ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.Справа № 916/4233/14

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвій
К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Шаманська К.І. за
довіреністю № 5 від 30.12.2013р.

Від відповідача: Строчковський О.М. за
довіреністю № 963 від 26.11.2013р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" до публічного
акціонерного товариства „Одеський
нафтопереробний завод" про стягнення 1
555 076,22 грн. та за зустрічним позовом
публічного акціонерного товариства
„Одеський нафтопереробний завод" до
публічного акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" про визнання договору
недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
„Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" (далі по тексту - АТ „ЕК
Одесаобленерго") звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до публічного акціонерного
товариства „Одеський нафтопереробний
завод" (далі по тексту - АТ „Одеський
нафтопереробний завод") про стягнення
заборгованості в загальному розмірі 1
173 432,87 грн., яка складається із
заборгованості за активну електричну
енергію в сумі 1 085 320,78 грн.,
заборгованості за реактивну
електричну енергію в сумі 22 288,28 грн.,
трьох відсотків річних в сумі 4 16,21 грн.,
пені в сумі 34 013,90 грн. та збитків від
інфляції в сумі 27 644,70 грн. Позовні
вимоги обґрунтовані порушенням
відповідачем прийнятих за себе
зобов'язань за договором постачання
електричної енергії № 2/11/97 від 04.04.2011р.
у вигляді нездійснення своєчасної та в
повному обсязі оплати вартості
спожитої активної електричної енергії
та плати за перетікання реактивної
електричної енергії.

Згідно із заявою від 14.11.2014р. позивачем
було збільшено розмір заявлених
позовних вимог до загальної суми 1 555
076,22 грн., яка складається із
заборгованості за спожиту активну
електричну енергію в сумі 1 410 767,43 грн.,
заборгованості за реактивну
електричну енергію в сумі 26 482,23 грн.,
трьох відсотків річних в сумі 6 913,41
грн., пені в сумі 56 685,83 грн. та збитків
від інфляції в сумі 54 227,32 грн. Вказана
редакція позовних вимог була прийнята
судом до розгляду як остаточна.

Не погоджуючись із заявленими
позовними вимогами, 12.11.2014р. відповідач
звернувся до суду із зустрічною
позовною заявою до АТ „ЕК
Одесаобленерго" про визнання
недійсним договору на постачання
електричної енергії № 2/11/97 від 04.04.2011р.
Ухвалою від 17.11.2014р. вказана зустрічна
позовна заява була прийнята до
сумісного розгляду разом із первісним
позовом АТ „ЕК Одесаобленерго".

При цьому, ухвалою про прийняття
зустрічної позовної заяви відповідача
було зобов'язано надати суду докази
сплати судового збору за пред'явлення
зустрічного позову, докази направлення
копії зустрічного позову із додатками
на адресу відповідача, редакцію
власного статуту, чинну на час
укладення оспорюваного договору. Крім
того, названі документи також були
витребувані у відповідача ухвалою суду
від 19.11.2014р., про витребування цих
документів також зазначено в протоколі
судового засідання від 10.12.2014р.

Слід зазначити, до позивач по справі
ознайомився із вимогами АТ „Одеський
нафтопереробний завод" за зустрічним
позовом та подав до суду відповідний
відзив, до якого було додано редакцію
статуту відповідача, чинну на час
укладення спірного договору, у зв'язку
з чим, у суду відпала необхідність
витребування цих документів від АТ
„Одеський нафтопереробний завод". В
той же час, відповідачем було
проігноровано неодноразові вимоги
суду з приводу витребування доказів
сплати судового збору за звернення до
суду із зустрічною позовною заявою. У
зв'язку з викладеним, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України,
господарський суд залишає позов без
розгляду, якщо позивач без поважних
причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Вирішуючи питання про можливість
застосування при вирішенні даного
спору положень п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України
господарський суд виходить з
наступного. У п. 2.23 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" від
21.02.2013р. № 7 (з наступними змінами та
доповненнями) наголошено наступне.
Якщо факт недоплати судового збору
з'ясовано господарським судом у
процесі розгляду прийнятої заяви
(скарги), суд у залежності від
конкретних обставин справи може:
зобов'язати позивача (заявника,
скаржника) доплатити належну суму
судового збору і подати суду
відповідні докази у встановлений ним
строк та за необхідності відкласти
розгляд справи або оголосити перерву в
засіданні (стаття 77 ГПК); у разі
неподання доказів оплати - стягнути
належну суму судового збору за
результатами вирішення спору з
урахуванням приписів частин першої -
четвертої статті 49 ГПК або ж залишити
позов (заяву, скаргу) без розгляду на
підставі пункту 5 частини першої статті
81 названого Кодексу.

