РІШЕННЯ

"18" грудня 2014 р.Справа №
921/1274/14-г/17Господарський суд
Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

при секретарі судового засідання
Суслові П.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Шумської міської ради,
м.Шумськ Тернопільської області

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком",
м.Київ, в особі Тернопільської філії
ПАТ "Укртелеком", м.Тернопіль

про стягнення заборгованості в сумі 8
759,31грн,

за участю представників:

позивача: Дудар О.І., начальник
юридичного відділу, довіреність №б/н
від 24.04.2014р.;

відповідача: Олійник Т.П., начальник
відділу правового забезпечення
Тернопільської філії ПАТ "Укртелеком",
довіреність №1185 від 11.12.2013р.

В судовому засіданні представникам
сторін роз'яснено їх процесуальні
права та обов'язки, передбачені
статтями 20, 22, 811 Господарського
процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного
клопотання технічна фіксація судового
процесу технічними засобами не
здійснювалася.

Позивач - Шумська міська рада, м.Шумськ
Тернопільської області, звернувся
13.11.2014р. (згідно відтиску штемпеля
відділення поштового зв'язку на
поштовому конверті) до господарського
суду Тернопільської області з позовом
до Публічного акціонерного товариства
"Укртелеком", м.Київ, про стягнення
8759,31грн до Шумського міського бюджету,
як недоотриману плату за оренду
земельної ділянки, посилаючись на
рішення Шумської міської ради №378 від
07.12.2011р. "Про затвердження технічної
документації з нормативної грошової
оцінки земель міста Шумськ Шумського
району Тернопільської області", №465 від
12.01.2012р. "Про переукладення договорів
оренди на земельні ділянки та
укладення додаткових угод по них", №1146
від 11.02.2014р. "Про укладення договору
оренди на земельну ділянку з ВАТ
"Укртелекомом", №1423 від 17.10.2014р. "Про
внесення змін в рішення міської ради
№1146"; договір оренди землі від 30.08.2010р.;
листи Шумської міської ради №116 від
09.02.2012р., №360 від 05.06.2013р., №202 від 8.03.2014р.,
№258 від 03.04.2014р., акт ревізії Шумського
міського бюджету за період з 01.07.2010р. по
01.11.2013р.; постанову Тернопільського
окружного адміністративного суду від
26.03.2014р. у справі №819/526/14-а, інші
матеріали.

Ухвалою суду від 20 листопада 2014р.
розгляд справи призначено на 04.12.2014р. з
подальшим оголошенням перерви в
судовому засіданні до 18.12.2014р., в
порядку ст.77 ГПК України, для надання
можливості сторонам подати
витребувані судом документи, які
необхідні для вирішення спору.

Позивач в обґрунтування позовних вимог
зазначає, що між Шумською міською радою
та Тернопільською філією ПАТ
"Укртелеком" 30.08.2010р. укладено договір
оренди земельної ділянки, площею 0,2649га
для обслуговування будівель і споруд,
згідно якого орендар зобов'язався
вносити орендну плату щомісячно у
розмірі 7% від нормативної грошової
оцінки землі. 07.12.2011р. рішенням Шумської
міської ради №378 затверджено технічну
документацію з нормативної грошової
оцінки земель міста Шумськ із веденням
в дію нової нормативної грошової
оцінки з 08.12.2011р.

12.01.2012р. Шумська міська рада прийняла
рішення №465, згідно якого зобов'язано
орендарів земельних ділянок
переукласти договори оренди земельних
ділянок або внести зміни в чинні,
шляхом укладення додаткових угод, а
також встановлено відсоткову ставку
орендної плати на 2012 рік. На підставі
наведених рішень органу місцевого
самоврядування, Шумською міською радою
11.02.2014р. прийнято рішення про укладення
додаткової угоди до договору оренди
від 22.10.2010р. укладеного між міською
радою та ВАТ "Укртелеком". Як стверджує
позивач, на виконання даного рішення
міська рада неодноразово зверталася до
відповідача із проханням укласти
додаткову угоду до договору оренди
землі, однак такі пропозиції останнім
залишені без відповіді та задоволення,
тому, вважає, що відповідач ухилився
від внесення змін до договору оренди за
домовленістю сторін правочину.

