ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.Справа № 922/5273/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Кубах
І.М.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ до
Комунального підприємства
Балаклійської районної ради
"Балаклійські теплові мережі", м.
Балаклія про стягнення 98 910,26 грн. за
участю представників сторін:

позивача - Єфременко О.О., довіреність
№14-88 від 18.04.2014 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" (позивач) звернулося
до господарського суду із позовною
заявою, в якій просить стягнути з
Комунального підприємства
Балаклійської районної ради
"Балаклійські теплові мережі"
(відповідача) 3% річних в розмірі 42 04,89
грн. та інфляційних втрат в розмірі 56
895,36 грн. за порушення відповідачем
договірних зобов'язань щодо строків
оплати спожитого природного газу за
договором № 14/1908/11
купівлі-продажу природного газу від
30.09.2011 р. Позивач також просить суд
покласти на відповідача витрати по
сплаті судового збору в розмірі
1 987,22 грн.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав у
повному обсязі, просить суд позов
задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. Подав до суду
клопотання (вх.№45000 від 15.12.2014 р.) про
розгляд справи по суті за наявними в
ній документами без участі
представника відповідача. У минулому
судовому засіданні та у відзиві на
позов (вх.№35653 від 13.10.2014 р.) представник
відповідача просив суд в позові
відмовити, посилаючись на те, що
відповідач не вчасно розрахувався за
поставлений природний газ через важке
фінансове становище, яке склалось на
підприємстві відповідача, у зв'язку із
несвоєчасною оплатою природного газу
споживачами, бюджетними та
госпрозрахунковими підприємствами,
затримкою фінансування коштів з
державного бюджету тощо.

Представник позивача проти клопотання
відповідача про розгляд справи по суті
за наявними в ній документами без
участі його представника не заперечує.

Розглянувши клопотання відповідача
про розгляд справи по суті за наявними
в ній матеріалами без участі
представника відповідача, суд вважає
за можливе задовольнити його як таке,
що не суперечить інтересам сторін та
вимогам чинного законодавства.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, вислухавши
пояснення представників сторін,
вислухавши пояснення представника,
всебічно та повно дослідивши надані
сторонами докази у їх сукупності, суд
встановив наступне.

30.09.2011 року між Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" (продавець) та КП
Балаклійської районної ради
"Балаклійські теплові мережі"
(покупець) був укладений договір №
14/1908/11 купівлі-продажу природного газу
(надалі - договір).

За умовами договору та Додаткових угод
до договору позивач зобов'язався
передати у власність відповідачу у
2011-2012 роках природний газ (за кодом
згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на
митну територію України ПАТ "НАК
"Нафтогаз України"), для виробництва
теплової енергії, яка споживається
населенням та релігійними
організаціями, а відповідач
зобов'язався приймати та оплачувати
газ на умовах цього договору.

Згідно з п. 5.1. договору ціна (граничний
рівень цін) на га та послуги з його
транспортування установлюються НКРЕ.

Відповідно до п.6.1. договору оплата за
газ здійснюється відповідачем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ст. 193
ГК України зобов'язання мають
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Як вбачається з матеріалів справи, на
момент закінчення строку дії договору
позивач свої договірні зобов'язання
виконав належним чином, у 2011-2012 роках
поставив відповідачеві природний газ в
обсязі 3701,772 тис. куб. м. на загальну суму
4 846 359,88 грн., що підтверджується
двосторонніми актами
приймання-передачі природного газу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що відповідач в
порушення взятих на себе договірних
зобов'язань розрахунки за поставлений
природний газ провів невчасно, що
підтверджується сальдо підприємства
позивача та випискою по операціях по
підприємству (а.с. 45-46), у зв'язку з чим
позивач з посиланням на приписи статті
625 ЦК України нарахував та пред'явив до
стягнення з відповідача 3% річних в
розмірі 42 04,89 грн. та
інфляційних втрат в розмірі 56 895,36 грн.

Сума боргу, штрафних санкцій, пені, 3 %
річних, інфляційних втрат за попередні
періоди були предметом розгляду у
справах господарського суду
Харківської області №№5023/4677/12, 5023/4677/12.

Так, факт прострочення відповідачем
виконання зобов'язань за договором
№ 14/1908/11 купівлі-продажу
природного газу від 30.09.2011 р.
встановлено рішенням господарського
суду Харківської області від 17.12.2012 р. у
справі №5023/4677/12, відповідно до якого з
КП Балаклійської районної ради
"Балаклійські теплові мережі" на
користь ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз
України" стягнуто основний борг в
розмірі 2 387 216,50 грн., пеню в розмірі 209
783,12 грн., 7% штрафу в розмірі 240911,06 грн., 3%
річних в розмірі 43 086,57 грн., інфляційні
втрати в розмірі 16 066,65 грн. та 57 942,00 грн.
судового збору.

