голос України" від
06.12.2012 року за № 232 (5482).

Із врахуванням зазначеного при
розгляді справи слід керуватися
положеннями Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції, що діяла до 19.01.2013 року.

З матеріалів справи вбачається, що
22.08.2014 року до господарського суду
Львівської області звернувся
арбітражний керуючий - ліквідатор з
клопотанням про затвердження звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу
боржника ЗАТ "Карпатський дім".

Відповідно до положень ч. 1 ст. 25 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" ліквідатор з
дня свого призначення здійснює такі
повноваження: приймає до свого відання
майно боржника, вживає заходів по
забезпеченню його збереження; виконує
функції з управління та розпорядження
майном банкрута; здійснює
інвентаризацію та оцінку майна
банкрута згідно з законодавством;
аналізує фінансове становище банкрута;
виконує повноваження керівника
(органів управління) банкрута; очолює
ліквідаційну комісію та формує
ліквідаційну масу; пред'являє до третіх
осіб вимоги щодо повернення
дебіторської заборгованості банкруту;
з дня визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури
повідомляє працівників банкрута про
звільнення та здійснює його відповідно
до законодавства України про працю;
заявляє в установленому порядку
заперечення по заявлених до боржника
вимогах поточних кредиторів за
зобов'язаннями, які виникли під час
провадження у справі про банкрутство, і
є неоплаченими; з підстав, передбачених
частиною десятою статті 17 цього Закону;
подає до господарського суду заяви про
визнання недійсними угод боржника;
вживає заходів, спрямованих на пошук,
виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб;
передає у встановленому порядку на
зберігання документи банкрута, які
відповідно до нормативно-правових
документів підлягають обов'язковому
зберіганню; реалізує майно банкрута
для задоволення вимог, включених до
реєстру вимог кредиторів, у порядку,
передбаченому цим Законом; повідомляє
про своє призначення державний орган з
питань банкрутства в десятиденний
строк з дня прийняття рішення
господарським судом та надає
державному органу з питань банкрутства
інформацію для ведення єдиної бази
даних щодо підприємств-банкрутів;
здійснює інші повноваження,
передбачені цим Законом.

Відтак, обов'язком ліквідатора є
належне виконанням ним усіх
повноважень в ході ліквідаційної
процедури, зокрема, встановлення майна
та майнових прав (обтяжень) боржника,
його потенційних кредиторів шляхом
надіслання запитів до державних
реєстрів майнових прав та обтяжень
(заборон відчуження), надіслання
повідомлень до державних органів, які
контролюють сплату
загальнообов'язкових податків та
зборів, витребування в органах
державної виконавчої служби
виконавчих проваджень, порушених
кредиторами боржника та повідомлення
зазначених кредиторів про перебування
боржника в ліквідаційній процедурі.

Із поданого на розгляд суду першої
інстанції звіту ліквідатора
вбачається, що з метою встановлення
майнового стану боржника арбітражним
керуючим направлено відповідні запити
до Львівського ОКП "Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки",
яке повідомило (№ 12010 від 20.12.2012 року), що
відповідно до даних Реєстру прав
власності на нерухоме майно право
власності на об'єкти нерухомого майна
за ЗАТ "Карпатський дім" не
зареєстроване; КП "Дрогобицьке
міжміське Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки",
яке повідомило (вих. № 4462 від 20.12.2012
року), що відповідно до даних про
наявність нерухомості, зареєстрованої
в єдиному реєстрі прав власності,
нерухоме майно за ЗАТ "Карпатський дім"
не зареєстроване; Дрогобицького
відділення
реєстраційно-екзаменаційної роботи
ДАІ при ГУМВСУ у Львівській області,
яке надало (вих. № 19 від 04.01.2013 року)
перелік реєстраційних операцій, які
проводив божник, згідно комп'ютерного
обліку відділення, з якого вбачається,
що транспортні засоби за ЗАТ
"Карпатський дім" не зареєстровані;
Держкомзем у м. Трускавцi Львівської
області, яке повідомило (вих. № 1237 від
17.12.2012 року), що боржник не володіє
земельними ділянками на праві
власності, натомість користується
земельними ділянками на підставі
договорів оренди; Головне управління
Дерржземагенства у Львівській області,
яке повідомлено (вих. № 01-16/3-1842 від
24.12.2012 року), що згідно даних управління
у районах та містах області земельних
ділянок у власності та користуванні
боржника, крім м. Трускавець, не
зареєстровано.

