ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року Справа № 914/689/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючогоГубенко
Н.М.суддівБарицької Т.Л. Картере
В.І.розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма
"Агротранспорт", Товариства з обмеженою
відповідальністю "УВТК
"Облсількомунгосп" та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Ельпласт-Україна" на постанову
відЛьвівського апеляційного
господарського суду 15.08.2014у справі№
914/689/14Господарського судуЛьвівської
областіза позовом1.Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фірма
"Агротранспорт" 2.Товариства з
обмеженою відповідальністю "УВТК
"Облсількомунгосп"до1.Публічного
акціонерного товариства "Кредобанк"
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідачів 1, 2 третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідачів 1, 2, 3
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивачів2.Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Приватні інвестиції"
3.Товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "ОМЕГА" Приватний нотаріус
Львівського міського нотаріального
округу Кулиняк Ігор Ярославович
Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу
Дерев'янко Вікторія Вікторівна
1.Реєстраційна служба Городоцького
районного управління юстиції
Львівської області 2.Товариство з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Ельпласт-Україна" провизнання
недійсними договорів у судовому
засіданні взяли участь представники:-
позивачів 1. повідомлений, але не
з'явився; 2. повідомлений, але не
з'явився;- відповідачів - третіх осіб
на стороні відповідачів - третіх осіб
на стороні позивачів 1. повідомлений,
але не з'явився; 2. Яценко О.С.; 3. Струк
А.І.; 1. повідомлений, але не з'явився; 2.
повідомлений, але не з'явився; 1.
повідомлений, але не з'явився; 2.
повідомлений, але не
з'явився;ВСТАНОВИВ:

28.02.2014 Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма
"Агротранспорт" та Товариство з
обмеженою відповідальністю "УВТК
"Облсількомунгосп" звернулися до
Господарського суду Львівської
області з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Кредобанк",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції" та Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Факторингова компанія "ОМЕГА" про
визнання недійсними: - договору про
відступлення прав за договорами
іпотеки в частині передачі прав по
договору іпотеки від 23.04.2008 та договору
іпотеки від 29.08.2008, який укладено 16.12.2011
між ПАТ "Кредобанк" та ТОВ "Фінансова
компанія "Приватні інвестиції"; -
договору про відступлення права
вимоги за договорами іпотеки в
частині передачі прав за договором
іпотеки від 23.04.2008, який укладено 13.11.2013
ТОВ "Фінансова компанія "Приватні
інвестиції" та ТОВ "Факторингова
компанія "ОМЕГА"; - договору про
відступлення права вимоги за
договорами іпотеки в частині передачі
прав за договором іпотеки від 29.08.2008,
який укладено 13.11.2013 ТОВ "Фінансова
компанія "Приватні інвестиції" та ТОВ
"Факторингова компанія "ОМЕГА".

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 05.05.2014 у справі
№ 914/689/14 (суддя Кітаєва С.Б.)
визнано недійсним, із дня його
укладення, договір від 16.12.2011 укладений
між ПАТ "Кредобанк" та ТОВ "Фінансова
компанія "Приватні інвестиції" в
частині відступлення права вимоги за
договором іпотеки від 23.04.2008, укладеним
між ВАТ "Кредобанк" і ТОВ "Управління
виробничо-технологічної комплектації
"Облсількомунгосп" та договором
іпотеки від 29.08.2008, укладеним між ТОВ
"Фірма "Агротранспорт" та ВАТ
"Кредобанк"; визнано недійсним, із дня
його укладення, договір про
відступлення права вимоги за договором
іпотеки від 23.04.2008, що укладений 13.11.2013
між ТОВ "Фінансова компанія "Приватні
інвестиції" та ТОВ "Факторингова
компанія "ОМЕГА"; визнано недійсним, із
дня його укладення, договір про
відступлення права вимоги за договором
іпотеки від 29.08.2008, який укладено 13.11.2013
між ТОВ "Фінансова компанія "Приватні
інвестиції" та ТОВ "Факторингова
компанія "ОМЕГА".

