ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.12.2014 Справа № 920/1503/14

Господарський суд Сумської області, у
складі судді Зайцевої І.В. при
секретарі судового засідання Мітіній
Н.М., розглянувши матеріали справи №
920/1503/14:

за позовом: Публічного
акціонерного товариство «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України», м. Київ,

до відповідача: Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сумитеплоенерго»,

м. Суми,

про стягнення 2 006 625 грн. 33 коп.,

За участю представників сторін:

Від позивача: Бережок С.І.(довіреність
№14-96 від 18.04.2014 року);

Від відповідача: Пилипенко О.В.(
довіреність №1 від 02.01.2014 року);
Приходько Д.В. (довіреність №34 від
29.07.2014 року)

Суть спору: позивач подав позовну
заяву, в якій просить стягнути з
відповідача 2 006 625 грн. 33 коп.
заборгованості по договору купівлі -
продажу природного газу № 53-ТЕ від
03.08.2012 року, а саме: 1 227 100 грн. 09 коп. пені
відповідно до п. 7.2. договору, 419 243 грн. 05
коп. - 3% річних та 360 282 грн. 19 коп.
інфляційних витрат.

10.11.2014 року відповідач подав відзив на
позовну заяву, в якому проти позову
заперечує, посилаючись на те, що
підстав для сплати пені та штрафних
санкцій за прострочення оплати за
придбаний газ у позивача відсутні,
оскільки уклавши договори про
організацію взаєморозрахунків,
сторони тим самим змінили порядок і
строк проведення взаєморозрахунків за
природний газ, поставлений відповідно
до договору поставки газу.

Ухвалою господарського суду Сумської
області від 03.12.2014 року було продовжено
строк розгляду справи до 18.12.2014 року

Представник позивача на виконання
вимог ухвали суду від 03.12.2014 року подав
в судовому засіданні додаткові
письмові обґрунтування своєї позиції
по справі, але без належного розрахунку
суми боргу, в яких просить суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі.

Представник відповідача на виконання
вимог ухвали суду від 03.12.2014 року подав
15.12.2014 року додаткові письмові
пояснення, в яких зазначає про
безпідставність нарахування штрафних
санкцій, оскільки вони були нараховані
на заборгованість, яка була погашена за
рахунок наданої субвенції з державного
бюджету за договорами про організацію
взаєморозрахунків та на кошти, які були
надані підприємству згідно
протокольних рішень, що є різновидом
договору про організацію
взаєморозрахунків.

Враховуючи достатність часу, наданого
позивачу та відповідачу для підготовки
до судового засідання та подання
витребуваних судом документів,
приймаючи до уваги принципи
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені п. 4
ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та
ст. 33 Господарського процесуального
кодексу України, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
йому повноважень, сторонам створені
усі належні умови для надання доказів у
справі та є підстави для розгляду
справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та оцінивши надані докази, суд
встановив:

03.08.2012 року між сторонами було укладено
договір купівлі - продажу природного
газу № 53-ТЕ, за умовами якого позивач
зобов'язується передати у власність
відповідачу у 2012 році імпортований
природний газ для виробництва теплової
енергії, яка споживається населенням
та релігійними організаціями, а
відповідач зобов'язується приймати та
оплачувати газ на умовах договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач поставив відповідачу з липня
по грудень 2012 року, а відповідач
прийняв природний газ обсягом 48300,0 тис.
куб. м. на загальну суму 57939722 грн. 17 коп.,
що підтверджується підписаними
сторонами та скріплені печатками,
актами приймання-передачі природного
газу від 30.07.2012 року, від 31.08.2012 року, від
30.11.2012 року за газ спожитий у вересні 2012
року, від 30.11.2012 року за газ спожитий у
жовтні 2012 року, від 31.10.2012 року, від
31.10.2012 року, від 30.11.2012 року, від 30.11.2012
року, від 30.11.2012 року, від 31.12.2012 року,
від 31.12.2012 року, від 31.12.2012 року

Відповідно до п. 6. 1 договору, оплата за
газ здійснюється відповідачем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14 числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач
порушив взяті на себе зобов'язання та
всупереч умовам укладеного між
сторонами договору не вчасно проводив
розрахунки за поставлений природний
газ.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у
разі невиконання відповідачем п. 6.1
умов цього договору він у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
позивачу крім суми заборгованості пеню
у розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня від суми
простроченого платежу.

Згідно з поданим позивачем
розрахунком, відповідачеві нарахована
пеня за несвоєчасну оплату природного
газу з урахуванням часткових проплат
відповідача, а саме: за зобов'язаннями
липня 2012 року в сумі 12061 грн. 68 коп.; за
зобов'язаннями серпня 2012 року в сумі 20449
грн. 79 коп.; за зобов'язаннями вересня 2012
року в сумі 95599 грн. 99 коп., за
зобов'язаннями жовтня 2012 року в сумі
183253 грн. 48 коп., за зобов'язаннями
листопада 2012 року в сумі 208229 грн. 12 коп.,
за зобов'язаннями грудня 2012 року в сумі
707506 грн. 03 коп., всього пені нараховано
на загальну суму 1227100 грн. 09 коп. (а.с.
30-32).