Між тим, враховуючи нормативну грошову
оцінку, яка затверджена міською радою,
позивач вважає, що відповідач
зобов'язаний сплатити орендну плату за
період з 01.01.2012р. по 01.11.2013р. - 4198,11грн, а з
01.11.2013 по 01.11.2014р. - 4561,20грн. Невиконання
відповідачем рішень Шумської міської
ради та несплата орендної плати у
встановленому рішеннями міської ради
розмірі, виходячи із затвердженої
нормативної грошової оцінки, стало
підставою для звернення до суду з даним
позовом. Крім того, в обґрунтування
позовних вимог посилається на
постанову Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26.03.2014р.,
згідно якої Шумську міську раду
зобов'язано стягнути з суб'єктів
господарювання заборгованість в сумі
147161,96грн, як недоотриманої орендної
плати.

Відповідач позовні вимоги заперечує.
Зокрема, у відзиві на позов (вх.№22355 від
02.12.2014р.) його представник пояснив, що
заборгованість з орендної плати за
договором від 30.08.2010р. відсутня, а
навпаки має місце переплата, в
підтвердження чого надано платіжні
доручення. Щодо внесення змін у договір
оренди земельної ділянки від 30.08.2010р.,
то відповідач звертає агу на ту
обставину, що рішення Шумської міської
ради №378 від 07.11.2011р., №465 від 12.01.2012р. та
№1146 від 11.02.2014р. про укладення
додаткової угоди до договору оренди є
рішеннями регуляторного характеру, які
підлягають опублікуванню в друкованих
засобах масової інформації не пізніше
десятиденного строку після їх
прийняття. Позивачем надано докази
опублікування рішення №378 від 07.12.2011р.
лише 14.06.2013р., однак такі рішення не були
опубліковані у встановленому порядку
та строки, а тому не підлягають до
виконання. 11.02.2014р. позивачем прийнято
рішення про укладення додаткової угоди
до договору оренди земельної ділянки.
Тобто, до цього моменту Шумська міська
рада не могла звертатися із
пропозицією внести зміни до договору
оренди від 30.08.2010р. З огляду на наведене
відповідач вважає, що змін в договір
оренди землі сторонами не внесено, а
тому підстави для задоволення позовних
вимог про стягнення грошових платежів
за вищими тарифами відсутні. Акт
ревізії Шумського міського бюджету
№19-22/11 від 28.11.2013р. представник
відповідача заперечує як належний
доказ, на підставі якого слід
сплачувати збільшену орендну плату,
оскільки положеннями Цивільного
кодексу України та Законом України "Про
оренду землі" передбачено порядок
внесення змін до правочинів з оренди
землі. Акт ревізії не може бути
підставою для зміни існуючих
договірних правовідносин між
сторонами, а є лише результатом
перевірки фінансової діяльності
органу місцевого самоврядування.
Просить в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи та
додатково представлені докази,
заслухавши пояснення та заперечення
представників сторін, господарський
суд встановив наступне.

30 серпня 2010 року, між Шумською міською
радою, як Орендодавцем та ВАТ
"Укртелеком" (правонаступник - ПАТ
"Укртелеком", згідно п.1.2 Статуту), як
Орендарем, укладено договір оренди
землі (далі - Договір), відповідно до
якого на підставі рішення Шумської
міської ради №889 від 05.08.2010р. "Про
поновлення договору оренди земельної
ділянки" Орендодавець надав, а Орендар
прийняв за актом приймання-передачі в
строкове платне користування (на 5
років) земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
із земель зв'язку і телекомунікацій,
площею 0,2649га, котра розташована за
адресою м.Шумськ Тернопільської
області, вул. Українська, 39, з метою
розміщення та обслуговування
виробничих будівель та споруд ВАТ
"Укртелеком" - будівлі ЦТП №16 (п.п.1, 2, 8, 14,
15, 18, 29 Договору).

Сторонами у пунктах 5, 9, 10, 11 Договору,
погоджено, що орендна плата вноситься
Орендарем на рахунок Шумської міської
ради не пізніше 30 числа місяця,
наступного за звітним у грошовій формі
в розмірі 1/12 частини річної орендної
плати, розрахованої з 7% від нормативної
грошової оцінки землі. Нормативна
грошова оцінка земельної ділянки
станом на дату укладення Договору,
становить 64625,87грн. Обчислення розміру
орендної плати за землю здійснюється з
урахуванням її цільового призначення
та коефіцієнтів індексації, визначених
законодавством, за формами
затвердженими кабінетом Міністрів
України, що заповнюються під час
укладення або зміни умов договору
оренди чи продовження його дії.

Також, Договором передбачено підстави
щорічного перегляду розміру орендної
плати, зокрема, у разі: зміни умов
господарювання, передбачених
договором; зміни розмірів земельного
податку, підвищення цін, тарифів, у тому
числі внаслідок інфляції; погіршення
стану орендованої земельної ділянки не
з вини орендаря, що підтверджено
документами; в інших випадках,
передбачених законодавчими актами
України (п.12 Договору).

Згідно пункту 35 Договору зміна його
умов здійснюється: у письмовій формі -
за взаємною згодою сторін; у судовому
порядку - в разі недосягнення згоди
щодо змін умов Договору.

Даний договір набув чинності 22.11.2010р.,
тобто після проведення реєстрації
Державним підприємством
"Тернопільська регіональна філія
Центру Державного земельного
кадастру", про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис за №87.

Земельна ділянка, що є предметом
договору оренди від 30.08.2010р. передана в
орендне користування Відкритому
акціонерному товариству "Укртелеком",
як Орендарю, що підтверджується актом
прийому-передачі від 22.11.2010р.

07 грудня 2011 року Шумською міською радою
ухвалено рішення №378, відповідно до
якого затверджено технічну
документацію з нормативної грошової
оцінки земель міста Шумськ
Тернопільської області із введенням її
в дію з 08.12.2011р. Дане рішення
оприлюднено 14.06.2013р. у друкованому
засобі масової інформації - газеті
"Новини Шумщини" (випуск №23 (7411), видання
районного інформаційного центру,
реєстраційне свідоцтво серії ТР №305).

Пізніше, 12 січня 2012 року Шумською
міською радою рішенням №465 зобов'язано
орендарів, які орендують земельні
ділянки на території міста,
забезпечити до 01.03.2012р. переукладення
договорів оренди земельних ділянок,
або внести зміни в діючі договори
оренди; встановлено відсоткову ставку
орендної плати на 2012 рік на землях
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення в розмірі 3-8% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки (згідно додатку для
відповідача - 4%).

Зважаючи на прийняті рішення, 11 лютого
2014 року позивачем у справі прийнято
рішення за №1146, згідно якого (з
урахуванням внесених змін рішенням від
17.10.2014р. №1423) затверджено нормативну
грошову оцінку земельної ділянки,
площею 0,2649га, яка знаходиться за
адресою м.Шумськ Тернопільської
області, вул.Українська, 39, кадастровий
номер№:02:003:0079, в розмірі 227125,26грн
та встановлено розмір щомісячної
орендної плати за користування даною
земельною ділянкою в розмірі 4% від
нормативної грошової оцінки, що
становить 757,08грн; вирішено укласти
додаткову угоду до договору оренди
земельної ділянки від 22.10.2010р. щодо
зміни умов договору в частині розміру
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, строку дії договору та розміру
орендної плати; зобов'язано ПАТ
"Укртелеком" укласти додаткову угоду до
договору оренди від 22.11.2010р. та провести
її відповідну державну реєстрацію.

З метою виконання даних рішень
Шумської міської ради, міський голова
09.02.2012р. (вих.№116) та 05.06.2013р. (вих.№360)
звертався до ВАТ "Укртелеком" з
пропозицією внести зміни в договір
оренди земельної ділянки від 30.08.2010р. у
зв'язку з зміною нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, котра
передана товариству в оренду, однак
дана пропозиція залишена відповідачем
без задоволення.

Пізніше, ревізією Шумського міського
бюджету за період з 01.07.2010р. по 01.11.2013р.
(акт Кременецької міжрайонної
державної фінансової інспекції №19-22/111
від 28.11.2013р.) встановлено порушення
Шумською міською радою вимог
земельного законодавства щодо
переукладення договорів оренди
земельних ділянок, нормативна грошова
оцінка яких змінилася, внаслідок чого
міському бюджету завдано значних
фінансових збитків.

За адміністративним позовом Державної
фінансової інспекції в Тернопільській
області згідно постанови
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26.03.2014р. у
справі №819/526/14-а, Шумську міську раду
зобов'язано виконати вимоги Інспекції:
стягнути у встановленому законом
порядку з суб'єктів господарювання в
дохід Шумського міського бюджету
заборгованість в сумі 147161,96грн, яка
виникла внаслідок порушення вимог
земельного законодавства.