Крім того, факт прострочення
відповідачем виконання зобов'язань за
договором №14/1908/11 купівлі-продажу
природного газу від 30.09.2011 р.
встановлено рішенням господарського
суду Харківської області 04.02.2014 р. у
справі №5023/4995/13, відповідно до якого з
КП Балаклійської районної ради
"Балаклійські теплові мережі" на
користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України"
стягнуто 1 254 184,79 грн. основного боргу, 46
340,81 грн. пені, 43 896,47 грн. 7% штрафу, 29 064,45
грн. 3% річних та 29 275,00 грн. судового
збору.

Дані судові рішення набрали законної
сили.

Згідно з ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини,
встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Предметом позову у даній справі є
стягнення з відповідача на користь
позивача 3% річних в розмірі 42 014,89 грн.
за період з 30.08.2012 р. по 29.12.2012 р. - за
зобов'язаннями грудня 2011 р., з 30.08.2012 р.
по 29.12.2012 р. за зобов'язаннями січня 2012
р., з 30.08.2012 р. по 29.12.2012 р. - за
зобов'язаннями лютого 2012 р., з 30.08.2012 р.
по 29.12.2012 р. - за зобов'язаннями березня
2012 р., з 30.08.2012 р. по 29.12.2012 р. - за
зобов'язаннями квітня 2012 р., з 08.10.2012 р.
по 01.04.2014 р. - за зобов'язаннями жовтня 2012
р., з 08.10.2013 р. по 01.04.2014 р. - за
зобов'язаннями листопада 2012 р., з 08.10.2013
р. по 01.04.2014 р. - за зобов'язаннями грудня
2012 р. та інфляційних втрат в розмірі 56
895,36 грн. за період з вересня по грудень
2012 р., жовтня 2010 р. по березень 2014 р. за
порушення відповідачем договірних
зобов'язань щодо строків оплати
спожитого природного газу в грудні 2011
р., січні-квітні, жовтні-грудні 2012 р.

Частиною другою статті 625 ЦК України
визначено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

За змістом статей 598-609 ЦК України
рішення суду про стягнення боргу не є
підставою для припинення грошового
зобов'язання.

Таким чином, наявність рішень
господарського суду Харківської
області у справах №5023/4677/12, №5023/4677/12 про
задоволення вимог кредитора, які не
виконані боржником, не припиняє
зобов'язальних правовідносин сторін
договору, не звільняє боржника від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК України.

Право кредитора вимагати сплату боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредитору (постанова Верховного Суду
України від 20.01.2011 р. у справі № 10/25).

Відповідно до п. 4.1. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.2013 р. № 14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" сплата трьох
процентів річних від простроченої суми
(якщо інший їх розмір не встановлений
договором або законом), так само як й
інфляційні нарахування, не мають
характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові.

Перевіривши правильність нарахування
позивачем інфляційних втрат в розмірі
56 895,36 грн., суд дійшов висновку
про те, що позовні вимоги в цій частині
є правомірними, обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

За результатами проведеного судом
розрахунку суд визначив, що вірна сума
3% річних дорівнює 41 781,00 грн.

За таких обставин суд визнав позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 3% річних обґрунтованими і
такими, що підлягають частковому
задоволенню в розмірі 2 735,25 грн. В іншій
частині позовних вимог щодо стягнення
з відповідача 3% річних в розмірі 233,89
грн. суд вважає за необхідне відмовити
у зв'язку з безпідставним пред'явленням
до стягнення.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в частині
стягнення інфляційних втрат в розмірі
56 895,36 грн. та 3% річних в
розмірі 41 781,00 грн. У задоволенні позову
в частині стягнення 3% річних в розмірі
233,89 грн. слід відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, суд керується ст. 49 ГПК України,
покладаючи судовий збір на обидві
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
193 Господарського кодексу України, ст.
ст. 509, 525, 526, 598-609, 625, 629, 655 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 1, 4, 4-3, 12, 32-34, 35, 43,
44, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
Балаклійської районної ради
"Балаклійські теплові мережі" (64200,
Харківська область, м. Балаклія, вул.
Алієва, 72, ) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
„Нафтогаз України" (01001, м. Київ,
вул. Б. Хмельницького, 6, ) інфляційні втрати в
розмірі 56 895,36 грн., 3%
річних в розмірі 41 781,00 грн. та судовий
збір в розмірі 1 973,54
грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 19.12.2014 р.

Суддя О.В. Макаренко