Приймаючи до уваги, що відповідачем,
незважаючи на неодноразові вимоги
суду, не було надано доказів сплати
судового збору за пред'явлення
зустрічного позову, на підставі п. 5 ч. 1
ст. 81 ГПК України зустрічний позов АТ
„Одеський нафтопереробний завод" до АТ
„ЕК Одесаобленерго" підлягає
залишенню без розгляду.

При цьому, суд зазначає, що
відповідачем не було наведено суду
будь-яких доводів та заперечень проти
позову, зокрема не надано суду відзиву
на позов, у зв'язку з чим, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами згідно зі ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, суд
встановив наступне.

04.04.2011р. між відкритим акціонерним
товариством „Енергопостачальна
компанія „Одесаобленерго",
найменування якого було змінено на АТ
„ЕК Одесаобленерго" згідно з вимогами
Закону України „Про акціонерні
товариства", (Постачальник) та
публічним акціонерним товариством
„Лукойл - Одеський нафтопереробний
завод" (Споживач) було укладено договір
на постачання електричної енергії №
2/11/97, відповідно до розділу 1 „Предмет
договору" та п. 9.4 якого Постачальник
продає електричну енергію Споживачу
для забезпечення потреб
електроустановок Споживача з
дозволеною потужністю 21 100 кВт, а
Споживач оплачує Постачальник
вартість використаної (купленої)
електричної енергії та здійснює інші
платежі згідно з умовами цього
договору. Точка продажу електричної
енергії встановлюється на: проводах
ПЛ-110 кВ на відстані 1м від натяжного
затискача кінцевої опори двох
ланцюгової відпайки від ПЛ-110 кВ
„Установо 1 - ОТЕЦ - 1" та „Усатово 2 -
Застава 2", в сторону лінійного порталу
ВРУ 110 кВ ГПП 110/6 кВ „ОНПЗ"; болтових
з'єднаннях секцій шин 6 кВ в комірках № 6
та № 30 з продовженням секцій шин 6кВ до
комірок № 4 і № 32 у ЗРП-6кВ ГПП 110/6
„ОНПЗ". Приєднана потужність у точці
підключення становить: у точці
підключення Споживача до електричних
мереж Постачальника - 32 000 кВА; у точці
підключення Споживача до
когенераційної установки ТОВ „Лукойл
енергія і газ Україна" - 17 848 кВт. Цей
договір набрав чинності з дня його
підписання та був укладений на строк до
31.12.2011р. Договір вважається щорічно
продовженим, якщо за місяць до
закінчення терміну дії договору жодною
із сторін не буде заявлено про
припинення його дії або перегляд його
умов.

На підставі додатку № 8 до договору на
постачання електричної енергії № 2/11/97
від 04.04.2011р. сторони погодили перелік
об'єктів Споживача, на які здійснюється
постачання електричної енергії.

Крім того, згідно з додатковою угодою №
8 до договору № 2/11/97 від 04.04.2011р.
сторонами було змінено реквізити
сторін: найменуванням Споживача
визначено АТ „Одеський
нафтопереробний завод", а
найменуванням Постачальника - АТ
„Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго".

