ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2014 р.
Справа № 6/110-10

У складі колегії суддів: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.,
суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю:

від заявника апеляційної скарги - не
прибув;

від боржника - не прибув;

від кредиторів - не прибули,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м. Сумах (вх.
№ 4189С/2) на ухвалу господарського суду
Сумської області від 13.11.14 у справі №
6/110-10 щодо розгляду заяви про визнання
поточних вимог по відшкодуванню
пільгових пенсій за списком № 2 за
вересень 2014 р. у сумі 173,40 грн.

за заявою кредиторів Управління
Пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі м. Суми,
Приватного виробничо-комерційного
підприємства "Укртехноекспорт", м. Суми,
ТОВ охоронно-детективного агенства
"Барс-3", м. Суми, ТОВ "Компанія з
управління активами "Терра фінанс", м.
Київ

до ВАТ "Сумська кондитерська фабрика" ,
м. Суми ()

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 06.09.2010 року порушено
провадження у справі про банкрутство
Відкритого акціонерне товариство
«Сумська кондитерська фабрика» за
заявою кредиторів - Управління
Пенсійного фонду України в
Ковпаківському районі м.Суми,
Приватного виробничо-комерційного
підприємства "Укртехноекспорт",
Товариства з обмеженою
відповідальністю охоронно - "Компанія
з управління активами "Терра фінанс".

Постановою господарського суду
Сумської області від 26.05.2011 року по
справі № 6/110-10 визнано юридичну особу -
Відкрите акціонерне товариство
"Сумська кондитерська фабрика"
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру. Призначено ліквідатором
банкрута арбітражного керуючого
Іваненко Н.О, якого зобов'язано
виконати ліквідаційну процедуру та
інші дії, передбачені Законом України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 09.02.2012 р. клопотання
комітету кредиторів та ліквідатора
задоволено, повноваження ліквідатора
Іваненко Н.О. припинено, призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
Пересадька Р.І.

У жовтні 2014 року до господарського суду
Сумської області звернулось УПФУ у
м.Сумах із заявою № 20669/11-11 про визнання
поточних кредиторських вимог до
боржника на суму 173,40 грн. по сплаті
боргу по відшкодуванню пільгових
пенсій за списком № 2 за вересень 2014
року.

Ухвалою господарського суду Сумської
області 13.11.2014р. у справі № 6/110-10 (суддя
Соп'яненко О.Ю.) відмовлено у
задоволенні заяви № 20669/11-11 від 30.09.2014р.
УПФ України у м. Сумах про визнання
поточних кредиторських вимог до
боржника ВАТ "Сумська кондитерська
фабрика" в сумі 173,40 грн. При цьому,
відмовляючи у задоволення вимог УПФУ,
місцевий господарський суд виходив з
того, що у банкрута не може виникати
ніяких зобов'язань після визнання його
банкрутом.

Кредитор - Управління Пенсійного фонду
України у м.Сумах, не погоджуючись з
вказаною ухвалою суду, подав
апеляційну скаргу, в якій просить
ухвалу господарського суду Сумської
області по даній справі від 13.11.2014 р.
(щодо розгляду заяви про визнання
поточних кредиторських вимог по
відшкодуванню витрат пільгових пенсій
за списком №2 за вересень 2014р.)
скасувати повністю і прийняти нове
рішення, яким вимоги УПФУ задовольнити.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на порушення судом
матеріального права з огляду на те, що
відповідно до частини 1 статті 1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (Закон № 2343
-УІ) кредитор - це юридична або фізична
особа, а також органи державної
податкової служби та інші державні
органи, які мають підтверджені в
установленому порядку документами
вимоги щодо грошових зобов'язань до
боржника; конкурсні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли до порушення провадження у
справі про банкрутство і виконання
яких не забезпечено заставою майна
боржника; поточні кредитори - кредитори
за вимогами до боржника, які виникли
після порушення провадження у справі.

Частиною 2 статті 41 Закону № 2343-УІ
передбачено, що ліквідатор з дня свого
призначення здійснює, крім іншого, такі
повноваження, зокрема, заявляє в
установленому порядку заперечення
щодо заявлених до боржника вимог
поточних кредиторів за зобов'язаннями,
які виникли під час провадження у
справі про банкрутство і є
неоплаченими.

На думку апелянта, поточні кредитори -
це кредитори, вимоги яких виникли під
час провадження процедури банкрутства.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 10.12.2014р. у
справі № 6/110-10 апеляційну скаргу
прийнято до провадження та призначено
до розгляду в судовому засіданні
22.12.2014р.

Боржник та кредитори відзив на
апеляційну скаргу не надали.

В судове засідання 22.12.2014 р. боржник не
прибув, уповноваженого представника не
направив, про причини неявки не
повідомив, про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином.

В судове засідання 22.12.2014 р. заявник
апеляційної скарги не прибув,
уповноваженого представника не
направив, про причини неявки не
повідомив, про час та місце судового
засідання повідомлений належним чином.

В судове засідання 22.12.2014 р. кредитори
не прибули, уповноважених
представників не направили, про
причини неявки не повідомили, про час
та місце судового засідання
повідомлені належним чином.

Оскільки встановлений процесуальним
законом строк розгляду апеляційної
скарги на ухвалу суду спливає 25.12.2014 р.,
у судової колегії відсутні правові
підстави для відкладення розгляду
справи. Зважаючи на те, що сторони
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, сторони та
учасники провадження у справі про
банкрутство попереджені про те, що у
разі неявки уповноважених
представників та ненадання
витребуваних судом документів справа
може бути розглянута за наявними у ній
матеріалами, судова колегія вважає
можливим розглядати справу за
відсутності представників сторін за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про відсутність підстав для
задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Постановою господарського суду
Сумської області від 26.05.2011 року по
справі № 6/110-10 визнано юридичну особу -
Відкрите акціонерне товариство
"Сумська кондитерська фабрика"
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру. Призначено ліквідатором
банкрута арбітражного керуючого
Іваненко Н.О, якого зобов'язано
виконати ліквідаційну процедуру та
інші дії, передбачені Законом України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 09.02.2012 р. клопотання
комітету кредиторів та ліквідатора
задоволено, повноваження ліквідатора
Іваненко Н.О. припинено, призначено
ліквідатором арбітражного керуючого
Пересадька Р.І.

У жовтні 2014 року до господарського суду
Сумської області звернулось УПФУ у
м.Сумах із заявою № 20669/11-11 про визнання
поточних кредиторських вимог до
боржника на суму 173,40 грн. по сплаті
боргу по відшкодуванню пільгових
пенсій за списком № 2 за вересень 2014
року.

Відповідно до ч.3 п.1 статті 23 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції
діючій до набрання чинності змінами
внесеними Законом України №4212-VI від
22.12.2011р.) з дня прийняття господарським
судом постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язання щодо сплати єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів),
повернення коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності вважається таким, що
настав.

Вищий господарський суд України у
своєму листі від 05.02.2010р. №05-06/520/78 «Щодо
деяких питань розгляду справ про
банкрутство» роз'яснює, що відповідно
до статті 23 Закону про банкрутство у
зв'язку з визнанням боржника банкрутом
в такої особи виникає особливий статус,
який є значно відмінним від статусу
боржника. Виходячи з аналізу положень
статей 23, 25, 30, 31 Закону про банкрутство,
в ліквідаційній процедурі нові
зобов'язання у банкрута в особі його
органу управління - ліквідатора
(ліквідаційної комісії) можуть
виникати виключно у випадках, прямо
передбачених Законом про банкрутство.
Такими випадками є зобов'язання з
оплати комунальних і експлуатаційних
витрат та інших витрат, пов'язаних із
здійсненням ліквідаційної процедури
(ч.9 статті 30 Закону про банкрутство).

