ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.12.2014 Справа № 920/1757/14

Господарський суд Сумської області у
складі судді Левченко П.І. при
секретарі судового засідання
Чепульській Ю. В. розглянув матеріали
справи № 920/1757/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Шосткинське
підприємство "Харківенергоремонт", м.
Шостка Сумської області,

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім
"Дизайн", м. Шостка Сумської області,

про стягнення 128714,27 грн.,

за участю представників:

позивача - не з`явився,

відповідача - Сергеєвої С. А.

В судовому засіданні, розпочатому
03.11.2014 року, оголошувалися перерви до 11
год. 20 хв. 11.11.2014 року, до 11 год. 00 хв.
02.12.2014 року та до 11 год. 00 хв. 15.12.2014 року.

Суть спору: позивач у своїй позовній
заяві просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 128714 грн., у
тому числі: основний борг у сумі 107709,46
грн., інфляційні у сумі 13 355,97 грн., три
проценти річних у сумі 7648,84 грн.

Відповідач вважає необґрунтованими
вимоги позивача щодо стягнення
вищезгаданих сум, надає свій
контррозрахунок суми основного боргу,
що складає 43993,67 грн.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд встановив:

Позивач у своєму позові посилається на
укладений 27.12.2011 року сторонами договір
№ 355 про надання послуг з
теплопостачання, згідно пункту 18 якого
відповідач зобов'язаний оплачувати
послуги в установлені договором
строки.

Позивач у позові зазначає, що за період
з 27 грудня 2011 року по 15 березня 2012 року
включно виникла заборгованість за
спожиту теплоенергію в сумі 107709,46 грн.,
тобто предметом спору у даній справі є
заборгованість відповідача перед
позивачем за договором № 355 від 27.12.2011
року за період з 27.12.2011 року по 15.03.2012
року.

Окрім суми основного боргу за період з
27.12.2011 року по 15.03.2012 року в розмірі 107709,46
грн. позивач, керуючись ч. 2 ст. 625 ЦК
України просить суд стягнути з
відповідача на свою користь три
проценти річних від згаданої вище суми
боргу за період з 20.04.2012 року по 31.09.2014
року в розмірі 7648,84 грн. та інфляційні з
тієї ж суми боргу за період з квітня 2012
року по серпень 2014 року в розмірі 13355,97
грн.

Оскільки позивач у своїй позовній
заяві визначив предметом спору
стягнення з відповідача
заборгованості за договором № 355 від
27.12.2011 року за період з 27.12.2011 року по 15
березня 2012 року, очевидно, що позивач
веде мову про заборгованість
відповідача перед позивачем за весь
період дії договору, за усі отримані
відповідачем від позивача послуги з
теплопостачання за тим договором за
весь період його дії.

До позовної заяви позивачем додано
розрахунок по нарахуванню за
теплопостачання нежитлового
приміщення, розташованого за адресою:
м. Шостка, вул. Гагаріна, 1 (а.с. 18), в якому
нарахування здійснені позивачем
відповідачеві за період з 09.11.2011 року по
15.03.2012 року.

Пунктом 6 договору визначено, що
розрахунковим періодом є календарний
місяць.

Згідно пункту 7 договору, система
оплати послуг є щомісячною.

Пунктом 8 договору встановлено, що
споживач (відповідач) за 3 дні до
початку розрахункового періоду (тобто,
відповідного календарного місяця)
сплачує виконавцю (позивачу) вартість
послуг зазначених у договорі,
передбачених на розрахунковий період.
Кінцеві розрахунки за розрахунковий
період (за календарний місяць)
провадяться споживачем до 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим
періодом (тобто, до 20 числа наступного
календарного місяця за попередній
календарний місяць).

Згідно пункту 10 до рахунку додається
акт приймання-передачі послуг.

Пунктом 11 договору передбачено, що за
наявності у споживача засобів обліку
справляння плати за нормативами
(нормами) споживання не допускається.

Згідно пункту 32 договору, дія цього
договору поширюється на відносини, що
діяли з 11 листопада 2011 року. Договір діє
до 31 грудня 2011 року. Договір вважається
щороку продовженим, якщо за місяць до
закінчення строку його дії однією із
сторін не буде письмово заявлено про
його розірвання.

Додатковою угодою № 1 від 02 лютого 2012
року до договору № 355 від 27 грудня 2011
року сторони продовжили строк дії
договору до 30 квітня 2012 року.

Теплопостачання здійснювалось
нежитлових приміщень
учбово-лабораторного корпуса
Шосткинського інституту Сумського
державного університету по вул.
Гагаріна, 1 (б. 35) у м. Шостка Сумської
області, де згідно акту взяття на
абонентський облік вузла обліку
теплової енергії від 24.10.2011 року,
затвердженого директором позивача Н. С.
Будашним 31.10.2011 року, було встановлено
теплолічильник (теплообчислювач,
витратоміри та термоперетворювач), за
показаннями якого станом на 24.10.2011 року
було 0,55 Гкал (а.с. 69). Акт від 24.10.2011 року
підписаний представником позивача,
представником ДП
«Сумистандартметрологія» та
представником Шосткинського інституту
Сумського держуніверситету як
споживачем на той час.

