ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.
Справа № 911/5204/14

Господарський суд Київської
області у складі судді Рябцевої О.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України», м. Київ

до дочірнього підприємства
«Житло» орендного підприємства
«Броварипромжитлобуд», Київська обл.,
м. Бровари

про стягнення 5934,28 грн.

за участю представників:

від позивача: Смакота Н.І. (дов. № 14-98 від
18.04.2014 р.);

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

публічне акціонерне товариство
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» (далі - позивач)
звернулось до господарського суду
Київської області з позовною заявою до
дочірнього підприємства «Житло»
орендного підприємства
«Броварипромжитлобуд» (далі -
відповідач) про стягнення 5934,28 грн., з
яких 4880,02 грн. пені, 77,00 грн. інфляційних
втрат та 977,26 грн. 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов договору № 13/2173-ТЕ-17
від 28.12.2012 р. купівлі-продажу природного
газу в частині своєчасної оплати
отриманого природного газу. В зв'язку з
простроченням оплати відповідачем
отриманого в січні-березні 2013 р.
природного газу позивачем на підставі
п. 7.2. договору нараховано відповідачу
4880,02 грн. пені та на підставі ст. 625 ЦК
України - 77,00 грн. інфляційних втрат та
977,26 грн. 3% річних.

Представник позивача в судовому
засіданні 16.12.2014 р. позовні вимоги
підтримав з підстав, викладених в
позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання 16.12.2014 р. не з'явився, хоча про
час і місце судового засідання
відповідач був повідомлений належним
чином, що підтверджується наявним в
матеріалах справи рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 47019573. Відповідач відзив
на позов до суду не надіслав, вимоги
ухвали суду не виконав, про причини
неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, заслухавши пояснення
представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2012 р. між публічним акціонерним
товариством «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України»
(продавець) та дочірнім підприємством
«Житло» орендного підприємства
«Броварипромжитлобуд» (покупець) було
укладено договір № 13/2173-ТЕ-17
купівлі-продажу природного газу
(договір), відповідно до п. 1.1. якого
продавець зобов'язується передати у
власність покупцю у 2013 році природний
газ, а покупець зобов'язується прийняти
та оплатити газ на умовах договору.

Відповідно до п. 1.2. договору газ, що
продається за договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням, релігійними
організаціями та національними
творчими спілками і їх регіональними
осередками (крім обсягів, що
використовуються для
виробничо-комерційної діяльності).

Згідно з п. 2.1. договору продавець
передає покупцеві з 01.01.2013 р. по 31.12.2013 р.
газ обсягом до 450 тис.куб.м., у тому числі
по місяцях кварталів (тис.куб.м.): І кв. -
250 (січень - 95, лютий - 85, березень - 70); ІІ
кв. - 25 (квітень - 25); ІV кв. - 175 (жовтень - 30,
листопад - 55, грудень - 90).

Обсяги газу, що планується передати за
договором, можуть змінюватись
сторонами протягом місяця продажу в
установленому порядку. Допускається
відхилення місячного обсягу
переданого газу в розмірі ± 5%
(плюс/мінус п'ять відсотків) від
узгодженого сторонами згідно з п. 2.1.
договору планового обсягу продажу газу
без коригування планового обсягу
(підпункти 2.1.1., 2.1.2. пункту 2.1. договору).

Пунктом 3.1. договору передбачено, що
продавець передає покупцю газ у
пунктах приймання-передачі газу на
вхідній запірній/відключаючій
арматурі покупця. Право власності на
газ переходить від продавця до покупця
в пунктах приймання-передачі.

Приймання-передача газу, переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу (п. 3.3.
договору).

Відповідно до п. 3.4. договору акти є
підставою для остаточних розрахунків
між сторонами.

Згідно з п. 5.1. договору ціна (граничний
рівень ціни) на газ для
теплопостачальних підприємств та
послуги з його транспортування
установлюються Національною комісією
регулювання електроенергетики України
(НКРЕ).

Пунктом 5.2. договору передбачено, що
всього до сплати за 1000 куб.м. природного
газу з ПДВ - 1309,20 грн.

У разі зміни НКРЕ ціни на газ та/або
тарифів на його транспортування,
розподіл і постачання вони є
обов'язковими для сторін за договором з
моменту введення їх в дію (п. 5.3.
договору).

Пунктом 6.1. договору встановлено, що
оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Згідно з п. 6.3. договору за наявності
заборгованості у покупця за договором
продавець має право зарахувати кошти,
що надійшли від покупця, як погашення
заборгованості за газ, поставлений в
минулі періоди по договору, в порядку
календарної черговості виникнення
заборгованості.

На виконання умов договору в
січні-березні 2013 р. позивач передав, а
відповідач прийняв 207,155 тис. куб. м.
природного газу на загальну суму 271207,33
грн., що підтверджується актами
приймання-передачі природного газу від
31.01.2013 р. за січень 2013 р. на суму 108382,13
грн., від 28.02.2013 р. за лютий 2013 р. на суму
79125,43 грн. та від 31.03.2013 р. за березень 2013
р. на суму 83699,77 грн.

Відповідач за отриманий природний газ
у сумі 271207,33 грн. розрахувався повністю,
проте з порушенням встановленого п. 6.1.
договору строку, що підтверджується
довідкою позивача про операції по
підприємству «Житло ДП» з 01.01.2013 р. по
31.08.2014 р.

