м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/25133/14 10.12.14

за позовомПриватного акціонерного
товариства Страхова компанія "Уніка" до
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Україна"
провідшкодування шкоди в порядку
регресу 9 744,20 грн. суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Жук Р.В. - представник
за довіреністю № 21 від 08.01.14;від
відповідача не з'явились

В судовому засіданні 10.12.14, в порядку ч. 1
ст. 85 ГПК України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія «Уніка» звернулось
до господарського суду м. Києва з
позовною заявою до Приватного
акціонерного товариства «Україна»
про стягнення 9 744,20 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ
«СК «Уніка» на підставі договору
добровільного комплексного
страхування на транспорті № 011101/4055/0000423
від 08.07.2013р., внаслідок настання
страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплачено страхове відшкодування
власнику пошкодженого автомобіля
марки «Mitsubishi», державний номер АА 5592 НМ,
а тому позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України "Про
страхування" та статей 993, 1166, 1191
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Оскільки цивільна відповідальність
власника транспортного засобу -
автомобіля «Mitsubishi», державний номер АА
7576 СК, водій якого визнаний винним у
скоєнні ДТП, була застрахована ПрАТ "СК
«Україна», позивач звернувся до суду з
вимогою стягнути з відповідача 9744,20
грн. шкоди в порядку регресу.

Ухвалою суду від 14.11.2014 порушено
провадження у справі № 910/25133/14 за
вказаною позовною заявою та призначено
розгляд справи в судовому засіданні на
10.12.2014.

25.11.14 на адресу Господарського суду м.
Києва надійшла інформація з єдиної
централізованої бази даних МТСБУ щодо
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, відповідно до якого було
застраховано цивільно-правову
відповідальність власника
транспортного засобу Mitsubishi», державний
номер АА 7576 СК.

В судове засідання 10.12.14 представник
позивача з'явився, надав пояснення по
суті спору та документи на виконання
вимог ухвали суду, позов підтримав.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, вимоги ухвали
суду не виконав, відзив на позовну
заяву не надав, про причини неявки суд
не повідомив, хоча про дату та час
судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення № 441.

Зважаючи на те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Розглянувши подані
документи і матеріали, всебічно та
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на які посилаються особи, що
беруть участь у процесі, об'єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд встановив.

08 липня 2013 року за договором
добровільного комплексного
страхування на транспорті № 011101/4055/0000423
ПрАТ «СК «Уніка» було застраховано
автомобіль марки «Mitsubishi», державний
номер АА 5592 НМ, страхувальником за
договором є Калюжний Олександр
Олександрович, вигодо набувач - ПАТ
«Перший український міжнародний банк».

Пунктом 1.4 договору визначено строк
його дії з 22.07.13 по 21.07.14.

З Довідки № 9414023 про
дорожньо-транспортну пригоду
вбачається, що 18.07.2014 р. на площі
Московській в м. Києві мала місце
дорожньо-транспортна пригода -
зіткнення за участю автомобілів
«Mitsubishi», державний номер АА 5592 НМ, що
належить Калюжному Олександр
Олександрович, під керуванням власника
та автомобіля «Mitsubishi», державний номер
АА 7576 СК, що належить Аркушенко Валерію
Тарасовичу, під керуванням Заряда
Антона Олеговича.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм Заряда Антоном Олеговичем вимог
п.п. 13.1 Правил дорожнього руху України,
якого визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення
передбаченого ст. 124 КУпАП України
постановою Голосіївського районного
суду м. Києва від 18.08.2014р. справа №
752/11758/14-п.

21.07.14 страхувальник звернувся до
позивача із повідомленням про настання
події, що має ознаки страхового випадку
та заявою про виплату страхового
відшкодування на рахунок СТО.

Листом від 04.09.14 № КНО-33/368
вигодонабувач повідомив позивача про
необхідність зарахування суми
страхового відшкодування на рахунок
СТО.

Матеріальний збиток заподіяний
власнику автомобіля «Mitsubishi», державний
номер АА 5592 НМ внаслідок його
пошкодження у ДТП, відповідно до Звіту
про оцінку вартості матеріальної шкоди
№ 65С/07/14 від 29.07.14, складає 9744,20 грн.

