номер провадження справи 17/90/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2014
Справа № 908/3591/14

за позовною заявою: державного
підприємства "Придніпровська
залізниця", 49600, м. Дніпропетровськ, пр.
Карла Маркса, 108

до відповідача: публічного
акціонерного товариства "Дружківське
рудоуправління", 84205, Донецька область,
м. Дружківка, вул. Поленова, буд. 112

про стягнення 17 568,40 грн.

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь
представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Піттєль І.В.,
довіреність від 15.10.14 № 67

СУТЬ СПОРУ:

25.09.14 до господарського суду
Запорізької області звернулось
державне підприємство "Придніпровська
залізниця" (далі ДП "Придніпровська
залізниця") з позовною заявою про
стягнення з публічного акціонерного
товариства "Дружківське
рудоуправління" (надалі ПАТ
"Дружківське рудоуправління")
заборгованості в розмірі 17 568,40 грн., з
якої: 10 480 грн. - штраф та 7 088,40 грн. -
додаткові збори.

25.09.14 автоматизованою системою
документообігу суду здійснено
розподіл справ між суддями та
визначено вказану позовну заяву до
розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 25.09.14 судом порушено
провадження у справі № 908/3591/14, якій
присвоєно № провадження 17/90/14. У сторін
витребувані документи необхідні для
всебічного та об'єктивного розгляду і
вирішення справи по суті, судове
засідання призначено на 22.10.14.

В судових засіданнях 22.10.14 та 03.11.14 судом
оголошено перерви до 03.11.14 та 24.11.14
відповідно.

Ухвалою від 24.11.14 судом за заявою
представника відповідача продовжено
строк вирішення спору на 15 днів - до
10.12.14, розгляд справи відкладено на
10.12.14.

За заявою представників сторін розгляд
справи здійснювався без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу.

У засіданні суду 10.12.14, на підставі ст.
ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Представника відповідача
повідомлено про час виготовлення
рішення у повному обсязі.

Позивач заявлені вимоги підтримав у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві та у письмових
поясненнях, зазначав наступне. У травні
2014 р. зі станції Бантишеве Донецької
залізниці ПАТ "Дружківське
рудоуправління" здійснило
відправлення вагону № 66742537 згідно
накладної № 53471454 на станцію
Маріуполь-Сортувальний Донецької
залізниці. При проходженні вагону
через станцію Чаплине Придніпровської
залізниці на підставі ст. 24 Статуту
залізницею проведено перевірку маси
вантажу, під час якої було виявлено, що
маса вантажу у вищезазначеному вагоні
не відповідає масі вказаній
відправником у накладній. Контрольне
переважування спірних вагонів
проводилось на 150-тонних
вагонних вагах, тобто таким же
способом, яким цю масу було визначено
на станції відправлення, про що було
складено комерційний акт АА № 044489/6 від
09.05.14. Перевіркою було виявлено, що в
накладній № 53471454 у вагоні № 66742537
вказана маса вантажу складає 69 000 кг,
фактично ж встановлено, що маса вантажу
складає 73 400 кг, що на 4 400 кг більше, ніж
вказано у накладній та на 4 400 кг більше,
ніж вантажопідйомність вагону.
Оскільки відповідно до ст. 24 Статуту
залізниць України вантажовідправники
несуть відповідальність за всі
наслідки неправильності, неточності
або неповноти відомостей, зазначених
ними у накладній, то позивачем
нараховано відповідачу штраф за
невірно вказану у накладній масу
вантажу в розмірі 10 480 грн. Також,
позивачем нараховані додаткові збори в
сумі 7 088,40 грн. за затримку спірного
вагону № 66742537. З огляду на викладене,
позивач керуючись ст.ст. 24, 118, 122 Статуту
залізниць України просить суд позов
задовольнити та стягнути з відповідача
10 480 грн. штрафу та 7 088,40 грн. додаткових
зборів.

Відповідач у відзиві від 21.10.14 № 2198 на
позовну заяву визнав суму штрафу в
розмірі 10 480 грн. повністю. При цьому,
просить суд відмовити у задоволенні
вимог в частині стягнення 7 088,40 грн.
додаткових зборів. Так, відповідач
пояснює, що позивачем не надано до
матеріалів справи відомості плати за
користування вагонами форми ГУ-46, що
унеможливлює встановлення часу
користування вагонами та нарахування
плати за їх користування. Збір за
маневрову роботу нараховується
виключно на вимогу власника під'їзної
колії, вантажовласника або порту. Така
вимога, як зазначає відповідач, ПАТ
"Дружківське рудоуправління" заявлена
не була, доказів існування відповідної
вимоги суду не надано. Також, на думку
відповідача, позивачем не надано
жодних доказів та обґрунтувань в чому
саме полягала вина у затримці вагону
понад термін безоплатного зберігання.
Будь-яких даних, що б обґрунтовували
необхідність затримки вагону понад 4
доби позивачем не надано. Крім того,
нарахування відповідачу збору за
телеграфне повідомлення позивачем
нормативно та документально не
обґрунтовано, відсутні будь-які докази
не тільки вручення довідки, а взагалі
факту відправлення телеграфом
будь-яких даних на адресу відповідача.
На підставі викладено відповідач
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення 7
088,40 грн. додаткових зборів.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Частина 5 ст. 307 ГК України, яка
кореспондується із ст. 908 ЦК України,
визначає, що умови перевезення
вантажів окремими видами транспорту, а
також відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначаються транспортними кодексами,
транспортними статутами та ін.
нормативно-правовими актами. Сторони
можуть передбачити в договорі також
інші умови перевезення, що не
суперечать законодавству, та додаткову
відповідальність за неналежне
виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
залізничний транспорт», законодавство
про залізничний транспорт загального
користування складається із Закону
України «Про транспорт», цього Закону,
Статуту залізниць України, який
затверджується Кабінетом Міністрів
України, та інших актів законодавства
України.

Нормативні документи, що визначають
порядок і умови перевезень,
користування засобами залізничного
транспорту загального користування,
безпеки руху, охорони праці,
забезпечення громадського порядку,
перетину залізничних колій іншими
видами транспорту і комунікаціями,
пожежної безпеки, санітарні норми та
правила на залізничному транспорті
України, є обов'язковими для всіх
юридичних і фізичних осіб на території
України.

Обов'язки, права і
відповідальність залізниць, а також
підприємств, організацій, установ і
громадян, які користуються залізничним
транспортом, передбачені Статутом
залізниць України (затв. постановою
Кабінету Міністрів України від 06.04.99 №
457).

Статутом регламентуються порядок
укладання договорів, організація та
основні умови перевезення вантажів,
пасажирів, багажу, вантажобагажу і
пошти, основні положення експлуатації
залізничних під'їзних колій, а також
взаємовідносини залізниць з ін. видами
транспорту.

Пунктом 23 Статуту залізниць України
встановлено, що відправники повинні
надати станції навантаження на кожне
відправлення вантажу заповнену
накладну (комплект перевізних
документів).

Накладна, відповідно до ст. 6
Статуту залізниць України, є основним
перевізним документом встановленої
форми і надається залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони - одержувача. Накладна
супроводжує вантаж на всьому шляху
перевезення до станції призначення.

Згідно із п. 37 Статуту залізниць
України, (…) під час здавання вантажів
для перевезення відправником має бути
зазначена у накладній їх маса. Маса
вантажів визначається відправником.
Спосіб визначення маси зазначається у
накладній.

Аналогічні приписи містить п. 5 Правил
приймання вантажів до перевезення
(затв. наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.00 № 644 та зареєстрованих
в Міністерстві юстиції України від
24.11.00 за № 861/5082).

Згідно з п. 2.3. Правил оформлення
перевізних документів, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.00 № 644 (у редакції наказу
Міністерства інфраструктури України
від 08.06.11 № 138), у графі 55 «Правильність
внесених відомостей підтверджую»
представник відправника вказує свою
посаду, розписується, засвідчуючи
правильність відомостей, указаних ним
у перевізному документі. Представник
відправника повинен мати довіреність
на оформлення перевезення.

Відповідно п. 24 Статуту залізниць
України, вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ним у
накладній. Залізниця має право
перевіряти правильність цих
відомостей, а також періодично
перевіряти кількість та масу вантажу,
що зазначаються у накладній.

Судом встановлено, що у травні 2014 р. ПАТ
"Дружківське рудоуправління" здійснило
відправку вагону № 66742537 за накладною №
53471454 зі станції Бантишево Донецької
залізниці на станцію
Маріуполь-Сортувальний Донецької
залізниці.

При цьому, 09.05.14 на станції Чаплине
Придніпровської залізниці вагон за
№ 66742537 був поданий на
контрольне зважування на 150-тонних
вагонних вагах, про що ДП
"Придніпровська залізниця" був
складений акт від 09.05.14 АА № 044489/6/269
(форма ГУ-22).

Із змісту вказаного вище акту
вбачається, що при зважуванні спірного
вагону виявилось, що брутто вагону
становить 96 600 кг, тара з документу - 23 200
кг, нетто - 73 400 кг.

Отже, матеріали справи свідчать, що при
контрольному зважуванні вагону
№ 66742537 ДП "Придніпровська
залізниця" встановлено, що маса вантажу
у зазначеному вагоні не відповідає
масі, вказаній відправником у
накладній № 53471454 та перевищує
вантажопідйомність вагонів на 4400 кг.

Пунктом 122 Статуту залізниць України
визначено, що за неправильно зазначені
у накладній масу, кількість місць
вантажу, його назву, код та адресу
одержувача з відправника, порта
стягується штраф у розмірі згідно із
ст. 118 цього Статуту. При цьому,
відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли.

За приписами ст. 118 Статуту залізниць
України за пред'явлення вантажу, який
заборонено до перевезень або який
потребує під час перевезення особливих
заходів безпеки, та з неправильним
зазначенням його найменування або
властивостей з відправника, крім
заподіяних залізниці збитків і витрат,
стягується штраф у розмірі
п'ятикратної провізної плати за всю
відстань перевезення.

Згідно з п. 129 Статуту залізниць
України, обставини, що можуть бути
підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Комерційний акт складається
для засвідчення, зокрема,
невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу, багажу чи
вантажобагажу натурою з даними,
зазначеними у транспортних документах.

З огляду на викладені вище приписи
Статуту залізниць України, ДП
"Придніпровська залізниця" здійснено
розрахунок суми штрафу, який за
розрахунком позивача становить 10480 грн.
(10 480 грн. = 2096 грн. х 5).

Факт порушення відправником (ПАТ
"Дружківське рудоуправління")
зобов'язання щодо зазначення невірних
відомостей у накладній № 53471454 відносно
маси вантажу підтверджується
матеріалами цієї справи та визнаний
відповідачем повністю.

За таких обставин, враховуючи, що
розрахунок суми штрафу в розмірі 10 480
грн. здійснений позивачем вірно, суд
дійшов висновку, що вимоги ДП
"Придніпровська залізниця" про
стягнення з відповідача 10 480 грн. штрафу
є обґрунтованими, а тому
задовольняються судом повністю.

Також, в ході розгляду цієї справи
судом встановлено, що після виявлення
перевищення вантажопідйомності вагону
№ 66742537, станцією Чаплине
Придніпровської залізниці було
направлено телеграму від 09.05.14 № НР702 на
станцію відправлення Бантишево
Донецької залізниці щодо затримки
спірного вагону та вирішення питання
подальшого його слідування до станції
призначення.

За змістом п. 32 Статуту залізниць
України, вантажі повинні
завантажуватись без перевищення
вантажопідйомності вагона
(контейнера). У разі завантаження
вагонів (контейнерів) понад їх
вантажопідйомність організація, яка
провадила навантаження (відправник,
залізниця, порт), зобов'язана
вивантажити надлишок.

Пунктом 48 Статуту залізниць України
передбачено, якщо залізниця не має
можливості видати вантаж одержувачу,
зазначеному у накладній, вона вчиняє з
вантажем дії за вказівкою відправника,
який зобов'язаний дати таку вказівку у
тридобовий термін від дня вручення
йому повідомлення. За затримку вагонів
(контейнерів) в очікуванні вказівки
відправника новий одержувач вносить
залізниці відповідну плату.

В матеріалах цієї справи відсутні
будь-які докази на підтвердження
надходження вказівки від відправника
(ПАТ "Дружківське рудоуправління") до ДП
"Придніпровська залізниця" щодо
подальших дій із затриманим вагоном №
66742537.

Як пояснював представник позивача в
ході розгляду цієї справи, ДП
"Придніпровська залізниця" було
вимушено самостійно проводити роботи
щодо виправлення допущеного порушення.

Згідно з п. 124 Статуту залізниць
України, вантажовідправник,
вантажоодержувач, порт, підприємство
(організація) зобов'язані також
відшкодувати залізниці збитки, завдані
внаслідок пошкодження рухомого складу,
перевантаження, неправильного
навантаження, застосування неякісної
упаковки або неправильного кріплення
вантажу.