Відповідно до статті 174 Господарського
кодексу України договір є підставою
для виникнення господарських
зобов'язань.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено правило, згідно
якого суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського
кодексу України порушення зобов'язань
(невиконання або неналежне виконання) є
підставою для застосування
господарських санкцій передбачених
законом або договором.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу
України у разі невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання до учасника господарських
відносин застосовуються штрафні
санкції, які відповідно до ст. 231
Господарського кодексу України
застосовуються у розмірі
встановленому законом або договором.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми.

Враховуючи вищезазначені положення,
позивач нарахував відповідачу за
зобов'язаннями липня 2012 року 2412 грн. 34
коп. 3% річних, за зобов'язаннями серпня
2012 року 4089 грн. 96 коп. 3% річних, 4482 грн. 38
коп.; за зобов'язаннями вересня 2012 року
19120 грн. 3% річних, за зобов'язаннями
жовтня 2012 року 36650 грн. 70 коп. 3% річних.,
9784 грн. 16 коп. інфляційні збитки, за
зобов'язаннями листопада 2012 року 41645
грн. 82 коп. 3% річних, 40615 грн. 88 коп.
інфляційні збитки, за зобов'язаннями
грудня 2012 року 315324 грн. 24 коп. 3% річних,
305399 грн. 77 коп. інфляційні збитки.

Проте, господарський суд не може
погодитись із правомірністю вимог по
стягненню пені, інфляційних втрат та 3%
річних з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 93 Бюджетного кодексу
України порядок та умови надання
субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам визначаються
Кабінетом Міністрів України.

Статтею 23 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2012 рік" передбачено,
що перерахування субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування, здійснюється у
порядку, встановленому Кабінетом
Міністрів України.

11.06.2012р. Постановою Кабінету Міністрів
України № 517 затверджено Порядок та
умови надання у 2012 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування.

Пунктом 4 зазначеного Порядку
передбачено, що підставою для
проведення розрахунків з погашення
заборгованості є договір про
організацію взаєморозрахунків, який
укладається підприємствами, що
виробляють, транспортують та
постачають теплову енергію населенню,
та іншими учасниками розрахунків з
погашення заборгованості на підставі
довідки, що підтверджує наявність в
учасників розрахунків кредиторської
та/або дебіторської заборгованості на
дату підписання такого договору.

Із суб'єктами господарювання, що
здійснюють постачання природного газу,
та енергопостачальниками проводяться
розрахунки з погашення кредиторської
заборгованості за спожиті енергоносії
(без урахування пені, штрафних та
фінансових санкцій).

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про
теплопостачання" збитки
теплоенергогенеруючих та
теплопостачальних організацій
внаслідок надання пільг з оплати за
спожиту теплову енергію окремим
категоріям споживачів повністю
відшкодовуються за рахунок джерел
фінансування, визначених законами
України, які передбачають відповідні
пільги.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2012 рік" та
постанови Кабінету Міністрів України
№ 517 від 11.06.2012 року, 05.12.2012 року та 24.07.2012
року між сторонами у справі,
Територіальним органом Казначейства у
Сумській області, Головним фінансовим
управлінням Сумської обласної
державної адміністрації, Фінансовим
управлінням Сумської міської ради,
Управлінням житлової політики,
комунального господарства та
благоустрою Сумської міської ради, ТОВ
«Сумитеплоенерго» та ПАТ НАК «Нафтогаз
України» було укладено договір № 525/517з
від 05.12,.2012 р., та договір № 1219/517з від
18.12.12 р., про організацію
взаєморозрахунків з погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, що вироблялася,
транспортувалася та постачалася
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи органам
місцевого самоврядування. Предметом
договору була організація та
проведення сторонами
взаєморозрахунків відповідно до ст. 23
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2012 рік" та постанови
Кабінету Міністрів України № 517 від
11.06.2012 року "Про затвердження Порядку та
умов надання у 2012 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю водовідведення
тарифам, що затверджувалися та/або
погоджувалися органами державної
влади чи місцевого самоврядування"

Згідно умов договору № 525/517 від 05.12.2012
року про організацію
взаєморозрахунків з погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
погашення заборгованості ТОВ
«Сумитеплоенерго» за договором № 53-ТЕ
від 03.08.2012 року з державного бюджету
виділено 158614 грн. 73 коп. Зазначені
грошові кошти підприємство позивача
фактично отримало 07.122012 року, що
підтверджується копією платіжного
доручення № 16 від 07.12.2012 року.

