ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 р.
Справа № 923/1476/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Литвинової В.В. при
секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль", м.Херсон

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
м.Херсон

про стягнення 8 526 грн. 08 коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Литвиненко О.В.,
юрисконсульт за довіреністю № 01-4/17 від
27.03.2014 р.;

від відповідача: не прибув.

Публічне акціонерне товариство
"Херсонська теплоелектроцентраль"
(позивач) звернулося до господарського
суду Херсонської області з позовною
заявою до фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення
заборгованості за договором про
надання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води №
171 від 01.11.2008р. у розмірі 8 526 грн. 08 коп.

В засіданні суду позивач позовні
вимоги підтримав в повному розмірі.

Відповідач, у судові засідання не
з'являвся, хоч був належним чином
повідомлений про час та місце їх
проведення, про що свідчить
відповідний штамп суду з відміткою про
відправку документу на звороті
примірника всіх ухвал суду, який
містить вихідний реєстраційний номер,
загальну кількість відправлених
примірників ухвали, дату відправки,
підпис працівника суду, яким вона
здійснена.

Статтею 18 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців" передбачено, якщо
відомості, які підлягають внесенню до
Єдиного державного реєстру, були
внесені до нього, то такі відомості
вважаються достовірними і можуть бути
використані в спорі з третьою особою,
доки до них не внесено відповідних
змін.

Як слідує з матеріалів справи, а саме з
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців станом на 10.11.2014р., місцем
реєстрації відповідача є: АДРЕСА_1.

Ухвали суду від 27.11.2014р., 09.12.2014р. та
18.12.2014р., направлялись за адресою, яка
вказана у витязі з ЄДРПОУ,
рекомендованою поштою, що
підтверджується реєстром вихідної
кореспонденції за 27.11.2014р., 09.12.2014р. та
22.12.2014р.(а.с.90-96).

У пункті 4 Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 02.06.06 р.
(з відповідними змінами) № 01-8/1228 "Про
деякі питання практики застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році" вказано, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій.

Тому відповідні процесуальні
документи надсилались згідно з
поштовими реквізитами учасників
судового процесу, наявними в
матеріалах справи, а також згідно
відомостей, що містяться у довідці з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
станом на час розгляду справи.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає, що відповідача було
належним чином повідомлено про місце,
дату та час проведення судового
засідання, проте, своїм правом приймати
участь у судовому засіданні останній
не скористався. Про поважні причини
неявки в судове засідання відповідача
суд не повідомлений. Клопотань про
відкладення розгляду справи від
відповідача не надходило.

З огляду на вищевказане, відповідно до
ст. 75 ГПК України справа розглядається
за наявними в ній матеріалами.

За клопотанням позивача розгляд справи
відбувався поза межами строку,
передбаченого ст. 69 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача, суд -

в с т а н о в и в:

ПАТ "Херсонська ТЕЦ" створене
Міністерством палива та енергетики
України відповідно до Указу Президента
від 15 червня 1993 року № 210 "Про
корпоратизацію підприємств". Метою
діяльності Товариства є виробництво та
постачання електричної та теплової
енергії.

Предметом діяльності Товариства є
виробництво, передача та постачання
електричної та теплової енергії.
Відповідно до статуту позивача,
останній надає фізичним та юридичним
особам м. Херсона наступні послуги:
постачання теплової енергії; підігрів
води.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про теплопостачання" тариф (ціна) на
теплову енергію - грошовий вираз витрат
рентабельності, транспортування,
постачання одиниці теплової енергії (1
Гкал) з урахуванням рентабельності
виробництва, інвестиційної та інших
складових, що визначаються згідно із
методиками, розробленими національною
комісією, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних
послуг. Регулювання тарифів на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії з
урахуванням змін цін на енергоносії та
інших витрат визначено статтею 15 цього
ж Закону одним із основних завданнями
державного регулювання діяльності у
сфері теплопостачання.

Господарським кодексом України,
Законом України "Про ціни та
ціноутворення", іншими законодавчими
актами встановлено, що в Україні діють
вільні та регульовані ціни. Наведені
норми свідчать, що вартість послуг з
постачання теплової енергії
відноситься до сфери регульованих цін
і встановлюється уповноваженим
державним органом.

