ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.04.14 № 910/5650/14.

Суддя Господарського суду міста Києва
Котков О.В., розглянувши матеріали за
позовом Фізичної особи-підприємця
Сергієнка Володимира Івановича до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Грінвіч Фіш» про
стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

31 березня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва від
Фізичної особи-підприємця Сергієнка
Володимира Івановича (позивач) на
розгляд суду надійшла позовна заява б/н
від 20.03.2014 року до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Грінвіч
Фіш» (відповідач) в якій викладені
позовні вимоги про стягнення грошових
коштів.

Пунктом 4 ч.1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що суддя повертає позовну
заяву та додані до неї документи без
розгляду у випадку неподання доказів
сплати судового збору у передбаченому
порядку та розмірі.

Пунктом 3 частини 1 статті 57
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що до позовної заяви
додаються документи, що підтверджують
сплату судового збору у встановленому
порядку і розмірі.

Відповідно до п. 2.21 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України" платіжне доручення на
безготівкове перерахування судового
збору, квитанція установи банку про
прийняття платежу готівкою додаються
до позовної заяви (заяви, скарги) і
мають містити відомості про те, яка
саме позовна заява (заява, скарга, дія)
оплачується судовим збором. Відповідні
документи подаються до господарського
суду тільки в оригіналі; копії, у тому
числі виготовлені із застосуванням
технічних засобів (фотокопії тощо), цих
документів не можуть бути належним
доказом сплати судового збору.

В якості доказу сплати судового збору
Фізичною особою-підприємцем
Сергієнком Володимиром Івановичем до
позовної заяви додано ксерокопію
платіжного доручення № 590 від 26.03.2014
року, що суперечить вищевикладеним
нормам.

Крім того, суд звертає увагу позивача
на те, що відповідно до п. 3.1 Інструкції
"Про безготівкові розрахунки в Україні
в національній валюті", затвердженої
постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004
р., платіжне доручення оформляється
платником за формою, наведеною в
додатку 2 до вказаної Інструкції,
згідно з вимогами щодо заповнення
реквізитів розрахункових документів,
що викладені в додатку 8 до вказаної
Інструкції.

Згідно додатків 2, 8 зазначеної
інструкції для заповнення реквізиту №
40 платіжного доручення (М.П.) ставиться
відбиток печатки платника, зразок
якої заявлений банку платника в
картці зі зразками підписів та
відбитка печатки, для - реквізиту № 41
(підписи платника) ставляться підписи
(підпис) відповідальних осіб платника,
які вповноважені розпоряджатися
рахунком і зразки підписів яких
заявлені банку платника в картці зі
зразками підписів та відбитка печатки.

На поданому платіжному дорученню № 590
від 26.03.2014 року відсутні підписи та
відбиток печатки платника.

За наведених обставин, платіжне
доручення № 590 від 26.03.2014 року не
приймається судом у якості належного
доказу сплати судового збору за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру у
встановленому порядку, що є порушенням
норм господарського процесуального
законодавства, а тому дана позовна
заява із доданими до неї документами
підлягає поверненню позивачеві без
розгляду, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Окрім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо не подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що позивач, прокурор
зобов'язані при поданні позову
надіслати сторонам копії позовної
заяви та доданих до неї документів
відповідно до кількості відповідачів
та третіх осіб листом з описом
вкладення.

Виходячи з аналізу вимог ч.1 ст. 56
Господарського процесуального кодексу
України вбачається, що обов'язок
позивача, прокурора направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів не залежить від того
чи є у наявності у відповідача дані
документи.

Такі приписи згаданих норм мають на
меті забезпечення, як конституційних
засад змагальності сторін та рівності
усіх учасників процесу перед законом і
судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції
України), так і аналогічних приписів
ст.ст.4-2, 4-3 Господарського
процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної
заяви до розгляду та порушення
провадження у справі суд має бути
впевненим у тому, що зазначені засади
не були порушені заявником позову.

З доданих до позовної заяви документів
вбачається, що в якості доказу
направлення відповідачу копії
позовної заяви з доданими до неї
документами Фізичною
особою-підприємцем Сергієнком
Володимиром Івановичем додано
фіскальний чек № 3847 від 25.03.2014 року та
опис вкладення у цінний лист від 25.03.2014
року.

Згідно наведеного опису вкладення у
цінний лист, Товариству з обмеженою
відповідальністю «Грінвіч Фіш»
направлено «Позовну заяву у кількість
предметів -1, додатки (8 шт.) у кількість
предметів - 1», втім вичерпного переліку
документів, які були направлені
відповідачу заявником не зазначено, що
позбавляє суд можливості перевірити
факт дотримання заявником вимог ст. 56
ГПК України та достовірно встановити
факт направлення відповідачу саме
доданих до позовної заяви документів, а
не іншої кореспонденції.

Зазначені обставини є суттєвими,
оскільки нормами ст. 59 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено право відповідача після
одержання ухвали про порушення
провадження у справі надіслати суду
відзив на позовну заяву, тоді як у
даному випадку відповідач
позбавляється можливості підготувати
обґрунтовані заперечення на позовну
заяву, з урахуванням усіх обставин, на
які посилається позивач та поданих ним
доказів.

Таким чином, позовна заява не може бути
прийнята до розгляду та підлягає
поверненню для усунення допущеного
порушення, після чого заявник не
позбавлений права повторно звернутись
з позовною заявою до господарського
суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України).

Керуючись п.п. 4, 6 частини 1 статті 63
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали б/н від 20.03.2014 року
Фізичної особи-підприємця Сергієнка
Володимира Івановича до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Грінвіч
Фіш» про стягнення грошових коштів -
повернути без розгляду.

Суддя

О.В.Котков