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 15.08.2014 у справі
№ 914/689/14 (колегія суддів у складі: Хабіб
М.І. - головуючий суддя, судді Гриців
В.М., Юрченко Я.О.), скасовано рішення
Господарського суду Львівської
області від 05.05.2014 у справі № 914/689/14, та
прийнято нове рішення, яким у позові
відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду
апеляційної інстанції, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Фірма
"Агротранспорт", Товариство з обмеженою
відповідальністю "УВТК
"Облсількомунгосп" та Товариство з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Ельпласт-Україна" звернулися до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просять
скасувати постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
15.08.2014 у справі № 914/689/14, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи підстави звернення з
касаційною скаргою, скаржники
посилаються на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "ОМЕГА" надало відзив на
касаційну скаргу, в якому з нею не
погоджується та просить касаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фірма
"Агротранспорт", Товариства з обмеженою
відповідальністю "УВТК
"Облсількомунгосп" та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Ельпласт-Україна" залишити без
задоволення, постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
15.08.2014 у справі № 914/689/14 залишити без
змін.

Усіх учасників судового процесу
відповідно до статті 1114 ГПК України
належним чином повідомлено про час і
місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм судами попередніх судових інстанцій
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин справи,
дотримання норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України
дійшла висновку, що касаційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій, між Відкритим акціонерним
товариством "Кредобанк"
(правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Кредобанк") та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ельпласт-Львів"
(правонаступником якого є Товариство з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Ельпласт-Україна") було укладено
кредитні договори № 8/02/08 від 23.04.2008, №
13/02/08 від 29.08.2008 та № 14/02/08 від 29.08.2008.

23.04.2008 між Відкритим акціонерним
товариством "Кредобанк" та Товариством
з обмеженою відповідальністю "УВТК
"Облсількомунгосп" було укладено
договір іпотеки, за умовами якого цей
договір забезпечує виконання
зобов'язань ТОВ "Ельпласт-Львів" перед
ВАТ "Кредобанк" за кредитним договором
№ 8/02/08 від 23.04.2008.

29.08.2008 між Відкритим акціонерним
товариством "Кредобанк" та Товариством
з обмеженою відповідальністю "Фірма
"Агротранспорт" було укладено договір
іпотеки, за умовами якого цей договір
забезпечує виконання зобов'язань ТОВ
"Ельпласт-Львів" перед ВАТ "Кредобанк"
за кредитними договорами № № 13/02/08,
14/02/08 від 29.08.2008.

29.11.2011 між Відкритим акціонерним
товариством "Кредобанк" та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Фінансова компанія "Приватні
інвестиції" було укладено договір
факторингу, згідно із умовами якого до
ТОВ "ФК"Приватні інвестиції" перейшло
право вимоги по кредитних договорах
№ 8/02/08 від 23.04.2008, № № 13/02/08, 14/02/08 від
29.08.2008.

Право вимоги за кредитними договорами
перейшло до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції" 14.12.2011 внаслідок
здійсненої оплати та підписання акту
приймання - передачі портфеля
заборгованостей.

16.12.2011 між Відкритим акціонерним
товариством "Кредобанк" та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Фінансова компанія "Приватні
інвестиції" було укладено договір про
відступлення права вимоги за
договорами іпотеки від 23.04.2008 та від
29.08.2008.

11.10.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Факторингова компанія "ОМЕГА" укладено
договори факторингу № 8/0, № 9/0 та
№ 10/0, відповідно до яких до ТОВ "ФК
"ОМЕГА" перейшло право вимоги за
кредитними договорами № 8/02/08 від 23.04.2008,
№ № 13/02/08, 14/02/08 від 29.08.2008.

13.11.2013 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції" та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Факторингова компанія "ОМЕГА" укладено
договори про відступлення права
вимоги за договорами іпотеки в
частині передачі прав за договорами
іпотеки від 23.04.2008 та від 29.08.2008.

Предметом даного позову є вимога
позивачів визнати недійсними договір
про відступлення прав за договорами
іпотеки в частині передачі прав по
договору іпотеки від 23.04.2008 та договору
іпотеки від 29.08.2008, договір від 13.11.2013
про відступлення права вимоги за
договорами іпотеки в частині передачі
прав за договором іпотеки від 23.04.2008,
договір від 13.11.2013 про відступлення
права вимоги за договорами іпотеки в
частині передачі прав за договором
іпотеки від 29.08.2008.