З метою усунення виявлених порушень та
на підставі постанови Тернопільського
окружного адміністративного суду
міський голова повторно звернувся до
ВАТ "Укртелеком" з листами №202 від
18.03.2014р., №258 від 03.04.2014р., згідно яких
просив оплатити визначену
фінінспекцією суму недоотриманих
бюджетом коштів з оренди землі -
4198,11грн.

Належних доказів, які б підтверджували
факт надіслання Орендарю відповідних
листів-пропозицій позивачем не надано,
а матеріали справи не містять, а
відповідачем факт отримання -
заперечується.

Отже, суд констатує, що за згодою сторін
змін у договір оренди землі не внесено.
Разом з тим, зважаючи на відсутність
згоди Орендаря на внесення змін,
Позивач не скористався своїм правом на
їх внесення в судовому порядку.

Оцінивши наявні в матеріалах справи
докази в їх сукупності, заслухавши
пояснення та заперечення
представників сторін, господарський
суд дійшов висновку, що позовні вимоги
з наведених позивачем підстав, не
підлягають до задоволення, з огляду на
наступне.

Відповідно до ст.ст. 13, 41 Конституції
України, від імені Українського народу
право власності здійснюють органи
державної влади та органи місцевого
самоврядування в межах, визначених
Конституцією, і усі суб'єкти права
власності рівні перед законом. Кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.

Відносини, пов'язані з орендою землі,
регулюються Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
Законом України "Про оренду землі",
іншими нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них, а також
договором оренди землі.

Статтею 116 Земельного кодексу України
визначено, що громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

За приписами статті 11 Цивільного
кодексу України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до статті 13 Закону України
"Про оренду землі" за договором оренди
землі орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння, користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно статті 21 Закону України "Про
оренду землі" розмір орендної плати за
землю встановлюється у договорі
оренди. Однією з істотних умов договору
оренди, як визначено статтею 15 цього
Закону, є орендна плата із зазначенням
її розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про
оренду землі" орендодавець має право на
своєчасне внесення орендної плати.

Статтею 632 Цивільного кодексу України
передбачено застосування у
встановлених законом випадках цін
(тарифів, ставок тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування. При цьому зміна ціни
після укладення договору допускається
лише у випадках і на умовах,
встановлених договором або законом.

Загальні підстави внесення змін до
договору визначені у Цивільному
кодексі України, статтею 651 якого
передбачено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Аналогічні
положення містяться у ст.30 Закону
України "Про оренду землі" та знайшли
своє відображення і в п.35 договору
оренди землі від 30.08.2010р.

Судом встановлено, що у пункті 12
договору оренди, сторонами передбачено
можливість перегляду розміру орендної
плати.

У відповідності з пунктом 5 статті 5
Закону України "Про оцінку земель",
нормативна грошова оцінка
використовується при визначенні
розміру земельного податку, державного
мита при міні, спадкуванні та даруванні
земельних ділянок згідно із законом,
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності.

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про
оцінку земель" встановлено, що
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться у разі, зокрема:
визначення розміру земельного податку,
визначення розміру орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності.

Відповідно до статті 18 Закону України
"Про оцінку земель", нормативна грошова
оцінка земельних ділянок проводиться
відповідно до державних стандартів,
норм, правил, а також інших
нормативно-правових актів на землях
усіх категорій та форм власності. Щодо
земельних ділянок розташованих у межах
населених пунктів незалежно від їх
цільового призначення нормативна
грошова оцінка земельних ділянок
проводиться не рідше ніж один раз на 5-7
років.

Згідно з частинами 1, 4 статті 23 Закону
України "Про оцінку земель" технічна
документація з нормативної грошової
оцінки земельних ділянок у межах
населених пунктів затверджується
відповідною сільською, селищною,
міською радою, а рішення рад щодо
технічної документації з нормативної
грошової оцінки земельних ділянок
набирає чинності у строк, встановлений
відповідно до пункту 271.1 статті 271
Податкового кодексу України.

Податковим кодексом України визначено,
що плата за землю зараховується до
відповідних місцевих бюджетів у
порядку, визначеному Бюджетним
кодексом України для плати за землю
(ст.290 ПК України).

Стаття 19 Конституції України
зобов'язує органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи діяти лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України.

Згідно з приписами статті 144
Конституції України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території, а тому у разі
прийняття уповноваженим органом
рішення про внесення змін до ставок
орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів, що
використовуються для розрахунку
орендної плати за земельні ділянки,
такі обставини можуть не братися судом
до уваги лише у разі скасування
відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування в установленому
законом порядку.

Згідно п. 34 ч. 1 ст.26 Закону України "Про
місцеве самоврядування", виключно на
пленарних засіданнях сільської,
селищної, міської ради вирішуються
такі питання, як регулювання земельних
відносин.

Рішення рад щодо нормативної грошової
оцінки земельних ділянок офіційно
оприлюднюється відповідним органом
місцевого самоврядування до 15 липня
року, що передує бюджетному періоду, в
якому планується застосування
нормативної грошової оцінки земель або
змін (плановий період). В іншому разі
норми відповідних рішень
застосовуються не раніше початку
бюджетного періоду, що настає за
плановим періодом (п.271.1 ст.271
Податкового кодекс України).

Нормативна грошова оцінка земель є
основою для визначення розміру
орендної плати, а зміна нормативної
грошової оцінки земельної ділянки є
підставою для перегляду орендної
плати.

Водночас, за нормами п.281 ст.288
Податкового кодексу України підставою
для нарахування орендної плати за
земельну ділянку є договір оренди
такої земельної ділянки.

Таким чином, нормами чинного
законодавства передбачено можливість
зміни умов договору за домовленістю
сторін або за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у випадках,
встановлених договором або законом.
Така позиція також знайшла своє
відображення в постановах Верховного
суду України від 06.12.2010р. №2-,
23.05.2011р. №7/105-10(30/234-09), 30.05.2011р. №17/299-10,
04.07.2011р. №41/81пд).

Як встановлено судом, рішення Шумської
міської ради №378 від 27.12.2011р., яким
затверджено технічну документацію з
нормативної грошової оцінки земель
міста Шумськ, було оприлюднено у
друкованих засобах інформації лише
14.06.2013р.; рішення міської ради №1146 від
11.02.2014р. (з урахуванням рішення від
17.10.2014р за №1423), котрим затверджено
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки, яка є предметом договору
оренди від 30.08.2010р., в друкованих
засобах масової інформації не
оприлюднювалося, а доведено до відома
орендарів шляхом вивіски на дошці
оголошень, що зокрема, підтверджено
поясненнями представника міської ради,
а докази такого оприлюднення у
матеріалах справи відсутні.

З витягу технічної документації про
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки, площею 0,2649га, розташованої у
м.Шумськ Тернопільської області по
вул.Українська, 39, сформованого
Відділом Держземагенства у Шумському
районі Тернопільської області станом
на 03.12.2014р., вбачається, що нормативна
грошова оцінка даної земельної ділянки
становить 227125,26грн.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Частиною п'ятою ст. 126 Земельного
кодексу України встановлено, що право
оренди земельної ділянки
посвідчується договором оренди землі,
зареєстрованим відповідно до закону.

Судом встановлено, що ПАТ "Укртелеком",
земельною ділянкою, площею 0,2649га
користується на підставі договору
оренди землі від 30.08.2010р., котрий
зареєстрований 22.11.2010р. у відповідності
до вимог закону.

Умовами договору сторони погодили
нормативну грошову оцінку орендованої
земельної ділянки та розмір і строки
внесення орендної плати орендарем.
Також, сторони погодили усі істотні
умови договору оренди земельної
ділянки.

Відповідно до частини першої статті 188
Господарського кодексу України зміна
та розірвання господарських договорів
в односторонньому порядку не
допускається, внесення змін до
договору оренди землі у разі зміни
ставок орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів
уповноваженим органом повинно
здійснюватися з дотриманням порядку,
визначеного вказаною нормою
зазначеного Кодексу.

Також, умовами спірного договору
оренди передбачено можливість зміни
умов договору за домовленістю сторін
або за рішенням суду на вимогу однієї
із сторін у випадках, встановлених
договором або законом. Оскільки
сторонами в договорі оренди
передбачена можливість внесення змін
до договору, а орендна плата за
земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, то законодавча зміна граничного
розміру цієї плати є підставою для
перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору,
визначний законодавством.

Матеріали справи свідчать, що зміни до
Договору від 30.08.2010р. сторонами
правочину не вносилися ні в судовому
порядку, ані в позасудовому порядку.
Отже, станом на дату розгляду даної
справи є чинною редакція договору
оренди від 30.08.2010р., якою встановлено
розмір місячної орендної плати в
сумі377,80грн, виходячи із 7% (4523,80грн)
розміру нормативної грошової оцінки
землі, що станом на 30.08.2010р. (дата
укладення договору оренди) складає
64625,78грн (п.п.5, 9 Договору).

За даних обставин, вимоги позивача про
стягнення збільшеного розміру
орендної плати, яка має місце у зв'язку
із затвердженням технічної
документації нормативної грошової
оцінки на підставі рішення Шумської
міської ради №378 від 07.12.2011р. та №1146 від
11.02.2014р. та з посиланням на акт ревізії
№19-22/111 від 28.11.2013р., постанову
Тернопільського окружного
адміністративного суду від 26.03.2014р. у
справі №819/526/14-а є необґрунтованими та
безпідставними.

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити таке.

Положеннями Закону України "Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності" №1160-1У
встановлено, що органи виконавчої
влади, органи місцевого
самоврядування, а також їх посадові
особи, відносяться до регуляторних
органів. Регуляторним актом визнається
прийнятий уповноваженим регуляторним
органом нормативно-правовий акт, який
або окремі положення якого спрямовані
на правове регулювання господарських
відносин, а також адміністративних
відносин між регуляторними органами
або іншими органами державної влади та
суб'єктами господарювання. Ним
визнається також прийнятий
уповноваженим регуляторним органом
інший офіційний письмовий документ,
який змінює чи скасовує норми права,
застосовується неодноразово та щодо
невизначеного кола осіб і який
спрямований на правове регулювання
господарських відносин, а також
адміністративних відносин між
регуляторними органами та суб'єктами
господарювання, незалежно від того, чи
вважається цей документ,
нормативно-правовим актом.

Рішення органу місцевого
самоврядування щодо затвердження
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки є регуляторним актом в
розумінні Закону України "Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності".

Судом встановлено, що рішенням міської
ради №378 від 07.12.2011р. у встановленому
законом порядку було опубліковано у
друкованих засобах масової інформації
лише 14.06.2013р., тобто починаючи з 15.06.2013р.
виникли правові підстави для внесення
змін до існуючого договору оренди
земельної ділянки.

Рішення Шумської міської ради №1146 від
11.02.2014р. "Про укладення додаткової угоди
до договору оренди на земельну ділянку
з ПАТ "Укртелеком", яким затверджено
нормативну грошову оцінку земельної
ділянки, що є предметом договору оренди
землі від 30.08.2010р., за своєю правовою
природою є актом, спрямованим на
правове регулювання адміністративних
відносин між регуляторним органом та
суб'єктом господарювання.

Тому, суд доходить висновку, що рішення
Шумської міської ради №1146 від 11.02.2014р. є
регуляторним актом.

Згідно частини 12 ст. 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування, які
відповідно до закону є регуляторними
актами, розробляються, розглядаються,
приймаються та оприлюднюються у
порядку, встановленому Законом України
"Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності".

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону України
"Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності" регуляторні акти, прийняті
органами та посадовими особами
місцевого самоврядування, офіційно
оприлюднюються в друкованих засобах
масової інформації відповідних рад, а у
разі їх відсутності - у місцевих
друкованих засобах масової інформації,
визначених цими органами та посадовими
особами, не пізніш як у десятиденний
строк після їх прийняття та підписання.

Позивачем на вимогу суду не надано
доказів, які б підтверджували
оприлюднення даного рішення міської
ради в друкованих засобах масової
інформації. Навпаки, представником
позивача в судовому засіданні надано
усні пояснення, згідно яких зазначено,
що рішення міської ради №1146 від 11.02.2014р.
в друкованих засобах масової
інформації не оприлюднювалося.

У відповідності з пунктом 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
та статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. В даному випадку, це
стосувалося позивача, який мав довести
суду змінений розмір орендної плати,
який підлягав сплаті згідно умов
договору оренди землі від 30.10.2010р. в
період з 01.01.2012р. по 01.11.2014р. та надати
докази зміни розміру орендної плати у
встановленому законом порядку.

Щодо посилань позивача на рішення
Шумської міської ради, якими ПАТ
"Укртелеком" зобов'язано укласти
додаткову угоду до договору оренди
землі щодо зміни нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, котра
передана в оренду Товариству, то такі
судом відхиляються, оскільки Законом
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" не передбачено "автоматичного"
приведення діючих договорів оренди
шляхом прийняття органом місцевого
самоврядування рішеннь про
встановлення нових ставок та
коефіцієнтів, адже такі рішення
місцевих рад, в силу закону, є лише
підставою для внесення змін у договір
оренди землі.

Позивачем не доведено документально, а
матеріали справи не містять доказів,
які б давали підстави вважати розмір
оренди землі зміненим, та у зв'язку з
цим, право позивачу нараховувати
орендну плату за вищими (новими)
тарифами.

Обставини, встановлені постановою
Тернопільського окружного
адміністративного суду України від
26.03.2014р. суд не приймає до уваги, як
преюдиціальні для даної справи в
розумінні статті 35 ГПК України, так як
даним судовим рішенням не встановлено,
що фінансові збитки в сумі 147161,96грн
були завдані місцевому бюджету
Шумської міської ради, внаслідок
несплати орендної плати ПАТ
"Укртелеком".

Акт ревізії Кременецької міжрайонної
державної фінансової інспекції
Шумського міського бюджету за період з
01.07.2010р. по 01.11.2013р. не є належним доказом
порушення відповідачем договірних
зобов'язань в частині сплати орендної
плати в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК
України, оскільки виявлені
контролюючим органом порушення не
впливають на умови договірних відносин
між сторонами та не можуть їх
змінювати.

Так, згідно ст. 15 Закону України " Про
основні засади здійснення державного
фінансового контролю в Україні "
законні вимоги службових осіб
державної контрольно-ревізійної
служби є обов'язковими для виконання
службовими особами об'єкту, що
ревізується.

Довідка контрольно-ревізійного
управління чи акт перевірки може бути
підставою для вчинення відповідних
процесуальних дій посадовими особами
(зокрема - пред'явлення відповідного
позову до суду), однак не позбавляє
відповідну особу процесуального
обов'язку доводити свої вимоги
належними та допустимими доказами.
Такі висновки суду узгоджуються з
постановами Вищого господарського
суду України від 15.01.2013р. у справі
№5015/2427/12, від 22.02.2013р. у справі №
5006/18/13/2012, від 15.02.2012р. у справі №5004/1660/11,
Верховного суду України від 22.01.2013р. у
справі №5006/18/13/2012).

При цьому, суд зазначає, що відповідно
до Роз'яснень Президії Вищого
арбітражного суду України від 26.01.2000, №
02-5/35 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів" (із змінами та
доповненнями) акти ревізії не мають
обов'язкового характеру.

Позивачем в порядку господарського
процесу не доведено та не надано
належних та допустимих доказів
порушення ПАТ "Укртелеком" існуючих
зобов'язань за договором від 30.08.2010р. із
сплати орендної плати на заявлену суму:
4198,11грн за період з 01.01.2012р. по 01.11.2013р. та
4561,20грн - з 01.11.2013р. по 01.11.2014р.

За даних обставин, суд не вбачає
правових та законних підстав для
задоволення позовних вимог про
стягнення боргу по орендній платі в
заявленій сумі, оскільки такі не
підтверджені документально та
спростовуються поданими відповідачем
доказами щодо внесення орендних
платежів.

З урахуванням наведеного, суд
відмовляє в задоволенні позову, а
судові витрати, в силу ст.49 ГПК України,
покладає на позивача у справі.

У судовому засіданні 18.12.2014р. оголошено
лише вступну та резолютивну частину
рішення суду відповідно до ст. 85 ГПК
України.

З огляду на наведене, керуючись ст.124
Конституції України, ст.7 Закону
України "Про судоустрій і статус
суддів", Законом України "Про місцеве
самоврядування в Україні", Законом
України "Про оренду землі", Законом
України "Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності", Законом
України "Про оцінку земель", ст.ст. 11, 16,
21, 628, 651, 652, 792 ЦК України, ст.188 ГК
України, Земельним кодексом України,
Податковим кодексом України, ст.ст. 42-47,
22, 32, 33-34, 43, 44, 49, 811, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог -
відмовити.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони у справі,
прокурор, треті особи, які не брали
участь у справі, якщо господарський суд
вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня прийняття (підписання) через
місцевий господарський суд.

Повний текст рішення складено "23"
грудня 2014 року.

Суддя
Н.О. Андрусик