м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
міста Києва у складі судді Чинчин О.В.,
при секретарі судового засідання Бігмі
Я.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні справу
За позовомТовариства з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна"до1.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пассервіс-люкс" 2.
Приватного акціонерного товариства
"Київський страховий дім"
провідшкодування витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування в
порядку регресуПредставники:
Від позивача :Самборська Ю.В.
(представник за довіреністю),Від
відповідача-1Сагаль С.В. (представник за
довіреністю),Від відповідача-2:Лаюк А.М.
(представник за довіреністю).ОБСТАВИНИ
СПРАВИ
Товариство з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Пассервіс-люкс" про стягнення 9 269
гривень 43 копійок та до Приватного
акціонерного товариства "Київський
страховий дім" про стягнення 13 079
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що
Товариством з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" на
підставі договору добровільного
страхування наземного транспорту від
23.12.2013 № 2001.17.0261960 (далі - Договір)
внаслідок настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди (далі -
ДТП) виплачено страхове відшкодування
власнику автомобіля марки "Mercedes Benz"
державний реєстраційний номер АА 2045 ВР
(далі - "Mercedes"), а тому позивачем
відповідно до положень статті 27 Закону
України "Про страхування" та статей 993,
1191 Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України) отримано право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
завдану шкоду. Відповідальність
власника транспортного засобу - ТОВ
"Пассервіс-люкс", автомобіля марки "БАЗ",
державний реєстраційний номер СВ 0269 АА
(далі - "БАЗ"), працівником якого скоєно
ДТП, станом на 21.02.2014 була застрахована
Приватним акціонерним товариством
"Київський страховий дім" (поліс №
АС/4262759, за якими ліміт по майну
становить 50 000 грн., франшиза - 500 грн.), а
тому позивач вказує, що обов'язок
відшкодування збитків покладається на
відповідачів і просить стягнути з
відповідача-2 - 13 079,49 грн., що становить
суму збитків, а з відповідача-1 - різницю
між фактичним розміром шкоди і
вартістю ремонту транспортного засобу
без урахування коефіцієнту фізичного
зносу у розмірі 9 269,43 грн.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 06.11.2014 р. порушено провадження у
призначено на 20.11.2014 р.
19.11.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі від
19.11.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Моторного (транспортного) страхового
бюро України надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі від
20.11.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшла заява про зменшення
розміру позовних вимог, у зв'язку зі
сплатою Приватним акціонерним
товариством "Київський страховий дім"
боргу в розмірі 13 079, 49 грн., у зв'язку
з чим Позивач просить припинити
провадження у справі у вказаній
частині позовних вимог до
Відповідача-2, а позовні вимоги до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пассервіс-люкс"
підтримує в повному обсязі та просить
Суд стягнути 9 269,43 грн. основного боргу
та судові витрати у розмірі 1 827,00 грн.
20.11.2014 року в судове засідання з'явився
представник позивача та представник
Представник відповідача-1 в судове
засідання не з'явився, про поважні
причини неявки Суд не повідомив, про
час і місце судового засідання був
повідомлений належним чином.
Представник відповідача-1 вимоги
ухвали суду про порушення провадження
по справі від 06.11.2014 року не виконав.
В судовому засіданні представник
відповідача-2 подав відзив на позовну
заяву, в якому просить Суд припинити
провадження по справі, оскільки
Відповідачем-2 була здійснена виплата
страхового відшкодування в порядку
регресу за вирахуванням франшизи в
розмірі 13 079, 49 грн., що підтверджується
платіжним дорученням №3785 від 19.11.2014
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.11.2014 року відкладено
розгляд справи на 04.12.2014 року, у зв'язку
з неявкою представника відповідача-1 в
судове засідання, невиконанням
Відповідачем-1 вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі.
27.11.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Відповідача 1 надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи, яке було