Вартість послуг з теплопостачання, що
застосовувались ПАТ "Херсонська ТЕЦ"
протягом жовтня-грудня 2013 року
затверджена постановою Національної
комісії регулювання ринку комунальних
послуг України від 30.09.2011 року № 141,
протягом січня-березня 2014 року -
постановою Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг від 31.12.2013 року № 502.

Споживачем послуг ПАТ "Херсонська ТЕЦ"
із постачання теплової енергії є
фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі
- ФОП ОСОБА_1.).

Як свідчать матеріали справи, між ПАТ
"Херсонська ТЕЦ" (постачальником) та ФОП
ОСОБА_1 (споживачем) укладено договір
про надання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води №
171 від 01.11.2008р. (далі - Договір).

За пунктом 1 Договору виконавець
зобов'язується надавати споживачеві
вчасно та відповідної якості послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води, а споживач
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах,
передбачених договором.

Пунктом 2 даного Договору суб'єктом
користування послугами виконавця є
приміщення, яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_2.

ПАТ "Херсонська ТЕЦ" належним чином
виконує свої зобов'язання щодо надання
послуг з централізованого опалення, що
підтверджується довідками про
наявність опалення в будинку, в якому
знаходиться приміщення споживача за
жовтень, листопад, грудень 2013 року,
січень, лютий, березень 2014 року (а.с.26-37).

Згідно з п. 8 Договору відповідач
зобов'язаний оплачувати послуги
позивача не пізніше 20 числа, що настає
за розрахунковим. Відповідно до п.15
Договору споживач зобов'язаний
оплачувати послуги в строки
встановлені Договором.

Позивач для оплати вартості спожитої
теплової енергії виставляв
відповідачу рахунки:

- №№ 89 за жовтень 2013 р. на суму 911 грн. 90
коп., за листопад 2013 р. на суму 1 175 грн. 88
коп., за грудень 2013 р. на суму 1 223 грн. 88
коп., за січень 2014 р. на суму 1 171 грн. 13
коп., за лютий 2014 р. на суму 1 056 грн. 31
коп., за березень 2014 р. на суму 1 171 грн. 13
коп., які направлялись відповідачу
рекомендованою кореспонденцією, що
підтверджується копіями цих рахунків,
супровідними листами за відповідний
період (а.с.26-55). Загальна сума
заборгованості становить 6 710 грн. 23 коп.

Позивачем направлялись відповідачу
вимоги про сплату заборгованості від
20.03.2014р. № 06-1/680 та від 16.06.2014р. 3 06-1/1326.
Крім того, із супровідним листом від
19.06.2014р. № 06-1/1370 направлено акт звірки
взаєморозрахунків за Договором № 171
від 01.11.2008р. Відповіді на зазначені
листи відповідачем на надано, другий
примірник акту звірки розрахунків не
повернуто.

Отже, в період з жовтня 2013 року по
березень 2014 року позивачем були
виставлені відповідачу рахунки на
оплату спожитої теплової енергії
загальною вартістю 6 710 грн. 23 коп.

Відповідно до положень ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Нормами ст. 509 ЦК України визначено
поняття зобов'язання та підстави його
виникнення. Зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст. 11 ЦК України.

Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до положень ч.1 ст. 530 ЦК
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Доказів погашення заявленої до
стягнення суми основного боргу у
розмірі 6 710 грн. 23 коп. відповідачем
суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в
частині стягнення суми основного боргу
у розмірі 6 710 грн. 23 коп. є доведеними і
обґрунтованими.

Розглядаючи позовні вимоги про
стягнення пені, втрат від інфляції та 3%
річних, суд виходить із наступного.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором, або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом або розірвання
договору; зміна умов зобов'язання;
сплата неустойки (в тому числі штрафу,
пені); відшкодування збитків.

Статтею 216 ГК України передбачено, що
учасники господарських відносин
несуть господарську відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

У сфері господарювання застосовуються
такі види господарських санкцій:
відшкодування збитків; штрафні
санкції, оперативно-господарські
санкції (ч.2 ст.217 ГК України).

