ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року Справа № 5021/1203/12

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого Демидової А.М.
(доповідач у справі),суддів:Воліка І.М.,
Ємельянова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну
скаргуУкраїнського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Сумської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта"на рішення
та постановугосподарського суду
Сумської області від 15.04.2014 р.
Харківського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 р. у
справі№ 5021/1203/12 господарського суду
Сумської областіза позовомУправління
майна комунальної власності Сумської
міської радидоУкраїнського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" в особі Сумської дирекції
Українського державного підприємства
поштового зв'язку
"Укрпошта"пророзірвання договору
оренди, виселення з нежитлового
приміщення та стягнення 56 450,27 грн.,за
участю представників: від позивача не
з'явивсявід відповідача не з'явився

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2012 року Управління майна
комунальної власності Сумської
міської ради звернулося до
господарського суду Сумської області з
позовом до Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" (далі - УДППЗ "Укрпошта") в
особі Сумської дирекції УДППЗ
"Укрпошта" про стягнення з відповідача
заборгованості з орендної плати, пені
за несвоєчасну сплату орендної плати,
дострокове розірвання договору оренди
та виселення відповідача з нежитлового
приміщення.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 25.07.2013 р. у справі № 5021/1203/12
позов Управління майна комунальної
власності Сумської міської ради
задоволено. Стягнуто з відповідача на
користь позивача 56 450,27
грн., з яких: 53 394,97 грн. - заборгованість
з орендної плати, 3 055,30 грн.
пені, нарахованих у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
умов укладеного між сторонами договору
оренди № ФМ-126 від 30.01.1998 р. та
викладеного в редакції зміни № 2 від
07.05.2008 р. Достроково розірвано договір
оренди № ФМ-126 від 30.01.1998 р., викладений в
редакції зміни № 2 від 07.05.2008 р. Виселено
УДППЗ "Укрпошта" в особі Сумської
дирекції УДППЗ "Укрпошта" з нежитлового
приміщення, площею 51,4 кв.м,
розташованого по вул. Петропавлівська,
53 в м. Суми.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 05.11.2013 р.
рішення господарського суду Сумської
області від 25.07.2013 р. у справі № 5021/1203/12
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 21.01.2014 р. постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 05.11.2013 р. та
рішення господарського суду Сумської
області від 25.07.2013 р. у справі
№ 5021/1203/12 скасовано, справу № 5021/1203/12
передано на новий розгляд до
господарського суду Сумської області.

13.03.2014 р. позивач подав до суду
додаткові обґрунтування та уточнення,
в яких просив суд: достроково розірвати
договір оренди № ФМ-126 від 30.01.1998 р. з
наступними змінами, укладений між
позивачем та відповідачем; стягнути з
відповідача на свою користь 56 450,27 грн.,
з яких: 53 394,97 грн. - заборгованість з
орендної плати та відшкодування плати
за фактичне користування нерухомим
майном, 3 055,30 грн. - пеня; виселити
відповідача з нежитлового приміщення,
яке розташоване за адресою: м. Суми,
вул. Петропавлівська, 53,
площею 51,4 кв.м. Зазначене доповнення
було прийняте судом до розгляду.

За результатами нового розгляду,
рішенням господарського Сумської
області від 15.04.2014 р. (колегія суддів у
складі: Лиховид Б.І. - головуючий,
Зражевський Ю.О., Заєць С.В.) позов
задоволено частково. Розірвано
договір оренди № ФМ-126 від 30.01.1998 р.,
укладений між Управлінням майна
комунальної власності Сумської
міської ради та УДППЗ "Укрпошта" в особі
Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта" з
наступними змінами. Провадження у
справі в частині позовних вимог щодо
виселення УДППЗ "Укрпошта" в особі
Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта" з
нежитлового приміщення, яке
розташоване за адресою: м. Суми, вул.
Петропавлівська, 53, площею 51,4 кв.м -
припинено. В іншій частині позовних
вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 р.
(колегія суддів у складі: Плахов О.В. -
головуючий, Крестьянінов О.О.,
Кухар В.І.) рішення господарського суду
Сумської області від 15.04.2014 р. у справі
№ 5021/1203/12 залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Сумської області
від 15.04.2014 р. та постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
29.07.2014 р. у справі № 5021/1203/12, УДППЗ
"Укрпошта" в особі Сумської дирекції
УДППЗ "Укрпошта" звернулося до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, у якій просить суд:
частково скасувати оскаржувані
рішення та постанову в частині
дострокового розірвання договору
оренди № ФМ-126 від 30.01.1998 р. та направити
справу на новий розгляд до
господарського суду Сумської області в
цій частині; частково скасувати
оскаржувані судові акти та направити
справу на новий розгляд до
господарського суду Сумської області в
частинах визнання наявності права
комунальної власності на об'єкт оренди
за договором № ФМ-126 від 30.01.1998 р.
до 20.09.2012 р. та визнання добровільним
виселення з приміщення УДППЗ "Укрпошта"
в особі Сумської дирекції УДППЗ
"Укрпошта", що є об'єктом оренди за
договором № ФМ-126 від 30.01.1998 р., до
20.09.2012 р.; в інших частинах вказані
судові акти залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог скаржник
посилається на те, що рішення та
постанова судів попередніх інстанцій
прийняті частково з порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 01.12.2014 р. колегією суддів у
складі: Демидової А.М. - головуючого
(доповідач у справі), Воліка
І.М., Ємельянова А.С. відновлено УДППЗ
"Укрпошта" в особі Сумської дирекції
УДППЗ "Укрпошта" строк для подання
касаційної скарги на рішення
господарського суду Сумської області
від 15.04.2014 р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
29.07.2014 р. у справі № 5021/1203/12, прийнято
зазначену касаційну скаргу УДППЗ
"Укрпошта" в особі Сумської дирекції
УДППЗ "Укрпошта" до касаційного
провадження та призначено її розгляд у
судовому засіданні на 09.12.2014 р. о 10 год. 55
хв.

Учасники судового процесу, згідно з
приписами ст. 1114 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), були належним чином
повідомлені про день, час і місце
розгляду касаційної скарги, однак не
скористалися передбаченим законом
правом на участь у розгляді справи
касаційною інстанцією.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
доводи касаційної скарги, перевіривши
правильність застосування
господарськими судами норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи із наступного.

Як встановили господарські суди
попередніх інстанцій, 30.01.1998 р. між
Управлінням майна комунальної
власності Сумської міської ради та
УДППЗ "Укрпошта" в особі Сумської
дирекції УДППЗ "Укрпошта" було укладено
договір оренди № ФМ-126 (далі - Договір),
відповідно до розділів 1, 2 якого
позивач передає, а відповідач приймає
на умовах, визначених Договором, в
оренду нежитлові приміщення за
адресою: м. Суми, вул. Петропавлівська,
53, загальною площею 51,4 кв.м, для
розміщення 14 відділення зв'язку, право
на оренду яких відповідач одержав на
підставі рішення від 12.03.1997 р. Сумської
міської ради "Про комунальну
власність".

У зв'язку із необхідністю приведення
Договору у відповідність до чинного
законодавства, 26.09.2000 р. між сторонами
була підписана зміна № 1 до договору №
ФМ-126 від 30.01.1998 р.

07.05.2008 р. сторони підписали зміну № 2 до
Договору, згідно з якою договір № ФМ-126
від 30.01.1998 р. був викладений у новій
редакції.

08.08.2011 р. сторонами до розрахунку
орендної плати (додаток № 3) було
внесено зміну № 3 у зв'язку із наданням
відповідачу згідно з рішенням Сумської
міської ради від 27.07.2011 р. № 696-МР пільги
по оплаті орендної плати в розмірі 1
гривня на період з 01.08.2011 р. по 31.12.2011 р.

Відповідно до п. 4.1 Договору (в редакції
зміни № 2 від 07.05.2008 р.) орендна плата за
об'єкт оренди розраховується на
підставі діючої Методики розрахунків і
порядку використання плати за оренду
комунального майна, затвердженої
відповідним рішенням Сумської міської
ради. Базова ставка орендної плати
встановлюється відповідним рішенням
Сумської міської ради.

У додатку № 3 до Договору здійснено
розрахунок розміру місячної орендної
плати за оренду нерухомого майна.