Отже, враховуючи подальші дії
позивача пов'язані з необхідністю
виправлення виявленого порушення, ДП
"Придніпровська залізниця" здійснено
нарахування відповідачу плати за
користування вагонами в розмірі 1 465,10
грн. та зборів за маневрову роботу в
сумі 2 403,60 грн., за зберігання вантажу в
розмірі 1 511,40 грн., за зважування в сумі
308,80 грн. та за довідку про перевезення
телеграфом в розмірі 217,80 грн.

Відповідно до п. 2.6. Правил
розрахунків за перевезення вантажів
(затв. наказом Міністерства транспорту
України від 21.11.00 № 644 та зареєстрованих
в Міністерстві юстиції від 24.11.00 за №
864/5085), усі належні залізниці платежі за
додаткові послуги, штрафи (які не були
включені в перевізні документи і у
відомості плати за користування
вагонами та контейнерами) включаються
в накопичувальні картки, які
складаються станціями в 3-х примірниках
із зазначенням у них відомостей про
надані послуги і їх вартість. Ці
відомості підтверджуються підписами
працівника станції і вантажовласника.
Один примірник накопичувальної картки,
відомості плати за користування
вагонами та контейнерами, за подавання,
забирання вагонів та маневрову роботу
надаються вантажовласнику.

З матеріалів цієї справи
вбачається, що суми платежів за
користування вагонами, збір за
маневрову роботу, збір за зберігання
вантажу, збір за зважування та збір за
довідку про перевезення телеграфом
були включені позивачем до
накопичувальної картки ПАТ
«Маріупольський металургійний
комбінат імені Ілліча» за № 20051097.

Перевіривши додаткові нарахування
позивача, здійснені за наслідками
затримки вагону № 66742537 та усунення
виявленого порушення, суд знаходить їх
такими, що відповідають положенням
Статуту залізниць України, Правилам
користування вагонами і контейнерами
(затв. наказом Міністерства транспорту
від 25.02.99 № 113 та зареєстрованими в
Міністерстві юстиції України 15.03.99 за №
165/3458), Правилам розрахунків за
перевезення вантажів, Тарифному
керівництву № 1, затвердженому наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 26.03.09 № 317 (зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 15.04.09 за №
340/16356) та Правилам зберігання вантажів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України від 21.11.00 № 644 та
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.00 за № 866/5087.

Доводи відповідача, викладені у
відзиві від 21.10.14 № 2198 на позовну заяву
спростовуються наявними в матеріалах
цієї справи доказами.

В той же час, перевіривши розрахунок
позивача щодо нарахування додаткових
зборів в сумі 7 088,40 грн. з ПДВ, суд
знаходить його невірним оскільки за
розрахунком суду розмір додаткових
зборів з ПДВ складає 7 088,04 грн. (7 088,04 грн.
= 5 906,70 грн. (сума додаткових зборів) + 1
181,34 грн. (сума ПДВ від суми 5 906,70 грн.).

А тому, вимоги позивача в цій частині
підлягають частковому задоволенню в
сумі 7088,04 грн. В іншій частині вимоги
про додаткових зборів судом
відхиляються через необґрунтованість.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,
судовий збір в розмірі 1 826,96 грн.
покладається на позивача.

Судом роз'яснюється, що згідно з
вимогами ч. 1 ст. 116 ГПК України (…) після
набрання законної сили наказ видається
судом за заявою стягувача (…).

На підставі викладеного, керуючись 42, 43,
45, 22, 33, 34, 49, 69, 82, 821, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Дружківське
рудоуправління" (84205, Донецька область,
м. Дружківка, вул. Поленова, буд. 112, , п/р 2499 в ПАТ ПУМБ, МФО
334851) на користь державного
підприємства "Придніпровська
залізниця" (49600, м. Дніпропетровськ, пр.
Карла Маркса, 108, , р/р
901 в ДФ АБ «Експрес-Банк», МФО 322959) -
10 480 (десять тисяч чотириста вісімдесят)
грн. 00 коп. штрафу, 7 088 (сім тисяч
вісімдесят вісім) грн. 04 коп. додаткових
зборів та 1 826 (одну тисячу вісімсот
двадцять шість) грн. 96 коп. судового
збору. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 16.12.14.

Суддя
В.Л. Корсун