Враховуючи викладене, позивачем
заявлено вимогу про стягнення з
відповідача 4880,02 грн. пені за
прострочення оплати отриманого в
січні-березні 2013 р. природного газу,
нарахованої за загальний період з
14.02.2013 р. по 27.06.2013 р. включно на
прострочену заборгованість
відповідача по кожному акту
приймання-передачі природного газу з
урахуванням здійснених відповідачем
проплат.

Згідно з п. 7.2. договору у разі
невиконання покупцем умов пункту 6.1.
договору він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу.

Відповідно до п. 1.9. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №
14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» день фактичної
сплати суми заборгованості не
включається в період прострочення, а
тому позивачем невірно нараховано пеню
по 11.04.2013 р. включно на прострочену
заборгованість за січень 2013 р., по 30.04.2013
р. включно на прострочену
заборгованість за лютий 2013 р. та по
27.06.2013 р. включно на прострочену
заборгованість за березень 2013 р.,
оскільки заборгованість відповідача
за січень 2013 р. була погашена 11.04.2013 р.,
за лютий - 30.04.2013 р. та за березень 2013 р. -
27.06.2013 р. Зазначене також стосується
визначення позивачем періодів
нарахувань пені на заборгованості, що
були погашені відповідачем декількома
платежами.

Таким чином, відповідно до вірного
розрахунку, здійсненого судом на
прострочену заборгованість
відповідача за січень-березень 2013 р. з
урахуванням зазначених позивачем дат
початку періодів прострочення по
встановлені судом вірні дати
закінчення періодів прострочення та з
урахуванням часткових проплат, сума
пені становить 4768,91 грн., які підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача.

Позивачем також заявлено вимогу про
стягнення з відповідача 77,00 грн.
інфляційних втрат та 977,26 грн. 3% річних,
нарахованих на прострочену
заборгованість відповідача по кожному
платежу з урахуванням часткових
проплат.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 77,00 грн. інфляційних втрат,
що нараховані за період травень 2013 р. на
прострочену заборгованість за
березень 2013 р.

Відповідно до абзаців 2, 3 п. 3.2.
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 14 від
17.12.2013 р. «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» індекс інфляції -
це показник, що характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, які купуються населенням для
невиробничого споживання, і його
найменший період визначення складає
місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що існувала на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць (місяці), у якому (яких) мала
місце інфляція. При цьому в розрахунок
мають включатися й періоди часу, в які
індекс інфляції становив менше одиниці
(тобто мала місце дефляція).

Враховуючи викладене, позивачем
неправомірно нараховано інфляційні
втрати за травень 2013 р. на прострочену
заборгованість відповідача за
березень 2013 р. у сумі 77000,00 грн., оскільки
станом на останній день травня 2013 р.
прострочена заборгованість
відповідача становила 12680,69 грн.

Таким чином, відповідно до вірного
розрахунку, здійсненого судом за
травень 2013 р. на заборгованість
відповідача за березень 2013 р. у сумі
12680,69 грн., інфляційні втрати становлять
12,68 грн., які підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 977,26 грн. 3% річних за
прострочення оплати отриманого в
січні-березні 2013 р. природного газу,
нарахованих за загальний період з
14.02.2013 р. по 27.06.2013 р. включно на
прострочену заборгованість
відповідача по кожному акту
приймання-передачі природного газу з
урахуванням здійснених відповідачем
проплат.

Оскільки, як вже зазначалось, день
фактичної сплати суми заборгованості
не включається в період прострочення,
то позивачем невірно нараховано 3%
річних по 11.04.2013 р. включно на
прострочену заборгованість за січень
2013 р., по 30.04.2013 р. включно на прострочену
заборгованість за лютий 2013 р. та по
27.06.2013 р. включно на прострочену
заборгованість за березень 2013 р.
Зазначене також стосується визначення
позивачем періодів нарахувань 3% річних
на заборгованості, що були погашені
відповідачем декількома платежами.

Таким чином, відповідно до вірного
розрахунку, здійсненого судом на
прострочену заборгованість
відповідача за січень-березень 2013 р. з
урахуванням зазначених позивачем дат
початку періодів прострочення по
встановлені судом вірні дати
закінчення періодів прострочення та з
урахуванням часткових проплат, сума 3%
річних становить 954,97 грн., які
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції
України, статтями 33, 34, 44, 49, статтями 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з дочірнього підприємства
«Житло» орендного підприємства
«Броварипромжитлобуд» (07400, Київська
обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 10А, код
05505682) на користь публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» (01001, м. Київ, Шевченківський
р-н, вул. Богдана Хмельницького, 6, код
20077720) 4768,91 грн. (чотири тисячі сімсот
шістдесят вісім грн. 91 коп.) пені, 954,97
грн. (дев'ятсот п'ятдесят чотири грн. 97
коп.) 3% річних, 12,68 грн. (дванадцять грн. 68
коп.) інфляційних втрат та 1766,13 грн.
(одну тисячу сімсот шістдесят шість
грн. 13 коп.) судового збору.

2. В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
О.О. Рябцева

Рішення підписано 19.12.2014 р.