ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2014 р.
Справа № 926/1216/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий-суддя
Давид Л.Л.

Суддів
Гриців В.М.

Данко Л.С.

при секретарі судового засідання
Шкребій А.В.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Першого заступника прокурора
Чернівецької області від 03.11.2014 р.
№05/1-415 вих.-14 (вх. № суду 01-05/5233/14 від
10.11.2014 р.)

на рішення господарського суду
Чернівецької області від 21.10.2014р.

у справі № 926/1216/14 (суддя - Гушилик С.М.)

за позовом Прокурора Сторожинецького
району Чернівецької області в
інтересах держави в особі:

· Державної екологічної інспекції у
Чернівецькій області, м. Чернівці

· Сторожинецької районної державної
адміністрації, м. Сторожинець,
Чернівецької області

до відповідача-1
Дністровсько-Прутського басейнового
управління водних ресурсів, м. Чернівці

до відповідача-2 ТОВ району "Перший
буковинський завод будівельної
кераміки", с. Стара Жадова,
Сторожинецького району Чернівецької
області

про визнання недійсним договору

за участю представників сторін:

прокуратура: не з»явився

від позивачів: не з»явились;

від відповідача 1: не з»явився;

від відповідача 2: не з»явились;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Чернівецької області від 21.10.2014 р. у
справі №926/1216/14 відмовлено в
задоволенні позовних вимог Прокурора
Сторожинецького району Чернівецької
області в інтересах держави в особі
Державної екологічної інспекції у
Чернівецькій області, м. Чернівці та
Сторожинецької районної державної
адміністрації, м. Сторожинець,
Чернівецької області до відповідачів
Дністровсько-Прутського басейнового
управління водних ресурсів, м. Чернівці
та ТзОВ району "Перший буковинський
завод будівельної кераміки", с. Стара
Жадова, Сторожинецького району
Чернівецької області про визнання
недійсним договору на проведення русло
регулюючих робіт та здійснення
технічного нагляду при їх виконанні на
річці Сірет біля села Панка
Сторожинецького району Чернівецької
області №16-р від 10.06.2014 р., який
укладений між Дністровсько-Прутським
басейновим управлінням водних
ресурсів та ТзОВ
«Перший Буковинський завод
будівельної кераміки».

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване тим, що Прокурор не надав
суду належних та допустимих доказів, що
умови договору №16 від 10.06.2014 р.
суперечать Цивільному та
Господарському кодексам України, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам, а також
загальним умовам укладення
господарських договорів, передбачених
ст. 179 ГК України. Також прокурором не
подано доказів наявності інших
фактичних обставин, з якими закон
пов»язує визнання правочину недійсним
на момент їх вчинення і настання
відповідних наслідків.

Прокуратура Чернівецької області не
погодившись з винесеним рішенням,
подала апеляційну скаргу від 03.11.2014 р.
№05/1-415 вих.-14 (вх. № суду 01-05/5233/14 від
10.11.2014 р.), в якій посилається на те, що
останнє прийнято з порушенням норм
чинного матеріального та
процесуального права та з неповним
з»ясуванням матеріалів та обставин
справи, а саме:

- судом не дано належної оцінки
тому факту, що спірний договір
укладений за відсутності висновку
державної екологічної експертизи на
проведення русло регулюючих робіт,
проект на даний вид робіт не погоджений
з центральним органом виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері геологічного вивчення та
раціонального використання надр та не
оформлено право користування
земельними ділянками на землях водного
фонду;

- Прокурор також зазначає, що
висновок суду про відсутність підстав
для оформлення прав на користування
землею в ході реалізації договору на
проведення руслорегулюючих робіт,
суперечить Порядку користування
землями водного фонду, затвердженому
постановою КМ України від 13.05.1996 р. №502,
згідно п.1 якого надання таких земель
встановлюється земельним
законодавством, положеннями
Земельного кодексу України і Кодексу
України про надра;

- Прокурор вказує, що судом не
наведено висновку та його мотивів щодо
прийняття чи відхилення доводів
прокурора про порушення відповідачами
вимог ст. 86 Водного кодексу України при
укладенні оспорюваного договору
проведення руслорегулюючих робіт
через відсутність погодження
центрального органу виконавчої влади ,
що реалізує державну політику у сфері
геологічного вивчення та
раціонального використання надр, на
проведення робіт, пов»язаних з
розчисткою русел річок;

- також Прокурор вказує, що не
оцінено судом також поданий комісійний
акт обстеження ділянок річки Сірет на
території Зруб-Комарівської сільської
ради Сторожинецького району від 22.07.2014
р., з якого вбачається невиконання
Підрядником умов договору щодо
проведення робіт на ділянці,
визначеною робочим проектом №Б-2964-13
(річка Сірет біля с.Панка
Сторрожинецького району (Банківська
сільська рада), а фактичне проведення
вибірки гравійно-піщаної суміші на
іншій земельній ділянці (в
адміністративних межах
Зруб-Комарівської сільської ради).

