м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
за позовом Приватного акціонерного
товариства Страхова компанія " ВУСО"
до Приватного акціонерного
товариства "Європейський страховий
про стягнення страхового
Суддя К.В. Полякова
від позивача: Галатенко Є.Є. (дов.№ГН-14-Ю
від відповідача: Мельник О.П. (дов.№201/2014
Приватне акціонерне товариство
Страхова компанія "ВУСО" звернулось до
Господарського суду міста Києва із
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Європейський страховий
альянс" про стягнення страхового
Позивач зазначає, що виконавши умови
договору страхування майнових
інтересів власника автомобіля і
виплативши йому у зв'язку з
пошкодженням автомобіля при
дорожньо-транспортній пригоді суму
страхового відшкодування, отримав
право вимоги до осіб, відповідальних за
завдані збитки, якими є відповідач, як
особа, що застрахувала цивільну
відповідальність винної у пригоді
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.09.2014 порушено провадження у
справи на 16.10.2014 року.
14.10.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва від позивача надійшло
клопотання про долучення додаткових
документів до матеріалів справи.
16.10.2014 через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва від відповідача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи.
За наслідками судового засідання
16.10.2014, розгляд справи відкладено на
13.11.2014, про що винесено відповідну
ухвалу суду.
До початку судового засідання 13.11.2014
через відділ діловодства та
документообігу Господарського суду
міста Києва від відповідача надійшов
відзив на позовну заяву.
У судовому засіданні 13.11.2014 представник
позивача надав усні пояснення по суті
спору та просив задовольнити позов.
Представник відповідача заперечував
проти задоволення позову з підстав,
викладених у відзиві.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, всебічно і повно
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд,
24.04.2012 між Приватним акціонерним
товариством "Страхова компанія "ВУСО"
(страховик) та Кондратенко Дмитром
Валерійовичем (страхувальник) укладено
страхування наземних транспортних
засобів, за яким предметом страхування
є майнові інтереси Страхувальника, що
не суперечать закону, пов'язані з
володінням, користуванням і
розпорядженням транспортним засобом
марки "ЗАЗTF69YO", державний номер АН9093НР.
Відповідно до відомості №9039320 про
дорожньо-транспортну пригоду, 17.07.2012 по
пр.-кту Ватутіна у м.Київ, відбулась
дорожньо-транспортна пригода
(зіткнення) між транспортним засобом
марки "ЗАЗTF69YO", державний номер АН9093НР,
під керуванням Кондратенко Д.В.,
транспортним засобом марки "Toyota",
державний номер АА5854АР, під керуванням
Сухан В.В. та транспортним засобом
марки «Ssang Yong», державний номер АІ0851СО,
під керуванням Нагорняк І.М.
Дорожньо-транспортна пригода
відбулась внаслідок порушення водієм
Сухан В.В. Правил дорожнього руху
України, якого постановою
Дніпровського районного суду міста
Києва від 10.08.2012 у справі №3/2604/5140/2012
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП.
Як вбачається із матеріалів справи,
20.07.2012 Страхувальник звернувся до
позивача із заявою на виплату
страхового відшкодування за договором
настання страхового випадку.
Умовами п.2.4, що кореспондуються із
умовами п.12.5.1 вищезазначеного
договору, сторони погодили, що
підставою для визначення розміру
збитків, спричинених настанням
страхового випадку, є кошторис, в який
включається вартість запасних частин,
матеріалів та ремонтних робіт, що
визначається на підставі рахунку СТО,
рекомендованої страховиком.
Вартість матеріального збитку,
спричиненого власнику ТЗ "ЗАЗTF69YO",
державний номер АН9093НР, визначена
позивачем у Звіті №12/8/84 від 30.08.2012,
складеного ЗАТ Український центр
післяаварійного захисту
Додатково, 18.12.2012 складено розрахунок
вартості відновлювального ремонту
прихованих пошкоджень, за яким
вартість такого ремонту становить 4452,47
Розмір страхового відшкодування
визначений позивачем на підставі
виставлених ТОВ "Авто-Планета Україна"
рахунків №АПС-000937 від 06.08.2012 та
№АПС-001238 від 06.11.2012 та зазначений у
страховому акті №3265-02 від 17.09.2012 у
26.12.2012 до вказаного акту у розмірі 4591,86
Наявним у матеріалах справи листом
відсутність заперечень з боку
вигодонабувача за Договором - ПАТ
«Альфа-Банк» на користь
Відповідно до умов Договору, а саме
п.12.5.4., страховик у разі визначення
розміру заподіяного збитку на підставі
рахунку СТО, рекомендованої
страховиком, має право перерахувати
суму страхового відшкодування
безпосередньо на розрахунковий
Позивач, на виконання умов договору
рахунок ТОВ "Авто-Планета Україна" суму
страхового відшкодування у загальному
Статтею 993 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) та статтею 27 Закону
України "Про страхування" визначено, що
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
Цивільно-правова відповідальність
водія Сухан В.В., який керував
транспортним засобом марки "Toyota",
державний номер АА5854АР, на момент
скоєння ДТП застрахована Приватним
акціонерним товариством "Європейський
страховий альянс" (відповідач у справі),
за полісом №АВ5003929, відповідно до
наявної у матеріалах справи копії
Отже, до позивача перейшло право вимоги
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток, тому 11.06.2013 позивач звернувся до
відповідача із регресною вимогою №2735
про сплату страхового відшкодування,
однак коштів станом на день розгляду
справи судом так і не отримав.
Водночас, відповідач у відзиві на
позовну заяву фактично не заперечує
проти заявлених позовних вимог,
зауважуючи, натомість, на розмірі
визначеного страхового відшкодування,
заявленого до стягнення.
Суд, дослідивши матеріали справи,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх доказами, дійшов
висновку про те, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Нормами частини 1 статті 11 ЦК України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства. Пунктом 1 частини 2
зазначеної статті визначені підстави
виникнення цивільних прав та
обов'язків, якими зокрема є договори та
Частинами другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Цивільним кодексом України
