Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "25" грудня 2014 р.
Справа № 906/1447/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Трофименко О.М., дов.
від 10.11.14р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Монблан-1"
(м.Сімферополь АР Крим)

до Приватної фірми "Ана-Трейд"
(м.Житомир)

про стягнення 6777,16 грн.

Позивач звернувся з позовом про
стягнення на свою користь з
відповідача 6777,16 грн., з яких 6027,44 грн.
боргу за поставлений товар згідно
договору № 08/1 від 20.08.12р., 441,19 грн. пені
та 308,53 грн. 3% річних.

Позивач свого представника в судове
засідання не направив, про причини
неявки суд не повідомив, хоча про час і
місце засідання суду повідомлений
своєчасно та належним чином, про що
свідчить копія реєстру поштових
відправлень суду (а.с.97,98) та
засвідчений судом витяг з офіційного
сайту Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта", який містять інформацію про
вручення об'єктом поштового зв'язку
20.12.14р. поштового відправлення (а.с.96).

Відповідно до пункту 2.6.15 "Інструкції з
діловодства в господарських судах
України", затвердженої наказом
Державної судової адміністрації
України від 20.02.13р. № 28, на звороті у
лівому нижньому куті оригіналу
процесуального документа, який
виготовляється судом та залишається у
справі, проставляється відповідний
штамп суду з відміткою про
відправлення документа, що містить
вихідний реєстраційний номер, загальну
кількість відправлених примірників
документа, дату відправлення, підпис
працівника, який її здійснив, та може
містити відмітку про отримання копії
процесуального документа
уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням
належного надсилання копій
процесуального документа сторонам та
іншим учасникам судового процесу.

Відповідно до пп.3.9.1 та 3.9.2 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК...

За змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду... У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, позивач у справі був
належним чином повідомлений судом про
час та місце судового розгляду справи.

Відповідач у відзиві від 02.12.14р. № 73 на
позовну заяву (а.с.72) та його
представник в судовому засіданні проти
позову заперечили, просили відмовити у
його задоволенні у зв'язку з
відсутністю боргу перед позивачем.
Зокрема, зазначили на наявність
переплати відповідачем за поставлений
товар згідно договору № 08/1 від 20.08.12р.,
що підтвердили підписаним між
сторонами актом звірки
взаєморозрахунків станом на 05.06.13р.
(а.с.73).

Заслухавши представника відповідача,
дослідивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

20.08.12р. між ТОВ "Монблан-1"
(далі-позивач/постачальник) та ПФ
"Ана-Трейд"
(далі-відповідач/дистриб'ютор) укладено
договір № 08/1 про поставку товару на
умовах дистриб'юції (з урахуванням
протоколу розбіжностей від 20.08.12р. до
даного договору), згідно якого позивач
зобов'язався поставити у власність
дистриб'ютора товар, а дистриб'ютор
зобов'язався прийняти товар, оплатити
його згідно з даним договором, продати
товар з урахуванням умов даного
договору, а також виконати інші
зобов'язання, передбачені даним
договором (а.с.9-12).

Відповідно до пп.4.2 договору
передбачено, що дистриб'ютор сплачує за
кожну партію товару протягом 30
календарних днів, з моменту фактичної
поставки, на розрахунковий рахунок
постачальника. Днем здійснення
платежу, є дата зарахування коштів на
розрахунковий рахунок постачальника.

Ціна товару зазначається в товарних
накладних (пп.4.1 договору).

Згідно з пп.6.1 договору, у випадку
порушення строків оплати товару
дистриб'ютор сплачує постачальнику
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
стягується пеня, за кожний день
прострочення від суми простроченого
платежу.

Відповідно до пп.9.8 та пп.9.9 договору,
договір вступає в силу з моменту
підписання його сторонами та діє до
31.12.12р. При відсутності не менше ніж за 30
календарних днів до дати закінчення
дії договору письмового повідомлення
будь-якою з сторін про намір розірвати
договір, договір вважається
пролонгованим на такий самий строк і на
таких самих умовах.

Згідно даних позивача, на виконання
договору № 08/1 про поставку товару на
умовах дистриб'юції від 20.08.12р.
позивачем поставлено відповідачу
товару на суму 6027,44 грн. згідно
видаткових накладних: № МС00008231 від
28.11.12р., № МС00008644 від 17.12.12р., № МС00000018
від 08.01.13р., №МС00003895 від 12.06.13р., № МС00007648
від 02.11.12р. (а.с.13-17).

Позивач, обґрунтовуючи заявлений
позов, вважає, що внаслідок неналежного
виконання відповідачем договірних
зобов'язань по оплаті поставленого
товару, станом на день подання позову
(08.10.14р.) утворилась заборгованість
перед позивачем в сумі 6027,44 грн.
(а.с.3,53,65).

У зв'язку з цим, позивачем нараховано
відповідачу згідно пп.6.1 договору пеню
у розмірі 441,19 грн. та 3% річних у розмірі
308,53 грн. (а.с.3,52).

Відповідач, заперечуючи проти позову,
зазначив, що станом на день розгляду
справи відповідач не має перед
позивачам будь-якої заборгованості
(а.с.72).

В обґрунтування своїх заперечень проти
заявленого позову, відповідачем було
подано: підписаний сторонами акт
звірки взаєморозрахунків станом на
05.06.13р. (а.с.73), банківську виписку від
10.06.13р. (а.с.74), видаткову накладну №
МС00003895 від 12.06.13р. (а.с.75), додаткові
угоди: від 18.06.13р., від 30.04.14р. (а.с.76,77),
прибуткові накладні (повернення): №
МС00001619, № МС00001620, № МС00001621 від 07.11.13р.
(а.с.78-80), підписаний відповідачем акт
звірки по розрахункам з позивачем за
період з 05.06.13р. по 26.11.14р. (а.с.81).

Господарський суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Згідно з ч.1 ст.712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

Матеріали справи свідчать, що станом на
05.06.13р. між сторонами підписаний акт
звірки взаєморозрахунків, згідно якого
позивач поставив відповідачу товар на
суму 30440,62 грн., а відповідач сплатив
кошти в сумі 31818,98 грн. В результаті
цього, станом на вказану дату,
сторонами визначено, що відповідач має
переплату в сумі 1378,36 грн. (а.с.73).

10.06.13р. відповідач перерахував позивачу
кошти в сумі 6634,53 грн., що
підтверджується банківською випискою
від 10.06.13р. (а.с.74).

Позивачем згідно видаткової накладної
№ МС00003895 від 12.06.13р. поставлено
відповідачу товар на суму 579,85 грн.
(а.с.75).

18.06.13р. між ТОВ "Монблан-1", ПФ "Ана-Трейд"
та ТОВ "Альфа-Торгсервіс Сімферополь"
укладено трьохсторонню додаткову
угоду (а.с.76).

Відповідно до п.2 даної додаткової
угоди, згідно договору № 08/1 від 20.08.12р.,
укладеному між ТОВ "Монблан-1" та ПФ
"Ана-Трейд" переплата ПФ "Ана-Трейд"
перед ТОВ "Монблан-1" станом на 18.06.13р.
становить 7433,04 грн.

Згідно п.3 додаткової угоди, ТОВ
"Монблан-1" передає, а ТОВ
"Альфа-Торгсервіс Сімферополь" приймає
в рахунок погашення заборгованості ПФ
"Ана-Трейд" згідно договору
купівлі-продажу № 02/3 від 08.02.13р.,
укладеному між ТОВ "Альфа-Торгсервіс
Сімферополь" та ПФ "Ана-Трейд", суму у
розмірі 7433,04 грн., як повну оплату по
видатковій накладній № АТС-002954 від
10.05.13р. та часткову оплату по видатковій
накладній № АТС-002955 від 10.05.13р.

07.11.13р. відповідачем згідно прибуткових
накладних (повернення): №МС00001619, №
МС00001620, № МС00001621 від 07.11.13р. повернуто
позивачу товар на загальну суму 1266,16
грн. (а.с.78-80).

30.04.14р. між ТОВ "Монблан-1", ПФ "Ана-Трейд"
та ТОВ "Союз Дистриб'юшн Сервіс"
укладено трьохсторонню додаткову
угоду (а.с.77).

Відповідно до п.2 даної додаткової
угоди, згідно договору № 08/1 від 20.08.12р.,
укладеному між ТОВ "Монблан-1" та ПФ
"Ана-Трейд" заборгованість ТОВ
"Монблан-1" перед ПФ "Ана-Трейд" станом на
30.04.14р. становить 1266,16 грн.

Згідно п.3 цієї додаткової угоди, ТОВ
"Монблан-1" передає, а ТОВ "Союз
Дистриб'юшн Сервіс" приймає в рахунок
погашення заборгованості ПФ "Ана-Трейд"
згідно договору № 02/4 від 11.02.13р.,
укладеному між ТОВ "Союз Дистриб'юшн
Сервіс" та ПФ "Ана-Трейд" суму у розмірі
1266,16 грн.

Таким чином, з вищенаведеного
вбачається, що заявлена позивачем сума
6027,44 грн. боргу за поставлений товар
згідно договору № 08/1 про поставку
товару на умовах дистриб'юції від
20.08.12р. спростовується доказами,
наданими відповідачем.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі ст.34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Господарський суд вважає, що позивачем
не надано належних та переконливих
доказів про наявність заборгованості
відповідача перед позивачем.

У зв'язку з цим, господарський суд
дійшов висновку про недоведеність
позовних вимог, а тому в їх задоволенні
відмовляє.

При відмові в позові судовий збір,
згідно ст.49 ГПК України, покладається
на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 25.12.14

Суддя
Гансецький В.П.

Друк: 2 прим.:

1 - у справу,

2 - позивачу (рек. з повід. про вруч.).