Дані обставини Прокурор вважає
підставою для скасування рішення
місцевого господарського суду та
просить прийняти нове, яким позовні
вимоги задоволити.

Відповідач 1 - Дністровсько-Прутське
басейнове управління водних ресурсів у
відзиві від 21.11.2014 р. №1949 заперечує
доводи апеляційної скарги, посилаючись
на те, що 10.06.2014 р.
Дністровсько-Прутським БУВР та ТзОВ
«Перший Буковинський завод
будівельної кераміки» укладено
договір №16-р на проведення
руслорегулюючих робіт та здійснення
технічного нагляду при їх виконанні на
р.Сірет біля с.Панка, Сторожинецького
району, який укладений у відповідності
до вимог Цивільного та Господарського
кодексів України і не суперечить
чинному законодавству. Також зазначає,
що Замовником руслорегулюючих робіт є
Дністровсько-Прутське басейнове
управління (крім експлуатаційних зон
мостових переходів, газопроводів) тому,
у відповідності до п.2 Постанови
Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 р.
№557 із суб»єктами господарювання
укладаються договори підряду,
відповідно до чого і був укладений
такий договір із ТзОВ «Перший
Буковинський завод будівельної
кераміки» на виконання вказаних робіт
згідно умов договору. Умови проведення
робіт визначені «Порядком організації
та проведення руслорегулюючих робіт на
землях водного фонду Чернівецької
області з частковим видаленням
гравійно-піщаної суміші, схваленого
Колегією Чернівецької
облдержадміністрації 09.08.2010 р. №12/2 (із
змінами від 29.04.2011 р. №4/3). Збірником
офіційних документів №7"2011 «Про
експертизу проектів будівництва»
(№21-12/5287/0/6-11 від 25.06.2011 р.) визначено, що
обов»язковій експертизі підлягають
проекти будівництва, які належать до IV-V
категорій складності, не підлягають
обов»язковій експертизі проекти
будівництва об»єктів І-ІІІ категорій
складності. Також зазначає, що у п.4
Постанови КМ України №502 від 13.05.1996 р.
чітко зазначено, що у тимчасове
користування за погодженням з
постійними користувачами земельні
ділянки прибережних захисних смуг
водних шляхів можуть надаватися
підприємствам, установам,
організаціям, об»єднанням , громадянам,
релігійним організаціям, громадянам
України , іноземним юридичним та
фізичним особам для сінокосіння,
рибогосподарських потреб,
культурно-оздоровчих, рекреаційних,
спортивних і туристичних цілей, а також
для проведення науково-дослідних
робіт, а відтак вважає, що даний вид
руслорегулюючих робіт не потребує
оформлення земельних ділянок в
тимчасове користування. Відповідно до
цього, рішення місцевого
господарського суду вважає вірним та
просить залишити його без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідач - 2 - ТзОВ «Перший
Буковинський завод будівельної
кераміки» у відзиві (вхід. №
апеляційного суду 01-04/7410/14 від 10.12.2014 р.)
в сукупності з клопотанням про
виправлення описок у відзиві (вх. №
апеляційного суду 01-04/7478/14 від 12.12.2014 р.)
заперечує доводи апеляційної скарги
посилаючись на те, що місцевим
господарським судом обґрунтовано
застосовано до спірних відносин Закон
України «Про містобудівну діяльність»,
оскільки предметом спірного договору
становлять руслоругулюючі роботи,
проектування яких здійснюється з
дотриманням будівельних нормативів та
правил. Також, вважає, що судом вірно
встановлено, що відповідає вимогам
закону поданий Відповідачем
експертний звіт , проведений ДП
«Спеціалізована державна експертна
організація - Центральна служба
Української державної будівельної
експертизи» (ДП «Укрдербудекспертиза,
філія у Чернівецькій області). Головним
експертом проекту є Шапатаєва Н.М.
(сертифікат АЕ №001456), відповідальними
експертами проекту є Вороненко М.М.
(сертифікат АЕ№000402) та Бернік О.М.
(сертифікат АЕ№00018). При цьому, вказує,
що згідно кваліфікаційного
сертифікату відповідальний експерт
проекту є Вороненко М.М., яка має право
проводити експертизу проектної
документації у частині забезпечення
життя і здоров»я людини, захисту
навколишнього природного середовища,
забезпечення
санітарно-епідеміологічного
благополуччя населення. Щодо
твердження Апелянта про необхідність
проведення експертного дослідження
безпосередньо Міністерством екології,
то Законом не покладено такого
обов»язку на Відповідача звертатися до
Міністерства екології для отримання
експертного звіту. У відповідності до
ст.. 31 Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» вбачається,
що не підлягають експертизі проекти
будівництва об»єктів І-ІІІ категорій
складності. З наявного робочого
проекту Замовник
(Дністровсько-Прутське БУВР) і проектна
група Сторожинецького МУВГ визначила
категорію складності об»єкту - І, з чим
погодилися експерти, які здійснювали
експертизу проектної документації.
Відповідно до цього , рішення місцевого
господарського суду просить залишити
без змін, апеляційну скаргу - без
задоволення.