призначено на 20.11.2014 року та клопотання
про залучення в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Бугая О.В., оскільки
безпосереднім учасником ДТП 21.02.2014 року
був Водій Бугай О.В, а предметом
розгляду справи є збиток заподіяний в
результаті ДТП водієм, а з огляду на те,
що Позивач ставить питання про
стягнення вказаного збитку з
роботодавця, то в останнього, в разі
задоволення позову, виникне регресне
право на стягнення сплаченого
відшкодування з Бугая О.В.
04.12.2014 року в судове засідання з'явився
представник позивача та представник
Представник відповідача-2 в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання був повідомлений
Суд на місці ухвалив - відкласти
розгляд клопотання про залучення в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Бугая О.В. до встановлення фактичних
обставин по справі.
В судовому засіданні представник
позивача надав усні пояснення по суті
спору, підтримав вимоги та доводи
позовної заяви в частині стягнення в
порядку регресу витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування з
Представник відповідача-1 в судовому
засіданні надав усні пояснення по суті
спору, зазначив, що не згоден із
розміром страхового відшкодування,
виплаченого Позивачем, оскільки
автомобіль мав бути відновлений до
попереднього стану, а Позивач покращив
Суд, ознайомившись з матеріалами
справи, вислухавши представників
сторін, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою
повного та всебічного розгляду спору,
прийшов до висновку - зобов'язати
Позивача надати письмові пояснення чи
заперечення з урахуванням пояснень
представника відповідача-1 в судовому
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.12.2014 року відкладено
розгляд справи на 10.12.2014 року, у зв'язку
з неявкою представника відповідача-2 в
судове засідання, та витребуванням
додаткових доказів по справі.
05.12.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли пояснення щодо
розміру страхового відшкодування,
згідно яких Позивач зазначив, що за
умовами договору добровільного
страхування наземного транспорту
страхове відшкодування у разі
пошкодження автомобіля "Mercedes Benz",
державний реєстраційний номер АА 2045 ВР,
здійснюється без урахування нормативу
втрати вартості транспортного засобу
за рахунками СТО, а відтак сплативши
страхове відшкодування в сумі 22 348,92
грн., у позивача в порядку ст. 993 та 1191 ЦК
України виникло право регресної вимоги
до Відповідача-2 на суму 13 079,49 грн.,
урахуванням зносу) - 500 грн. (франшиза) = 13
079,49 грн.), а відтак з огляду на приписи
ст. 1166 та 1192 ЦК України відповідач-1, як
власник транспортного засобу
винуватця ДТП зобов'язаний
відшкодувати Позивачу страхове
відшкодування в розмірі 9 269,43 грн., що
складає різницю між фактичним
витратами на відновлення
транспортного засобу пошкодженого
внаслідок ДТП та вартістю страхового
відшкодування, яке має відшкодувати
Відповідач-2, тобто: 22 348,92 грн.
(матеріальна шкода) - 13 079,49 грн.
(страхове відшкодування за полісом №
АС/4262759) = 9 369,43 грн.
10.12.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Відповідача-1 надійшов відзив на
позовну заяву, згідно якого останній
просив в задоволенні позовних вимог
відмовити з підстав того, що оскільки
цивільна відповідальність
Відповідача-1 застрахована
Відповідачем-2, відтак саме у
відповідача-2 існує обов'язок щодо
відшкодування збитків, завданих
транспортному засобу внаслідок ДТП.
У судове засідання 10.12.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги
та доводи позовної заяви. Представники
Відповідачів проти позову заперечили з
підстав, викладених у відзивах на
позовну заяву. Суд, розглянувши
клопотання Відповідача - 1 про
залучення на підставі статті 27
Господарського процесуального кодексу
України в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору - Бугая О.В., дійшов висновку про
відмову в його задоволенні, оскільки
відповідно до ст. 27 ГПК України треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, можуть вступити
у справу на стороні позивача або
відповідача до прийняття рішення
господарським судом, якщо рішення з
господарського спору може вплинути на
їх права або обов'язки щодо однієї з
сторін. Представником Відповідача - 1 не
надано належних доказів, які б
може вплинути на права та обов'язки
Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 10 грудня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