Обґрунтовуючи підстави звернення з
відповідним позовом до суду, позивачі
посилаються на те, що договір про
відступлення прав за договорами
іпотеки укладено 16.12.2011, в той час як
право вимоги за кредитними договорами
перейшло від Публічного акціонерного
товариства "Кредобанк" до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Приватні інвестиції" - 14.12.2011,
тому Публічне акціонерне товариство
"Кредобанк", враховуючи ст. 24 Закону
України "Про іпотеку" та пункти 8.5
договорів іпотеки, на час укладення
договору про відступлення прав за
договорами іпотеки, не був
іпотекодержателем за іпотечними
договорами та не міг відступити право
за іпотечними договорами Товариству з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Приватні інвестиції".

Визнання договору недійсним є одним із
способів захисту, який застосовується
судом у випадках та порядку,
визначеному цивільним законодавством.

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення його
сторонами вимог, які встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України (ст.
215 ЦК України).

Статтею 203 Цивільного кодексу
України встановлені загальні вимоги,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину. Зокрема: 1) зміст
правочину не може суперечити ЦК, іншим
актам законодавства, а також моральним
засадам суспільства; 2) особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; 3) волевиявлення учасника
правочину, має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі; 4)
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; 5) правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України
"Про іпотеку" відступлення прав за
іпотечним договором здійснюється без
необхідності отримання згоди
іпотекодавця, якщо інше не встановлено
іпотечним договором, і за умови, що
одночасно здійснюється відступлення
права вимоги за основним зобов'язанням.
Якщо не буде доведено інше,
відступлення прав за іпотечним
договором свідчить про відступлення
права вимоги за основним зобов'язанням.

Відповідно до пунктів 8.5 договорів
іпотеки від 23.04.2008 та від 29.08.2008
відступлення прав за цими договорами
здійснюється без отримання згоди
іпотекодавця, за умови, що одночасно
здійснюється відступлення права
вимоги за кредитним договором.

Як встановлено судом першої інстанції,
обставини справи свідчать про
відсутність одночасності відступлення
прав за кредитними договорами
№ 8/02/08 від 23.04.2008, № № 13/02/08, 14/02/08 від
29.08.2008 та за договорами іпотеки від
23.04.2008 та від 29.08.2008. При цьому,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма
"Агротранспорт" та Товариство з
обмеженою відповідальністю "УВТК
"Облсількомунгосп" згоди на
відступлення прав вимоги за іпотечними
договорами не надавали як це
передбачено пунктами 8.5 договорів
іпотеки.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про
іпотеку" основне зобов'язання -
зобов'язання боржника за договорами
позики, кредиту, купівлі-продажу,
лізингу, а також зобов'язання, яке
виникає з інших підстав, виконання
якого забезпечене іпотекою;
іпотекодавець - особа, яка передає в
іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання власного
зобов'язання або зобов'язання іншої
особи перед іпотекодержателем;
іпотекодавцем може бути боржник або
майновий поручитель; майновий
поручитель - особа, яка передає в
іпотеку нерухоме майно для
забезпечення виконання зобов'язання
іншої особи-боржника; іпотекодержатель
- кредитор за основним зобов'язанням;.

Відступлення права вимоги, тобто
передання кредитором своїх прав іншій
особі за правочином, є однією з
передбачених статтею 512 Цивільного
кодексу України підстав заміни
кредитора у зобов'язанні.

Відповідно до статті 514 ЦК України при
заміні кредитора у зобов'язанні до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів
суду касаційної інстанції вважає, що
суд першої інстанції встановивши, що
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ельпласт-Львів"
(правонаступником якого є Товариство з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Ельпласт-Україна") по кредитних
договорах № 8/02/08 від 23.04.2008, № № 13/02/08,
14/02/08 від 29.08.2008 перед Публічним
акціонерним товариством "Кредобанк"
припинилися 14.12.2011 відповідно до ст. 514
ЦК України на підставі договору
факторингу від 29.11.2011, укладеного між
Публічним акціонерним товариством
"Кредобанк" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Приватні інвестиції", дійшов
правомірного висновку про те, що
оскільки ПАТ "Кредобанк" втратило право
вимоги до ТОВ "Компанія
"Ельпласт-Україна" по кредитним
договорам № 8/02/08 від 23.04.2008, № №
13/02/08, 14/02/08 від 29.08.2008, у ПАТ "Кредобанк"
не було жодних правових підстав
укладати договір про відступлення прав
за іпотечними договорами від 23.04.2008 та
від 29.08.2008.