12.12.2014 р. в канцелярію суду від експерта
Вороненко М.М. надійшли письмові
пояснення б/н від 09.12.2014 р. (вх. № суду
01-04/7466/14 від 12.12.2014 р.), в яких зазначено,
що у зв»язку із набуттям чинності
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» та
внесеними змінами до Закону «Про
екологічну експертизу» (ч.1 ст. 13, ч.2 ст.
37) експертиза проектів будівництва (у
тому числі оцінки впливу на навколишнє
середовище, яка є складовою частиною
проекту) проводиться в Порядку
встановленому постановою Уряду від
11.05.2011 р. №560, експертними організаціями
незалежно від форми власності , які
відповідають критеріям , встановленим
наказом Мінрегіонбуду від 23.05.2011 р. №53
та зареєстрованим Мін»юстом України
16.06.2011 р. за №719/19457. Обов»язковій
експертизі підлягають проекти
будівництва, які належать до IV-V
категорій складності, в залежності від
призначення об»єкта. Не підлягають
обов»язковій експертизі проекти
будівництва І-ІІІ категорій
складності. Експертним звітом, щодо
дотримання нормативних вимог з питань
екології встановлено, що здійснення
руслорегулюючих робіт є вимушеною
мірою, пов»язаною із зменшенням
динамічного навантаження на береги,
створення умов для безпечного
проходження паводкових вод,
недопущення підтоплення території в
результаті водних заторів та підйому
рівнів води в річці, попередження
ерозійних процесів берегів та
можливого руйнування гідротехнічних
споруд (берегового кріплення). Проектом
враховані природні умови, характер
розвитку руслового процесу і руслових
деформацій. Планова діяльність при
умові експлуатації обладнання у
відповідності до технологічних,
санітарних та природоохоронних вимог,
не матиме негативного впливу на
техногенні складові елементи довкілля.
Прийняті в розділі ОВНС рішення
гарантують мінімізацію екологічного
ризику, виключають аварійні ситуації
техногенного характеру і забезпечують
дотримання вимог природоохоронного
законодавства у сфері захисту водного,
ґрунтового і повітряного середовищ.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 12.11.2014 р.
прийнято апеляційну скаргу Першого
заступника прокурора Чернівецької
області від 03.11.2014 р. №05/1-415 вих.-14 (вх. №
суду 01-05/5233/14 від 10.11.2014 р.) на рішення
господарського суду Чернівецької
області від 21.10.2014р. у справі № 926/1216/14 та
призначено до розгляду в судове
засідання на 24.11.2014 р. в складі колегії:
головуючого судді Давид Л.Л., суддів -
Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (Т-2, а.с.111).

Розпорядженням в.о. голови суду від
24.11.2014 р. у зв»язку із перебуванням
судді Кордюк Г.Т. у відпустці в склад
колегії суддів для розгляду справи
№926/1216/14 господарського суду
Чернівецької області введено суддю
Данко Л.С. (Т-2, а.с.141).

Ухвалою суду від 24.11.2014 р. за
клопотанням Відповідача 2, розгляд
справи відкладено в судове засідання
на 08.12.2014 р. в складі колегії: головуючий
суддя Давид Л.Л., суддів - Гриців В.М та
Данко Л.С. (Т-2, а.с.144-145, 146-147).

В судовому засіданні 08.12.2014 р.
представники Відповідачів заперечили
доводи апеляційної скарги, експерт з
питань екології надалі пояснення по
суті спору, Прокурор підтримав
апеляційну скаргу на рішення
Господарського суду Чернівецької
області від 21.10.2014 р. у справі №926/1216/14,
зазначивши, що в тексті останньої
помилково вказано про оскарження
ухвали.

В подальшому ухвалою суду від 08.12.2014 р.
розгляд справи відкладено в судове
засідання на 15.12.2014 р. з метою повного та
всестороннього дослідження всіх
матеріалів та обставин справи (Т-2,
а.с.157-158).

12.12.2014 р. в канцелярію суду факсимільним
зв»язком прийшло клопотання від
Сторожинецької районної державної
адміністрації Чернівецької області
від 12.12.2014 р. №2993/01-12, в якому остання
зазначає, що у зв»язку із об»єктивною
неможливістю направлення представника
для участі в судовому засіданні 15.12.2014
р. просить розглянути справу без участі
останнього. При цьому, зазначає, що
прийняття рішення залишає на розсуд
суду.

В судове засідання 15.12.2014 р. сторони та
прокурор участі уповноважених
представників не забезпечили, причин
неявки не повідомили, хоча належним
чином були повідомлені про час та місце
розгляду справи, що підтверджується
формуляром про відкладення розгляду
справи на 15.12.2014 р., в якому наявні
підписи Прокурора та Відповідачів
(а.с.154), а решта учасників процесу
повідомлені ухвалою суду шляхом
надіслання ухвали суду від 15.12.2014 р., що
підтверджується штампом суду на
звороті останньої (а.с.158 (зворот)).

