м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Виробниче
об'єднання «Укрфарм»доПублічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль»третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачаТовариство з
обмеженою відповідальністю «Ніка
Холдінг Ін вест» провизнання
припиненим зобов'язання порукиСуддя
від позивача Абросімов С.С.-
представник;від відповідача від
третьої особиСеменяка В.В. -
представник; не з'явилисьОБСТАВИНИ
СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Виробниче
об'єднання «Укрфарм» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль» про
визнання припиненим зобов'язання
поруки за договором поруки № 12/14/1007 від
Позовні вимоги мотивовано тим, що
відповідачем пропущено строк для
звернення до суду з вимогою про
погашення заборгованості за боржника,
у зв'язку з чим позивач просить суд
визнати припиненим зобов'язання поруки
за договором поруки № 12/14/1007 від 19.10.2010.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.10.2014 за вказаним позовом
залучено до участі у справі третьою
особою, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ніка Холдінг
Інвест» та призначено розгляд справи
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.11.2014, у зв'язку з неявкою в
судове засідання учасників процесу,
невиконання ними вимог ухвали суду,
розгляд справи було відкладено на
Представник позивача в судове
засідання 15.12.2014 з'явився, позов
Представник відповідача в судове
засідання 15.12.2014 з'явився, надав суду
відзив на позов, в якому проти
заявлених позовних вимог заперечив
посилаючись на те, що ним було вчасно
надіслано позивачу вимогу про
погашення боргу, про що є належні і
допустимі докази у справі. Крім того,
відповідач стверджує, що оскаржуваний
договір поруки укладено між сторонами
для забезпечення виконання кредитних
зобов'язань, у тому числі тих, що
виникнуть у майбутньому, які
випливають з умов кредитного договору
№010/14/245/1 від 18.12.2007 року (з наступними
змінами), який в свою чергу укладено в
рамках Генеральної кредитної угоди
№010/14/209 від 16.11.2007, а відтак, на думку
відповідача, днем настання строку
виконання основного зобов'язання, з
якого, в свою чергу, починається відлік
строку для пред'явлення кредитором
вимоги до поручителя, буде - 18.01.2012 (день
пред'явлення банком вимоги до позивача
про дострокове виконання зобов'язання),
отже порука не припинилася, а позовні
вимоги є безпідставними.
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача повноважних представників
в судове засідання не направила,
пояснення по суті спору не надала.
В матеріалах справи наявні
повідомлення про вручення
рекомендованих поштових відправлень
отримання 05.11.2014 та 01.12.2014 третьою
особою ухвал Господарського суду міста
Києва від 20.10.2014 та від 12.11.2014.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що третя особа повідомлена про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:

19.10.2010 між ТОВ «Виробниче об'єднання
«Укрфарм», як поручителем та ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», як кредитором
укладено договір поруки №12/14/1007 (з
юридичною особою), у відповідності до
умов якого поручитель зобов'язався
відповідати перед кредитором
солідарно з боржником - ТОВ «Ніка
Холдінг Інвест» за виконання кредитних
зобов'язань, у тому числі тих, що
виникнуть у майбутньому, які
випливають з умов кредитного договору
№010/14/245/1 від 18.12.2007 року (з наступними
змінами), укладеного між ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Ніка
Холдінг Інвест» (позичальник, боржник),
за умовами якого боржник зобов'язаний:
повернути кредит у розмірі 2627451,00 дол.
США, сплатити проценти за користування
кредитом в розмірі 11,00% річних або у
будь-якому іншому розмірі, зміненому
відповідно до умов кредитного
договору, у т.ч. на підставі додаткових
угод до нього, укладених після набуття
чинності цим договором, сплатити
комісію за видачу кредитних коштів у
розмірі 0,99% від ліміту кредитної лінії,
сплатити пені, штрафи, передбачені
кредитним договором, а також
відшкодувати витрати та збитки
кредитора, пов'язані з неналежним
виконанням боржником умов кредитного
договору (п.1.1.).

Відповідно до п. 1.2. вищевказаного
договору, поручитель відповідає за
виконання кредитних зобов'язань у тому
ж обсязі, що і боржник, в порядку та
строки, визначені кредитним договором,
у тому числі але не виключно: при
невиконанні боржником окремих
кредитних зобов'язань, зокрема, щодо
сплати процентів та/або погашення
частини кредиту в строки визначені
графіком погашення кредиту, при
невиконанні боржником зобов'язання
щодо погашення кредиту при закінченні
строку користування ним, при
виникненні підстав для дострокового
повного/часткового виконання
кредитних зобов'язань.

Згідно п.2.1. цього договору, у випадку
повного або часткового невиконання
боржником всіх або окремих кредитних
зобов'язань, поручитель і боржник
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, кредитор набуває
права вимоги до поручителя щодо сплати
заборгованості за порушеними
кредитними зобов'язаннями.

