ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.Справа № 922/4590/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання
Лук'яненко Ю.Ю.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства
"Український державний
геологорозвідувальний інститут", м.
Київ до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробнича
фірма "Техпроект",м. Дергачі
простягнення коштівза участю
представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Український
державний геологорозвідувальний
інститут" (позивач) звернувся до
господарського суду Харківської
області із позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
науково-виробничої фірми "Техпроект"
відповідач) про стягнення коштів у
розмірі 33393,60грн. з яких: сума основного
боргу розмірі 27652,50грн., 3% річних у
розмірі 384,10грн., пеня у розмірі 2702,36грн.
та інфляційні втрати у розмірі 2654,64грн.
Витрати по сплаті судового збору
просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором № КД2248-00 з проведення
моніторингу та наукового
супроводження надкористування
(Крочківська площа) від 11.12.2012р. у
частині повного та своєчасного
розрахунку за надані послуги.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 17.10.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду на 10.11.2014 року.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи № 922/4590/14
неодноразово відкладався.

07.11.2014 року за вх. № 39192 позивач через
канцелярію суду надав заяву про
збільшення розміру позовних вимог у
якій просить суд:

- збільшити розмір позовних вимог у
частині стягнення із відповідача пені,
та стягнути із відповідача за період з
11.04.2014 року по 10.10.2014 року пеню у сумі
3006,91грн.;

- збільшити розмір позовних вимог у
частині стягнення із відповідача 3%
річних, та стягнути із відповідача за
період з 11.04.2014 року по 03.11.2014 року три
відсотки річних у сумі 470,47грн.;

- збільшити розмір позовних вимог у
частині стягнення із відповідача втрат
від інфляції, та стягнути із
відповідача за період з 11.04.2014 року по
03.11.2014 року втрати від інфляції в сумі
3533,99 грн.(а.с.85).

У відповідності до статті 22
Господарського процесуального кодексу
України позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого рядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог, і
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Оскільки подана позивачем заява не
суперечить вимогам статті 22
Господарського процесуального кодексу
України, порушує чиїх - небудь прав та
охоронюваних законом інтересів, суд
приймає заяву про збільшення розміру
позовних вимог до розгляду.

10.11.2014 року за вх. № 39603 відповідачем
через канцелярію суду надано
клопотання, у якому він зазначає, що не
заперечує щодо наявність
заборгованості за договором № КД2248-00
від 11.12.2012 року, однак просить суд
звернути увагу, що сума заборгованості
визначена позивачем невірно, оскільки
відповідачем здійснено оплату на суму
5000,00грн. За таких обставин, відповідач
просить суд витребувати у позивача
уточнений розрахунок суми позовних
вимог та надати його відповідачу для
ознайомлення.

12.12.2014 року від представника позивача
на електронну адресу господарського
суду Харківської області надійшла
заява (вх. № 925) про зменшення розміру
позовних вимог у частині стягнення із
відповідача 27652,50 грн., у зв`язку із
оплатою відповідачем основної суми
заборгованості. На підтвердження
оплати позивачем були надані копії
платіжних доручень.

Суд, дослідивши надану заяву позивача
про зменшення розміру позовних вимог,
зазначає наступне .

Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
позивач вправі до прийняття рішення
по справі збільшити розмір позовних
вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог. До
початку розгляду господарським судом
справи по суті позивач має право
змінити предмет або підставу позову
шляхом подання письмової заяви.

Приймаючи до уваги пункт 6
Інформаційного листа від 14.08.2007 року
№01-8/675 "Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у першому
півріччі 2007 року" на запитання, чи
вправі позивач частково відмовитись
від позову, не виключає можливості
часткової відмови. Однак вона можлива
лише у випадку, якщо позивачем заявлено
дві чи більше вимог, і позивач
відмовляється не від усіх цих вимог.

Як вбачається зі змісту наданої заяви
позивача вона подана у відповідності
до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України та
підписана представником позивача
Хілінською Ж.О., що діє на підставі
довіреності № 2335 від 18.11.2014 року, ця
довіреність підписана директором
Українського державного
геологорозвідувального інституту
Гошовським С.В. Зменшення позовних
вимог стосується часткової відмови
позивача від позовних вимог щодо
стягнення суми основної
заборгованості у сумі 27652,50 грн., у
зв`язку із оплатою відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд, приймає
вищезазначену заяву до розгляду та
подальший розгляд справи ведеться із
її урахуванням.

Згідно із статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 16.12.2014 року було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини 1950 року,
ратифікованою Верховною Радою України
( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 -
ВР), кожній особі гарантовано право на
справедливий і відкритий розгляд при
визначенні її громадських прав і
обов'язків впродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 09 грудня 2014
року сторони попереджені про розгляд
справи за наявними в ній матеріалами у
разі неявки представників сторін у
судове засідання та ненадання
витребуваних судом документів.
Враховуючи це, враховуючи також
достатність часу, наданого сторонам
для підготовки до судового засідання
та підготовки витребуваних судом
документів, приймаючи до уваги
принципи змагальності та
диспозитивності господарського
процесу, закріплені пунктом 4 частиною 3
статті 129 Конституції України, статті 4-3
та статті 33 Господарського
процесуального кодексу України, суд
вважає, що господарським судом у межах
наданих йому повноважень сторонам
створені усі належні умови для надання
доказів у справі та є підстави для
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, повно та
всебічно дослідивши обставини та
докази на їх підтвердження, судом
встановлено наступне.

11 грудня 2012 року між товариством з
обмеженою відповідальністю науково-
виробничою фірмою «Техпроект»
(відповідач, Замовник) та Державним
підприємством «Український державний
геологорозвідувальний інститут»
(позивач, Виконавець) був укладений
Договір № КД2248-00 з проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування
(Крочківська площа) (надалі - Договір).

Крім того, 02.12.2013 року сторони уклали
Додаткову угоду № 1 до договору №
КД2248-00 від 11.12.2012 року, якою внесли зміни
до Договору, замінивши зокрема у тексті
договору слово «Роботи» у всіх
відмінниках на слово «Послуги» у
відповідних відмінниках.

Відповідно до розділу 1 Договору (з
урахуванням змін, внесених Додатковою
угодою № 1 від 02.12.2013р.) Виконавець
зобов'язується виконати для Замовника,
а Замовник зобов'язується прийняти й
оплатити послуги з проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування
(надалі - послуги) Крочківською площею,
відповідно до умов цього Договору.
Моніторинг та наукове супроводження
здійснюється на підставі Порядку
надання спеціальних дозволів на
користування надрами, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від ЗО травня 2011 року № 615, Положення
про проведення моніторингу та
наукового супроводження
надрокористування, затвердженого
Наказом Міністерства екології та
природних ресурсів України від 11.03.2013р.
№ 96, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України від 27.03.2013 за № 500/23032 та
Угоди про умови користування надрами
від 19 листопада 2012 року № 4258, що є
додатком до спеціального дозволу на
користування надрами. Обсяг робіт,
етапи (підетапи) та строки їх виконання
наведені в Календарному плані у
Додатку 1, який є невід'ємною частиною
цього Договору та складається
Виконавцем щорічно.

Строки виконання послуг за Договором
або їх етапів (підетапів) визначаються
Календарним планом (Додаток № 1) на
поточний рік, та можуть змінюватися за
письмовою домовленістю сторін з
обов'язковим оформленням Додаткової
угоди до цього Договору (п.п.3.1, 3.2).

В розділі 4 Договору сторони узгодили
порядок здавання та приймання послуг
відповідно до якого, по завершенню
кожного етапу (підетапу) Виконавець
надає Замовнику Акт здавання-приймання
послуг в 2-х примірниках та
Інформаційний звіт у письмовій формі.
Замовник протягом 5 робочих днів з дня
одержання звітних документів та Акту
здавання-приймання послуг, якщо
виконані послуги відповідають умовам
Договору, зобов'язаний направити
Виконавцю підписаний та належним чином
оформлений Акт здавання-приймання
послуг.

Відповідно до пункту 5.1. Договору
загальна вартість послуг згідно з цим
Договором визначається Протоколом
узгодження договірної ціни, що є
Додатком 2 до цього Договору, і складає
у 2012 - 2013 роках: 138000,00грн., крім того ПДВ
20% - 27600,00грн., всього: 165600,00грн. Вартість
послуг у 2014 році складає: 122900,00грн., крім
того ПДВ 20% - 24580,00грн., всього: 147480,00грн.

Вартість кожного окремого етапу
(підетапу) зазначається в Календарному
плані (Додаток 1) у межах узгодженої
загальної вартості робіт згідно з цим
договором (п.5.2.).

Замовник перераховує Виконавцю аванс у
розмірі 25% від вартості робіт за
відповідним етапом (підетапом).
Перерахування авансу здійснюється на
підставі рахунку-фактури Виконавця
протягом 10 робочих днів з дати
отримання рахунку (п.5.3.).

Остаточний розрахунок за виконаний
етап (підетап) здійснюється Замовником
на підставі Акту здавання-приймання
робіт протягом 10 робочих днів з дати
його підписання (п.5.4.).

На виконання умов Договору та взятих на
себе зобов'язань позивач надав послуги
першого етапу 2014 року вартістю 36870,00грн.
(в тому числі ПДВ - 6145,00грн.), які
прийняті відповідачем згідно Акту №
1/2014 від 27 березня 2014 року без зауважень
або заперечень.

Проте в порушення умов Договору та
взятих на себе зобов'язань відповідач
здійснив лише авансовий платіж в сумі
9217,50грн. (згідно рахунку № 66 від
16.01.2014р.), що підтверджується наявним в
матеріалах справи платіжним
дорученням № 118 від 21.01.2014р., у зв'язку із
чим заборгованість відповідача за
надані послуги першого етапу 2014 року за
Договором склала - 27652,50 грн.

Як вбачається із матеріалів справи,
після порушення провадження у справі,
відповідачем було сплачену суму
основної заборгованості у розмірі 27652,50
грн., що підтверджується наданими
позивачем копіями платіжних доручень.

У зв`язку із чим, позивачем подано заяву
про зменшення позовних вимог у частині
стягнення 27652,50 грн., яка була
задоволена судом.