Враховуючи те, що станом на 15.12.2014 р.
додаткових доказів та клопотань про
відкладення розгляду справи не
поступало, судова колегія Львівського
апеляційного господарського суду
прийшла до висновку про розгляд справи
у відсутності представників сторін та
прокурора.

Вивчивши матеріали справи в сукупності
з апеляційною скаргою, відзивами та
поясненнями на неї, судова колегія
Львівського апеляційного
господарського суду прийшла до
висновку про відповідність рішення
Господарського суду Чернівецької
області нормам чинного законодавства,
матеріалам та обставинам справи,
виходячи з наступного.

10 червня 2014 р. Дністровсько-Прутське
басейнове управління водних ресурсів
(надалі БУВР) та ТзОВ "Перший
Буковинський завод будівельної
кераміки" (Підрядник) уклали договір №
16-р на проведення руслорегулюючих
робіт та здійснення технічного нагляду
при їх виконанні на р. Сірет біля с.
Панка Сторожинецького району
Чернівецької області (а.с.Т-1, а.с.15-16),
згідно п.п.1, 2 розділу 1 якого Підрядник
зобов'язався виконати роботи згідно з
проектною документацією та із
дотриманням вимог природоохоронного
законодавства. Склад та обсяг робіт,
які підлягають виконанню, визначені
проектною документацією, яка є
невід'ємною частиною договору.

Згідно п.п.1, 2 розділу 2 Договору -
розрахунки з БУВР за проведення
технічного нагляду Підрядник
проводить на підставі постанови КМУ
від 16.11.2002р. № 1743 та калькуляції,
розробленої і затвердженої БУВР. Кошти,
що підлягають перерахуванню на рахунок
БУВР за проведення технічного нагляду
складають 300 грн. з розрахунку на один
місяць.

Умовами розділу 3 Договору встановлено,
що для контролю за технологією та
об'ємами виконаних робіт на ділянці їх
проведення Підрядник зобов'язаний мати
проектну документацію, договір на
проведення робіт на землях водного
фонду, вести журнал реєстрації та інше.

Строк дії Договору сторонами узгоджено
в розділі 4, а саме: «договір набуває
чинності з моменту його укладення та
підписання сторонами і діє до кінця
року».

Проектною документацією передбачено
здійснення руслорегулюючих робіт з
частковим видаленням гравійно-піщаної
сировини за межі річки Сірет біля
с.Панка Сторожинецького району
Чернівецької області. Технічний нагляд
за проведенням руслорегулюючих робіт
та контроль за технологією і об'ємами
виконаних робіт на ділянці їх
проведення здійснює
Дністровсько-Прутське басейнове
управління водних ресурсів як замовник
(Т-1, а.с.17-28).

Прокурор Сторожинецького району
Чернівецької області в позовній заяві
(Т-1, а.с.4-11), як і Прокуратура
Чернівецької області в апеляційній
скарзі (Т-2, а.с.116-123) вважають договір
№16-р від 10.06.2014 р. таким, який укладено з
порушенням чинного законодавства, а
саме : робочий проект щодо проведення
руслорегулюючих робіт на р.Сірет біля
с.Панка Сторожинецького району повинен
бути погоджений із центральним органом
виконавчої влади, що реалізує державну
політику у сфері геологічного вивчення
та раціонального використання надр, що
сторонами договору зроблено не було;
право тимчасового користування
земельними ділянками на землях водного
фонду оформляється договором, який
укладається між відповідною радою і
юридичною або фізичною особою, однак на
земельну ділянку водного фонду біля
с.Панка Сторожинецького району
відсутні правовстановлюючі документи
на землю та розпорядження
Сторожинецької РДА з даного приводу;
для проведення таких робіт обов'язково
потрібний висновок державної
екологічної експертизи, який у сторін
відсутній. Відповідно до цього,
вказують, що такий підлягає визнанню
недійсним з посиланням на ч. 1 ст. 203, ст.
215 Цивільного кодексу України, а також
ст. 207 Господарського кодексу України.

При перегляді рішення місцевого
господарського суду в апеляційному
порядку, судова колегія Львівського
апеляційного господарського суду
керувалась наступним:

У відповідності до частини першої
статті 203 Цивільного кодексу України
зміст правочину не може суперечити
цьому кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Статтею 628 Цивільного кодексу України
та ст. 180 Господарського кодексу
України встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, принципів розумності
та справедливості. Дані положення
також закріплено і в ч. 4 ст. 179
Господарського кодексу України,
відповідно до якої при укладенні
господарських договорів сторони
можуть визначати зміст договору на
основі вільного волевиявлення, коли
сторони мають право погоджувати на
свій розсуд будь-які умови договору, що
не суперечать законодавству.

