м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/18846/14 09.12.14

Колегія суддів у складі головуючого
судді Мудрого С.М., суддів Сівакової
В.В., Трофименко Т.Ю., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "МАНА ТРЕЙД"

до публічного акціонерного
товариства "Златобанк"

про визнання кредитного
договору №211/12-КL від 17.09.2012 року
недійсним

Представники сторін:

від позивача: Паламаренко Д.А. -
представник за довіреністю № 1209/01 від
12.09.2014 року;

Горецький О.В. -
представник за довіреністю № 1209/01 від
12.09.2014 року;

від відповідача: Фесенко О.М. -
представник за довіреністю № б/н від
03.09.2014 року.

Вільний слухач: Зубко П.М. - паспорт
серії НС 630599, виданий
Корсунь-Шевченківським РВ УМВ України
в Черкаській області, 24 червня 1999 року.

встановиЛА:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю "МАНА
ТРЕЙД" до публічного акціонерного
товариства "Златобанк" про визнання
кредитного договору № 211/12-КL від 17.09.2012
року недійсним.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 17.09.2012 року між
публічним акціонерним товариством
"Златобанк" та товариством з обмеженою
відповідальністю "МАНА ТРЕЙД" укладено
кредитний договір №211/12-КL.

Для укладення кредитного договору від
імені товариства з обмеженою
відповідальністю "МАНА ТРЕЙД"
необхідно було рішення загальних
зборів.

Оскільки, жодних погоджень або рішень,
стосовно укладання кредитного
договору загальними зборами
товариства не надавалося, тому, на
момент укладання вищенаведеного
кредитного договору підписант з боку
позивача не мав необхідних
повноважень та перевищив надані йому
повноваження. У зв'язку з чим позивач
звернувся до суду про визнання
кредитного договору № 211/12-КL від 17.09.2012
року недійсним.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 09.09.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
29.09.2014 року.

17.09.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва відповідач подав відзив на
позовну заяву.

В судове засідання 29.09.2014 року
представник позивача не з'явився,
вимоги ухвали від 09.09.2014 року не
виконав, про поважні причини неявки суд
не повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлені
належним чином, до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав клопотання про
відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 29.09.2014 року розгляд справи
відкладено на 20.10.2014 року.

20.10.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав клопотання про
призначення судової експертизи.

В судове засідання 20.10.2014 року з'явились
представники сторін.

Представник позивача підтримав
клопотання про призначення судової
експертизи.

Представник відповідача заперечував
проти клопотання про призначення
судової експертизи.

Суд відмовив у задоволенні клопотання
про призначення судової експертизи.

Представник позивача заявив усне
клопотання про перенесення розгляду
справи.

Представник відповідача заперечував
проти про перенесення розгляду справи.

Судом оголошена перерва до 04.11.2014 року.

В судове засідання 04.11.2014 року з'явились
представники сторін.

Представник позивача подав клопотання
про перенесення розгляду справи та
клопотання про призначення розгляду
справи та подав додаткові докази по
справі.

Представник відповідача заперечував
проти про перенесення розгляду справи.

Судом оголошена перерва до 24.11.2014 року.

20.11.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва відповідач подав клопотання про
долучення до матеріалів справи.

В судове засідання 24.11.2014 року з'явились
представники сторін.

Представники позивача подали
клопотання про призначення
колегіального розгляду справи та
заявили усне клопотання про
відкладення розгляду справи для
ознайомлення з матеріалами справи.

Представники відповідача заперечували
проти даних клопотань.

Судом приймається ухвала про
призначення колегіального розгляду
справи № 910/18846/14 у складі трьох суддів.

Розпорядженням Заступника Голови
господарського суду м. Києва Ковтуна
С.А. від 26.11.2014 року розгляд справи №
910/18846/14 доручено здійснювати
колегіально у складі: головуючий суддя:
Мудрий С.М. Судді: Сівакова В.В.,
Трофименко Т.Ю.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 26.11.2014 року розгляд справи
призначено на 09.12.2014 року.

09.12.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав клопотання про
призначення судової експертизи.

В судове засідання 09.12.2014 року з'явились
представники сторін.

Представники позивача підтримали
клопотання про призначення судової
експертизи.

Представник відповідача заперечував
проти даного клопотання.

Суд відмовив у задоволенні клопотання
позивача про призначення судової
експертизи.

Представники позивача заявили усне
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Представник відповідача заперечував
проти даного клопотання.

Суд відмовив у задоволенні клопотання
позивача про відкладення розгляду
справи.

Представники позивача позовні вимоги
підтримали, просили суд задовольнити
позов.

Представник відповідача заперечував
проти позову та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги позивача не
підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України
передбачає, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України,
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 2 статті 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України
передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

17.09.2012 року між публічним акціонерним
товариством "Златобанк" та товариством
з обмеженою відповідальністю "МАНА
ТРЕЙД" укладено кредитний договір
№211/12-КL.

Згідно з п. 1.1. Договору в порядку та на
умовах, встановлених цим договором та
чинним законодавством України,
кредитодавець надає позичальнику
кредит, а позичальник зобов'язується в
повному обсязі повернути кредит,
сплатити проценти за користування
кредитом та виконати інші умови цього
кредитного договору.