Пунктом 2.1 договору на постачання
електричної енергії № 2/11/97 від 04.04.2011р.
передбачено, що під час виконання
договору з питань, не обумовлених ним,
сторони зобов'язуються керуватись
чинним законодавством та Правилами
користування електричною енергією,
затвердженими постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України № 28 від
31.07.1996 р.(з наступними змінами та
доповненнями; далі по тексту - Правила
користування електричною енергією).

У відповідності до ч. 1 ст. 275 ГК України
за договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
Окремим видом договору
енергопостачання є договір про
постачання електричної енергії
споживачу. Особливості постачання
електричної енергії споживачам та
вимоги до договору про постачання
електричної енергії встановлюються
законами України "Про засади
функціонування ринку електричної
енергії України" та "Про
електроенергетику".

Згідно зі ст.ст. 1, 26 Закону України „Про
електроенергетику" від 16.10.1997р. № 575/97-ВР
(з наступними змінами та доповненнями;
далі по тексту - Закон України „Про
електроенергетику) постачанням
електричної енергії є надання
електричної енергії споживачам, тобто
суб'єктам господарської діяльності та
фізичним особам, що використовують
енергію для власних потреб на підставі
договору про її продаж та купівлю, за
допомогою технічних засобів передачі
та розподілу електричної енергії на
підставі договору. Споживання енергії
можливе лише на підставі договору з
енергопостачальником.

Відповідно до п. 5.1. Правил користування
електричною енергією, договір про
постачання електричної енергії є
основним документом, який регулює
відносини між постачальником
електричної енергії і споживачем, та
визначає зміст правових відносин, прав
та обов'язків сторін.

Положеннями п. 2.2 договору на
постачання електричної енергії № 2/11/97
від 04.04.2011р. передбачено, що
Постачальник електричної енергії
зобов'язався зокрема постачати
Споживачу електроенергію як різновид
товару в обсягах, визначених
відповідно до розділу 5 та з
урахуванням умов розділу 6 цього
договору; згідно з категорією
струмоприймачів Споживача відповідно
до ПУЕ та гарантованого рівня
надійності електропостачання схем
електропостачання, визначених
додатком „Акт розмежування балансової
належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін"; із дотриманням граничних
показників якості електричної енергії,
визначених державними стандартами.

Згідно з положеннями п. 7.1 Правил
користування електричною енергією
електрична енергія постачається
споживачу безперервно, крім випадків,
передбачених договором та
нормативно-правовими актами, у тому
числі цими Правилами.

В свою чергу, згідно з п. 2.3.3 Споживач
зобов'язався оплачувати Постачальнику
електричної енергії вартість спожитої
електричної енергії згідно з умовами
додатку № 5 „Порядок розрахунків" та
додатку № 2 „Графік зняття показів
засобів обліку електричної енергії".

В додатку № 5 до договору „Порядок
розрахунків" сторонами був визначений
розрахунковий період при розрахунках
за фактично спожиту електричну
енергію, також між сторонами були
узгоджені інші умови щодо оплати
нарахувань по протоколах порушень при
користуванні електричною енергією,
рахунків за надання послуг з
компенсації перетікання реактивної
електроенергії, пені, індексу інфляції,
та іншим платежам. Розрахунковим
періодом для визначення обсягу
спожитої електроенергії приймається
місяць з 1 числа попереднього місяця до
такого ж числа розрахункового місяця.
За дату оплати приймається дата
зарахування коштів на поточний рахунок
із спеціальним режимом використання
постачальника електроенергії або дата
внесення споживачем готівки в касу
постачальника. Споживач здійснює
оплату за електроенергію самостійно
поточними платежами в наступні
терміни: до 10 числа розрахункового
місяця - 30%; до 20 числа розрахункового
місяця - 35%; до 30 (31) числа розрахункового
місяця (з урахуванням очікуваного
обсягу споживання до кінця
розрахункового місяця) - 35%, вартості
договірної величини споживання
електричної енергії згідно з додатком
до договору „Обсяги постачання
електричної енергії Споживачу", або
вартості величини очікуваного
споживання при значному відхиленні
споживання електричної енергії в
розрахунковому періоді. Остаточний
розрахунок за активну електроенергію,
за перевищення договірних величин
споживання електричної енергії та
потужності, оплата нарахувань по
протоколах порушень при користуванні
електричною енергією, рахунків за
перетікання реактивної енергії, пеня,
індекс інфляції, 3% річних та інші
платежі згідно з умовам цього договору,
здійснюються Споживачем самостійно на
протязі 5 операційних днів з дня
отримання рахунку. Обсяг фактично
спожитої за розрахунковий період
електричної енергії, з урахуванням
розрахункової величини втрат на
ділянці мережі від місця встановлення
засобів обліку до межі балансової
належності електромереж, визначається
за Актом про обсяги спожитої
електроенергії за показами
розрахункових засобів обліку, знятих
відповідно до графіка зняття показів.
Пунктом 6.11 ПКЕЕ передбачено, що
тривалість періоду здійснення
споживачем розрахунків зазначається у
договорі та/або на платіжному
повідомленні, тобто має не
перевищувати 5 операційних днів з дня
отримання рахунка.

Статтею 193 ГК України встановлено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому
числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Зобов'язання, в
свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК
України, має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається.

Згідно з п.п. 6, 7 ст. 276 ГК України
розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів),
встановлених/визначених відповідно до
вимог закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється
відповідно до умов договору. Договір
може передбачати попередню оплату,
планові платежі з наступним
перерахунком або оплату, що
проводиться за вартість прийнятих
ресурсів.

При цьому, положеннями п. 10.2 Правил
користування електричною енергією
передбачено, що Споживач електричної
енергії зобов'язаний зокрема
оплачувати обсяг спожитої електричної
енергії, а також здійснювати інші
платежі відповідно до умов договору та
рахунків, виставлених на підставі
актів про порушення цих Правил та умов
договору.

Як свідчать матеріали справи, а саме
акти приймання-передач наданих послуг
від 31.07.2014р., від 31.08.2014р., від 30.09.2014р. та
від 31.10.2014р., які підписані
представниками сторін та скріплені
відповідними печатками, за період з
липня по жовтень 2014 року включно
відповідачем було спожито активну
електричну енергію на загальну суму 1
410 767,43 грн. з урахуванням ПДВ. При цьому
на оплату вказаної вартості
електроенергії позивачем виставлялись
рахунки-фактури № 2/1-247 від 01.08.2014р., №
2/1-276 від 01.09.2014р., № 2/1-310 від 01.10.2014р., №
2/1-348 від 03.11.2014р., копії яких наявні в
матеріалах справи.

При цьому, суд зауважує, що вартість
спожитої відповідачем активної
електричної енергії протягом спірного
періоду була розрахована з урахуванням
тарифів, встановлених Національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики від
26.06.2014р. № 906, № 1033 від 24.07.2014р., від
27.08.2014р. № 1149 та постановою
Національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сферах
енергетики та комунальних послуг від
24.09.2014р.,, що цілком відповідає
положенням ч. 6 ст. 17 Закону України
„Про електроенергетику", в силу яких
тарифи на постачання електричної
енергії енергопостачальником, що
здійснює господарську діяльність з
постачання електричної енергії на
закріпленій території, регулюються
національною комісією, що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики.

В свою чергу, вартість спожитої
протягом вищезазначеного періоду
електричної енергії з боку АТ
„Одеський нафтопереробний завод"
оплачена не була, в результаті
викладеного, станом на момент розгляду
даної справи, за АТ „Одеський
нафтопереробний завод" рахується
заборгованість перед позивачем за
спожиту протягом періоду з липня по
жовтень 2014 року включно активну
електричну енергію в загальній сумі 1
410 767,43 грн.

