Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
________________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
УХВАЛА

"18" грудня 2014 р. Справа № 906/1540/14.

Господарський суд Житомирської
області у складі:

Судді: Машевської О.П.

За позовом: Громадської організації
"Сила Закону" (м.Житомир)

До відповідачів : 1. Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інвестиційна технологія" (м. Київ)

2. Житомирської міської ради (м.
Житомир)

3. Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Житомирській області (м. Житомир)

про розірвання договору
купівлі-продажу від 03 листопада 2004р.

Присутні:

від позивача: Луценко В.А. - керівник ГО
"Сила Закону", згідно Виписки з ЄДР від
28.07.2014р., Зелінська А.В. - пред. за дов. № 3
від 17.12.14р. , Геворгян С.Л. - пред. за дов.
№ 1 від 12.11.14р.

від відповідача: 1: Тимофіїв Н.Ю. - пред.
за дов. від 23.07.14, дійсна до 23.07.17р.;

від відповідача 2: не з'явився,

від відповідача 3: Грінчук Н.І. - заст.
нач. РВ ФДМУ по житом. обл., дов. №03/5 від
08.01.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація "Сила Закону"
звернулася з позовом до господарського
суду Житомирської області до
відповідачів ТОВ "Інвестиційна
технологія" та Житомирської міської
ради про розірвання договору
купівлі-продажу об'єкта незавершеного
будівництва спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
області - гастрольного театру в м.
Житомирі, вул. Фещенка-Чопівського,2 ,
укладеного 03.11.2004р. між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Житомирській області
(продавець) та закритим акціонерним
товариством "Інвестиційні
технології" (покупець).

Ухвалою від 20.11.14р. господарський суд
порушив провадження у справі, та серед
іншого, залучив до участі у справі
третю особу на стороні відповідачів -
Регіональне відділення ФДМ України по
Житомирській області.

Ухвалою від 04.12.14р. господарський суд
відклав розгляд справи, та серед
іншого, залучив Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Житомирській області ( місто
Житомир) до участі у справі в якості
іншого відповідача.

До початку розгляду справи по суті
позивач предмет та підстави позову не
змінив, відповідачі зустрічного позову
не подали.

Представники позивача позовні вимоги
підтримали з підстав, викладених у
позові. Представники першого та
третього відповідачів проти позову
заперечили , в тому числі , з тих
підстав, що позивач у спорі є
неналежним. У відзиві на позов другий
відповідач проти доводів останнього
заперечує, в тому числі, з тих підстав ,
що Житомирська міська рада неналежний
відповідач у спорі. Представники
позивача на спростування заперечень
відповідача про належність права на
позов виклали додаткові письмові та
усні пояснення.

Заслухавши уповноважених
представників сторін та дослідивши
матеріали справи, господарський суд
дійшов наступного висновку.

Частиною першою статті 15 ЦК України
визначено право кожної особи на захист
свого цивільного права у разі його
порушення , невизнання або оспорювання.

Частиною другою статті 15 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

До прав, які підлягають
цивільно-правовому захисту,
відносяться всі майнові й особисті
немайнові права, які належать суб'єктам
цивільного права.

В свою чергу, офіційне тлумачення
поняття інтересу, який підлягає
захисту, надано в Рішенні
Конституційного Суду України від 1
грудня 2004 року №1-10/2004, яким визначено,
що охоронюваний законом інтерес треба
розуміти як прагнення до
користування конкретним матеріальним
та/або нематеріальним благом, як
зумовлений загальним змістом
об'єктивного і прямо не
опосередкований у суб'єктивному праві
простий легітимний дозвіл, що є
самостійним об'єктом судового захисту
та інших засобів правової охорони для
задоволення індивідуальних і
колективних потреб, які не суперечать
Конституції і законам України,
суспільним інтересам, справедливості,
добросовісності та іншим
загально-правовим засадам.

З врахуванням викладеного, правом на
звернення до суду за захистом
наділена особа в разі порушення,
невизнання або оспорювання саме її
прав, свобод чи інтересів, а також у
разі звернення до суду органів і осіб,
яким надано право захищати права,
свободи та інтереси інших осіб або
державні чи суспільні інтереси, про
що прямо обумовлено у ч.2 ст. 3 ЦПК
України) ( постанова ВСУ від 05. 02.14 року у
справі № 6 -131цс13, № в реєстрі судових
рішень 37265548).

Відповідно до статей 1, 2
Господарського процесуального кодексу
України, підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземці), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають звертатися державні та інші
органи, громадяни, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності.

Господарський суд порушує справи за
позовними заявами: підприємств та
організацій, які звертаються до
господарського суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом
інтересів; державних та інших органів,
які звертаються до господарського суду
у випадках, передбачених законодавчими
актами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України
"Про громадські об'єднання" громадська
організація - це громадське об'єднання,
засновниками та членами (учасниками)
якого є фізичні особи.

Рішенням Конституційного Суду України
від 28.11.2013 р. № 12-рп/2013 у справі за
конституційним зверненням асоціації
"Дім авторів музики Україні" щодо
тлумачення положень пункту 7 частини
першої статті 5 Закону України "Про
судовий збір" у взаємозв'язку з
положеннями пункту "г" частини 1 статті
49 Закону України "Про авторське право і
суміжні права" зазначено, що громадська
організація може захищати в суді
особисті немайнові та майнові права як
своїх членів, так і права та
охоронювані законом інтереси інших
осіб, які звернулися до неї за таким
захистом, лише у випадках, якщо таке
повноваження передбачено у її
статутних документах та якщо
відповідний закон визначає право
громадської організації звертатися до
суду за захистом прав та інтересів
інших осіб.

Судом встановлено, що відповідно до
Статуту громадської організації " Сила
Закону" основною метою організації є
задоволення та захист своїх законних
соціальних, економічних , творчих,
вікових, національно-культурних,
спортивних та інших спільних
інтересів, сприяння зростанню
екологічної та культурної свідомості
суспільства.

Підпунктами 3.6.1., 3.6.2., 3.6.3., 3.6.10, 3.6.11 п. 3.6.
Статуту передбачено, що організація
має право : бути учасником
цивільно-правових відносин, набувати
майнові і немайнові права та нести
обов'язки відповідно до законодавства;
бути позивачем та відповідачем у суді;
представляти і захищати свої законні
інтереси та законні інтереси своїх
членів у державних органах та в
неурядових організаціях; набувати та
розпоряджатися майном та іншою
власністю для здійснення своїх
статутних завдань в порядку,
визначеному чинним законодавством
України; одержувати та використовувати
на умовах оренди або тимчасового
безкоштовного користування будівлі,
обладнання, транспортні засоби та інше
майно, що необхідне для здійснення
статутних завдань організації,
здійснювати інші права, не заборонені
законом.

Згідно п.4.2. Статуту членами
організації можуть бути фізичні особи,
що досягли 18 років, визнають мету та
Статут організації, сприяють їх
реалізації та виконанню.

Членами громадської організації є
фізичні особи, що проживають у м.
Житомирі (протокол № 2 установчих
зборів засновників громадської
організації "Сила Закону").

У позовній заяві позивач вказує на те,
що комунальною власністю є власність
територіальних громад відповідно до
Закону України "Про місцеве
самоврядування". У письмових
поясненнях позивач доповнює, що
громадська організація " Сила Закону"
зареєстрована в м. Житомирі, а також до
її членів входять корінні жителі міста
Житомира, та навіть, Житомирського
району, які є представниками
територіальної громади Житомира і
Житомирського району. Окрім того,
забудова парку ім. Ю.Гагаріна приватним
житловим комплексом замість об'єкту
громадського призначення
(гастрольного театру) призведе до
втрати територіальною громадою об'єкту
громадського призначення. Від так,
права громадської організації "Сила
Закону" , до якої входять представники
територіальної громади, порушені.

Відповідно до ст. 1 Закону України " Про
місцеве самоврядування" територіальна
громада - жителі, об'єднані постійним
проживанням у межах села, селища, міста,
що є самостійними
адміністративно-територіальними
одиницями, або добровільне об'єднання
жителів кількох сіл, що мають єдиний
адміністративний центр.

Виходячи з викладеного, а також беручи
до уваги положення Конституції України
та Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, які
передбачають право кожного на захист
своїх прав та інтересів у судовому
порядку, суд дійшов висновку, що
громадська організація "Сила Закону "
звернулася з позовом до
господарського суду за захистом
охоронюваних законом інтересів своїх
членів фізичних осіб - жителів,
об'єднаних постійним проживанням у
межах міста Житомира, селища міського
типу Новогуйвинське та міста Києва.

Разом з тим, громадяни, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності
, мають право звертатися до
господарського суду лише у випадках,
передбачених законодавчими актами
України.

Приймаючи до уваги склад учасників
господарського процесу , суд вважає за
потрібне зазначити, що та обставина, що
громадська організація "Сила Закону"
виступає в інтересах фізичних осіб , як
членів даної організації, останні не
мають права як фактичні позивачі на
захист своїх прав та інтересів у
господарському суді.

Відповідно до вищевикладеного , суд
ухвалює припинити провадження у
господарській справі на підставі п.1 ч.1
ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України в
ухвалі про припинення провадження у
справі мають бути вирішені питання про
розподіл між сторонами господарських
витрат, про повернення судового збору з
бюджету тощо.

Ухвалою від 20.11.14року позивачу
розстрочено сплату судового збору в
сумі 1218, 00 грн. рівними частками по 609, 00
грн. кожна зі сплатою першого платежу
до 04.12.2014 р. та другого платежу - до
25.12.2014р.

Відповідно до п. 3.3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.13р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", якщо
строк, на який судом було розстрочено
сплату судового збору, закінчився, а
таку сплату не здійснено,
господарський суд з урахуванням
конкретних обставин справи може своєю
ухвалою продовжити цей строк (але не
довше, ніж до прийняття судового
рішення по суті справи), або звільнити
сторону від сплати судового збору, або
залишити позов без розгляду на
підставі пункту 5 частини першої статті
81 ГПК, або стягнути несплачену суму
судового збору при прийнятті судового
рішення.

Оскільки строк сплати судового збору в
розмірі 609,00 грн. на дату винесення
ухвали суду ще не настав, суд ухвалює
стягнути несплачену його частину з
позивача в дохід Державного бюджету
України.

Ухвалою від 04.12.14року суд прийняв до
розгляду клопотання позивача про
забезпечення позову у цій справі
шляхом заборони ТОВ "Інвестиційна
технологія" вчиняти будь-які дії
стосовно об'єкта незавершеного
будівництва спільної власності
територіальних громад сіл, селищ, міст
області - гастрольного театру в м.
Житомирі , вул. Старий бульвар, 14.

Представник першого відповідача
проти задоволення клопотання по суті
заперечила, оскільки об'єкт
незавершеного будівництва -
гастрольного театру в м. Житомирі , вул.
Старий бульвар, 14 у поточному 2014 році
демонтовано.

З врахуванням встановлених обставин
спору, та у зв'язку з припиненням
провадження у справі, суд відмовляє у
задоволенні клопотання про
забезпечення позову за
безпідставністю. Суд не задовольняє
клопотання другого відповідача про
залучення до участі у спорі
Житомирську обласну раду.

Ухвали господарських судів набирають
законної сили в день їх винесення, якщо
інше не передбачено законом (зокрема,
частинами п'ятою та шостою статті 12211
ГПК України) ( п.12. Постанови ВГСУ від
23.03.2012 № 6 "Про судове рішення".

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 80 та п.7
ч.1 ст. 106 ГПК України ухвала про
припинення провадження у справі
підлягає апеляційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 80, 86 ГПК України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 906/1540/14
припинити.

2. Стягнути з Громадської організації
"Сила Закону" ( 10008, Житомирська область,
місто Житомир, вулиця Житній ринок, 8,
) в дохід Державного
бюджету України ( доходний рахунок
3002, МФО 811039, Банк одержувача
ГУДКСУ у Житомирській області,
одержувач УДКСУ у м. Житомирі (м.
Житомир), 22030001, код ЄДРПОУ суду 03499916, код
одержувача 380357260) - 609, 00 грн. судового
збору.

3. У задоволенні клопотання громадської
організації "Сила Закону" від 01.12.14року
про забезпечення позову у цій справі -
відмовити.

Ухвала про припинення провадження у
справі набрала законної сили 18.12.14року,
однак підлягає апеляційному
оскарженню протягом п'яти днів з дня їх
оголошення місцевим господарським
судом.

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1 - в справу

2- позивачу (нарочним)

3- відповідачу -1 ТОВ "Інвестиційна
технологія" ( нарочним)

4-відповідачу -2 Житомирській міській
раді М. Житомир, майдан Корольова, 4/2)
рек. з пов.

5- відповідачу-3 РВ ФДМУ по Житомирській
області (нарочним)