ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2014 р.
Справа № 914/4078/14

За позовом: Приватного підприємства
"Експертна група "Богдан", м.Львів

До відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аспрата", м.Львів

про: стягнення 3000,00 грн.

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Децик Б.М. - директор;

від відповідача: не з'явився;

В судовому засіданні 18.12.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суть спору:

позов заявлено Приватним
підприємством "Експертна група "Богдан"
(м.Львів) до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аспрата" (м.Львів) про
стягнення 3000,00 грн.

Ухвалою суду від 21.11.14 року порушено
провадження у справі. Розгляд судової
справи призначено на 04.12.14р. Вимоги до
сторін по підготовці справи до
розгляду в судовому засіданні
висвітлено в зазначеній ухвалі

В судове засідання 04.12.2014 року позивач
участь повноважного представника
забезпечив, вимоги ухвали суду від
21.11.2014 року виконав, позовні вимоги
підтримав.

Відповідач участь повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, причини неявки суду не
повідомив, з клопотаннями та заявами до
суду не звертався.

Суд відклав розгляд справи на 18.12.2014
року.

В судове засідання 18.12.2014 року позивач
явку повноважного предстаника
забезпечив, позов підтримав з підстав,
викладених у позовній заяві.

Відповідач участь повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив повторно, вимоги ухвал
господарського суду не виконав,
причини неявки суду не повідомив, з
клопотаннями та заявами до суду не
звертався.

Відповідно до ст 75 ГПК України якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне:

09.08.2013 року між Приватним підприємством
"Експертна група "Богдан" (позивачем у
справі, виконавцем згідно договору) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Аспрата"
(відповідачем у справі, замовником
згідно договору) було укладено Договір
№ 0908-13/01 (ТД) на виконання робіт по
виготовленню технічної документації,
відповідно до п.1.1 якого замовник
доручає, а виконавець приймає на себе
обов'язки по проведенню наступних
робіт: виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) площею 4,0 га, яка
знаходиться за адресою: Львівська
область, м. Городок, вул. Львівська (за
межами населеного пункту). Оплата
проводиться у повному розмірі не
пізніше 10 днів після підписання цього
договору, згідно п.3.3 договору (п.1.2
договору).

Вартість робіт, зазначених у п.1.1
договору визначається в розмірі 3000,00
грн. і не включає податок на додану
вартість (п.п. 3.1, 3.2 договору).

Відповідно до п. п. 3.3, 3.4 договору
оплата проводиться в повному розмірі
не пізніше 10 днів після підписання
цього договору шляхом перерахування
замовником грошових коштів на
розрахунковий рахунок виконавця.

У випадку відмови від замовленої
послуги замовник зобов'язаний негайно
повідомити про це виконавця з
відшкодуванням йому фактично завданих
витрат (п.2.4 договору).

По завершенню робіт виконавець
повертає всю документацію, яка була
надана замовником в процесі виконання
робіт по виготовленню технічної
документації, та передає акт прийому -
передачі робіт. Замовник зобов'язаний в
дводенний термін направити
виконавцеві підписаний акт прийому -
передачі або мотивовану відмову його
підписання (п.3.5 договору).

19.08.2013 року сторони підписали акт
прийому - передачі по виготовленню
технічної документації згідно
договору № 0908-13/1 (ТД) від 09.08.2013 року, що
засвідчило факт виконання робіт
позивачем та приймання їх відповідачем
на умовах передбачених укладеним
сторонами договором.

Однак, вартість робіт відповідачем не
оплачена, що є порушенням умов
договору.

З метою врегулювання спору, позивачем
було направлено претензію відповідачу
із вимогою оплати боргу № 008 від 17.04.2014
року. Факт направлення претензії
підтверджено фіскальним чеком від
18.04.2014 року та повідомленням про
вручення поштового відправлення із
позначкою про отримання від 22.04.2014 року.

Докази оплати боргу в розмірі 3000,00 грн.
в матеріалах справи відсутні.

Оцінивши подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають до
задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом.

Як встановлено в процесі розгляду
справи, правовідносини між сторонами
виникли на підставі Договору № 0908-13/01
(ТД) на виконання робіт по виготовленню
технічної документації від 09.08.2013 року,
який є підставою виникнення цивільних
прав та обов'язків між сторонами
відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України, за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. У договорі
підряду визначається ціна роботи або
способи її визначення (п. 1 ст. 843
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 4 ст. 882 Цивільного
кодексу України, передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Судом встановлено, що сторонами
підписано акт прийому - передачі по
виготовленню технічної документації
на земельну ділянку площею 4,0га, що
знаходиться за адресою: Львівська
область, м. Городок, вул. Львівська (за
межами населеного пункту) від 19.08.2013
року, який свідчить про виконання
обов'язків підрядником (виконавцем) та
прийняття робіт замовником і є
підставою для оплати вартості робіт
замовником відповідно до п. 2.4.
договору.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу
України, якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

У п. п. 3.3, 3.4 договору сторони визначили,
що оплата вартості робіт проводиться в
повному розмірі не пізніше 10 днів після
підписання договору шляхом
перерахування замовником грошових
коштів на розрахунковий рахунок
виконавця.

З урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" моментом
виконання грошового зобов'язання є
дата зарахування коштів на рахунок
кредитора або видачі їх йому готівкою,
а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього
Закону банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Позивачем було направлено претензію
відповідачу із вимогою оплати боргу
№008 від 17.04.2014 року. Факт направлення
претензії підтверджено фіскальним
чеком від 18.04.2014 року та повідомленням
про вручення поштового відправлення із
позначкою про отримання від 22.04.2014 року.

Станом на дату подання позову та
розгляду справи по суті борг
відповідачем не погашено.

Положеннями статті 509 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певні дії або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Згідно зі
статтею 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Статтею 525
Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Відповідно до статті 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим до виконання. Частинами 1, 2
статі 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Частиною 1 статті
612 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судовий збір покладається на
відповідача відповідно до ст. 49 ГПК
України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аспрата" (79011, м.Львів,
вул. Рутковича, буд. 7А, кв. 6,
ідентифікаційений код 35145766) на користь
Приватного підприємства "Експертна
група "Богдан" (79008, м.Львів, пл.
Д.Галицького, буд. 12., кв. 10,
ідентифікаційний код 35227035) 3000,00 грн.
боргу та 1827,00 грн. судового збору.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 22.12.2014 р.

Суддя
Король М.Р.