Відповідно до п. 1.3. договору
максимальний ліміт заборгованості за
кредитною лінією становить 1 250 000,00
дол. США.

П. 1.4. договору, що був змінений
договором про внесення змін № 5 від
12.09.2013 року, передбачено, що кінцева
дата повернення кредиту не пізніше 15
вересня 2014 року включно.

Від імені товариства з обмеженою
відповідальністю "МАНА ТРЕЙД" договір
підписаний директором Нагорнюк Олегом
Вікторовичем.

Відповідно до ст. 10.1 статуту позивача в
редакції 2011 року, затвердженого
протоколом № 1 установчих зборів
товариства з обмеженою
відповідальністю "МАНА ТРЕЙД" від 17.11.2011
року (в редакції, що діяла на момент
укладання договору) виконавчим
одноособовим органом Товариства, який
здійснює поточне керівництво
діяльністю товариства, є директор.

Згідно з ст. 10.3 статуту позивача в
редакції 2011 року директор товариства
здійснює свої повноваження від імені
товариства без довіреності.

Ст. 10.10.2 статуту позивача в редакції 2011
року, до компетенції директора
належить, зокрема, укладення угод
(договорів, контрактів) з урахуванням
обмежень, встановлених п.п. 9.7.19 даного
статуту.

П.п. 9.7.19 статуту позивача в редакції 2011
року вказано, що до компетенції зборів
учасників товариства належить
прийняття рішень по укладення угод
(договорів, контрактів) на суму, що
становить 50 і більше відсотків
вартості майна.

Ст. 9.8 статуту позивача в редакції 2011
року, вказано, що вирішення питань,
викладених в п.9.7.1-9.7.20 даного статуту,
відноситься до виключної компетенції
загальних зборів учасників товариства
і не може бути передане директору
товариства.

Для укладення кредитного договору від
імені товариства з обмеженою
відповідальністю "МАНА ТРЕЙД"
необхідно було рішення загальних
зборів.

Оскільки, жодних погоджень або рішень,
стосовно укладання кредитного
договору загальними зборами
товариства не надавалося, тому, на
момент укладання вищенаведого
кредитного договору підписант з боку
позивача не мав необхідних
повноважень та перевищив надані йому
повноваження.

Позивач наполягає, що жодних погоджень
або рішень, стосовно укладання
кредитного договору загальними
зборами товариства не надавалося, тому,
на момент укладання вищенаведеного
кредитного договору підписант з боку
позивача не мав необхідних
повноважень та перевищив надані йому
повноваження. У зв'язку з чим позивач
звернувся до суду про визнання
кредитного договору № 211/12-КL від 17.09.2012
року недійсним.

В матеріалах справи наявний протокол №
10/09 загальних зборів учасників
товариства з обмеженою
відповідальністю "МАНА ТРЕЙД" від 10.09.2012
року, з якого вбачається, що позивачем
надано дозвіл на укладення з
відповідачем кредитного договору з
лімітом кредитної лінії 1 250 000,00 дол.
США, строк не більше 12 місяців та розмір
процентів не більше 14 % річних та
договору застави. Цим же протоколом
надано повноваження директору
Нагорнюку О.В. на підписання від імені
позивача договорів з банком та
визначити решти умов кредитного
договору, договору застави із Банком.

Відповідно до ч. 2 статті 207 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю, законом або іншими актами
цивільного законодавства, та
скріплюється печаткою.

Згідно з ч. 1 статті 92 ЦК України,
юридична особа набуває цивільних прав
та обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону.

Відповідно до ч. 2 статті 203 ЦК України
особа, яка вчиняє правочин, повинна
мати необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Частиною 1 статті 238 ЦК України
передбачено, що представник може бути
уповноважений на вчинення лише тих
правочинів, право на вчинення яких має
особа, яку він представляє.

Таким чином, при укладенні кредитного
договору № 211/12-КL від 17.09.2012 року
директор Нагорнюк Олег Вікторович мав
необхідний обсяг цивільної
дієздатності.

Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК
України, одним із способів захисту
цивільного права може бути зокрема,
визнання правочину недійсним.

Згідно з статтею 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК
України.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що
зміст правочину не може суперечити
Цивільному Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками
(усиновлювачами), не може суперечити
правам та інтересам їхніх малолітніх,
неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Усі вище наведені вимоги статті 203 ЦК
України, додержання яких є необхідним
для чинності правочину, були дотримані
сторонами під час укладання кредитного
договору № 211/12-КL від 17.09.2012 року.

З огляду на вищевикладене, позивачем не
надано будь-яких допустимих доказів на
підтвердження викладених у позовній
заяві обставин, а натомість
відповідачем надано документи що їх
спростовують, тому, суд приходить до
висновку про відсутність правових
підстав для визнання недійсним
кредитного договору № 211/12-КL від 17.09.2012
року укладеного між публічним
акціонерним товариством "Златобанк" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "МАНА ТРЕЙД".

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись
ч.1 ст. 32, ч.1 ст.ст. 33, 34, ст. 49, ст.ст. 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 23.12.2014 року.

Головуючий суддя
С.М. Мудрий

Судді
В.В.
Сівакова

Т.Ю. Трофименко