Рішенням господарського суду Сумської
області від 13.11.2012 р. у справі № 5021/1329/12
за позовом УДППЗ "Укрпошта" в особі
Сумської дирекції УДППЗ "Укрпошта" до
Управління майна комунальної
власності Сумської міської ради про
визнання недійсним додатку № 3 до зміни
№ 2 до договору оренди № ФМ-126 від 30.01.1998
р. та розділу ІІ зміни № 3 від 08.08.2011 р. до
розрахунку орендної плати до цього ж
договору суд визнав необґрунтованими
доводи позивача щодо наявності підстав
для визнання недійсними частини
укладеного між позивачем та
відповідачем договору оренди № ФМ-126
від 30.01.1998 р., а саме: додатку № 3 до зміни
№ 2 (розрахунок місячної орендної плати
за оренду нерухомого майна) та розділу
ІІ зміни № 3 від 08.08.2011 р. до розрахунку
орендної плати, з підстав
неукладеності цих змін та змін № 2 до
договору оренди від 30.01.1998 р., і в позові
було відмовлено. Зазначене рішення
залишене без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 24.01.2013 р. та
постановою Вищого господарського суду
України від 23.04.2013 р.

З урахуванням положень ч. 2 ст. 35 ГПК
України у редакції, чинній на момент
прийняття оскаржуваного рішення
господарського суду Сумської області
від 15.04.2014 р. у даній справі, згідно з
якою факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони, місцевий
господарський суд, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
висновку, що на час розгляду справи між
сторонами діяв договір оренди № ФМ-126
від 30.01.1998 р., викладений у редакції
зміни № 1 від 26.09.2000 р.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського
кодексу України (далі - ГК України) за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України) за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Як встановили суди попередніх
інстанцій, п.п. 7.3 та 7.4 Договору,
викладеного у редакції зміни № 1 від
26.09.2000 р., передбачено, зокрема, що
розмір орендної плати може бути
змінено за згодою сторін, що
оформлюється доповненням до Договору,
і підписується сторонами.

Водночас, господарськими судами
встановлено, що позивачем нарахування
суми орендної плати, заявленої до
стягнення з відповідача, було
здійснено відповідно до розрахунку,
викладеного у зміні № 3 від 08.08.2011 р. до
Договору, яка є неукладеною.

З урахуванням викладеного, місцевий
господарський суд, з яким погодився суд
апеляційної інстанції, дійшов
висновку, що таке нарахування
позивачем орендної плати є
неправомірним, у зв'язку з чим відмовив
у задоволенні позовних вимог в частині
стягнення з відповідача 53 394,97 грн.
заборгованості з орендної плати та
відшкодування плати за фактичне
користування нерухомим майном, а також
3 055,30 грн. пені за несплату вказаного
боргу.

Розглядаючи позовну вимогу про
розірвання Договору, суди попередніх
інстанцій встановили таке.

Обов'язки Орендаря викладені в п. 4.1
Договору та п. 3.2 редакції Договору,
викладеній у змінах від 26.09.2000 р.

16.10.2012 р. та 19.06.2013 р. позивачем було
здійснено перевірку виконання умов
Договору, про що було складено
відповідні акти, якими встановлено
порушення умов Договору з боку
відповідача.

Згідно з актами перевірки від 16.10.2012 р.
та 19.06.2013 р. позивачем встановлені з
боку відповідача такі порушення:
використання об'єкта оренди за
нецільовим призначенням; нездійснення
відповідачем охорони об'єкта оренди;
відсутність договорів на оплату послуг
з тепло-, водопостачання та
водовідведення, електропостачання,
експлуатаційне обслуговування та
вивіз твердих побутових відходів;
ненадання відповідачем документів, які
б підтверджували належний
протипожежний та санітарний стан
орендованого приміщення; знаходження
орендованого приміщення у занедбаному
стані; непроведення відповідачем
поточного ремонту; недопущення
позивача до перевірки всього об'єкта
оренди та ненадання документів на
підтвердження належного виконання
умов договору оренди; несплачення
податку на землю, на якій розташовано
об'єкт оренди; неузгодження
використання об'єкта оренди з органами
пожежного, санітарного нагляду.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, порушення відповідачем умов
Договору мали тривалий та
систематичний характер, оскільки не
усунуті останнім протягом значного
періоду часу.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" (в редакції, чинній на момент
укладення Договору) істотними умовами
договору оренди є: об'єкт оренди (склад
і вартість майна з урахуванням її
індексації); термін, на який
укладається договір оренди; орендна
плата з урахуванням її індексації;
порядок використання амортизаційних
відрахувань; відновлення орендованого
майна та умови його повернення;
виконання зобов'язань;
відповідальність сторін; страхування
орендарем взятого ним в оренду майна;
обов'язки сторін щодо забезпечення
пожежної безпеки орендованого майна.