На підставі одержаних відповідей було
підтверджено відсутність у боржника
майнових активів, які могли бути
включені до ліквідаційної маси,
відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме
майно, цінні папери, земельні ділянки,
що належать товариству на праві
власності. Під час здійснення
ліквідаційної процедури ліквідатором
теж не було виявлено майна (майнові
права) банкрута, яке б знаходилось у
третіх осіб, та яке можна б було
віднести до активів останнього.

Із поданого до суду акту
інвентаризації ЗАТ "Карпатський дім"
від 12.12.2012 року складеного за участю
арбітражного керуючого, ліквідатора
Івасько С.М. (голова комісії) та ОСОБА_10
(члена комісії) вбачається відсутність
виявлення майна боржника. При цьому,
згідно актів списання основних засобів
№ ЛНА - 1 та № ЛНА - 2 від 30.11.2012 року
боржником списано наступне майна, а
саме стіл 4-рьох секційний та Касовий
апарат регістратор Datex 3530T.

Головою ліквідаційної комісії
боржника ОСОБА_10 видані довідки від
03.12.2012 року про те, що станом на момент
звернення до господарського суду з
заявою про визнання боржника банкрутом
працівники боржника ЗАТ "Карпатський
дім" були звільненими, а станом на час
видачі довідки відсутні залишки коштів
на рахунках боржника.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
розгляд справи здійснюється у порядку
ст. 51 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" за особливою
процедурою банкрутства боржника, що
ліквідується власником, яка не
передбачає затвердження реєстру вимог
кредиторів та створення
представницьких органів кредиторів
(зборів та комітету кредиторів).

Так, відповідно до ст. 51 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
якщо вартості майна боржника -
юридичної особи, щодо якого прийнято
рішення про ліквідацію, недостатньо
для задоволення вимог кредиторів, така
юридична особа ліквідується в порядку,
передбаченому цим Законом. У разі
виявлення зазначених обставин
ліквідатор (ліквідаційна комісія)
зобов'язані звернутися в господарський
суду із заявою про порушення справи про
банкрутство такої юридичної особи.

Згідно вимог ст. 32 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
за результатами роботи ліквідатора,
останній подає господарському суду
звіт про виконану роботу,
ліквідаційний баланс та документи, що
його підтверджують. Господарський суд
після заслуховування звіту
ліквідатора та думки кредиторів
виносить ухвалу про затвердження звіту
ліквідатора та ліквідаційного балансу.
Якщо ліквідатор не виявив майнових
активів, що підлягають включенню до
ліквідаційної маси, він зобов'язаний
подати господарському суду
ліквідаційний баланс, який засвідчує
відсутність у банкрута майна.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції, у ліквідаційній процедурі з
вимогами до боржника звернулися
наступні кредитори Відділ державної
виконавчої служби Трускавецького
міського управління юстиції
Львівської області на суму 95 787,78 грн.;
Держана податкова інспекція у м.
Трускавці Львівської області
Державної податкової служби на суму 400
366,63 грн.; ОСОБА_2 на суму 67 829,96 грн.; ФОП
ОСОБА_5 на суму 225 133,00 грн.; ОСОБА_7 на
суму 815 253,98 грн.; ФОП ОСОБА_6 на суму 276
000,00 грн., всього на загальну суму 1 880
371,35 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що
постановою Вищого господарського суду
України, якою скасовано ухвалу
Господарського суду Львівської
області від 15.01.2013 року та постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013 року по
даній справі, вказано, що за
результатами затвердження звіту
ліквідатора, в порушення вимог ст. ст. 43,
84 ГПК України та ст. 32 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
суди попередніх інстанцій не здійснили
правовий аналіз розміру та підстав
виникнення вимог кредиторів, відсутні
посилання на належні та допустимі
первісні докази, які підтверджують чи
заперечують доводи сторін.

Вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими
для суду першої інстанції під час
нового розгляду справи (ч. 1 ст. 111-12 ГПК
України).