З викладених обставин, суд доходить
висновку про наявність правових
підстав для задоволення заявлених
позовних вимог в частині стягнення із
АТ „Одеський нафтопереробний завод"
заборгованості за спожиту активну
електричну енергію в сумі 1 410 767,43 грн.

Виходячи з положень п. 2.3.4 договору про
постачання електричної енергії № 2/11/97
від 04.04.2011р. Споживач зобов'язався
здійснювати оплату за перетікання
реактивної електричної енергії між
електромережею Постачальника та
електроустановками Споживача згідно з
Додатком № 7 „Порядок розрахунків за
перетікання реактивної
електроенергії".

В свою чергу, у відповідності до
Порядку розрахунків за перетікання
реактивної енергії (додаток № 7 до
договору № 2/11/97 від 04.04.2011р.), цей
Порядок складено відповідно до
Методики обчислення плати за
перетікання реактивної електроенергії
між електропередавальною організацією
та її споживачами, погодженої НКРЕ,
затвердженої наказом Мінпаливенерго
України від 17.01.2002р. № 19, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 01.02.2002р.
за № 93/6381. Положеннями п.п. 7, 9 згаданого
Порядку передбачено, що контроль
споживання та генерації реактивної
електроенергії здійснюється приладами
обілку згідно таблиці п. 6 цього
додатку. Обчислення ЕЕРП виконується
ПКК згідно з порядком, встановленим
Методикою. Споживач зобов'язаний за
письмовим повідомленням забезпечувати
передачу показань розрахункових
електролічильників реактивної
електроенергії за розрахунковий
період згідно з графіком додатку № 2 до
договору. Плата за споживання і
генерацію реактивної електроенергії
визначається трьома складовими
величинами згідно з п. 5 Порядку.

При цьому, як було зазначено по тексту
вище, п. 2 Порядку розрахунків, який є
додатком № 5 до договору № 2/11/97 від
04.04.2011р., передбачено, що остаточний
розрахунок зокрема за перетікання
реактивної енергії здійснюється
Споживачем самостійно на протязі 5
операційних днів з дати отримання
рахунку

Пунктом 1.2 Правил користування
електричною енергією, затверджених
постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
від 31 липня 1996 р. N 28 (з наступними
змінами та доповненнями) передбачено,
що електрична енергія (реактивна) -
технологічно шкідлива циркуляція
електричної енергії між джерелами
електропостачання та приймачами
змінного електричного струму,
викликана електромагнітною
незбалансованістю електроустановок.
Перетікання реактивної електричної
енергії на межі балансової належності
електричних мереж (перетікання
реактивної електричної енергії) -
складова фізичних процесів передачі,
розподілу та споживання активної
електричної енергії, яка спричиняє
додаткові технологічні втрати
активної електричної енергії та
впливає на показники якості активної
електричної енергії.

В силу п. 6.34 вказаних Правил споживачі,
електроустановки яких приєднані до
мереж, що належать
електропередавальній організації,
вносять плату за перетікання
реактивної електроенергії на поточний
рахунок електропередавальної
організації відповідно до умов
договору про технічне забезпечення
електропостачання споживача або
договору про постачання електричної
енергії.

Як свідчать матеріали справи, а саме
акти прийняття-передачі наданих послуг
від 31.07.2014р., від 31.08.2014р., від 30.09.2014р. та
від 31.10.2014р., у зв'язку із постачанням
протягом періоду з липня 2014 року по
жовтень 2014 року включно активної
електричної енергії, відповідачем було
підтверджено наявність власного
обов'язку щодо внесення плати
перетікання реактивної енергії на
загальну сум 26 482,23 грн., з метою
отримання якої АТ „ЕК Одесаобленерго"
було виставлено відповідачу до сплати
рахунки фактури № 2/2-248 від 01.08.2014р., №
2/2-277 від 01.09.2014р., № 2/2-311 від 01.10.2014р., №
2/2-349 від 03.11.2014р., які останнім всупереч
прийнятим зобов'язанням оплачені не
були.