Відповідно до положень ст. 18 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" орендар
зобов'язаний використовувати та
зберігати орендоване майно відповідно
до умов договору, запобігати його
пошкодженню, псуванню. Орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

Частиною першою статті 193 ГК України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Згідно з ч. 3 ст. 291 ГК України договір
оренди може бути розірваний за згодою
сторін. На вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірваний з підстав, передбачених ЦК
України для розірвання договору найму,
в порядку, встановленому статтею 188
цього Кодексу.

Як встановлено ст. 783 ЦК України,
наймодавець має право вимагати
розірвання договору найму, якщо: наймач
користується річчю всупереч договору
або призначенню речі; наймач без
дозволу наймодавця передав річ у
користування іншій особі; наймач своєю
недбалою поведінкою створює загрозу
пошкодження речі; наймач не приступив
до проведення капітального ремонту
речі, якщо обов'язок проведення
капітального ремонту був покладений на
наймача.

При цьому, повинні враховуватися
приписи ч. 2 ст. 651 ЦК України, які є
загальними для розірвання договору та
які передбачають можливість
розірвання договору за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" на вимогу однієї із сторін
договір оренди може бути достроково
розірвано за рішенням суду у разі
невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України.

При цьому вказана норма застосовується
з урахуванням наведених загальних
положень ГК України та ЦК України.

Підставою для розірвання договору може
бути належним чином доведене
невиконання орендарем хоча б одного з
його зобов'язань, передбачених ст. 18
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" або договором
оренди, а також вчинення ним одного чи
кількох порушень, зазначених у ст. 783 ЦК
України.

За таких обставин, встановивши
наявність порушень відповідачем умов
Договору, суди попередніх інстанцій
дійшли висновку про обґрунтованість
позовної вимоги про розірвання
Договору та наявність правових підстав
для її задоволення.

Крім того, місцевий господарський суд,
з яким погодився суд апеляційної
інстанції, припинив провадження у
справі в частині виселення відповідача
зі спірного нежитлового приміщення на
підставі п. 11 ч. 1 ст. 80 ГПК України,
враховуючи, те що відповідач звільнив
вказане приміщення, що підтверджується
актом державного виконавця від 20.12.2013 р.
та постановою Відділу державної
виконавчої служби Сумського міського
управління юстиції ВП № 40930782 від 20.12.2013
р. про закінчення виконавчого
провадження, а також враховуючи
передачу зазначеного приміщення
іншому орендарю згідно з актом
прийняття-передачі нерухомого майна
від 25.12.2013 р. за договором оренди УМКВ-0561
від 25.12.2013 р.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК
України та ч.ч. 1, 2 ст. 1117 ГПК України
касаційна інстанція на підставі
встановлених фактичних обставин
справи перевіряє судові рішення
виключно на предмет правильності
юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення у рішенні та
постанові господарських судів.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Твердження скаржника про порушення та
неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального і процесуального права
не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням меж перегляду справи в
касаційній інстанції, колегія суддів
вважає, що висновки судів попередніх
інстанцій відповідають встановленим
фактичним обставинам справи, їм дана
належна юридична оцінка з правильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права, а тому відсутні
підстави для зміни чи скасування
оскаржуваних рішення та постанови.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської
дирекції Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 29.07.2014 р. та
рішення господарського суду Сумської
області від 15.04.2014 р. у справі № 5021/1203/12
залишити без змін.

Головуючий суддя
А.М. Демидова

Судді
І.М. Волік

А.С. Ємельянов