Щодо стягнення із відповідача
нарахованих позивачем 3006,91 грн. пені,
суд зазначає наступне.

Пунктом 6.2. Договору передбачили, що у
разі несвоєчасної оплати за виконані
послуги Замовник сплачує виконавцеві
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми заборгованості за
кожен день прострочення виконання
своїх обов'язків.

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу одним із наслідків порушення
зобов'язань є сплата неустойки, розмір
якої встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Згідно зі статті 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Зважаючи на вищевикладене, позивачем
обґрунтовано нараховано відповідачу
пеню на суму заборгованості у розмірі
3006,91 грн. за період з 11.04.2014 року по 10.10.2014
року, розрахунок пені перевірено судом
із урахуванням вимог діючого
законодавства, тому суд приходить до
висновку щодо її задоволення.

Щодо стягнення із відповідача
нарахованих позивачем 470,47 грн. 3% річних
та 3533,99 грн. інфляційних витрат, суд
зазначає наступне.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом здійснено перерахунок 3% річних
та інфляційних витрат та встановлено,
що позивачем при здійсненні даних
розрахунків були допущені помилки.

А саме, у розрахунку 3% річних, позивачем
не враховано здійснену відповідачем
оплату в розмірі 5000,00 грн., у зв`язку із
чим суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог у частині
стягнення 469,24 грн. 3% річних за період з
11.04.2014 року по 03.11.2014 року.

Також судом встановлено, що під час
здійснення розрахунку інфляційних
витрат, позивачем не вірно вказано
індекс інфляції за період з квітня 2014
року по серпень 2014 року, який за
розрахунком позивача становить 112,78%.

В інформаційному листі від 17.07.2012р.
№01-06/928/2012 "Про практику застосування
Вищим господарським суд України у
розгляді справ окремих норм
матеріального права" зазначено, що сума
боргу з урахуванням індексу інфляції
повинна розраховуватися, виходячи з
індексу інфляції за кожний місяць (рік)
прострочення, незалежно від того, чи
був в якийсь період індекс інфляції
менше одиниці (тобто мала місце не
інфляція, а дефляція) (постанова Вищого
господарського суду України від 05.04.2011
№ 23/466 та лист Верховного Суду України
"Рекомендації щодо порядку
застосування індексів інфляції при
розгляді судових справ" від 03.04.1997 №
62-97р). При застосуванні індексу
інфляції слід мати на увазі, що індекс
розраховується не на кожну дату місяця,
а в середньому на місяць і здійснюється
шляхом множення суми заборгованості на
момент її виникнення на сукупний
індекс інфляції за період прострочення
платежу. При цьому сума боргу, яка
сплачується з 1 по 15 день відповідного
місяця, індексується з врахуванням
цього місяця, а якщо сума боргу
сплачується з 16 по 31 день місяця,
розрахунок починається з наступного
місяця. Аналогічно, якщо погашення
заборгованості здійснено з 1 по 15 день
відповідного місяця, інфляційні втрати
розраховуються без врахування цього
місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то
інфляційні втрати розраховуються з
врахуванням даного місяця (див.
постанову Вищого господарського суду
України від 01.02.2012 № 52/30). В силу
приписів статті 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Здійснивши перерахунок суми
інфляційних витрат за період з квітня
2014 року по серпень 2014 року із
урахуванням вимог діючого
законодавства, суд дійшов висновку, що
індекс інфляції за цей період становив
109,60%, а тому суд задовольняє позовні
вимоги у частині стягнення 2654,64 грн.
інфляційних витрат.

Щодо стягнення решти 3% річних в сумі 1,23
грн. та інфляційних витрат в сумі 879,35
грн., то суд приходить до висновку що
вони нараховані позивачем
необґрунтовано, у зв'язку із чим суд
відмовляє в їх задоволенні, як
безпідставно нарахованих.

З урахуванням викладеного,
господарський суд дійшов до висновку,
що позов підлягає частковому
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується статтею 49
Господарського процесуального кодексу
України при задоволенні позову судові
витрати підлягають стягненню із
відповідача у сумі 1597,54 грн.

Враховуючи викладене, та керуючись
статтіми 193, 230 Господарського кодексу
України, статтями 525, 526. 530, 549, 611, 612 625, 629
Цивільного кодексу України, статтями 1,
12, 22, 49, пунктом 1-1 статті 80, статтями 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю науково-виробничої
фірми «Техпроект» (62300, Харківська обл.,
Дергачівський р-н., м. Дергачі, вул.
Центральна, буд.1; ) на
користь Державного підприємства
«Український державний
геологорозвідувальний інститут» (04114,
м. Київ, вул. Автозаводська, буд.78-А;
) 469,24 грн. - 3% річних, 3006,91 грн.
пені, 2654,64 грн. інфляційних витрат та
1597,54 грн. витрат зі сплати судового
збору.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

В частині стягнення 1,23 грн. - 3% річних та
879,35 грн. інфляційних витрат - у
задоволенні позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Харківської області.

Повний текст рішення складено 22.12.2014

Суддя О.О. Ємельянова