встановлено, що цивільно-правова
відповідальність виникає лише за
наявності вини особи. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати з рішенням
суду (п. 5 ст. 11 ЦК України).
Наявною у матеріалах справи постановою
Дніпровського районного суду міста
Києва від 10.08.2012 у справі №3/2604/5140/2012
встановлено вину Сухан В.В. у
спричиненні дорожньо-транспортної
пригоди під час керування транспортним
засобом марки "Toyota", державний номер
На момент скоєння ДТП, цивільно-правова
відповідальність Сухан В.В., який
керував транспортним засобом марки
"Toyota", державний номер АА5854АР,
застрахована Приватним акціонерним
товариством "Європейський страховий
альянс" (відповідач у справі), за
полісом №АВ5003929, відповідно до
наявного у матеріалах справи копії
Пунктом 37.4 Закону України "Про
обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" передбачено
право страховика за договором
обов'язкового страхування цивільної
відповідальності власника
транспортного засобу в разі настання
страхового випадку здійснювати
виплату страхового відшкодування
безпосередньо потерпілим або
погодженим з ними підприємствам,
установам та організаціям, що надають
послуги, пов'язані з відшкодуванням
Таким чином відповідач - Приватне
акціонерне товариство "Європейський
страховий альянс" є відповідальною
особою за завдані збитки власнику
транспортного засобу марки "ЗАЗTF69YO",
державний номер АН9093НР.
Відповідно до положень Закону України
"Про обов'язкове страхування цивільної
відповідальності власників
транспортних засобів" в межах,
передбачених договором обов'язкового
страхування цивільної
відповідальності, до позивача -
Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "ВУСО" - як
страховика, який виплатив страхове
від 24.04.2012 добровільного страхування
наземних транспортних засобів,
перейшло право вимоги, яке потерпіла
особа мала до Сухан В.В., як до особи,
відповідальної за завдані збитки.
Як визначено пунктом 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Згідно статті 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Статтею 25 Закону України "Про
страхування" передбачено, що виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта, який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою у формі, що
визначається страховиком.
Положеннями статті 9 Закону України
"Про страхування" визначено, що
страхова сума - це грошова сума, в межах
якої страховик відповідно до умов
страхування зобов"язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку, а страхова виплата - грошова
сума, яка виплачується страховиком
відповідно до умов договору
страхування при настанні страхового
випадку, розмір страхової суми та (або)
розміри страхових виплат визначаються
за домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
Наведеною статтею також визначено, що
при страхуванні майна страхова сума
встановлюється в межах вартості майна
за цінами і тарифами, що діють на момент
укладання договору, якщо інше не
передбачено договором страхування.
При цьому, страхове відшкодування - це
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Також
зазначена стаття визначає, що страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник. Непрямі збитки
вважаються застрахованими, якщо це
передбачено договором страхування.
Виходячи з вимог ч.ч. 2, 3 ст. 22, ст.1166 та ч.2
ст.1192 ЦК України, розмір реальних
збитків не може бути меншим реальної
вартості робіт виконаних або таких, які
особа, яка зазнала збитків, мусить
виконати з метою відновлення
пошкодженої речі, що відповідає
загальному правилу відшкодування
збитків в повному обсязі.
Як вбачається із матеріалів справи,
позивач, у відповідності до чинного
законодавства, умов Договору
визначену суму страхового
відшкодування у загальному розмірі
"Авто-Планета Україна", що
підтверджується платіжними
Підтвердженням фактично здійснених
витрат по виплаті страхового
відшкодування страховиком є
виставлені ТОВ "Авто-Планета Україна"
рахунки по здійсненню ремонту
пошкодженого ТЗ та платіжні доручення
щодо перерахування грошових коштів
(суми страхового відшкодування) на
Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого Господарського суду
України від 12.11.2013 у справі №905/4194/13, у
якій зауважено, що достатніми доказами
фактично здійснених позивачем витрат
по виплаті страхового відшкодування,
які виникли внаслідок ДТП, є платіжні
доручення та рахунки на сплату послуг з
ремонту пошкодженого ТЗ, а звіт про
оцінку ТЗ є лише попереднім оціночним
документом, в якому зазначається про
можливу, але не кінцеву суму, що
витрачена на відновлення ТЗ. Реальним
підтвердженням виплати суми
страхового відшкодування
страхувальнику є саме платіжне
Фактично, відповідач не заперечує
проти заявлених позовних вимог, а
заперечення відповідача зводяться на
зауваженні щодо розміру страхового
відшкодування, заявленого до стягнення
у порядку регресу, розрахований
позивачем на підставі рахунків СТО, та
який є більшим, ніж встановлена Звітом
вартість матеріального збитку
Проте, суд критично ставиться до
обставин, на які посилається
відповідач, оскільки, враховуючи
приписи ст. 993 ЦК України та ст.27 Закону
України "Про страхування", а також ч.ч. 2,
3 ст. 22, ст.1166 та ч.2 ст.1192 ЦК України,
позивач має право на відшкодування
фактично понесених ним витрат по
виплаті страхового відшкодування, які
є документально підтвердженими та
Аналогічну правову позицію про те, що
до страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних витрат
переходить право регресу, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки, викладено у постанові
Верховного Суду України від 07.11.2011 у
справі № 3-118гс11 та у постанові
Верховного Суду України від 12.03.2012 у
справі №3-12гс12.
Рішення Верховного Суду України,
відповідно до положень ст.111-28
Господарського процесуального кодексу
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Відповідно до приписів статті 9 Закону
України "Про страхування" франшиза - це
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Статтею 12 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Як зазначено у полісі №АВ5003929, розмір
франшизи становить 1000,00 грн., яка
вирахувана позивачем при зверненні із
даним позовом до суду.