23.12.2013 року між Товариством з
додатковою відповідальністю "Альянс
Україна" (надалі - позивач) та
Мараховським Олександром
Віталійовичем (надалі - страхувальник)
було укладено Договір добровільного
страхування наземного транспорту №
2001.17.0261960 (далі - Договір страхування),
згідно з яким позивач прийняв на себе
обов'язок відшкодувати збитки, що може
зазнати страхувальник у результаті
пошкодження, знищення або втрати
транспортного засобу "Mercedes Benz",
державний реєстраційний номер АА 2045 ВР
(надалі - застрахований автомобіль).

Предметом договору є майнові інтереси
страхувальника пов'язані з володінням,
розпорядженням та користуванням
вказаним транспортним засобом на
випадок настання подій, перелік яких
наведено у Договорі, а саме до
страхових випадків відноситься:
дорожньо-транспортні пригоди;
незаконне заволодіння; протиправні дії
третіх осіб; інші випадкові події
(пожежа, вибух або самозаймання
транспортного засобу, стихійне лихо чи
природні явища і т.п.).

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про
страхування" договір страхування - це
письмова угода між страхувальником і
страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.02.2014 року в м. Чернігові на проспекті
Миру сталась дорожньо-транспортна
пригода за участю забезпеченого
транспортного засобу "Mercedes Benz",
державний реєстраційний номер АА 2045 ВР,
яким керувала Мараховська Олена
Вікторівна, та транспортного засобу
"БАЗ 22154", державний реєстраційний номер
СВ 0269 АА, що належить ТОВ
"Пассервіс-люкс", яким керував Бугай
О.В., про що водіями було складено
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду (Європротокол).

Відповідно до абз. 3 п. 2.11 Правил
дорожнього руху України у разі
настання дорожньо-транспортної
пригоди за участю транспортних
засобів, зазначених у чинному договорі
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності, за
умови експлуатації таких транспортних
засобів особами, відповідальність яких
застрахована, відсутності травмованих
(загиблих) людей, а також за умови
досягнення згоди водіїв таких
транспортних засобів щодо обставин
скоєння дорожньо-транспортної пригоди,
за відсутності у них ознак
алкогольного, наркотичного чи іншого
сп'яніння або перебування під впливом
лікарських препаратів, що знижують
увагу та швидкість реакції, та у разі
складення такими водіями спільного
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду відповідно до встановленого
Моторним (транспортним) страховим бюро
зразка. У такому випадку водії згаданих
транспортних засобів після складення
ними зазначеного в цьому пункті
повідомлення звільняються від
обов'язків, передбачених підпунктами
"д" - "є" пункту 2.10 цих Правил.

Згідно зі ст. 33.2 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди за
участю лише забезпечених транспортних
засобів, за умови відсутності
травмованих (загиблих) людей, а також за
згоди водіїв цих транспортних засобів
щодо обставин її скоєння, за
відсутності у них ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, ці водії мають право
спільно скласти повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду. У такому
разі водії транспортних засобів після
складення зазначеного в цьому пункті
повідомлення мають право залишити
місце дорожньо-транспортної пригоди та
звільняються від обов'язку інформувати
відповідний підрозділ МВС України про
її настання.

У разі оформлення документів про
дорожньо-транспортну пригоду без
участі уповноважених на те працівників
відповідного підрозділу МВС України
розмір страхової виплати за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, не може
перевищувати максимальних розмірів,
затверджених Уповноваженим органом за
поданням МТСБУ, що діяли на день
настання страхового випадку.

Відповідно до Розпорядження
Державної комісії з регулювання ринків
фінансових послуг України № 698 від
17.11.2011, зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України № 1412/20150 від 7.12.2011 року
«Про затвердження максимальних
розмірів страхової виплати за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, у разі
оформлення документів про
дорожньо-транспортну пригоду без
участі уповноважених на те працівників
Державтоінспекції МВС України»,
відповідно до пункту 33.2 статті 33 та
пункту 36.1 статті 36 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" та пункту 1 частини першої
статті 28 Закону України "Про фінансові
послуги та державне регулювання ринків
фінансових послуг" Державна комісія з
регулювання ринків фінансових послуг
України затвердила максимальні
розміри страхової виплати за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, у разі
оформлення документів про
дорожньо-транспортну пригоду без
участі уповноважених на те працівників
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України:
на період з дня набрання чинності цим
розпорядженням до 31 грудня 2012 року в
розмірі 10000 гривень потерпілому; з 1
січня 2013 року - 25000 гривень потерпілому.

Згідно з повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду та
пояснень водіїв транспортних засобів
учасників ДТП, та аварійного комісара,
зазначено, що дорожньо-транспортна
пригода сталася під час здійснення
зміни транспортним засобом "БАЗ 22154",
державний реєстраційний номер СВ 0269 АА,
смуг при русі в одному напрямку,
внаслідок чого останній допустив
зіткнення з автомобілем "Mercedes Benz",
державний реєстраційний номер АА 2045 ВР,
який рухався у смузі, на яку виїхав
інший учасник ДТП, чим порушив п. 10.1
Правил дорожнього руху України та
вказано, що дана ДТП сталась з його
вини.