Так, з матеріалів справи вбачається, що
ліквідатором визнано вимоги усіх
кредиторів у заявлених сумах, окрім
вимог ОСОБА_2, з обґрунтуванням того, що
вказані вимоги виникли на підставі
заочного рішення Трускавецького
міського суду Львівської області від
30.10.2012 року у справі № 1324/1319/12, яке
скасовано ухвалою Трускавецького
міського суду Львівської області від
03.01.2014 року, а розгляд справи станом на
час складення звіту не завершений,
відтак, як зазначив арбітражний
керуючий, із висновками якого
погодився господарський суд виносячи
оскаржувану ухвалу, підстав для
визнання ОСОБА_2 кредитором по
відношенню до боржника немає.

Однак, колегія суддів вважає, що
вказані висновки є передвчасними з
огляду на наступне.

Банкрутство - це визнана господарським
судом неспроможність боржника
відновити свою платоспроможність та
задовольнити визнані судом вимоги
кредиторів не інакше як через
застосування ліквідаційної процедури.
В свою чергу, ліквідація - це припинення
діяльності суб'єкта підприємницької
діяльності, визнаного господарським
судом банкрутом, з метою здійснення
заходів щодо задоволення визнаних
судом вимог кредиторів шляхом продажу
його майна (ст. 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом").

Ухвала суду про затвердження звіту
ліквідатора, ліквідаційного балансу є
за своєю правовою природою судовим
рішенням, яке підсумовує хід
ліквідаційної процедури, в якому
необхідно повно відобразити обставини,
що мають значення для даної справи
(вчинення належних дій по виявленню
активів та пасивів боржника,
встановленню правового статусу
боржника, як юридичної особи, доведення
неможливості відновлення
платоспроможності боржника внаслідок
вжитих ліквідатором заходів та
необхідність його ліквідації, тощо),
висновки суду про встановлені
обставини і їх правові наслідки
повинні бути вичерпними, відповідати
дійсності та підтверджуватися
достовірними доказами, дослідженими в
судовому засіданні.

Разом з тим, ухвала суду про
затвердження звіту ліквідатора та
ліквідаційного балансу є судовим
актом, який не тільки встановлює
обставини відсутності майна боржника
для задоволення вимог кредиторів, дає
оцінку повноті дій ліквідатора в ході
ліквідаційної процедури, вона
підсумовує також хід процедури
банкрутства та припиняє провадження у
справі про банкрутство.

А тому у підсумковому засіданні суду
необхідно дати оцінку в цілому
здійсненій процедурі банкрутства.

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
зазначає, що затверджуючи звіт
ліквідатора, ліквідаційний баланс,
визнаючи погашеними вимоги кредиторів
не задоволених за відсутністю майна
боржника та припиняючи провадження у
справі про банкрутство господарський
суд не надав належної оцінки тому
факту, що заочним рішенням
Трускавецького міського суду
Львівської області від 30.10.2012 року у
справі № 1324/1319/12 позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено та вирішено стягнути із ЗАТ
"Карпатський дім" на користь ОСОБА_2
вартість частки майна площею 3,6 кв.м.,
яка не була фактично передана в сумі 66
096,00 грн. та 660,96 грн. судового збору.

Ухвалою Трускавецького міського суду
Львівської області від 03.01.2013 року,
заочне рішення Трускавецького
міського суду Львівської області
скасовано, а справу призначено до
розгляду в загальному порядку.

17.09.2013 року ухвалою Трускавецького
міського суду Львівської області
провадження у справі за позовом ОСОБА_2
до ЗАТ "Карпатський дім" за участю
третьої особи КП ЛОР "Дрогобицьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації" про витребування майна
з чужого незаконного володіння
закрито. Ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 15.11.2013 року
апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено,
ухвалу Трускавецького міського суду
Львівської області від 17.09.2013 року
скасовано, та постановлено нове
рішення, яким направлено справу для
продовження розгляду до суду першої
інстанції, що було відомим суду першої
інстанції при винесенні оскаржуваної
ухвали відповідно до листа
Трускавецького міського суду
Львівської області вих. № 790/14 від 19.05.2014
року, який міститься в матеріалах
справи.