Згідно зі статтею 230 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 ГК України
визначено, що у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому,
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до статті 229 ГК України,
учасник господарських відносин у разі
порушення ним грошового зобов'язання
не звільняється від відповідальності
через неможливість виконання і
зобов'язаний відшкодувати збитки,
завдані невиконанням зобов'язання, а
також сплатити штрафні санкції
відповідно до вимог, встановлених цим
Кодексом та іншими законами.

Вимога про стягнення пені заявлена
позивачем на підставі п. 12 Договору,
відповідно до якого за несвоєчасне
внесення плати зі споживача стягується
пеня у розмірі 0,1% від суми боргу за
кожний день прострочки терміну сплати.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

На підставі вказаних норм закону та
договорів позивачем за прострочення
виконання зобов'язань по оплаті
спожитих послуг з теплопостачання
нараховано:

- 98 грн. 45 коп. - 3% річних;

- 634 грн. 66 коп. - інфляційних збитків;

- 1 082 грн. 74 коп. - пені.

Зазначене підтверджується детальним
розрахунком заборгованості за
Договором № 171 від 01.11.2008р. (а.с.22-25).

Враховуючи вищенаведені умови
договору та норми законодавства,
позовні вимоги визнаються судом
обґрунтованими, у зв'язку з чим
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

З огляду на неявку представника
відповідача, суд зазначає, що в силу
статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони мають право брати участь в
господарських засіданнях. Сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Відповідно до ст.28 ГПК України справи
юридичних осіб в господарському суді
ведуть їх органи, що діють в межах
повноважень, наданих їм законодавством
та установчими документами, через
свого представника. Керівники
підприємств та організацій, інші особи,
повноваження яких визначені
законодавством або установчими
документами, подають господарському
суду документи, що посвідчують їх
посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть
бути також інші особи, повноваження
яких підтверджуються довіреністю від
імені підприємства, організації.
Довіреність видається за підписом
керівника або іншої уповноваженої ним
особи та посвідчується печаткою
підприємства, організації.

Відповідно до ст.77 ГПК України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 ГПК
України, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні.

Суд зауважує, що відкладення на
підставі ст.77 ГПК України розгляду
справи у разі нез'явлення представника
сторони за викликом господарського
суду є правом, а не обов'язком суду, і
використовується ним, якщо причини
неявки є поважними та обґрунтованими,
та неявка представника сторони
перешкоджає вирішенню спору в даному
судовому засіданні.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Відповідно до положень ст.32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення спору.

В силу ст.34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За приписами ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, суд вважає, що
наявних у справі матеріалів достатньо
для розгляду справи та ухвалення
законного рішення.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Понесені позивачем витрати зі сплати
судового збору в розмірі 1827,00 грн.
відшкодовуються йому за рахунок
відповідача, з вини якого спір доведено
до врегулювання в судовому порядку.

На підставі викладеного, ст. 193 ГК
України, ст.ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України,
керуючись ст.ст. 44, 49, ст. 82, 84, 85 ГПК
України, суд -

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити у повному
обсязі.

2.Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (73000, АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_1,
інші реквізити суду не відомі) на
користь публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" (73036, м.Херсон,
Бериславське шосе, 1, ,
р/р № 2029 в ХОУ ВАТ "Державний
ощадний банк України", МФО 352457) суму
заборгованості за надані послуги з
постачання теплової енергії згідно
договору № 171 від 01.11.2008р. в сумі 6 710 грн.
23 коп.

3.Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (73000, АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_1,
інші реквізити суду не відомі) на
користь публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" (73036, м.Херсон,
Бериславське шосе, 1, ,
р/р № 2029 в ХОУ ВАТ "Державний
ощадний банк України", МФО 352457) 3% річних
у сумі 98 грн. 45 коп., пеню у сумі 1 082 грн. 74
коп., втрати від інфляції у сумі 634 грн. 66
коп. та витрати по сплаті судового
збору у сумі 1 827 грн. 00 коп.

Накази видати після набрання рішення
законної сили.

Повне рішення складено 25.12.2014р.

Суддя
В.В.Литвинова