В примітці ст. 124 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
зазначається, що особа,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, звільняється від
адміністративної відповідальності за
порушення правил дорожнього руху, що
спричинило пошкодження транспортних
засобів, за умови, що учасники
дорожньо-транспортної пригоди
скористалися правом спільно скласти
повідомлення про цю пригоду відповідно
до Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів». У зв'язку з тим,
що між учасниками ДТП спільно складено
Повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду, отже, водій, винний у вчиненні
ДТП звільняється від адміністративної
відповідальності за порушення Правил
дорожнього руху, що спричинило
пошкодження транспортних засобів.

Виходячи з вищезазначеного, сторони з
дотриманням вимог законодавства, в
передбаченому законом порядку
здійснили дану процедуру та
скористалися своїм правом складання
Повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду(«Європротокол»).

Отже, враховуючи вищенаведене,
приймаючи до уваги приписи чинного
законодавства, суд приймає
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду від 21.02.2014 року як належний
доказ вчинення 21.02.2014
дорожньо-транспортної пригоди за
участю транспортних засобів -
автомобіля "Mercedes Benz", державний
реєстраційний номер АА 2045 ВР, та
автомобіля "БАЗ 22154", державний
реєстраційний номер СВ 0269 АА, та
підтвердження наявності вини водія
"БАЗ 22154", державний реєстраційний номер
СВ 0269 АА, Бугая О.В., у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 354 Господарського
кодексу України за договором
страхування страховик зобов'язується у
разі настання страхового випадку
здійснити страхову виплату
страхувальнику або іншій особі,
визначеній страхувальником у договорі
страхування, а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Тобто,
за укладеним договором одна сторона за
договором зобов'язалася за винагороду
(страховий внесок), котра сплачується
іншою стороною, відшкодувати їй збитки,
завдані застрахованому транспортному
засобові в результаті настання
визначеного договором страхового
випадку.

11.03.2014 року страхувальник звернувся до
Позивача із заявою про перерахування
страхового відшкодування № Н-1142/03 й
надав всі необхідні документи.

Згідно зі звітом про визначення
вартості матеріального збитку № 8340 від
11.03.2014 року, складеного Товариством з
обмеженою відповідальністю «Експертно
- асистуючи компанія «Довіра», вартість
відновлювального ремонту колісного
транспортного засобу визначена за
витратним підходом становить 22 856,18
грн., коефіцієнт фізичного зносу - 0,4962,
вартість відновлювального ремонту з
урахуванням значення коефіцієнта
фізичного зносу становить - 13 579,49 грн.

Відповідно до рахунку-фактури № ЮА-0315
від 07.03.2014 року, виставленого
виконавцем ремонтних робіт ТОВ "Юніком
Авто" фактична вартість
відновлювального ремонту автомобіля
"Mercedes Benz", державний реєстраційний
номер АА 2045 ВР, склала 22 348,92 грн.

Згідно із страховим актом № 6-14
від 17.03.2014 року та кошторисом витрат на
ремонт транспортного засобу, позивач
визначив розмір страхового
відшкодування, відповідно до вказаного
вище рахунку, у розмірі 22 348,92 грн.

Позивач, відповідно до заяви
страхувальника та наказу № 614 від
17.03.2014 року, прийняв рішення про сплату
частини суми страхового відшкодування
шляхом зарахування на користь ТДВ
«Альянс Україна» в розмірі 10 137,60 грн. в
рахунок несплачених страхових
платежів за договором, а решту суми
страхового відшкодування в розмірі 12
211,32 грн. перерахував на рахунок ТОВ
"Юніком Авто" (СТО), що підтверджується
платіжним дорученням від 17.03.2014 року №
3668.

Таким чином, загальний розмір
страхового відшкодування за Договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів №200117/0261960 від
23.12.2013 року, який був сплачений згідно
Страхового акту №6-14 на підставі
заяви Страхувальника Мараховського
О.В. склав 22 348 гривень 92 копійки.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано шкоду у результаті її
порушеного права має право на її
відшкодування.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного
кодексу України збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Судом встановлено, що вина особи, яка
керувала автомобілем "БАЗ 22154"
державний реєстраційний номер СВ 0269 АА,
підтверджується повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду від 21.02.2014
року, оскільки це є належним доказом
вчинення 21.02.2014 дорожньо-транспортної
пригоди відповідно до вимог чинного
законодавства України, за участю
транспортних засобів - автомобіля
"Mercedes Benz", державний реєстраційний
номер АА 2045 ВР, та автомобіля "БАЗ 22154",
державний реєстраційний номер СВ 0269 АА,
та наявності вини водія "БАЗ 22154",
державний реєстраційний номер СВ 0269 АА,
Бугая О.В., у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну
третіх осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу "БАЗ 22154"
державний реєстраційний номер СВ 0269 АА,
застрахована у ПрАТ "Київський
страховий дім" на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/4262759, що підтверджується
довідкою МТСБУ № 7/2-28/31559 від 17.11.2014.

Вказаним договором (поліс № АС/4262759)
передбачено, що франшиза становить 500,00
грн., а ліміт відповідальності за шкоду
заподіяну майну - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. За
змістом ст. 34 вказаного Закону розмір
шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, може
бути визначено як експертом, так і
аварійним комісаром, визнання яких
містяться в п. 2 Типового положення про
організацію діяльності аварійних
комісарів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 05.01.1998 р.
№8 та Положенні щодо укладення угоди на
проведення експертної оцінки майна,
затвердженого наказом Фонду
державного майна України від 08.01.1998 №16.

Таким чином, належним доказом розміру
відновлювального ремонту з урахування
коефіцієнту фізичного зносу є висновок
особи, яка згідно чинного
законодавства України має право на
проведення експертної оцінки майна
(суб'єкт оціночної діяльності або
аварійний комісар).

Для визначення розміру
відновлювального ремонту з урахування
коефіцієнту фізичного зносу Суд
приймає до уваги звіт про визначення
вартості матеріального збитку
колісного транспортного засобу № 8340
від 11.03.2014 року, згідно з яким вартість
відновлювального ремонту автомобіля
"Mercedes Benz", державний реєстраційний
номер АА 2045 ВР, з урахуванням фізичного
зносу складає 13 579,49 грн.

Нормою ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Таким чином, Суд приходить до висновку,
що вартість відновлювального ремонту
застрахованого транспортного засобу з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу складає 13 579,49 грн., що
підтверджується матеріалами справи.
Проте, як встановлено Судом, Позивачем
за Договором добровільного
страхування наземних транспортних
засобів №200117/0261960 від 23.12.2013 року на
підставі Страхового акту №6-14
було виплачено страхове відшкодування
у розмірі 22 856,18 грн.

Позивачем заявлені позовні вимоги до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пассервіс-люкс" про
стягнення 9 269 гривень 43 копійок (тобто 22
348,92 грн. (матеріальна шкода) - 13 079,49
грн. (страхове відшкодування за полісом
№ АС/4262759) та до Приватного
акціонерного товариства "Київський
страховий дім" про стягнення 13 079
гривень 49 копійок (тобто 13579,49 грн.
(матеріальний збиток з урахуванням
зносу) - 500 грн. (франшиза) = 13 079,49 грн.).

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 вказаного
Закону Страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. у разі невизнання
майнових вимог заявника або з підстав,
визначених статтями 32 та/або 37 цього
Закону, - прийняти вмотивоване рішення
про відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

Судом було встановлено, що позивачем
було направлено відповідачу-2 вимогу в
порядку регресу від 19.05.2014 про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в розмірі 21 848 гривень 92 копійки,
завданої власнику автомобіля «Mercedes
Benz», державний реєстраційний номер АА
2045 ВР, а також документи на
підтвердження розміру страхового
відшкодування, що підтверджується
наявною в матеріалах справи копією
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення №
582, яка залишена відповідачем - 2
без відповіді.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 вказаного
Закону страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи.

Враховуючи визначені полісом № АС/4262759
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, розмір вартості
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, що обмежений розміром шкоди,
право зворотної вимоги якої на
підставі положень статті 27 Закону
України "Про страхування" та статей 993,
1191 Цивільного кодексу України перейшло
до позивача, відповідач-2 був
зобов'язаний відшкодувати Позивачу
витрати в розмірі 13 079,49 грн. (вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу 13579,49 грн. - 500,00 грн. франшиза за
полісом).

Водночас судом встановлено, що
відповідач-2 під час розгляду справи
№910/24416/14 в суді сплатив на користь
Позивача грошові кошти в сумі 13 079,49
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 3785 від 19.11.2014 року.

Таким чином, оскільки відповідачем-2
під час розгляду справи сплачена сума
основного боргу в розмірі 13 079,49,52 грн.,
то предмет спору в даній справі у
вказаній частині відсутній.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Відповідно до приписів абзацу третього
пункту 4.4 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.11.2011
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» припинення
провадження у справі на підставі
пункту 11 частини першої статті 80 ГПК
України можливе в разі, коли предмет
спору існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи.

