ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 грудня 2014 р. Справа №
903/1158/14

за позовом Сільськогосподарського
виробничого кооперативу "Світанок"

до відповідача: Приватного
акціонерного товариства "Ратнівський
молокозавод"

про стягнення 117 441,15грн. заборгованості

Суддя Слупко В.Л.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Семенчук Ю.М., довір. б/н
від 17.09.2014р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Сільськогосподарський виробничий
кооператив "Світанок" просив стягнути з
приватного акціонерного товариства
"Ратнівський молокозавод" 117 441,15грн.
заборгованості за передане коров'яче
молоко згідно договору купівлі-продажу
№0101/2012/08 від 01.01.2012р., 8 000,00грн. витрат на
оплату послуг адвоката.

У судовому засіданні 16.12.2014р.
позивач повідомив про сплату
відповідачем 10.12.2014р. 10 000,00грн.
основного боргу, просив задовольнити
позовні вимоги за мінусом вказаної
суми, сплаченої відповідачем після
звернення з позовом до суду.

Відповідач у поясненнях від
01.12.2014р. зазначив, що за період з 22.05.2014р.
по 26.11.2014р. не отримував копії позовної
заяви з додатками, а лише 24.11.2014р.
отримав ухвалу суду про порушення
провадження у справі, з якої дізнався
про існування справи.

Однак, судом встановлено, що позовна
заява з доданими матеріалами згідно
опису вкладень у цінний лист (а.с. 9) були
вручені адресату (відповідачу)
особисто 26.11.2014р., що стверджується
витягом з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта».

Відповідач вимоги ухвали суду не
виконав, позов не оспорив, відзиву на
позов не подав.

Згідно з ч. 3 ст. 22 ГПК сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи. У разі неподання
учасником судового процесу з
неповажних причин або без повідомлення
причин матеріалів та інших доказів,
витребуваних господарським судом,
останній може здійснити розгляд справи
за наявними в ній матеріалами та
доказами (Інформаційний лист Вищого
господарського суду України від
15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання
запобігання зловживанню процесуальним
правами у господарському судочинстві").

Неподання або несвоєчасне подання
доказів з неповажних причин,
спрямоване на штучне затягування
судового процесу, суперечить, зокрема,
вимогам статті 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
1950 року, учасником якої є Україна,
стосовно права кожного на розгляд
його справи судом упродовж розумного
строку.

Господарський суд, заслухавши
пояснення позивача, визнав зібрані
докази достатніми для розгляду спору
за наявними в справі матеріалами
відповідно до ст. 75 ГПК України, та -

встановив:

01.01.2012р. між публічним акціонерним
товариством "Ратнівський молокозавод"
(заготівельник) та
сільськогосподарським виробничим
кооперативом "Світанок"
(товаровиробник) був укладений договір
купівлі-продажу №0101/2012/08, відповідно до
умов якого товаровиробник зобов'язався
продати та передати у власність
заготівельника молоко коров'яче, а
заготівельник - прийняти та оплатити
його вартість (а.с. 32-33).

На виконання умов договору СВК
"Світанок" у період з 31.01.2013р. по 28.02.2014р.
поставив, а ПАТ "Ратнівський
молокозавод" отримав молоко коров'яче
на загальну суму 477 838,00грн., що
підтверджується приймальними
квитанціями з відтисками печатки та
підписами керівника, головного
бухгалтера відповідача (а.с. 39-54).

Відповідно до п. 3.1 договору
заготівельник зобов'язався проводити
розрахунки з товаровиробником не
пізніше, як через 10 днів з дня одержання
продукції, а остаточні розрахунки
проводити на підставі приймальної
квитанції не пізніше 20 календарних
днів після звітного періоду (місяця).

Відповідач оплату здійснив частково, у
зв'язку з чим на момент подання позову
до суду заборгував СГВК «Світанок» 117
441,15 грн.

26.06.2014р. між сторонами проводилася
звірка взаєморозрахунків, що
стверджується актом звірки, підписаним
відповідачем без зауважень (а.с. 63)

Відповідно до ст.174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати в результаті дій суб'єктів, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків. Внаслідок дій позивача по
відпуску продукції між сторонами
виникло зобов'язання, врегульоване
ст.655 ЦК України, згідно якої одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692
ЦК України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір купівлі-продажу предметом
судових розглядів не виступав,
недійсним судом не визнавався,
сторонами розірваний не був.

В силу ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином.

Під час провадження у справі
відповідачем сплачено 10 000,00грн.
основного боргу, що підтверджено
позивачем в судовому засіданні 16.12.2014р.

В частині стягнення 10 000,00грн. основного
боргу провадження у справі підлягає
припиненню згідно п.11 ч. 1 ст.80 ГПК
України у зв'язку з відсутністю
предмету спору (сплатою відповідачем
заборгованості після звернення
кредитора з позовом до суду).

Заборгованість за отриманий товар на
день розгляду спору становить 107
441,15грн., стверджується договором
купівлі-продажу №0101/2012/08 від 01.01.2012р.
(а.с.32-33), приймальними квитанціями за
період з 31.01.2013р. по 28.02.2014р. (а.с. 39-54),
актом звірки взаєморозрахунків станом
на 26.06.2014р. (а.с. 63), відповідачем не
оспорена та підлягає до стягнення в
силу ст. 193 ГК України, ст. ст. 655, 692 ЦК
України.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача витрати, понесені на
оплату послуг адвоката в сумі 8 000,00 грн.
В обґрунтування витрат долучив договір
про надання правової допомоги у
господарських справах від 25.03.2014р.,
свідоцтво про право на зайняття
адвокатською діяльністю.

Відповідно до ст.44 ГПК України судові
витрати складаються, зокрема, з витрат,
пов'язаних з оплатою послуг адвоката.

У рішенні Конституційного Суду України
від 11.07.2013р. у справі №6-рп/2013 за
конституційним зверненням Приватного
малого підприємства - фірми "Максима"
щодо офіційного тлумачення положень
частини першої статті 59 Конституції
України, частини першої статті 44
Господарського процесуального кодексу
України (справа про відшкодування
витрат на юридичні послуги у
господарському судочинстві) зазначено,
що положення частини першої статті 44
Господарського процесуального кодексу
України, згідно з яким до судових
витрат віднесені, зокрема, витрати,
пов'язані з оплатою послуг адвоката, у
контексті статті 59 Конституції України
потрібно розуміти так, що до складу
судових витрат на юридичні послуги, які
підлягають відшкодуванню юридичній
особі у господарському судочинстві,
належать суми, сплачені такою особою,
якщо інше не передбачено законом, лише
за послуги адвоката.

У п. 6.5 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України"
зазначено, що у визначенні розумно
необхідного розміру сум, які
підлягають сплаті за послуги адвоката,
можуть братися до уваги, зокрема:
встановлені нормативно-правовими
актами норми видатків на службові
відрядження (якщо їх установлено);
вартість економних транспортних
послуг; час, який міг би витратити на
підготовку матеріалів кваліфікований
фахівець; вартість оплати відповідних
послуг адвокатів, яка склалася в країні
або в регіоні; наявні відомості органів
статистики або інших органів про ціни
на ринку юридичних послуг; тривалість
розгляду і складність справи тощо.
Докази, які підтверджують розумність
витрат на оплату послуг адвоката,
повинна подавати сторона, що вимагає
відшкодування таких витрат.

Зважаючи на те, що витрати на оплату
послуг адвоката підтверджено
посвідченням адвоката, договором про
надання правової допомоги у
господарських справах від 25.03.2014р., з
огляду на розумну необхідність витрат
на оплату послуг адвоката, пов'язаних
із захистом прав та представництвом
інтересів позивача у даній конкретній
справі, враховуючи характер спору,
участь адвоката у справі,
господарський суд вважає за необхідне
їх відшкодувати в розмірі 1 000,00грн.
згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Оскільки спір до суду доведений з вини
відповідача, часткова сплата основного
боргу здійснена після звернення з
позовом до суду, витрати по сплаті
судового збору в сумі 1 827,00 грн. слід
віднести на нього відповідно до ст.49
ГПК України.

Беручи до уваги викладене, керуючись
ст.ст. 174, 193 ГК України, ст.ст.530, 655, 692 ЦК
України, ст.ст. 44, 48, 49, п.11 ч. 1 ст.80 82-85 ГПК
України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з приватного
акціонерного товариства «Ратнівський
молокозавод» (44100, Волинська область,
Ратнівський район, смт. Ратне, вул.
Шевченка, буд. 47, ) на
користь сільськогосподарського
виробничого кооперативу «Світанок»
(44163, Волинська область, Ратнівський
район, с. Поступель, ) 107
441,15грн. основного боргу, 1 827,00грн.
витрат по сплаті судового збору, 1
000,00грн. витрат по оплаті послуг
адвоката. Всього - 110 268,15 грн.

3. Провадження в частині стягнення 10
000,00грн. основного боргу припинити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено

19.12.2014р.

Суддя
В.Л.Слупко