Таким чином, суд першої інстанції
встановивши, що одночасності
відступлення прав за кредитними
договорами № 8/02/08 від 23.04.2008, №
№ 13/02/08, 14/02/08 від 29.08.2008 та за договорами
іпотеки від 23.04.2008 та від 29.08.2008 не було;
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фірма
"Агротранспорт" та Товариство з
обмеженою відповідальністю "УВТК
"Облсількомунгосп" згоди на
відступлення прав вимоги за іпотечними
договорами не надавали як це
передбачено пунктами 8.5 договорів
іпотеки у разі неодночасності передачі
відступлення права вимоги за кредитним
договором та за договором іпотеки; у
ПАТ "Кредобанк" не було жодних правових
підстав укладати договір про
відступлення прав за іпотечними
договорами від 23.04.2008 та від 29.08.2008,
оскільки зобов'язання Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Ельпласт-Україна" по кредитних
договорах № 8/02/08 від 23.04.2008, № № 13/02/08,
14/02/08 від 29.08.2008 перед Публічним
акціонерним товариством "Кредобанк"
припинилися 14.12.2011; дійшов правомірного
висновку про наявність правових
підстав, передбачених ч. 1 ст. 203, ч. ч. 1, 3
ст. 215 Цивільного кодексу України, для
визнання недійсним, із дня його
укладення, договору від 16.12.2011,
укладеного між ПАТ "Кредобанк" та ТОВ
"Фінансова компанія "Приватні
інвестиції" в частині відступлення
права вимоги за договором іпотеки від
23.04.2008, укладеним між ВАТ "Кредобанк" і
ТОВ "Управління
виробничо-технологічної комплектації
"Облсількомунгосп" та договором
іпотеки від 29.08.2008, укладеним між ТОВ
"Фірма "Агротранспорт" та ВАТ
"Кредобанк".

При цьому, судом першої інстанції
обґрунтовано зазначено те, що оскільки
договір від 16.11.2011, який укладено між
ПАТ "Кредобанк" та ТОВ "ФК"Приватні
інвестиції" про відступлення права
вимоги в частині передачі права вимоги
за договорами іпотеки від 23.04.2008 та від
29.08.2008 є недійсним, слід визнати
недійсними також і договір про
відступлення права вимоги за договором
іпотеки від 23.04.2008, який укладено 13.11.2013
між ТОВ "ФК"Приватні інвестиції" і ТОВ
"ФК"Омега" та договір про відступлення
права вимоги за договором іпотеки від
29.08.2008, який укладено 13.11.2013 між ТОВ
"ФК"Приватні інвестиції" і ТОВ
"ФК"Омега", оскільки ТОВ "ФК"Приватні
інвестиції" передало ТОВ "ФК"Омега"
права за недійсним зобов'язанням.

В свою чергу, суд апеляційної інстанції
скасовуючи рішення суду першої
інстанції, в порушення приписів ст. 105
ГПК України, не навів доводів, за якими
не погодився з висновками суду першої
інстанції, тобто не спростував їх, а
відтак припустився порушення та
неправильного застосування норм
процесуального права (приписів ч. 1 ст. 47
ГПК України щодо прийняття судового
рішення суддею за результатами
обговорення усіх обставин справи та ч. 1
ст. 43 цього Кодексу стосовно
всебічного, повного і об'єктивного
розгляду в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності).

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, залишити в силі одне із раніше
прийнятих рішень або постанов.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вищого господарського суду
України приходить до висновку, що
постанова апеляційної інстанції
підлягає скасуванню, а рішення
місцевого господарського суду
залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фірма
"Агротранспорт", Товариства з обмеженою
відповідальністю "УВТК
"Облсількомунгосп" та Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Ельпласт-Україна" задовольнити.

Скасувати постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
15.08.2014 у справі № 914/689/14.

Рішення Господарського суду
Львівської області від 05.05.2014 у справі
№ 914/689/14 залишити в силі.

Головуючий суддя
Н.М. ГУБЕНКО

Судді
Т.Л. БАРИЦЬКА

В.І. КАРТЕРЕ