Враховуючи вищезазначене, Суд вважає
за можливе на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України провадження у справі в частині
позовних вимог про стягнення з
відповідача-2 грошових коштів в сумі 13
079,49 грн. припинити.

Що стосується позовних вимог
Товариства з додатковою
відповідальністю «Альянс Україна» до
відповідача - 1, відповідно до яких
просило Суд на підставі статті 1194
Цивільного кодексу України стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пассервіс-люкс" про
стягнення 9 269,43 грн., з яких 500,00 грн.
франшиза та 8 769,43 грн. страхового
відшкодування, Суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1194 Цивільного кодексу
України особа, яка застрахувала свою
цивільну відповідальність, у разі
недостатності страхової виплати
(страхового відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Враховуючи те, що полісом № АС/4262759
передбачена франшиза у розмірі 500,00
грн., а винна у ДТП особа є працівником
відповідача-1, суд дійшов висновку, що
відповідач-1 є відповідальним за
завдану його працівником шкоду згідно
зі ст. 1172 ч. 1 Цивільного кодексу
України, що відповідно до вимог ст. 27
Закону України "Про страхування" та ст.
993 Цивільного кодексу України є
підставами для стягнення з
відповідача-1 на користь позивача 500,00
грн.

Проте в задоволенні позовних вимог
Товариства з додатковою
відповідальністю «Альянс Україна» до
відповідача-1 про стягнення 8 769,43 грн.
страхового відшкодування Суд
відмовляє в їх задоволенні, оскільки
Договір страхування винної у
заподіянні шкоди особи повністю
покриває нанесені нею збитки, то у суду
немає законних підстав для стягнення
шкоди з відповідача-1.

Аналогічна правова позиція викладена в
Постанові Вищого господарського суду
України від 19.11.2014 року у справі №
910/10759/14.

Крім того, оскільки Договором
добровільного страхування наземного
транспорту № 2001.17.0261960 від 23.12.2013 року
передбачений обов»язок Страховика
здійснити виплату страхового
відшкодування без урахування зносу, а
сторони є вільними в укладенні
договорів відповідно до статті 6
Цивільного кодексу України, то дані
договірні відносини не можуть бути
покладені на Товариство з обмеженою
відповідальністю «Пассервіс-люкс»,
оскільки цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу за шкоду,
заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх
осіб внаслідок експлуатації
транспортного засобу "БАЗ 22154"
державний реєстраційний номер СВ 0269 АА,
застрахована у ПрАТ "Київський
страховий дім" на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/4262759.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ця частина позовних вимог підлягає
частковому задоволенню та з Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Пассервіс-люкс» на користь Товариства
з додатковою відповідальністю "Альянс
Україна" підлягає стягненню 500,00 грн.
страхового відшкодування в порядку
регресу.

Судовий збір відповідно до положень
статті 49 ГПК України покладається на
відповідачів пропорційно задоволеним
вимогам та провадження по яким
припинено.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ

1. Припинити провадження у справі №
910/24416/14 в частині позовних вимог
Товариства з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" про
стягнення з Приватного акціонерного
товариства "Київський страховий дім" 13
079 (тринадцять тисяч сімдесят дев'ять)
грн. 49 коп. витрат з виплати страхового
відшкодування.

2. Позовні вимоги Товариства з
додатковою відповідальністю "Альянс
Україна" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пассервіс-люкс" -
задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Пассервіс-люкс" (14037,
Чернігівська обл., м. Чернігів, вул.
Борисенка, 60, ідентифікаційний код
32284593) на користь Товариства з
додатковою відповідальністю "Альянс
Україна" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська,
б. 21-Г, ідентифікаційний код 32253696) 500
(п'ятсот) грн. 00 коп. витрат з виплати
страхового відшкодування, 40 (сорок)
грн. 87 коп. судового збору.

4. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Київський страховий дім"
(04053, м. Київ, вул. Артема, 37-41,
ідентифікаційний код 25201716) на користь
Товариства з додатковою
відповідальністю "Альянс Україна" (04119,
м. Київ, вул. Дегтярівська, б. 21-Г,
ідентифікаційний код 32253696) 1 069 (одну
тисячу шістдесят дев'ять) грн. 23 коп.
судового збору.

5. В іншій частині позову відмовити.

6. Видати накази після набрання судовим
рішенням законної сили.

7. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 15 грудня 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин