КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"15" грудня 2014 р. Справа №910/8862/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця
О.М.

суддів: Пашкіної
С.А.

Сітайло Л.Г.

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгово-промислова
компанія» на ухвалу господарського
суду м. Києва від 24.11.2014 року у справі №
910/8862/14 (головуючий суддя Спичак О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Блок Майстер

Україна"

про визнання наказу від 08.09.2014
р. по справі № 910/8862/14 таким,

що не підлягає виконанню в
частині стягнення суми основного

боргу у розмірі 60 000 грн.

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгово-промислова

компанія»

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Блок Майстер

Україна"

про стягнення 159 491,90 грн.

за зустрічним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю "Блок

Майстер Україна"

до товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгово-промислова

компанія»

про стягнення штрафної
неустойки

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 24.11.2014 року заяву товариства з
обмеженою відповідальністю "Блок
Майстер Україна" про визнання наказу
від 08.09.2014 р. по справі № 910/8862/14 таким, що
не підлягає виконанню в частині
стягнення суми основного боргу у
розмірі 60 000 грн. задоволено повністю.

Визнано наказ господарського суду
міста Києва від 08.09.2014 р. по справі №
910/8862/14 про стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю "Блок
Майстер Україна" на користь товариства
з обмеженою відповідальністю
«Торгово-промислова компанія»
заборгованість у розмірі 86 737,98 грн.,
штрафної неустойки у розмірі 10 420,56 грн.,
3% річних у розмірі 2 341,63 грн.,
інфляційних витрат у розмірі 2 712,84 грн.
та судового збору у розмірі 2 044,26 грн.
таким, що не підлягає виконанню в
частині стягнення суми основного боргу
у розмірі 60 000,00 грн.

Не погодившись з прийнятою ухвалою,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Господарського суду
м. Києва частково та прийняти нове
рішення, яким визнати наказ суду по
справі №910/8862/14 про примусове виконання
рішення від 16.09.2014 року таким, що не
підлягає виконанню в частині стягнення
із відповідача основного боргу у сумі 50
000,00 грн.

Перевіривши матеріали апеляційної
скарги товариства з обмеженою
відповідальністю «Торгово-промислова
компанія», колегія суддів встановила,
що апеляційна скарга подана з
порушенням вимог ст. 94 ГПК України,
оскільки до останньої не додано
доказів сплати судового збору у
встановленому порядку та розмірі, що в
свою чергу відповідно до статті 97 ГПК
України є підставою для повернення
апеляційної скарги.

Форма і зміст апеляційної скарги, а
також перелік документів, які
додаються до неї визначені в ст. 94 ГПК
України.

За змістом ч. 3 ст. 94 ГПК України до
скарги додаються докази сплати
судового збору.

У відповідності до п. 8 ч. 2 ст. 4 Закону
України «Про судовий збір» від
08.07.2011 року, що набрав чинності 01.11.2011
року, за подання до господарського суду
апеляційної і касаційної скарги на
ухвалу суду ставка судового збору
становить 0,5 розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до Закону України «Про
державний бюджет України на 2014 рік»,
cтаном на 1 січня 2014 року мінімальний
розмір заробітної плати становить 1218,00
грн.

Як вбачається з апеляційної скарги,
товариство з обмеженою
відповідальністю «Торгово-промислова
компанія» оскаржує ухвалу
господарського суду м. Києва, отже
судовий збір за подання апеляційної
скарги становить 609,00 грн.

До апеляційної скарги не додано жодних
доказів сплати судового збору, проте
додано заяву про відстрочення сплати
судового збору, в якій заявник просить
відстрочити сплату судового збору до
першого засідання у справі.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про
судовий збір" встановлено, що
враховуючи майновий стан сторони, суд
може своєю ухвалою відстрочити або
розстрочити сплату судового збору на
певний строк, але не довше ніж до
ухвалення судового рішення у справі.

Згідно частини 2 зазначеної статті суд
може зменшити розмір судового збору
або звільнити від його сплати на
підставі, зазначеній у частині першій
цієї статті.

Зі змісту заяви про відстрочення
сплати судового збору слідує, що як на
підставу для задоволення заяви про
відстрочення сплати судового збору
заявник посилається на економічну та
політичну кризу в Україні та складний
фінансовий стан апелянта.

Проте, доказів складного фінансового
стану апелянт не надав. До вказаної
заяви будь-яких інших доказів не
додано.

За таких обставин, заява товариство з
обмеженою відповідальністю
«Торгово-промислова компанія» про
відстрочення сплати судового збору
задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України
апеляційна скарга не приймається до
розгляду і повертається апеляційним
господарським судом, якщо до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

З огляду на викладене, апеляційна
скарга повертається заявникові.

Повернення апеляційної скарги не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до апеляційного господарського суду в
загальному порядку після усунення
вказаних недоліків у відповідності до
норм закону на дату такого звернення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86,
п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви
товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгово-промислова
компанія" про відстрочення сплати
судового збору.

2. Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торгово-промислова компанія» на
ухвалу Господарського суду м. Києва від
24.11.2014 року у справі № 910/8862/14 з доданими
документами повернути скаржнику.

3. Матеріали справи № 910/8862/14 повернути
Господарському суду міста Києва.

Головуючий суддя
О.М. Баранець

Судді
С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло