м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Н.Б., розглянувши справу
за позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Королівський смак"доТовариства з
обмеженою відповідальністю "ЯППІ
ТРЕЙДИНГ" простягнення 11 488 грн 45
коп.Представники сторін:від
позивача:Дідківський М.О., довіреність
б/н від 01.07.2014,від відповідача: не
з'явились ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
04.12.2014 до Господарського суду міста
Києва надійшла позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Королівський смак" з вимогами про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ЯППІ ТРЕЙДИНГ"
заборгованості за договором поставки
товару №861 від 11.04.2014 у розмірі 11 488 грн 45
коп., в тому числі: 7054 грн 74 коп.
основного боргу, 832 грн 22 коп.
інфляційних втрат та 122 грн 22 коп. 3%
річних, 946 грн 80 коп. пені та 705 грн 47 коп.
10% штрафу за несвоєчасну оплату.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "ЯППІ
ТРЕЙДИНГ" в порушення норм чинного
законодавства України та укладеного
сторонами договору поставки товару №861
від 11.04.2014 належним чином не виконало
взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з
чим в останнього виникла
заборгованість з оплати отриманого
товару у розмірі 7054 грн 74 коп. Крім того,
у зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань за договором,
позивачем нараховано 832 грн 22 коп.
інфляційних втрат та 122 грн 22 коп. 3%
річних, 946 грн 80 коп. пені та 705 грн 47 коп.
10% штрафу за несвоєчасну оплату.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.12.2014 порушено провадження у
призначений на 18.12.2014.
18.12.2014 до відділу діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшло клопотання про
долучення документів до матеріалів
справи.
Представник відповідача у судове
засідання 18.12.2014 не з'явився, клопотання
про відкладення розгляду справи не
подав, вимоги суду не виконав, про
причини неявки суд не повідомив, хоча
про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи рекомендованим повідомленням
про вручення поштового відправлення №
У судове засідання 18.12.2014 з'явився
представник позивача та надав
пояснення по суті справи, відповідно до
яких в повному обсязі підтримав
заявлені позовні вимоги та просить суд
стягнути з відповідача 7054 грн 74 коп.
основного боргу, 832 грн 22 коп.
інфляційних втрат та 122 грн 22 коп. 3%
річних, 946 грн 80 коп. пені та 705 грн 47 коп.
штрафу. Крім того, пердставником
позивача в судовому засіданні заявлено
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи, яке задоволено
судом.
Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувається з
урахуванням положень статті 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
У судовому засіданні 18.12.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані суду
докази, суд
11.04.2014 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
"Королівський смак" (постачальник за
договором) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЯППІ ТРЕЙДИНГ"
(покупець за договором) укладено
договір поставки №861, відповідно до
умов якого постачальник зобов'язується
поставлятипокупцеві товар ,а покупець
зобов'язується приймати та оплачувати
товар відповідно до умов договору.
Відповідно до пункту 7.1. договору даний
договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та діє до 31
грудня 2015 року, а в частині
взаєморозрахунків - до повного їх
Згідно з пунктом 2.2. договору поставка
товару здійснюється на підставі
узгодженої заявки покупця.
Поставка товару здійснюється на умовах
СРТ (Інкотермс 2000) за адресою м.
Вишгород, вул. Київська, 2. Датою
передачі продукції вважається дата,
зазначена друкарським способом у
відповідній видатковій накладній
(пункт 2.7. договору).
Покупець зобов'язується сплачувати
вартість кожної отриманої партії
товару шляхом перерахування грошових
коштів на п/р постачальника протягом 14
календарних днів з дати поставки
товару (пункт 4.2. договору).
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків є, зокрема, договори та інші
Відповідно до частини 1 статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
Дослідивши зміст укладеного між
позивачем та відповідачем договору,
суд дійшов висновку, що даний правочин
за своєю правовою природою є договором
Відповідно до частини 1 статті 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з частиною 4 статті 265
Господарського кодексу України
сторони для визначення умов договорів
поставки мають право використовувати
відомі міжнародні звичаї,
рекомендації, правила міжнародних
органів та організацій, якщо це не
заборонено прямо або у виключній формі
цим Кодексом чи законами України.
Реалізація суб'єктами господарювання
товарів не господарюючим суб'єктам
здійснюється за правилами про договори
купівлі-продажу. До відносин поставки,
не врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу (частина 6 статті 265
Господарського кодексу України).
Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
Нормами частини 1 статті 656 Цивільного
кодексу України встановлено, що
предметом договору купівлі-продажу
може бути товар, який є у продавця на
момент укладення договору або буде
створений (придбаний, набутий)
продавцем у майбутньому.
Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного
кодексу України продавець зобов'язаний
передати покупцеві товар, визначений
договором купівлі-продажу.
У відповідності до норм частини 1 та
частини 2 статті 664 Цивільного кодексу
України обов'язок продавця передати
товар покупцеві вважається виконаним у
момент: вручення товару покупцеві,
якщо договором встановлений обов'язок
продавця доставити товар; надання
товару в розпорядження покупця, якщо
товар має бути переданий покупцеві за
місцезнаходженням товару. Якщо з
договору купівлі-продажу не випливає
обов'язок продавця доставити товар або
передати товар у його
місцезнаходженні, обов'язок продавця
передати товар покупцеві вважається
виконаним у момент здачі товару
перевізникові або організації зв'язку
для доставки покупцеві.
Відповідно до частини 1 статті 692
Цивільного кодексу України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.
Нормами частини 1 статті 694 Цивільного
кодексу України договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу.