При цьому, згідно п.2.2. даного договору,
поручитель зобов'язується здійснити
виконання порушених кредитних
зобов'язань протягом 10 банківських
днів з дати отримання вимоги від
кредитора та в обсязі, зазначеному в
такій вимозі, вимога кредитора є єдиним
та достатнім доказом настання підстав
для виконання поручителем кредитних
зобов'язань в розмірі, визначеному
кредитором у вимозі, кредитор має право
направляти вимоги поручителю будь-яку
кількість разів до повного виконання
кредитних зобов'язань.

Пунктом 7.9. даного договору сторони
погодили, що до всіх правовідносин,
пов'язаних з укладенням та виконанням
цього договору, застосовується строк
позовної давності тривалістю у п'ять
років.

У п. 8.1. договору поруки зазначено, що
цей договір вступає в силу з моменту
його підписання сторонами і скріплення
печатками і діє до повного виконання
кредитних зобов'язань за кредитним
договором та зобов'язань поручителя за
цим договором.

Як стверджує позивач у позовній заяві,
з огляду на зміст наведеного пункту
договору поруки, строк поруки не
встановлений, а тому порука в силу ч. 4
ст. 559 Цивільного кодексу України
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

З розрахунку заборгованості боржника -
ТОВ «Ніка Холдінг Інвест» по
кредитному договору №010/14/245/1 від 18.12.2007,
складеного ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
25.12.2012, випливає, що ТОВ «Ніка Холдінг
Інвест» прострочило повернення
частини кредиту згідно графіку
погашення заборгованості в редакції
додатку № 1 до додаткової угоди №
010/14/245/1/10 від 27.07.2011 року до кредитного
договору в сумі 208 766,08 дол. США, яку мало
сплатити до 31.12.2011 року включно.

Як зазначає позивач, ТОВ «Ніка Холдінг
Інвест» вважається таким, що
прострочило (порушило) основне
зобов'язання щодо повернення чергової
частини кредиту, яке (зобов'язання) було
забезпечено порукою від імені позивача
з 01.01.2012. При цьому, ПАТ «Райффайзен Банк
Аваль», як кредитор звернулося до
позивача, як поручителя, з вимогою від
18.01.2012 про дострокове повернення
кредиту, а також сплати процентів та
штрафних санкцій за кредитним
договором. Однак до суду відповідний
позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»
подало тільки в серпні місяці 2013 року,
то позивач вважає, що шестимісячний
строк, передбачений ч. 4 ст. 559
Цивільного кодексу України сплив, та
вказує на те, що правова позиція щодо
можливості пред'явлення кредитором
позову до поручителя тільки протягом
шестимісячного строку з моменту
настання строку виконання основного
зобов'язання у випадку, коли строк
поруки не встановлений, викладена у
постанові Верховного Суду України від
21.05.2012 по справі № 6-48цс11, постанові
Верховного Суду України від 17.09.2014 по
справі № 6-53цс14, а також в п. 24 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України від 30.03.2012 № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин».

Враховуючи вищенаведене, позивач
просить суд визнати припиненим
зобов'язання поруки за договором
поруки № 12/14/1007 від 19.10.2010, у зв'язку з
пропуском, на його думку, відповідачем
належного строку для звернення до
поручителя (позивача) не з будь-якою
вимогою про виконання зобов'язань за
договором поруки, а саме з відповідною
позовною заявою.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу
України за договором поруки поручитель
зобов'язується перед кредитором
боржника за виконання ним свого
обов'язку. Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Перелік підстав припинення зобов'язань
є вичерпним та відображений в ст.ст.599,
601, 604 609 Цивільного кодексу України.

За відсутності інших підстав
припинення зобов'язання, передбачених
договором або законом, зобов'язання
припиняється його виконанням,
проведеним належним чином (ст.599
Цивільного кодексу України).

Статтею 559 Цивільного кодексу України
передбачено підстави припинення саме
зобов'язань з поруки. Зокрема, порука
припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Порука припиняється,
якщо після настання строку виконання
зобов'язання кредитор відмовився
прийняти належне виконання,
запропоноване боржником або
поручителем. Порука припиняється у
разі переведення боргу на іншу особу,
якщо поручитель не поручився за нового
боржника. Порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Таким чином, законодавець передбачив
додаткові підстави припинення поруки,
а саме: правила обмежувальних строків
(шестимісячного та тривалістю в один
рік), які вступають в дію, відповідно,
лише у разі, якщо договором поруки не
встановлено строк дії поруки, а
основним договором не визначено строк
виконання основного зобов'язання.

За твердженнями позивача,
контрагентами у договорі поруки не
було визначено строку її дії, а отже,
остання припиняється з урахуванням
приписів ч.4 ст.559 Цивільного кодексу
України та правової позиції Верховного
Суду України із цього питання.

Відповідно до п.4.1.7 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №1
від 24.11.2014 «Про деякі питання практики
вирішення спорів, що виникають з
кредитних договорів» встановлено, що
частиною четвертою статті 559
Цивільного кодексу України
передбачено, зокрема, що порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. Умова
договору про дію поруки до повного
виконання забезпеченого зобов'язання
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки. У цьому випадку
відповідно до частини четвертої статті
559 Цивільного кодексу України порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.
Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення, так і вручення йому вимоги
про погашення боргу (залежно від умов
договору). Якщо основним договором не
визначено інші умови виконання
основного зобов'язання, то строк
пред'явлення кредитором вимоги до
поручителя має обчислюватися з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі. При цьому сама лише
умова договору поруки про дію поруки до
повного виконання позичальником та/або
поручителем своїх зобов'язань за
договором не може розглядатися судом
як установлення строку дії поруки;
термін має визначатися календарною
датою або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати (наприклад, після
закінчення певного строку, починаючи
від дати виконання зобов'язання за
кредитним договором).

За твердженнями відповідача, які
викладені ним у відзиві на позов,
останній вказував на те, що 16.11.2007 між
відповідачем (банк, кредитор) та
позичальниками - ТОВ "Боско", ТОВ "Ніка
Холдінг Інвест", ТОВ "Виробниче
Об'єднання "Укрфарм", ТОВ "Альфафарм",
ТОВ "Фармацевтична фірма "КФК" і ТОВ
"Віто-Фарм" (із змінами та доповненнями)
було укладено Генеральну кредитну
угоду № 010/14/209 (Генеральна кредитна
угода), згідно з умовами якої Банк
зобов'язувався надати позичальникам
кредитні кошти в порядку і на умовах,
визначених в Генеральній кредитній
угоді та кредитних договорах,
укладених в її рамках, що є його
невід'ємними частинами.

Загальний розмір основної (позичкової)
заборгованості Позичальника по
кредитам в рамках Генеральної
кредитної угоди не повинен
перевищувати суми, еквівалентної 42500000
грн. Термін користування кредитними
коштами встановлювався - до 15.11.2012.
Конкретні суми кредитів, строки
користування кредитними коштами,
відсоткові ставки, об'єкти
кредитування, визначаються сторонами
окремо в Кредитних договорах, що
укладаються в рамках даної Угоди.

Так, із урахуванням додаткових угод до
Генеральної кредитної угоди (№ 010/14/04/056
від 05.02.2008, № 010/14/04/165 від 18.04.2008, №
010/14/209/90/1 від 10.11.2008, № 010/14/209/347 від 10.02.2009,
№ 010/14/209/674 від 30.06.2009, № 010/14/209/6 від
01.10.2009, № 010/14/209/7 від 10.11.2009, № 010/14/209/8 від
10.02.2010, № 010/14/209/9 від 10.03.2010, № 010/14/209/10 від
04.06.2010, № 010/14/209/11 від 19.10.2010, № 010/14/209/12
від 25.11.2010, № 010/14/209/13 від 27.07.2011, №010/14/209/14
від 21.11.2011), загальний розмір
заборгованості Позичальників за
укладеними в рамках цієї Угоди
договорами не повинен перевищувати
суми, еквівалентної 4770000,00 дол. США за
наступними сублімітами:

-субліміт-1 у сумі 1859933,65 грн. - на
фінансування поточної діяльності ТОВ
"Боско";

-субліміт-2 у сумі 549916 дол. США - на
фінансування поточної діяльності ТОВ
"Боско";

-субліміт-3 у сумі 2100000 грн. - на
фінансування поточної діяльності ТОВ
"ВО "Укрфарм";

-субліміт-4 у сумі 2627451 дол. США - на
придбання та рефінансування витрат на
придбання нежилих приміщень
корпоративних прав та основних засобів
для ТОВ "Ніка Холдінг Інвест" (кредитний
договір №010/14/245/1 від 18.12.2007);

-субліміт-5 у сумі 789337 дол. США - на
придбання та рефінансування витрат на
придбання земельних ділянок для ТОВ
"Ніка Холдінг Інвест";

-субліміт-6 у сумі 3000000 грн. - на
поповнення обігових коштів для ТОВ
"Альфафарм";

-субліміт-7 у сумі 2692500 грн. - на
поповнення обігових коштів для ТОВ "ФФ
"КФК".

Відповідно до Генеральної кредитної
угоди, із змінами та доповненнями,
встановлено наступні строки
користування кредитними коштами:

- за сублімітами 1, 2 та 3 - до 19 жовтня 2012;

- за сублімітами 4 та 5 - до 15 листопада
2012;

- за сублімітами 6 та 7 - до 26 жовтня 2012
(все в редакції додаткової угоди
№010/14/209/13 від 27.07.2011).

На забезпечення виконання зобов'язань
за Генеральною кредитною угодою, між
відповідачем, як кредитором, та
позивачем, як поручителем, було
укладено договір поруки № 010/14/03/284 від
19.11.2007 (із змінами та доповненнями),
відповідно до п. 1.2 якого позивач на
добровільних засадах бере на себе
зобов'язання за повне виконання перед
Банком боргових зобов'язань ТОВ "Боско",
ТОВ "Віто-Фарм", ТОВ "Виробниче
Об'єднання "Укрфарм", ТОВ "Ніка Холдінг
Інвест", ТОВ "Фармацевтична фірма "КФК",
які виникають або виникнуть у
майбутньому з умов Генеральної
кредитної угоди, укладеної між банком
та позичальниками, а також з будь-яких
додаткових угод до неї, та всіх
укладених в її рамках договорів, які
можуть бути укладені в майбутньому.
Відповідно до Генеральної кредитної
угоди банк надає позичальникам кредити
в доларах США та в національній валюті
в розмірі, що не перевищує встановлений
Генеральною кредитною угодою ліміт
кредитування в розмірі еквівалентному
4770000,00 дол. США, а позичальники
зобов'язуються повернути отримані суми
кредитів, а також сплатити проценти,
комісії, неустойки та інші платежі в
порядку та в строки, визначені
Генеральною кредитною угодою.

Умовами п. 4.1 даного договору поруки
встановлено, що порука припиняється,
якщо кредитор протягом трьох років з
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Тобто, як стверджує відповідач,
сторонами договору поруки № 010/14/03/284
від 19.11.2007 встановлено трирічний строк
з дня виконання основного зобов'язання,
після якого порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить вимоги до
поручителя.

Оскаржуваний позивачем договір поруки
№12/14/1007 від 19.10.2010 було укладено між
сторонами для забезпечення виконання
кредитних зобов'язань, у тому числі тих,
що виникнуть у майбутньому, які
випливають з умов кредитного договору
№010/14/245/1 від 18.12.2007 року (з наступними
змінами), який в свою чергу укладено в
рамках Генеральної кредитної угоди
№010/14/209 від 16.11.2007, а відтак, на думку
відповідача, днем, з якого починається
відлік строку для пред'явлення
кредитором вимоги до поручителя, буде -
18.01.2012 (день звернення відповідача до
позивача, як поручителя, з вимогою про
дострокове повернення кредиту, а також
сплати процентів та штрафних санкцій
за кредитним договором №010/14/245/1 від
18.12.2007 (укладений на виконання
Генеральної угоди № 010/14/209 від 16.11.2007;
субліміт 4; строк виконання основного
зобов'язання до 15 листопада 2012).

При цьому, відповідач стверджує, що з
вимогою про дострокове погашення боргу
до позивача у даній справі банк
(відповідач) звернувся 18.01.2012, а за
захистом своїх порушених прав банк
звернувся до суду про стягнення з
поручителя заборгованості 02.08.2013, тобто
в межах трирічного строку визначеного
в договорі поруки № 010/14/03/284 від 19.11.2007.

Суд відзначає, що спірні
правовідносини виникли між сторонами з
договору поруки №12/14/1007 від 19.10.2010, який,
в свою чергу, був укладений на
забезпечення виконання зобов'язань з
посиланням на кредитний договір
№010/14/245/1 від 18.12.2007, а тому у суду
відсутні підстави для застосування до
спірних правовідносин умов іншого
договору поруки, який був укладений на
виконання Генеральної угоди № 010/14/209
від 16.11.2007.

Враховуючи те, що за твердженням
позивача ТОВ «Ніка Холдінг Інвест»
вважається таким, що прострочило
(порушило) основне зобов'язання щодо
повернення чергової частини кредиту,
яке (зобов'язання) було забезпечено
порукою від імені позивача з 01.01.2012, ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль», як кредитор
звернулося до позивача, як поручителя
18.01.2012 з вимогою про дострокове
повернення кредиту, а також сплату
процентів та штрафних санкцій за
кредитним договором №010/14/245/1 від 18.12.2007,
то суд прийшов до висновку про те, що
відповідачем не було пропущено
визначений ч.4 ст.559 Цивільного кодексу
України строк. Відповідно, наведені
позивачем обставини не мали наслідком
припинення наданої ним поруки.

Інших обставин, які б свідчили про
припинення зобов'язання за договором
поруки №12/14/1007 від 19.10.2010 позивачем не
наведено, а судом не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Виробниче
об'єднання «Укрфарм» до ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
припиненим зобов'язання поруки за
договором №12/14/1007 від 19.10.2010 є
необґрунтованими та такими, що не
підлягає задоволенню.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
позову, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, судовий збір покладається на
позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 19.12.2014

Суддя
Ю.М. Смирнова