У постанові Пленуму Вищого
господарського суду України № 11 від
29.05.2013 р. "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними" зазначено, що вирішуючи
спори про визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними,
господарський суд повинен встановити
наявність фактичних обставин, з якими
закон пов'язує визнання таких
правочинів (господарських договорів)
недійсними на момент їх вчинення
(укладення) і настання відповідних
наслідків, та в разі задоволення
позовних вимог зазначати в судовому
рішенні, в чому конкретно полягає
неправомірність дій сторони та яким
нормам законодавства не відповідає
оспорюваний правочин.

У п. 2.12 вищевказаної Постанови, також
зазначено якщо в законі не передбачено
вид договору, то господарюючі суб'єкти
вправі самостійно визначити свої
взаємовідносини через договори, що
містять елементи різних договорів і
навіть таких, що не передбачені чинним
законодавством, але оптимально
регулюють їх права і обов'язки. У таких
випадках господарському суду
необхідно дати оцінку усім умовам
договору, з'ясувати законність
застосування актів законодавства,
елементи яких складають зміст договору
та обставини їх виконання і, приймаючи
рішення, застосувати законодавство,
яке відповідає умовам договору та діям
сторін, вирішити питання законності
частин договору за правилами, що
стосуються визнання правочинів
недійсними. Пункту 2.1 передбачено, що
правочин може бути визнаний недійсним
з підстав, передбачених законом.
Загальні підстави і наслідки
недійсності правочинів (господарських
договорів) встановлені ст.ст.215, 216 ЦК
України, ст.ст.207,208 ГК України

З матеріалів та обставин справи
вбачається, що юридичні особи, а саме:
Дністровсько-Прутське басейнове
управління водних ресурсів та ТзОВ
«Перший буковинський завод
будівельної кераміки», які вчиняли
спірний правочин, мали необхідний
обсяг цивільної правоздатності.
Волевиявлення кожної із сторін було
вільним, і сторони у відповідності до
статті 179 Господарського кодексу
України мали право погоджувати на свій
розсуд будь-які умови договору, що не
суперечать законодавству.

Договір укладено у простій письмовій
формі, у відповідності до ст. ст. 205, 207
Цивільного кодексу України, а також
додатку № 1 до "Порядку організації та
проведення руслорегулюючих робіт на
землях водного фонду Чернівецької
області з частковим видаленням
гравійно-піщаної суміші", схваленого
Колегією Чернівецької
облдержадміністрації 09.08.2010 р. № 12/2 (із
змінами від 29.04.2011р. № 4/3 (Т-2, а.с.14). Такий
правочин був спрямований на реальне
настання правових наслідків.

Місцевим господарським судом
встановлено, що роботи з розчистки та
регулювання русел річок проводяться
водогосподарськими організаціями в
рамках Загальнодержавної програми
розвитку водного господарства за
напрямами щодо захисту від шкідливої
дії вод та комплексного
протипаводкового захисту у басейнах
річок Карпатського регіону. Складовою
цієї Загальнодержавної цільової
програми, затвердженої законом України
від 24.05.2012р. № 4836 є Комплексний
протипаводковий захист у басейнах
річок Дністра, Прут та Сірет. До її
заходів по Чернівецькій області
включено регулювання русел річок
протяжністю 81,7 км вартістю 27,11 млн. грн.
Роботи по вказаній програмі повинні
проводитись за рахунок державного
бюджету, але у 2013-2014 роках
Дністровсько-Прутське БУВР не
отримувало із державного бюджету
коштів на проведення цих робіт. Тому
для недопущення ерозії берегів,
підмиву берегозахисних та
протипаводкових споруд, затоплення та
підтоплення прибережних територій
здійснюються руслорегулюючі заходи, із
залученням суб'єктів господарювання,
яким для покриття витрат на проведення
робіт надається можливість на
видалення за межі русла частини
гравійно-піщаної суміші (ГПС),
алювіальних відкладів.

Умови проведення робіт визначені
"Порядком організації та проведення
руслорегулюючих робіт на землях
водного фонду Чернівецької області з
частковим видаленням гравійно-піщаної
суміші" схваленого Колегією
Чернівецької облдержадміністрації
09.08.2010 р. № 12/2 (із змінами від 29.04.2011р. №
4/3 (Т-2, а.с.10-14)). Вказаний порядок
затверджується місцевими органами
виконавчої влади та місцевого
самоврядування з метою регулювання
зазначеної діяльності на
регіональному рівні, у найбільш
паводконебезпечних областях України.

З метою економії бюджетних коштів
виконання робіт із розчистки та
регулювання русел річок може
здійснюватися за рахунок інших джерел
фінансування, не заборонених законом, у
тому числі із залученням інвесторів, що
прямо зазначено в листі Державного
агентства водних ресурсів України №
3556811-14 від 16.07.2014.