З огляду на викладене, господарський
суд доходить висновку про
обґрунтованість позовних вимог АТ „ЕК
Одесаобленерго" в частині стягнення із
відповідача плати за перетікання
реактивної електричної енергії в сумі
26 482,23 грн.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

У зв'язку із систематичним порушенням
прийнятих на себе грошових зобов'язань
щодо здійснення своєчасної та в
повному обсязі оплати вартості
спожитої протягом періоду з липня по
жовтень 2014 року включно активної
електричної енергії, а також внесення
плати за перетікання реактивної
електричної енергії, позивачем було
нараховано АТ „Одеський
нафтопереробний завод" до сплати три
відсотки річних в загальній сумі 6 913,41
грн., з яких: 6 782,81 грн. - три відсотки,
нараховані щодо активної електричної
енергії, а 130,60 грн. - три відсотки
річних, нараховані щодо реактивної
електричної енергії. Перевіривши
розрахунки вказаних відсотків,
господарський суд визнає їх
правильними та обґрунтованими, у
зв'язку з чим, із АТ „Одеський
нафтопереробнй завод" слід стягнути на
користь позивача три відсотки річних в
загальній сумі 6 913,41 грн.

Крім того, з посиланням на положення ст.
625 ЦК України позивачем також було
нараховано відповідачу до сплати
збитки від інфляції в загальній сумі 54
227,32 грн., з яких: 53 160,34 грн. - збитки від
інфляції, нараховані на заборгованість
з активної електричної енергії, а 1 066,98
грн. - збитки від інфляції, нараховані
на заборгованість із реактивної
електричної енергії. Перевіривши
вказані розрахунки, господарський суд
визнає їх правильними та
обґрунтованими, у зв'язку з чим, із
відповідача слід стягнути на користь
АТ „ЕК „Одесаобленерго" збитки від
інфляції в загальній сумі 54 227,32 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України встановлює такий
правовий наслідок порушення
зобов'язання як сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання
(частина 1 статті 549 ЦК України).

Так, згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України, пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожний день
прострочення виконання. При цьому,
відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами
та доповненнями) платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений ст. 1
вказаного Закону, обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

В силу приписів ч.ч. 4, 6 ст. 231 ГК України
у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).
Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Згідно з п. 4.2.1. договору на постачання
електричної енергії № 2/11/97 від 04.04.2011р.
за внесення платежів, передбачених
пунктами 2.3.3-2.3.4 цього договору, з
порушенням термінів, визначених
додатком „Порядок розрахунків",
Споживач сплачує Постачальнику
електричної енергії пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діяла
на той період, за кожний день
прострочення платежу, враховуючи день
фактичної оплати.

З посиланням на п. 4.2.1 договору на
постачання електричної енергії № 2/11/97
від 04.04.2011р. позивачем було нараховано
АТ „Одеський нафтопереробний завод" до
сплати пеню в загальній сумі 56 685,83 грн.,
з яких: пеня, нарахована на
заборгованість з активної електричної
енергії - 55 624,02 грн.; пеня, нарахована на
заборгованість з реактивної
електричної енергії - 1 061,81 грн.
Перевіривши вказані розрахунки пені,
господарський суд визнає їх
правильними та обґрунтованими, у
зв'язку з чим, позовні вимоги АТ „ЕК
„Одесаобленерго" в частині стягнення
із АТ „Одеський нафтопереробний завод"
пені в сумі 56 685,83 грн. підлягають
задоволенню.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
В свою чергу, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт
існування заборгованості АТ „Одеський
нафтопереробний завод" перед АТ „ЕК
Одесаобленерго" в загальній сумі 1 555
076,22 грн., яка складається із
заборгованості за активну електричну
енергію в сумі 1 410 767,43 грн.,
заборгованості за перетікання
реактивної електричної енергії в сумі
26 482,23 грн., трьох відсотків річних в
сумі 6 913,41 грн., збитків від інфляції в
сумі 54 227,32 грн. та пені в сумі 56 685,83
грн., витікає з умов укладеної між
сторонами по справі угоди, положень
чинного законодавства та
підтверджується матеріалами справи.
Доказів, спростовуючих викладене,
відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України
особа, не звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання у разі відсутності у
боржника необхідних коштів. Крім того,
згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд
доходить висновку щодо необхідності
задоволення заявлених позовних вимог у
повному обсязі шляхом присудження до
стягнення АТ „Одеський
нафтопереробний завод" на користь АТ
„ЕК Одесаобленерго" заборгованості за
активну електричну енергію в сумі 1 410
767,43 грн., заборгованості за перетікання
реактивної електричної енергії в сумі
26 482,23 грн., трьох відсотків річних в
сумі 6 913,41 грн., збитків від інфляції в
сумі 54 227,32 грн. та пені в сумі 56 685,83 грн.
відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 610, 611,
615, 617, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 193, 231, 275, 276
ГК України, ст.ст. 1, 17, 26 Закону України
„Про електроенергетику" від 16.10.1997р. №
575/97-ВР (з наступними змінами та
доповненнями), п.п. 1.2, 5.1, 7.1, 10.2 Правил
користування електричною енергією,
затвердженими постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України № 28 від
31.07.1996 р.(з наступними змінами та
доповненнями), ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами
та доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового
збору відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 549, 610, 611, 615,
617, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 193, 231, 275, 276 ГК
України, ст.ст. 1, 17, 26 Закону України
„Про електроенергетику" від 16.10.1997р. №
575/97-ВР (з наступними змінами та
доповненнями), п.п. 1.2, 5.1, 7.1, 10.2 Правил
користування електричною енергією,
затвердженими постановою
Національної комісії регулювання
електроенергетики України № 28 від
31.07.1996 р.(з наступними змінами та
доповненнями), ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами
та доповненнями), ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75,
82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з публічного
акціонерного товариства „Одеський
нафтопереробний завод" /65041, м. Одеса,
вул. Шкодова гора, 1/1, ,
р/р 701 в ПАТ „Банк Петрокоммерц -
Україна", МФО 300120/ на користь публічного
акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" /65031, м. Одеса, вул. М.
Боровського, 28 Б, , р/р
777 в Одеському обласному
управлінні АТ „Ощадбанк" м. Одеси, МФО
328845/ заборгованість за активну
електричну енергію в сумі 1 410 767 грн. 43
коп. /один мільйон чотириста десять
тисяч сімсот шістдесят сім грн. 43 коп./,
заборгованість за перетікання
реактивної електричної енергії в сумі
26 482 грн. 23 коп. /двадцять шість тисяч
чотириста вісімдесят дві грн. 23 коп./,
три відсотки річних в сумі 6 913 грн. 41
коп. /шість тисяч дев'ятсот тринадцять
грн. 41 коп./, збитки від інфляції в сумі 54
227 грн. 32 коп. /п'ятдесят чотири тисячі
двісті двадцять сім грн. 32 коп./, пеню в
сумі 56 685 грн. 83 коп. /п'ятдесят шість
тисяч шістсот вісімдесят п'ять грн. 83
коп./, судовий збір в сумі 31 101 грн. 53 коп.
/тридцять одна тисяча сто одна грн. 53
коп./. Наказ видати.

3. Зустрічний позов публічного
акціонерного товариства „Одеський
нафтопереробний завод" до публічного
акціонерного товариства
„Енергопостачальна компанія
Одесаобленерго" про визнання договору
недійсним - залишити без розгляду.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Апеляційна
скарга подається на рішення місцевого
господарського суду протягом десяти
днів з дня його оголошення місцевим
господарським судом. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 16.12.2014р.

Суддя
С.П. Желєзна