Отже, відшкодування витрат на виплату
пільгових пенсій до зобов'язань,
пов'язаних зі здійсненням
ліквідаційної процедури не
відноситься.

Крім того, пунктом 2 Прикінцевих
положень «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування»
передбачено, що підприємства та
організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду плату, що покриває фактичні
витрати на виплату і доставку пенсій
особам, які були зайняті повний
робочий день на підземних роботах, на
роботах з особливо шкідливими і
особливо важкими умовами праці за
списком № 1 виробництв, робіт, професій,
посад і показників, затверджених
Кабінетом Міністрів України, крім тих,
що були безпосередньо зайняті повний
робочий день на підземних роботах
(включаючи особовий склад
гірничорятувальних частин) з видобутку
вугілля, сланцю, руди та інших корисних
копалин, на будівництві шахт та
рудників за списком робіт і професій,
затвердженим Кабінетом Міністрів
України, починаючи з дня набрання
чинності цим Законом, у розмірі 20
відсотків з наступним збільшенням її
щороку на 10 відсотків до
100-відсоткового розміру відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
цих пенсій до набуття права на пенсію
за віком відповідно до цього Закону.

Виходячи з викладеного порядку
формування джерел (коштів, призначених
на оплату праці), з яких підприємства та
організації здійснюють внесення до
Пенсійного фонду України плати, що
покривають фактичні витрати на виплату
та доставку пільгових пенсій та
враховуючи, що відповідно до норм п. 1
статті 25 Закону про банкрутство з дня
визнання підприємства банкрутом та
відкриття відносно нього
ліквідаційної процедури працівників
цього підприємства повідомляється про
звільнення в установленому законом
порядку, кошти на оплату праці не
перераховуються, виплата заробітної
плати припиняється, а фонд оплати праці
саме з метою оплати праці працівників з
вказаного часу припиняє своє
формування.

Зазначена правова позиція відображена
також в постанові Вищого
господарського суду України від
19.06.2013р. у справі №11/Б-5022/1293/2011.

Верховний Суд України у постановах від
18.03.2014 року по справах № 3-4гс14 та № 3-4гс14
від 27.05.2014 року по справі № 3-19гс14 дійшов
висновку, що вимоги УПФУ не мають
характеру поточних в розумінні ст. 1
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», заявлені
після введення ліквідаційної
процедури ,під час якої не виникає
будь-яких нових зобов'язань, що можуть
бути заявлені в порядку ч. 1 ст. 23 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія Харківського апеляційного
господарського суду вважає
правомірним висновок господарського
суду Сумської області про відсутність
законних підстав для визнання вимог
УПФУ у м.Сумах, які нараховані за період
після визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури у
справі, тому суд відмовляє УПФУ в м.
Сумах в задоволенні поданої заяви про
визнання поточних кредиторських вимог
за списком № 2 за вересень 2014 р. у сумі
173,40 грн.

На думку колегії суддів Харківського
апеляційного господарського суду під
час розгляду справи господарським
судом першої інстанції встановлені
фактичні обставини справи на основі
повного і об'єктивного дослідження
поданих доказів, висновки суду
відповідають цим обставинам та їм
надана правильна юридична оцінка з
правильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права,
а тому підстави для скасування ухвали
суду першої інстанції відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі,
не знайшли свого підтвердження при
апеляційному перегляді справи та не
можуть бути підставою для скасування
оскаржуваної ухвали у даній справі, у
зв'язку з чим ухвалу господарського
суду Сумської області від 13.11.2014 р. у
справі № 6/110-10 слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ч.1 ст.103, ст.ст.
105, 106 Господарського процесуального
кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в м. Сумах
залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської
області від 13.11.14 у справі № 6/110-10 щодо
розгляду заяви про визнання поточних
вимог по відшкодуванню пільгових
пенсій за списком № 2 за вересень 2014 р. у
сумі 173,40 грн. залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 23.12.14

Головуючий суддя
Здоровко Л.М.

Суддя
Плахов О.В.

Суддя
Шутенко І.А.