В робочому проекті №Б-2964-13 "Регулювання
та розчистка з частковим видаленням
алювіальних відкладів за межі русла
р.Сірет біля сіл Панка та Зруб
Комарівці Сторожинецького району
Чернівецької області" (розділ ОВНС)
вказано, що "здійснення
руслорегулюючих робіт являється
вимушеною мірою, пов'язаною із
необхідністю захисту берегів від
розмиву паводковими водами",
"запобігається деградація
навколишнього середовища,
забезпечується екологічно безпечна
господарча діяльність, не порушуються
сприятливі перспективи
соціально-економічного розвитку
регіону, виключається загроза для
життя і здоров'я місцевого населення"
(Т-1, а.с.107-114)

Листом від 16.07.2014 року Державне
агентство водних ресурсів України
повідомило Дністровсько-Прутське
басейнове управління водних ресурсів,
що роботи з розчистки та регулювання
русел річок реалізуються в рамках
Загальнодержавної програми розвитку
водного господарства за напрямами щодо
захисту від шкідливої дії вод та
комплексного протипаводкового захисту
у басейнах річок Карпатського регіону
(Т-1, а.с.55-56).

Відповідно до п.1 Порядку видачі
дозволів на проведення робіт на землях
водного фонду, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 12.07.2005 року № 557, дозволи видаються
на проведення будівельних і
днопоглиблювальних робіт, прокладання
кабелів, трубопроводів та інших
комунікацій. Пунктом 2 Порядку
визначено, що дія цього Порядку не
поширюється на випадки проведення
робіт, пов'язаних з: природоохоронною
та протипаводковою діяльністю, яку
проводять Держводагентство та
організації, що належать до сфери його
управління.

У відповідності до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення спору.

Згідно ч.2 ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія Львівського апеляційного
господарського суду, погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, про відсутність обставини, які б
свідчили про те, що зміст оспорюваного
договору № 16 від 10.06.2014 р. суперечить
суспільним інтересам та роботи по
ньому не потребують спеціального
дозволу.

Прокурор посилаються на те, що
оспорюваний ним правочин є недійсним
через відсутність екологічної
експертизи, на що судова колегія
зазначає наступне.

У відповідності до ч.3 статті 13 Закону
України «Про екологічну експертизу»
здійснення державної екологічної
експертизи є обов'язковим для видів
діяльності та об'єктів, що становлять
підвищену екологічну небезпеку.
Перелік видів діяльності та об'єктів,
що становлять підвищену небезпеку
встановлюється Кабінетом Міністрів
України. На дату підписання сторонами
договору №16 від 10.06.2014 року такий
перелік було затверджено постановою КМ
України № 808 від 28.08.2013 року. Відповідно
до частини третьої статті 34 Закону
порядок передачі документації на
державну екологічну експертизу
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Частина 2 статті 37 Закону «Про
екологічну експертизу» встановлює, що
експертиза проектів будівництва
проводиться відповідно до статті 31
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності".

У відповідності до абзацу першого
частини другої статті 31 Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності" експертиза проектів
будівництва проводиться в
установленому Кабінетом Міністрів
України порядку експертними
організаціями незалежно від форм
власності, які відповідають критеріям
визначеним центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
містобудування. На виконання цієї
законодавчої норми постановою
Кабінету Міністрів України № 560 від
11.05.2011 року затверджено "Порядок
затвердження проектів будівництва і
проведення їх експертизи".

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
під проектною документацією
законодавець розуміє затверджені
текстові та графічні матеріали, якими
визначаються містобудівні,
об'ємно-планувальні, архітектурні,
конструктивні, технічні, технологічні
вирішення, а також кошториси об'єктів
будівництва.

Судова колегія Львівського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що наданий
ТзОВ "Перший Буковинський завод"
робочий проект №Б-2964-13 "Регулювання та
розчистка з частковим видаленням
алювіальних відкладів за межі русла
р.Сірет біля сіл Панка та Зруб
Комарівці Сторожинецького району
Чернівецької області" (Т-1,а.с.17-28)
відповідає законодавчо встановленим
ознакам проектної документації та
розроблений у відповідності до
відомчих будівельних норм ВБН
В.2.4-33-2.3-2000 "Регулювання русел річок.
Норми проектування".

У відповідності до пункту 1 частини
першої статті 15 Закону України "Про
екологічну експертизу" в документації
на об'єкти державної екологічної
експертизи повинні передбачатися
комплексна еколого-економічна оцінка
впливу запланованої чи здійснюваної
діяльності на стан навколишнього
природного середовища, використання і
відтворення природних ресурсів,
оформлена у вигляді окремого тому
(книги, розділу) документації і заяви
про екологічні наслідки діяльності. Це
ж правило передбачено і Законом
України "Про регулювання містобудівної
діяльності".