Оскільки, згідно п. 11 договору, за
наявності у споживача засобів обліку
справляння плати за нормативами
(нормами) споживання не допускається, а
у даному випадку наявні засоби обліку,
то нарахування і справляння плати за
теплопостачання позивач мав
здійснювати лише за показниками
засобів обліку (теплолічильника).

Під час розгляду справи (в судовому
засіданні 03.11.2014 року) представником
позивача було надано суду та
представнику відповідача для огляду та
зняття представнику відповідача копії
оригінал документу «Показання
теплового счетчика» від 18.11.2011 року (а.с.
93), підписаного директором відповідача,
в якому вперше у період дії договору №
355 від 27.12.2011 року було знято покази
теплового лічильника за участі
представника відповідача як споживача
теплової енергії за цим договором.
Станом на 18.11.2011 року за показами
теплової лічильника на об'єкті було 32,42
Гкал. і саме від цього показника
позивач має право розпочинати
нарахування та справляння з
відповідача плати за теплопостачання
за договором № 355 від 27.12.2011 року.

Представник позивача 03.11.2014 року надав
суду для долучення до матеріалів
справи в якості доказів копії
документів «Показання теплового
счетчика». (оригінали були оглянуті
судом та представником відповідача в
судовому засіданні 03.11.2014р.) від 16.12.2011
року, від 14.02.2012 року та від 15.03.2012 року
(а.с. 52-54), в яких зафіксовано покази
теплового лічильника на об'єкті станом
на 16.12.2011 року - 77,29 Гкал, станом на 14.02.2012
року - 322,7 Гкал, станом на 15.03.2012 року -
432,34 Гкал.

Згідно обґрунтованого розрахунку
відповідача різниця між останніми
показами (15.03.2012 року) теплового
лічильника - 432,34 Гкал та першими за час
дії договору № 355 від 27.12.2011 року
показами теплового лічильника (18.11.2011
року) - 32,42 Гкал складає 399,92 Гкал.

Таким чином, за весь період дії
договору № 355 від 27.12.2011 року (з 11.11.2011
року по 15.03.2012 року) відповідач мав
сплатити позивачеві, виходячи з
договірної вартості теплової енергії
982,39 за 1 Гкал (з ПДВ включно), суму 392877,41
грн. (399,92 Гкал х 982,39 грн.=392877,41 грн.).

Сплачено відповідачем позивачеві 348883,74
грн. (201270,50 + 147613,24 = 348883,74).

Заборгованість відповідача перед
позивачем, таким чином, за фактично
спожиту теплову енергію за договором №
355 від 27.12.2011 року за весь період дії
цього договору складає суму 43993,67 грн.
(392877,41-348883,74=43993,67), а тому позовні вимоги
позивача у даній справі щодо стягнення
з відповідача заборгованості за період
з 27.12.2011р. по 15.03.2012р. (як зазначено у
позовній заяві) підлягають задоволенню
частково, а саме: в сумі 43993,67 грн.

В іншій частині позовних вимог щодо
стягнення основного боргу в сумі 63715,79
грн. позивачеві має бути відмовлено у
зв'язку з безпідставністю та
необґрунтованістю позовних вимог у цій
частині.

Позовні вимоги позивача щодо стягнення
з відповідача річних та інфляційних,
згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, також
підлягають задоволенню частково,
оскільки позивач здійснив розрахунки
інфляційних та річних, виходячи з суми
основного боргу 107709,46 грн., замість
належної суми основного боргу - 43993,67
грн.

Три проценти річних позивач просить
стягнути з відповідача за період з
20.04.2012 року по 31.09.2014 року, тобто за 864
дні.

За цей період, виходячи з основного
боргу в сумі 43993,67 грн., з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
3124,15 грн. річних. В іншій частині
позовних вимог щодо стягнення річних у
сумі 4524,69 грн. має бути відмовлено у
зв'язку з безпідставністю та
необґрунтованістю вимог у цій частині.

Інфляційні позивач просить стягнути з
відповідача за період з квітня 2012 року
по серпень 2014 року.

За цей період, виходячи з основного
боргу в сумі 43993,67 грн. та індексу
інфляції 112,4%, з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 5455,22 грн.
інфляційних. В іншій частині позовних
вимог щодо стягнення інфляційних у
сумі 7900,75 грн. має бути відмовлено у
зв'язку з безпідставністю та
необґрунтованістю вимог у цій частині.

Згідно статті 49 ГПК України, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню витрати по
судовому збору в сумі 1051,46 грн.
пропорційно задоволеним позовним
вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 32-34, 43, 49, 82-86 ГПК України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Дизайн» (41100, Сумська область, м.
Шостка, пров. Енгельса, 4,
ідентифікаційний код 34560082) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Шосткинське
підприємство «Харківенергоремонт»
(41107, Сумська область, м. Шостка, вул.
Гагаріна, 1, ідентифікаційний код 34113412)
основний борг у сумі 43993,67 грн.,
інфляційні у сумі 5455,22 грн., річні у сумі
3124,15 грн., витрати по судовому збору у
сумі 1051,46 грн.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 19.12.2014р.

Суддя П.І. Левченко