ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 р.
Справа № 923/1706/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Нікітенка С.В., при
секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Причорноморського
державного регіонального геологічного
підприємства в особі
Південно-Української гідрогеологічної
експедиції Причорноморського
державного регіонального геологічного
підприємства, м. Херсон

до дочірнього підприємства
"Птахогосподарство "Чорнобаївське"
публічного

акціонерного товариства
"Чорнобаївське", с. Чорнобаївка
Білозерського району

про стягнення 10077,91 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - представник Шаловська
В.О., довіреність №15 від 04.06.2014р.;

від відповідача - представник Букалов
С.С., довіреність від 06.062014р.

Суть спору: Причорноморське
державне регіональне геологічне
підприємство в особі
Південно-Української гідрогеологічної
експедиції Причорноморського
державного регіонального геологічного
підприємства (позивач) звернулось до
суду з позовом, в якому просить
стягнути з дочірнього підприємства
"Птахогосподарство "Чорнобаївське"
публічного акціонерного товариства
"Чорнобаївське" (відповідач)
заборгованість у розмірі 10077,91 грн., з
якої: 7602,90 грн. - сума основного боргу,
1277,29 грн. - сума інфляційних втрат, 665,52
грн. - сума 3% річних та 532,20 грн. - сума
штрафу. Судові витрати по справі
позивач просить суд покласти на
відповідача.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на умови договору
№11/03 від 18.02.2010р., положення ст.ст. 253, 254,
509, 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 173, 174, 180, 193, 224, 225
Господарського кодексу України та
ст.ст. 1, 2, 12, 15, 54 Господарського
процесуального кодексу України.

04.12.2014р. відповідачем через
канцелярію суду подано з супровідним
листом відзив на позовну заяву, в якому
він просив відмовити у задоволені
позову оскільки позивачем пропущено
трьохрічний строк позовної давності,
так як ще в березні підписано акт за
березень 2010р. по договору №11/03 від
18.02.2010р., а отже необхідно в цій частині
застосувати позовну давність до вимог
позивача.

Відповідач також зазначає, що акт за
листопад 2011 року складено по договору
№8/03 від 18.02.2010р., а не по договору №11/03
від 18.02.2010р., на який посилається
позивач у позовній заяві. Крім того,
платником за вищезгаданим актом є ПАТ
"Чорнобаївське", а не дочірнє
підприємство "Птахогосподарство
"Чорнобаївське" ПАТ "Чорнобаївське".

У судовому засіданні 18.12.2014р.
представником позивача надано суду
письмове пояснення №891/01 від 17.12.2014р. на
відзив відповідача та акт виконаних
робіт за листопад 2011р. згідно договору
№11/03 від 18.02.2010р.

З даного пояснення слідує, що
відповідачем частково погашено
заборгованість по договору №11/03 від
18.02.2010р., в результаті чого залишкова
сума боргу останнього перед позивачем
становить 7602,90 грн., що підтверджується
актом за листопад 2011р., який без
зауважень підписаний сторонами та
скріплений їхніми печатками. Позивач
також зазначає, що строк позовної
давності не сплинув, оскільки почався з
01.12.2011р., тобто через три дні після
підписання акту виконаних робіт, а
позов отримано судом 17.11.2014р. Дані
документи суд прийняв до розгляду та
залучив до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому
засіданні 18.12.2014р. позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у
судовому засіданні 18.12.2014р. позовні
вимоги визнав у повному обсязі,
оскільки позивачем надано акт
виконаних робіт за листопад 2011р. згідно
договору №11/03 від 18.02.2010р.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 18
лютого 2010 року між Причорноморським
державним регіональним геологічним
підприємством в особі
Південно-Української гідрогеологічної
експедиції Причорноморського
державного регіонального геологічного
підприємства (надалі - позивач або
виконавець) та дочірнім підприємством
"Птахогосподарство "Чорнобаївське"
публічного акціонерного товариства
"Чорнобаївське" (надалі - відповідач або
замовник) був укладений договір про
надання послуг №11/03 (надалі - договір),
відповідно до умов якого виконавець
приймає на себе зобов'язання за
письмовим дорученням замовника, надати
послуги по підготовці пакету
документів (в частині геологічного
забезпечення) для отримання
спеціального дозволу на користування
надрами (видобування підземних вод) по
водозабору відповідачем СПП ЗАТ
"Чорнобаївське" (свердловини №№ 20-22,
20-23, 20-346), що розташований в с.
Жовтневому Дніпровського р-ну м.
Херсона, обумовлені наявністю у
позивача дозволу, атестованих
спеціалістів та технічної бази.

Відповідно до умов п.4.1. договору,
вартість наданих виконавцем послуг,
визначених згідно з умовами даного
договору та кошторису на виконання
послуг по підготовці пакету документів
(в частині геологічного забезпечення)
для отримання спеціального дозволу на
користування надрами (видобування
підземних вод) по водозабору
відповідачем СПП ЗАТ "Чорнобаївське",
що розташований в с. Жовтневому
Дніпровського р-ну м. Херсона становить
15205,80 грн.

На підставі пп.7.1., 7.2., 7.3. договору
прийняття наданих послуг здійснюється
за актом протягом 10 днів, з моменту
отримання повідомлення замовником про
готовність документації. Акт виконаних
робіт підписується сторонами та
скріплюється печатками. Місцем
здачі-приймання надання послуг є ПУГГЕ,
м. Херсон, вул. 1 Східна, 24.

На виконання умов договору
позивач надав відповідачу послуг на
загальну суму 15205,80 грн., що
підтверджується відповідними актами
за березень 2010р. та листопад 2011р.

Відповідно до п.5.3. договору
остаточний розрахунок за надані
послуги проводиться протягом 3
банківських днів після підписання
замовником акту виконаних робіт за
виставленим виконавцем рахунком
(рахунок-фактура) на невиплачену
частину вартості послуг.

Таким чином, відповідач
зобов'язаний був здійснити остаточний
розрахунок по акту виконаних робіт за
листопад 2011р. згідно договору №11/03 від
18.02.2010р., в строк до 01.12.2011р. включно.

Відповідач, в порушення умов
договору в повному обсязі не
розрахувався з позивачем за виконані
роботи, які були надані відповідно до
акту виконаних робіт за листопад 2011р.
згідно договору №11/03 від 18.02.2010р., в
результаті чого за відповідачем
рахується заборгованість у розмірі
7602,90 грн.

08 листопада 2013 року позивач на
адресу відповідача направив претензію
за вих. № 591/01, в якій запропонував у
20-денний термін перерахувати на
розрахунковий рахунок позивача борг у
розмірі 7602,90 грн. Дана претензія
залишена відповідачем без відповіді та
реагування.

Станом на день звернення позивача
з позовом до суду, сума основного боргу
відповідача перед позивачем становить
7602,90 грн.

Проаналізувавши заявлені позовні
вимоги з положеннями чинного
законодавства суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України,
за договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з ч.1 ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших правових
актів, а за відсутності таких умов та
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Доказів погашання заявленої до
стягнення суми основного боргу у
розмірі 7602,90 грн. відповідачем суду не
надано.

Представник відповідача у
судовому засіданні 18.12.2014р. наявність
заборгованості по сумі основного боргу
у розмірі 7602,90 грн. визнав у повному
обсязі.

На підставі викладеного, суд
вважає, що вимога про стягнення суми
основного боргу у розмірі 7602,90 грн. є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, через несвоєчасне
виконання відповідачем грошових
зобов'язань, позивачем, за період з
30.11.2011р. по 30.10.2014р. нараховано
відповідачу інфляційні втрати у
розмірі 1277,29 грн. та 3% річних у розмірі
665,52 грн.

У судовому засіданні 18.12.2014р.
представник позивача зазначив, що ним
допущено помилку у визначенні дати
початку прострочення виконання
відповідачем грошових зобов'язань,
який слід рахувати з 02.12.2011р., а не з
30.11.2011р.

Суд погоджується з позицією
позивача, що датою прострочення
виконання відповідачем грошових
зобов'язань по акту виконаних робіт за
листопад 2011р. згідно договору №11/03 від
18.02.2010р. є 02.12.2011р., оскільки даний акт
сторони підписали 28.11.2011р., а відповідно
до п.5.3. договору остаточний розрахунок
за надані послуги проводиться протягом
3 банківських днів після підписання
замовником акту виконаних робіт.

Відповідач зобов'язаний був
здійснити остаточний розрахунок по
акту виконаних робіт за листопад 2011р.
згідно договору №11/03 від 18.02.2010р., в
строк до 01.12.2011р. включно.

Суд зазначає, що правові наслідки
порушення юридичними особами своїх
грошових зобов'язань передбачені,
приписами статей 534, 549-552, 611, 625 ЦК
України, а також статтями 229-234 ГК
України. З урахуванням приписів
частини другої статті 625 ЦК України,
правовими наслідками порушення
грошового зобов'язання, тобто
прострочення у виконанні зобов'язання
сплатити гроші, є обов'язок сплатити не
лише суму основного боргу, а й серед
іншого інфляційні нарахування, що
обраховуються як добуток від суми
основного боргу на індекс інфляції, та
проценти річних від простроченої суми
основного боргу.

Сплата трьох процентів річних від
простроченої суми (якщо інший їх розмір
не встановлений договором або законом),
так само як й інфляційні нарахування,
не мають характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора, шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним утримуваними коштами,
належними до сплати кредиторові.

Судом здійснено розрахунок сум
інфляційних втрат та 3% за період з
02.12.2011р. по 30.10.2014р., який має наступний
вигляд:

Період заборгованостіСума боргу
(грн.)Сукупний індекс інфляції за
періодІнфляційне збільшення суми
боргуСума боргу з врахуванням індексу
інфляції02.12.2011 - 30.10.20147602.901.1961487.059089.95

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума
процентів7602.9002.12.2011 - 30.10.201410643 %664.89

За розрахунком суду, сума
інфляційних втрат та 3% річних, за
період з 02.12.2011р. по 30.10.2014р., становить
1487,05 грн. та 664,89 грн. відповідно.

Сума інфляційних втрат у розмірі
1487,05 грн. є більшою ніж та, яка заявлена
позивачем.

Відповідно до положень ГПК
України, суд позбавлений права
самостійно виходити за межі позовних
вимог, тобто у даному випадку
самостійно стягнути більшу суму
інфляційних втрат, ніж та, яка заявлена
позивачем до стягнення.

Позовна вимога щодо стягнення 3%
підлягає задоволенню частково, лише у
розмірі 664,89 грн.

3% річних у розмірі 0,63 грн.
заявлені позивачем до стягнення
безпідставно, а тому в цій частині
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

За таких обставин, вимоги щодо
стягнення суми інфляційних втрат у
розмірі 1277,29 грн. та 3% річних у розмірі
664,89 грн., є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Доказів погашення суми
інфляційних втрат у розмірі 1277,29 грн. та
3% річних у розмірі 664,89 грн.
відповідачем суду не надано.

Позивачем також заявлена вимога
про стягнення з відповідача 532,20 грн.
штрафу.

Дана вимога підлягає задоволенню,
з огляду на наступне.

Заявлену до стягнення суму штрафу
позивач обґрунтовує посиланням на
умови п.10.4. договору, в якому сторони
встановили, що за затримання строку
розрахунку понад 30 днів з замовника
додатково стягується штраф у розмірі 7%
вказаної вартості.

Відповідно до положень ст. 549
Цивільного кодексу України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України
передбачено, що в разі, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України передбачено,
що штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.4 ст. 231 ГК України,
у разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок штрафу, суд дійшов висновку
про його правильність та відповідність
умовам договору.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34
ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач позовні вимоги
належними та доступними засобами
доказування не спростував, а наявні в
матеріалах справи документи свідчать
про часткову обґрунтованість позовних
вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
заявлені позивачем вимоги підлягають
задоволенню частково.

Витрати зі сплати судового збору,
відповідно до ст. 49 ГПК України,
відносяться на сторони пропорційно від
розміру задоволених позовних вимог.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення і повідомлено
представників сторін про дату
складення повного рішення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з дочірнього
підприємства "Птахогосподарство
"Чорнобаївське" публічного
акціонерного товариства
"Чорнобаївське" (75024, Херсонська
область, Білозерський районон, с.
Чорнобаївка, код ЄДРПОУ - 34669071) на
користь Причорноморського державного
регіонального геологічного
підприємства в особі
Південно-Української гідрогеологічної
експедиції Причорноморського
державного регіонального геологічного
підприємства (73035, м. Херсон, вул. 1
Східна, 24, код ЄДРПОУ - 21294767) суму
основного боргу у розмірі 7602,90 грн.,
суму інфляційних втрат у розмірі 1277,29
грн., суму 3% річних у розмірі 664,89 грн.,
суму штрафу у розмірі 532,20 грн. та
судовий збір у розмірі 1826,89 грн.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Наказ видати стягувачу після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 23.12.2014р.

Суддя
С.В. Нікітенко