Наявний у матеріалах справи поданий
ТзОВ "Перший Буковинський завод"
окремий розділ "Оцінка впливів на
навколишнє середовище по робочому
проекту "Регулювання та розчистка з
частковим видаленням алювіальних
відкладів за межі русла р.Сірет біля
сіл Панка та Зруб Комарівці
Сторожинецького району Чернівецької
області" (Т-1, а.с.23) відповідає
законодавчо встановленим ознакам
проектної документації. Вказаний
розділ ОВНС до робочого проекту
розроблений у відповідності до
державних будівельних норм України,
зокрема ДБН А.2.2-1-2003 "Склад і зміст
матеріалів оцінки впливів на
навколишнє середовище (ОВНС) при
проектуванні і будівництві
підприємств, будинків і споруд". Як
зазначено в цьому розділі робочого
проекту "метою проведення оцінки
впливів на навколишнє середовище є
обґрунтування доцільності
проектованої діяльності при
здійсненні руслорегулюючих робіт з
розчистки та часткового видалення
алювіальних відкладів за межі русла
р.Сірет біля с.Тереблече по
забезпеченню нормативного стану
оточуючого середовища та екологічної
безпеки".

Порядок проведення професійної
атестації таких експертів
встановлюється постановою Кабінету
Міністрів України № 554 від 23.05.2011 року
"Деякі питання професійної атестації
відповідальних виконавців окремих
видів робіт (послуг), пов'язаних із
створенням об'єктів архітектури".
Перелік експертних організацій, що
відповідають критеріям встановлений
наказом Мінрегіон України № 53 від
23.05.2011 року (Т-2, а.с.16-35).

Місцевим господарським судом
встановлено, що філія ДП
"Укрдержбудекспертиза" в Чернівецькій
області включена до переліку
організацій, що проводять державну
експертизу проектів, і здійснює таку
діяльність з 23.06.2011 року.

З експертного звіту №26-0773-142 від 12.08.2014
року щодо розгляду проектної
документації за робочим проектом
"Коригування робочого проекту № Б-2964-13
"Регулювання та розчистка з частковим
видаленням алювіальних відкладів за
межі русла р.Сірет біля сіл Панка та
Зруб Комарівці Сторожинецького району
Чернівецької області" (Т-1, а.с.180-183)
вбачається, що експертизу проводило
Державне підприємство "Спеціалізована
державна експертна організація -
Центральна служба української
державної будівельної експертизи" ( ДП
"Укрдербудекспертиза, філія у
Чернівецькій області). Головним
експертом проекту є Шапатаєва Н.М.
(сертифікат АЕ№001456), відповідальними
експертами проекту є Вороненко
М.М.(сертифікат АЕ № 000402) та Бернік
О.М.(сертифікат АЕ 00018). При цьому, згідно
кваліфікаційного сертифікату
відповідальний експерт проекту
Вороненко М.М. має право проводити
експертизу проектної документації у
частині забезпечення безпеки життя і
здоров'я людини, захисту навколишнього
природного середовища, забезпечення
санітарно-епідеміологічного
благополуччя населення.

Даним висновком, встановлено, що
проектна документація розроблена
відповідно до вихідних даних на
проектування з дотриманням вимог до
міцності, надійності та довговічності
об'єкта будівництва. Санітарного і
епідеміологічного благополуччя
населення, екології, кошторисної
частини проектної документації.

Місцевим господарським судом вірно
зазначено, що порядок проведення
екологічної експертизи визначено
розділом VІ Закону України "Про
екологічну експертизу".

Відповідно до частини другої статті 37
Закону України "Про екологічну
експертизу" експертиза проектів
будівництва проводиться відповідно до
статті 31 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності".
З цієї правової норми вбачається, що не
підлягають обов'язковій експертизі
проекти будівництва об'єктів І-ІІІ
категорії складності. Відповідно до
пункту першого частини четвертої
статті 31 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
обов'язковій експертизі підлягають
проекти будівництва об'єктів, які
належать до ІV і V категорій складності
щодо додержання нормативів з питань
санітарного та епідеміологічного
благополуччя населення, екології,
охорони праці, енергозбереження тощо.

Місцевим господарським судом
встановлено, що на момент проведення
державної експертизи робочого проекту
діяли ДСТУ-Н В В.1.2-16:2013 "Визначення
класу наслідків (відповідальності) та
категорії складності об'єктів
будівництва" (зі змінами та
доповненнями).

Згідно з ч. 4 ст. 32 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
віднесення об'єктів до ІV і V категорій
складності визначається Кабінетом
Міністрів України. На виконання цієї
правової норми 27.10.2011 року постановою
№557 було затверджено Порядок
віднесення об'єктів до ІV і V категорій
складності. Відповідно до ч.3 цієї ж
статті віднесення будівництва до тієї
чи іншої категорії складності
здійснюється проектною документацією
і замовником будівництва.

