КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2014 р. Справа№ 910/23472/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Чорної Л.В.

при секретарі: Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2, представник за
довіреністю б/н від 10.01.2014р.;

ОСОБА_3, представник за довіреністю б/н
від 21.10.2013р.;

від відповідача: Корх О.С., представник
за довіреністю б/н від 03.07.2014р.;

Розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5

на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 30.10.2014р.

у справі №910/23472/14 (суддя: Яковенко А.В.)

за
позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5

до Торгово - промислової палати
України

про стягнення 782 435,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарському суду міста
Києва передані позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 до
Торгово-промислової палати України
про стягнення 782 435,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.10.2014р. у справі №910/23472/14
позовні матеріали повернуті Фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_5 без розгляду
з посиланням на п.5 ч.1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України - у зв'язку із порушенням правил
об'єднання вимог, передбачених ст. 58 ГПК
України.

В обґрунтування повернення позовних
матеріалів суд першої інстанції
посилався на те, що позивачем порушено
правила об'єднання позовних вимог,
оскільки кожна із заявлених позовних
вимог є самостійною вимогою, які мають
різні підстави виникнення, ґрунтуються
та підтверджуються різними доказами, а
відтак потребують детального розгляду
по суті окремо.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_5
звернулася до Київського апеляційного
господарського суду через місцевий
господарський суд з апеляційною
скаргою, в якій просила скасувати
ухвалу суду першої інстанції від
30.10.2014р., а справу передати до
Господарського суду міста Києва для
прийняття її до розгляду та порушення
провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
обставин для повернення позовної заяви
з огляду на порушення правил поєднання
позовних вимог, передбачених ч.1 ст.58
Господарського процесуального кодексу
України немає, оскільки ухвалою
господарського суду міста Києва від
03.06.2014р. у справі №910/10642/14 позивачу було
повернуто первісно подану нею позовну
заяву на підставі п.6 ч.1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України. Після усунення недоліків ця ж
сама позовна заява була подана
повторно, проте повернута оскаржуваною
ухвалою всупереч приписам п. 3.7
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", згідно з якими
недопустимим є повернення позовної
заяви з підстав, які мали місце й при
первісному зверненні з позовом, але не
були встановлені й зазначені судом як
підстави для повернення первісно
поданої позовної заяви.

Одночасно скаржник подав клопотання
про поновлення строку на апеляційне
оскарження ухвали Господарського суду
міста Києва від 30.10.2014р.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями, апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 30.10.2014р. у справі №910/23472/14 передано
на розгляд колегії суддів Київського
апеляційного господарського суду у
складі: Кропивна Л.В. (головуючий суддя),
судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 01.12.2014р.,
клопотання Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 про поновлення строку на
апеляційне оскарження ухвали
Господарського суду міста Києва від
30.10.2014р. задоволено, відновлено
Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5
пропущений з поважних причин
процесуальний строк на апеляційне
оскарження, апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 прийнято до
розгляду у складі колегії суддів:
головуючий суддя Кропивна Л.В., суддів:
Смірнова Л.Г., Чорна Л.В. та призначено
розгляд справи на 10.12.2014р.

09.12.2014р. через загальний відділ
документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду від Торгово -
промислової палати України надійшов
відзив на апеляційну скаргу, в якому
останній просив суд залишити
апеляційну скаргу без задоволення, а
ухвалу суду першої інстанції без змін.

У судове засідання 10.12.2014р. з'явились
представники сторін.

У судовому засіданні 10.12.2014р.
представники позивача підтримали
доводи апеляційного оскарження і
просили скасувати ухвалу
Господарського суду міста Києва від
30.10.2014р. у справі №910/23472/14 та справу
передати до Господарського суду міста
Києва для прийняття її до розгляду та
порушення провадження у справі.

У судовому засіданні 10.12.2014р.
представник відповідача заперечував
проти доводів апеляційної скарги та
просив суд залишити оскаржуваний
судовий акт без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні
скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються у
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Повертаючи позовну заяву Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_5 позивачу без
розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК
України, місцевий господарський суд
виходив з того, що позивачем в поданій
позовній заяві б/н від 30 травня 2014 року
об'єднано позовні вимоги про стягнення
коштів за контрактами №2010-1/ОСОБА_1/06.2.5
від 17.01.2010р., №2011-1/ОСОБА_1/06.2.5 від
17.01.2011р., №2012-1/ОСОБА_1/06.2.5 від 03.01.2012р. та
№2013-1/ОСОБА_1/06.2.5 від 21.01.2013р., що
перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін та суттєво
утруднить вирішення спору по суті.

Однак, колегія суддів не може
погодитися з мотивами для повернення
позову, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що 30.05.2014р. позивач
звертався з тією ж позовною заявою до
Господарського суду міста Києва, яка
була повернута господарським судом з
підстав неподання доказів надіслання
відповідачу копії позовної заяви (п. 6,
ч. 1 ст. 63 ГПК України). Інших недоліків,
визначених ст. 63 ГПК України, місцевим
судом при цьому зазначено не було.

Між тим, згідно з п. 3.7. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»,
повертаючи позовну заяву згідно з
частиною першою статті 63 ГПК,
господарський суд повинен зазначити у
відповідній ухвалі всі підстави такого
повернення, які наведені у цій частині
і під які підпадає заява, що
повертається. Недопустимим є повертати
позовну заяву з підстав, які мали місце
й при первісному зверненні з позовом,
але не були встановлені й зазначені
судом як підстави для повернення
первісно поданої позовної заяви.

Згідно зі статтею 8 Конституції
України кожному гарантовано право на
звернення до суду для захисту його
конституційних прав і свобод
безпосередньо на підставі Конституції
України.

Відповідно до статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод від 04.11.1950, ратифікованої
Україною 17.07.1997, кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи у продовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України підставами для скасування або
зміни рішення місцевого
господарського суду є невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, порушення норм
процесуального права.

Зважаючи на вищевикладені обставини
справи в їх сукупності, колегія суддів
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_5 , з підстав, викладених в ній,
підлягає задоволенню, а ухвала
Господарського суду міста Києва від
30.10.2014р. про повернення позовної заяви у
справі №910/23472/14 скасуванню, та у
відповідності до ч. 7 ст. 106
Господарського процесуального кодексу
України, з направленням справи у справі
№910/23472/14 до Господарського суду міста
Києва для розгляду по суті.

Пунктом 4.8. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» №7 від 21.02.2013р.
визначено, що, якщо судом апеляційної
інстанції скасовано ухвалу місцевого
господарського суду з числа зазначених
у частині сьомій статті 106 ГПК або судом
касаційної інстанції скасовано ухвалу
з числа зазначених у частині четвертій
статті 111-13 ГПК з передачею справи на
розгляд суду першої інстанції, то
розподіл сум судового збору,
пов'язаного з розглядом відповідних
апеляційної та/або касаційної скарг,
здійснюється судом першої інстанції за
результатами розгляду ним справи
згідно із загальними правилами статті
49 ГПК.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 63, 99, 101, 103-105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Задовольнити апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 на
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 30.10.2014р. у справі №910/23472/14.

2.Скасувати ухвалу Господарського суду
міста Києва від 30.10.2014р. у справі
№910/23472/14.

3.Справу №910/23472/14 передати на розгляд до
місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя
Л.В. Кропивна

Судді
Л.Г. Смірнова

Л.В. Чорна