Як встановлено судом, на виконання умов
укладеного договору поставки товару
№861 від 11.04.2014 позивачем було
поставлено, а відповідачем прийнято
товар на загальну суму 7054 грн 74 коп., що
підтверджується підписаними
видатковими накладними №№ КС000004272 від
19.04.2014 та КС000004546 від 26.04.2014, належним
чином засвідчені копії яких наявні в
матеріалах справи.
Судом встановлено, що відповідач в
порушення умов договору та норм
чинного законодавства належним чином
не виконав взяті на себе зобов'язання з
оплати поставленого товару. Зважаючи
на це, позивачем 13.11.2014 на надресу
відповідача була направлена претензія
№093 про стягнення боргу в розмірі 7054
грн 74 коп., яка залишена відповідачем
Також між сторонами підписано акт
звіряння взаємних розрахунків за
період з 01.04.2014 по 30.09.2014 (оригінал в
матеріалах справи), відповідно до якого
за відповідачем рахується
заборгованість у розмірі 4807 грн 15 коп.
за поставку від 19.04.2014 та 2247 грн 59 коп. за
поставку від 26.04.2014. Згідно з довідкою,
поданою позивачем, на дату судового
розгляду за відповідачем рахується
заборгованість в розмірі 7054 грн 74 коп.
Оцінюючи подані позивачем докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді у судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню у повному обсязі з
Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
Зазначене також кореспондується зі
статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України відповідно до яких
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Стаття 629 Цивільного кодексу України
передбачає, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
З огляду на вищенаведене та
встановленням факту невиконання
відповідачем обов'язку з оплати
отриманого товару за договором
поставки товару №861 від 11.04.2014 та факту
наявності заборгованості у розмірі 7054
грн 74 коп., вимоги позивача про
стягнення суми основного боргу
підлягають задоволенню у розмірі 7054
У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем взятих на себе
зобов'язань, позивач просить суд
стягнути з відповідача на свою
користь 832 грн 22 коп. інфляційних втрат
та 122 грн 22 коп. 3% річних, 946 грн 80 коп.
пені та 705 грн 47 коп. 10% штрафу за
несвоєчасну оплату., нарахованих за
період з 04.05.2014 до 02.12.2014.
Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
Суд зауважує, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу враховуючи індекс інфляції та
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (частина 1 статті 230
Господарському кодексі України).
Згідно з частинами 1, 3 статті 549
Цивільного кодексу України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.
У відповідності до частини 2 статті 551
Цивільного кодексу України якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства. Розмір
неустойки, встановлений законом, може
бути збільшений у договорі. Сторони
можуть домовитися про зменшення
розміру неустойки, встановленого актом
цивільного законодавства, крім
випадків, передбачених законом.
Відповідно до пункту 5.2. договору у
випадку порушення покупцем строків
оплати товару, покупець сплачує
замовнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від вартості
несплаченого товару за кожний день
прострочення. Крім того, пункт 5.3.
договору дає право постачальнику
нараховувати покупцю додатково до пені
10% штрафу у разі прострочення оплати
товару більше, ніж на п'ять днів.
Дії відповідача є порушенням умов
договору, що є підставою для
застосування відповідальності
(нарахування пені та штрафу) відповідно
до пунктів 5.2. та 5.3. договору.
Судом враховано викладене у пункті 1.12
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17
грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань», а саме те, що з
огляду на вимоги частини першої статті
4-7 і статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд має з'ясовувати
обставини, пов'язані з правильністю
здійснення позивачем розрахунку, та
здійснити оцінку доказів, на яких цей
розрахунок ґрунтується. У разі якщо
відповідний розрахунок позивачем
здійснено неправильно, то
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин справи самостійно
визначає суми пені та інших нарахувань
у зв'язку з порушенням грошового
зобов'язання, не виходячи при цьому за
межі визначеного позивачем періоду
часу, протягом якого, на думку позивача,
мало місце невиконання такого
зобов'язання, та зазначеного позивачем
максимального розміру відповідних
пені та інших нарахувань.
Судом перевірено розрахунки позивача
та встановлено їх правильність та
відповідність вимогам умов договору та
чинного законодавства.
З огляду на вищенаведене та доведення
факту несвоєчасності виконання
відповідачем обов'язку з оплати
отриманого товару, вимоги позивача про
стягнення з відповідача пені, 10% штрафу,
3% річних та інфляційних втрат
підлягають задоволенню у повному
Згідно з частиною 1 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається,
зокрема, у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Зважаючи
на це, судові витрати покладаються на
відповідача у повному обсязі.
Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст. 75, ст.ст. 82,
82-1, 84, 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою
ідентифікаційний код 37265690) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий дім
Кадетський гай, буд. 9, кв. 90,
ідентифікаційний код 34242657)
заборгованість у розмірі 7054 (сім тисяч
п'ятдесят чотири) грн 74 коп., 3% річних у
розмірі 122 (сто двадцять дві) грн 22 коп.,
інфляційні втрати у розмірі 832
(вісімсот тридцять дві) грн 22 коп., пеню
в розмірі 946 (дев'ятсот сорок шість) грн
80 коп., 10% штрафу в розмірі 705 (сімсот
п'ять) грн. 47 коп. та витрати по сплаті
судового збору у розмірі 1827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.
3. Після набрання рішенням законної
Відповідно до частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
шляхом подання, протягом 10 днів з дня
складання повного рішення, апеляційної
скарги через Господарський суд міста
Києва.

Повне рішення складено: 21.12.2014

Суддя
Н.Б. Плотницька