З робочого проекту вбачається, що
замовник (Дністровсько-Прутське БУВР) і
проектна група Сторожинецького МУВГ
визначили категорію складності об'єкту
- І. З цим погодилися експерти, які
здійснювали експертизу проектної
документації.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія Львівського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що Відповідачі мали право
відповідно до приписів статті 13 Закону
України "Про екологічну експертизу" та
статті 31 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
не проводити екологічну експертизу
проектної документації. Також,
відсутність обов'язку Відповідачів
подавати на експертизу проектну
документацію передбачена і в статтях 7
та 14 Закону "Про екологічну експертизу",
статті 27 Закону "України "Про охорону
навколишнього середовища", в яких
законодавець чітко визначив, що є
об'єктами державної екологічної
експертизи. Серед цих об'єктів немає
проектної документації з
руслорегулюючих робіт, що віднесені до
І категорії складності.

У п.3.6 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №11 від
29.05.2013 р. «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними» зазначено, що правочин
юридичної особи, вчинений нею без
відповідного дозволу (ліцензії), за
змістом частини першої статті 227 ЦК
України є оспорюваним.

Ліцензія є необхідною для здійснення
деяких видів господарської діяльності,
зазначених у ст. 9 Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності».

Судова колегія погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що виконання руслорегулюючих
робіт не відноситься до ліцензійного
виду господарської діяльності, як і не
є висновок екологічної експертизи
дозвільним документом (ліцензією) на
виконання цих робіт. Відповідно до
цього, правомірно визнано
безпідставними посилання Прокурора на
те, що підставою для визнання недійсним
договору №16 від 10.06.2014 р. є відсутність
на момент його укладення висновку
екологічної експертизи.

Із оспорюваного Договору №16 від 10.06.2014
р. вбачається, що замовником
руслорегулюючих робіт є
Дністровсько-Прутське басейнове
управління водних ресурсів (державна
установа) засновником якого є Державне
агентство водних ресурсів України
(центральний виконавчий орган)
діяльність якого спрямовується і
координується Кабінетом Міністрів
України через Міністра екології та
природних ресурсів і який реалізує
державну політику у сфері розвитку
водного господарства та
гідротехнічної меліорації земель,
управління, використання та
відтворення поверхневих водних
ресурсів.

Як вбачається з обставин справи,
державного акту на землі водного фонду
під річкою Сірет немає ані
Дністровсько-Прутське БУВР, ані
територіальні громади.

Предметом спірного договору є
проведення підрядних робіт із
розчистки та регулювання річок, яке
проводиться в рамках
Загальнодержавної програми розвитку
водного господарства за напрямами щодо
захисту від шкідливої дії вод та
комплексного протипаводкового захисту
у басейнах річок Карпатського регіону.

Нормами ст. 86 Водного кодексу України
регламентовано проведення робіт на
землях водного фонду і не передбачено
необхідність оформлення у
користування земельних ділянок
водного фонду при проведенні робіт на
них.

У п.4 постанови КМ України №502 від 13.05.1996
р. «Про затвердження порядку
користування землями водного фонду»
передбачено, що в тимчасове
користування за погодженням з
постійними користувачами надаються
земельні ділянки прибережних захисних
смуг, смуг відведення та берегових смуг
водних шляхів. Тобто, як вірно
зазначено, місцевим господарським
судом йде мова про роботи, що
виконуються не на прибережних смугах
річки Сірет, а на земельних ділянках
дні цієї річки.

Відповідно до цього, місцевим
господарським судом зроблено вірний
висновок, що отримання сторонами
земельної ділянки у тимчасове
користування для виконання
руслорегулюючих робіт законодавець не
вимагає, а тому зазначене не може бути
підставою для визнання договору
недійсним.

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що при
укладенні Відповідачами договору №16-р
від 10.06.2014 р. не були порушені вимоги
Закону України «Про екологічну
експертизу», Закону України «Про
охорону навколишнього середовища»,
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», а також
Водного, Земельного, Цивільного та
Господарського кодексів України.

У відповідності до вимог ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на
всебічному, повному і об"єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
доводами апеляційної скарги
правомірності висновків суду першої
інстанції не спростовано, обставини,
які відповідно до статті 104 ГПК України
є підставами для скасування рішення
суду першої інстанції, в порядку
статтей 33,34 ГПК України, апелянтом не
доведено, а оскаржуване судове рішення
прийняте у відповідності з нормами
матеріального та процесуального права,
фактичними обставинами та матеріалами
справи, апеляційний господарський суд
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування рішення місцевого
господарського суду не вбачає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
99, 101, 102, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський
суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Чернівецької області від 21.10.2014 р. у
справі № 926/1216/14 залишити без змін,
апеляційну скаргу Першого заступника
прокурора Чернівецької області від
03.11.2014 р. №05/1-415 вих.-14 (вх. № суду 01-05/5233/14
від 10.11.2014 р.) - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України в порядку
та строки, передбачені статтями 109-110
Господарського процесуального кодексу
України.

4. Справу № 926/1216/14 повернути
господарському суду Чернівецької
області.

повний текст постанови складено та
підписано 18.12.2014 р.

Головуючий суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Гриців В.М.

Суддя
Данко Л.С.