Положеннями статті 509 ЦК України,
визначено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статті 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

У відповідності до статті 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Зазначені вище норми ЦК України
кореспондуються з положеннями статті
193 Господарського кодексу України (далі
ГК України).

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідачем - Приватним акціонерним
товариством "Європейський страховий
альянс" не доведено відсутність у нього
зобов'язання по виплаті страхового
відшкодування у порядку регресу.

З'ясувавши обставини справи та надавши
оцінку доказам за своїм внутрішнім
переконанням, суд дійшов висновку, щодо
обґрунтованості позовних вимог, які
підлягають задоволенню повністю.

Нормами статті 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Оскільки спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, то
судові витрати - судовий збір -
відповідно до приписів статті 49 ГПК
України, покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного
товариства Страхова компанія "ВУСО" до
Приватного акціонерного товариства
"Європейський страховий альянс" про
стягнення страхового відшкодування -
задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Європейський страховий
альянс" (04050, місто Київ, вулиця
Глибочицька, 33-37; ідентифікаційний код
19411125) на користь Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія "ВУСО" (03680, місто Київ, вулиця
Казимира Малевича, 31; ідентифікаційний
код 31650052) 32385 (тридцять дві тисячі
триста вісімдесят п'ять) гривень 68
копійок сплаченого страхового
відшкодування та 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) гривень 00
копійок судового збору.

Рішення постановлено у нарадчій
кімнаті та проголошено його вступну та
резолютивну частини у судовому
засіданні 13.11.2014 року.

Повний текст рішення буде складено
протягом п'яти днів з дня проголошення
вступної та резолютивної частини
рішення.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

та підписано 18.11.2014 року

Суддя
К.В. Полякова