Натомість, суд першої інстанції
обмежився висновками щодо скасування
заочного рішення Трускавецького
міського суду Львівської області від
30.10.2012 року, а відтак відсутності станом
на час винесення оскаржуваної ухвали
доказів, які б підтверджували вимоги
ОСОБА_2 до боржника.

Колегія суддів вважає за необхідне
звернути увагу на те, що 31.10.2014 року
рішенням Трускавецького міського сулу
Львівської області у справі № 457/60/14-ц
за позовом ОСОБА_2 до ЗАТ "Карпатський
дім", ОСОБА_7. за участю третьої особи КП
ЛОР "Дрогобицьке міжміське бюро
технічно інвентаризації та експертної
оцінки" про визнання протиправними дій
та стягнення коштів позовні вимоги
задоволено частково, а саме, стягнуто з
ЗАТ "Карпатський дім" на користь ОСОБА_2
вартість частки майна площею 3,6 кв.м. у
розмірі 66 096,00 грн.; визнано
протиправними дії директора ЗАТ
"Карпатський дім" ОСОБА_7 при
перешкоджанні у цілодобовому доступі
ОСОБА_2 у період з 01.10.2010 року по 28.04.2012
року та членам її родини користування
апартаментами АДРЕСА_2; стягнуто з ЗАТ
"Карпатський дім" на користь ОСОБА_2 1187,23
грн. судових витрат, та з ОСОБА_7 на
користь позивача 243,60 грн. судового
збору.

Відповідно до чинного законодавства
рішення суду є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу у
відповідності з нормами матеріального
права, що підлягають застосуванню до
даних правовідносин, а за їх
відсутності - на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або
виходячи із загальних засад і змісту
законодавства України.

Оскаржувана ухвала суду першої
інстанції зазначеним вище вимогам не
відповідає, оскільки господарським
судом не надано оцінку в цілому
здійсненій процедурі банкрутства,
зокрема щодо кредиторських вимог
ОСОБА_2

Окрім того, колегія суддів зазначає, що
26.08.2014 року прокурором відділу
управління нагляду Прокуратури
Львівської області винесено постанову
про скасування постанови про закриття
кримінального провадження внесеного
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000366, за
ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ст. 219 КК
України. А ухвалою Сихівського
районного суду м. Львова від 10.12.2014 року
у справі № 464/12099/14-к, в тому числі,
зобов'язано слідчого з ОВС першого
відділу кримінальних розслідувань СУ
ФР ГУ Міндоходів у Львівській області
залучити ОСОБА_2 потерпілою по
кримінальному провадженню, внесеному
до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за № 0000366. Відтак,
станом на даний час триває кримінальне
розслідування по факту доведення
боржника - ЗАТ "Карпатський дім" до
банкрутства.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 106 ГПК
України у випадку скасування
апеляційною інстанцією ухвал про
відмову у прийнятті позовної заяви або
заяви про порушення справи про
банкрутство, про повернення позовної
заяви або заяви про порушення
провадження у справі про банкрутство,
зупинення провадження у справі,
припинення провадження у справі, про
залишення позову без розгляду або
залишення заяви у провадженні справи
про банкрутство без розгляду справа
передається на розгляд місцевого
господарського суду.

Враховуючи зазначене, а також висновки
Вищого господарського суду України
викладені у постанові від 11.03.2014 року по
даній справі, повно та всебічно
дослідивши усі обставини справи
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід задоволити, ухвалу
господарського суду Львівської
області від 04.08.2014 року у справі №
5015/4799/12 скасувати, а справу направити на
розгляд до Господарського суду
Львівської області на стадію
ліквідації.

На підставі наведеного та відповідно
до вимог ст. ст. 99, 101, 103, 104, 105, 106 ГПК
України, Львівський апеляційний
господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2, АДРЕСА_1
(вих. № б/н від 27.08.2014 року) задоволити.

2.Ухвалу Господарського суду
Львівської області від 04.08.2014 року у
справі № 5015/4799/12 скасувати.

3.Справу направити на розгляд до
Господарського суду Львівської
області на стадію ліквідації.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Матеріали даної справи повернути в
місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 19.12.2014
року

Головуючий суддя
Желік М.Б.

суддя
Костів Т.С.

суддя
Марко Р.І.