Відповідно до умов договору № 1219/517 від
18.12.2012 року про організацію
взаєморозрахунків з погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
погашення заборгованості ТОВ
«Сумитеплоенерго» за договором № 53-ТЕ
від 03.08.2012 року з державного бюджету
виділено 5272300 грн. 00 коп.

За змістом підпунктів 2, 3 пункту 11
зазначених договорів про організацію
взаєморозрахунків сторони
зобов'язалися не вчиняти до проведення
взаєморозрахунків дій з погашення
заборгованості відповідно до договору;
перерахувати кошти наступній стороні
не пізніше наступного дня після
зарахування коштів на їх рахунок, а
сторона остання - на сплату податкових
зобов'язань перед бюджетом на її
поточний рахунок, відкритий в ПАТ
«Ощадбанк» для подальшого спрямування
цих коштів на проведення розрахунків з
постачальниками імпортованого
природного газу.

Пунктом 16 вказаних договорів про
організацію взаєморозрахунків сторони
засвідчують, що після виконання
відповідних договорів вони не мають
одна до одної жодної претензії
стосовно предмета договору.

Окрім того, між позивачем, відповідачем
та третіми особами: Головним
управлінням Державної казначейської
служби України в Сумській області,
Департаментом фінансів Сумської
обласної державної адміністрації,
Департаментом фінансів, економіки та
бюджетних відносин Сумської міської
ради, Департаментом інфраструктури
міста Сумської міської ради було
укладено договір № 55/30 від 11.02.2014 року
про організацію взаєморозрахунків
(відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України
«Про Державний бюджет України на 2014
рік»), згідно умов якого відповідач
перераховує на рахунок позивача кошти
у сумі 8002700 грн. для погашення
заборгованості за спожитий природний
газ за 2012 рік згідно з договором № 53-ТЕ.

Згідно пункту 10.2 вище зазначеного
договору з метою виконання договору
сторони зобов'язуються не вчиняти до
проведення взаєморозрахунків дій з
погашення заборгованості відповідно
до договору.

Факт виконання відповідачем
зобов'язань за цим договором, щодо
сплати 8002700 грн., що підтверджується
копією платіжного доручення № 2 від
31.03.2014 року.

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України від 11 січня 2005 р.,№ 20 «Про
затвердження Порядку перерахування
деяких субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам та надання пільг
субсидій та компенсацій»(зі змінами)
(далі постанова КМУ № 20) між сторонами в
тому числі ТОВ «Сумитеплоенерго» та
НАК «Нафтогаз України» були підписані
спільні протокольні рішення №№ 686;
144;3201;2539;2291, відповідно до яких було
встановлено порядок проведення
взаєморозрахунків між сторонами в тому
числі між Позивачем( сторона остання
,згідно протокольних рішень) та
Відповідачем.(Сторона № 3 згідно
протокольного рішення) Розділи 2 п.2.5
протокольних рішень, які зазначались
вище є типовими документами та
передбачають перерахування грошових
коштів за природний газ згідно з
договором № 53 -ТЕ від 03.08.2012 р.

Згідно ст. 111-28 Господарського
процесуального кодексу України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

З подібних правовідносин Верховним
Судом України було винесено постанову
№ 3-105 гс14 від 09.09.2014 року, в якій
встановлено відсутність підстав для
стягнення пені, передбаченої умовами
договору поставки природного газу, та
застосування наслідків за порушення
грошового зобов'язання, передбачених
частиною 2 статті 625 ЦК України,
оскільки, уклавши договір про
організацію взаєморозрахунків,
сторони тим самим змінили порядок і
строк проведення розрахунків за
природний газ, поставлений відповідно
до договору поставки природного газу.

Отже, для застосування штрафних
санкцій, передбачених договором
поставки природного газу, та наслідків
за порушення грошового зобов'язання,
передбачених частиною 2 статті 625 ЦК
України, необхідно, щоб оплата була
здійснена поза межами порядку і
строків, встановлених договором про
організацію взаєморозрахунків, який
діяв на момент розгляду справи і
відповідно до якого сторони
засвідчили, що після виконання
договору вони не мають одна до одної
жодних претензій стосовно предмета
договору.

Як встановлено господарським судом в
даній справі, розрахунок за
поставлений природний газ відбувся у
порядку та строки, передбачені у
договорах про організацію
взаєморозрахунків № 525/517з від 05.12.2012
року, № 1219/517з від 18.12.2012 року, договорі
№ 55/30 від 11.02.2014 року, спільних
протокольних рішень: № 2291 від 10.08.2012
року, № 3201 від 18.12.2012 року, № 2539 від
17.09.2012 року, № 686 від 19.03.2013 року, № 144 від
18.01.2013 року.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги є
необґрунтованими і задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 19.12.2014 року.

Суддя
І.В. Зайцева