За страховим випадком - ДТП, що сталась
18.07.2014р. за участю застрахованого
автомобіля «Mitsubishi», державний номер АА
5592 НМ, на підставі звіту № 65С/07/14 від
29.07.14, рахунку СТО - ФОП Старовойтова
Т.В. від 28.07.14 на суму 13 156,46 грн. згідно
страхового акту № 00147907 від 06.09.14
позивачем було визначено суму
страхового відшкодування в розмірі 11
295,42 грн., виплата якого підтверджується
платіжними дорученням № 011380 від
09.09.14.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем
«Mitsubishi», державний номер АА 7576 СК,
підтверджується постановою
Голосіївського районного суду м. Києва
від 18.08.2014р. справа № 752/11758/14-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів»
передбачено, що виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між
відповідачем як страховиком та Заряда
Антоном Олеговичем як страхувальником,
було укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, що діяв станом на
18.07.2014 (Поліс АС/3942125), відповідно до
якого забезпечений транспортний засіб
- автомобіль «Mitsubishi», державний номер
АА 7576 СК, ліміт відповідальності за
заподіяну шкоду майну становить 50 000,00
грн., розмір франшизи 0,00 грн.

Таким чином відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля «Mitsubishi»,
державний номер АА 5592 НМ, відповідно до
положень Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників транспортних засобів» в
межах, передбачених договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності, а до позивача як
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором
добровільного комплексного
страхування на транспорті № 011101/4055/0000423
від 08.07.2013р, перейшло право вимоги, яке
потерпіла особа мала до відповідача як
особи, відповідальної за завдані
збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також
і у постанові Верховного Суду України
№ 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які
згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є
обов'язкові до врахування судом при
прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім
особи, винної у завданні шкоди,
потерпілий у ДТП має також право
одержати майнове відшкодування або за
рахунок страхової організації, якою
застраховане його майно, за правилами і
в порядку, встановленому Цивільним
кодексом України та Законом України
«Про страхування», або за рахунок
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, що володіє
транспортним засобом, водія якого
визнано винним у ДТП, за правилами та у
порядку, встановленому ЦК України та
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший
спосіб захисту чинним законодавством
не обмежене. В даному випадку
потерпілий звернувся за
відшкодуванням майнової шкоди до
позивача, який застрахував його майно -
автомобіль «Mitsubishi», державний номер АА
5592 НМ.

В розумінні положень Закону «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» позивач набув (в порядку
регресу) право на виплату страхового
відшкодування від страховика винної
особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" встановлено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», обов'язковий ліміт
відповідальності страховика (страхова
сума) - це грошова сума, в межах якої
страховик зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування.

За договором обов'язкового страхування
цивільної відповідальності (поліс
АС/3942125) передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну становить 50000 грн., франшиза - 0,00
грн, таким чином з відповідача підлягає
стягненню сума страхового
відшкодування, що заявлена до
стягнення позивачем - 9744,20 грн.

З метою досудового врегулювання спору
позивач звернувся до відповідача з
заявою вих. № 6389 від 09.10.14 про виплату
страхового відшкодування, яка була
отримана відповідачем 13.10.14. Проте
станом на момент вирішення спору
вказана заборгованість відповідачем
не сплачена.

Відповідальність страховика винної
особи регламентована положеннями
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та обмежується
укладеним договором страхування, в
свою чергу зазначеним законом випадки,
коли шкода не відшкодовується
страховиком (або МТСБУ) визначені у ст.
32 і доказів наявності таких суду не
представлено.

Враховуючи не здійснення виплати
відповідачем на користь позивача,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті
судового збору в розмірі 1827,00 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Україна» (02140 м. Київ, вул. Ревуцького,
буд. 42-г, ідентифікаційний код 30636550) на
користь Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Україна» (01032 м. Київ, вул.
Саксаганського, буд. 70-а,
ідентифікаційний код 20033533) 9 744 (дев'ять
тисяч сімсот сорок чотири) грн. 20 коп.
страхового відшкодування в порядку
регресу, 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 12.12.2014 р.

Суддя
Пукшин Л.Г.