м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Публічного акціонерного товариства
«Старокиївський банк»
до Товариства з
обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ
РОЗВИТКУ МІСЬКИХ ТЕРИТОРІЙ «АРМІТ»
про стягнення 125 592,22
Суддя Борисенко І.І.
Від позивача Розумний В.А.;
Від відповідача не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до суду з
позовом до Відповідача про стягнення з
останнього на свою користь
заборгованості за кредитом в сумі 56 000
грн., заборгованості за відсотками в
розмірі 56 841,65 грн., штрафу за
несвоєчасну сплачу відсотків у сумі 2
798,92 грн., штрафу за несвоєчасну сплату
кредиту в розмірі 2 800 грн., пені за
прострочку сплату кредиту в сумі 3 059,29
грн. та пені за несвоєчасну сплату
відсотків в розмірі 4 092,36 грн.
В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на порушення
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АГЕНЦІЯ РОЗВИТКУ
МІСЬКИХ ТЕРИТОРІЙ «АРМІТ» умов
кредитного договору №30-2009 від 24.12.2009
(надалі - Кредитний договір) в частині
своєчасного повернення кредиту та
сплати відсотків за користування
На призначені судові засідання
06.11.2014 та 02.12.2014р. представник
Відповідача не з'являвся, витребуваних
судом доказів не надав, будь-яких
обґрунтованих заяв чи клопотань про
відкладення судового засідання з
зазначенням підстав щодо своєї неявки
Як слідує з витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
місцезнаходженням Відповідача на
На вказану адресу судом, у
відповідності до ст.87 ГПК України були
направлені ухвали суду від 02.10.2014 та від
06.11.2014р. з метою повідомлення вказаного
учасника судового процесу про час та
місце розгляду справи.
Проте, як встановлено судом,
конверти з вказаними вище
процесуальними документами були
повернуті на адресу Господарського
суду міста Києва з відміткою органу
поштового зв'язку «за закінченням
терміну зберігання» та «вибули».
Згідно з п.3.9.1 Постанови №18 від
26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського
суду України «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі якщо ухвалу у
справі було надіслано за належною
адресою, і не повернуто підприємством
зв'язку або повернуто з посиланням на
відсутність (вибуття) адресата, відмову
від одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.
Отже, за встановлених обставин
справи, відповідач належним чином був
повідомлений про місце, дату та час
судових засідань.
Розглянувши надані учасником
судового процесу документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника Позивача, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, Господарський суд міста Києва,
24 грудня 2009 року між Відкритим
акціонерним товариством Акціонерний
банк «Старокиївський банк»,
правонаступником всіх прав та
обов'язків якого є Публічне акціонерне
товариство «Старокиївський банк»
(надалі - Кредитор) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ
РОЗВИТКУ МІСЬКИХ ТЕРИТОРІЙ «АРМІТ»
(надалі - Позичальник) укладено
Кредитний договір, відповідно до п.1.1
якого Кредитор надав Позичальнику
кредит в національній валюті для
ведення статутної діяльності, а
Позичальник зобов'язався повернути
Кредитору кредит на умовах та в строк,
передбачений цим договором.
Згідно з п.2.1 вказаного вище
Кредитного договору Кредитор надає
Позичальнику кредитну лінію що
поновлюється в сумі 400 000 грн., які
Позичальник зобов'язаний повернути у
строк, встановлений цим договором, а
також сплатити відсотки за
користування кредитом в розмірі, що
встановлений даним правочином.
Для обліку отриманого
Позичальником кредиту Кредитор
відкриває йому позичковий рахунок
банк» (п.2.2 Кредитного договору).
У відповідності до п.2.4 Кредитного
договору плата за користування
кредитом встановлюється в розмірі 20%
Кредит надається Позичальнику
строком до 23 грудня 2010 року.
Даний договір вступає в силу з
моменту підписання договору сторонами
та діє до зарахування всієї суми
наданого кредиту і платежів по
відсотках на рахунок Кредитора (п.8.1
Кредитного договору).
За своїм змістом та правовою
природою укладений між сторонами
договір є кредитним договором, який
підпадає під правове регулювання норм
України, а в частині, що не суперечить
вказаним нормам та умовам договору,
регулюється ст.1046-1053 Цивільного
На виконання умов укладеного між
сторонами правочину Кредитор надав
Позичальнику кредит в сумі 400 000 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи меморіальними ордерами №17 від
29.12.2009 та №8 від 28.01.2010.
Як зазначалось вище, кредит
надавався Позичальнику строком по 23
В подальшому, 23.12.2010, 22.06.2012 між
Кредитором та Позичальником
укладались додаткові угоди до
Кредитного договору, якими
пролонгувався строк повернення
Так, за змістом додаткової угоди
від 20.06.2013 до вказаного вище правочину
кредит надавався Позичальнику строком
по 20 червня 2014 року.
Згідно з п.3.1.1 Кредитного договору
Позичальник взяв на себе зобов'язання
повернути отриманий кредит і сплатити
відсотки за користування кредитом не
пізніше дати, встановленої в п.2.3 цього
Тобто, враховуючи строк
повернення кредиту, що визначений
умовами Кредитного договору та
фактичне надання грошових коштів
відповідачу строк повернення
кредитних коштів настав.
Проте, як встановлено судом,
Відповідач свої зобов'язання за
вказаним правочином виконав не у
повному обсязі, у зв'язку з чим за
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АГЕНЦІЯ РОЗВИТКУ
МІСЬКИХ ТЕРИТОРІЙ «АРМІТ» рахується
заборгованість по тілу кредиту в сумі 56
000 грн. та по процентам в розмірі мі 56
За змістом ст.193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.
Як вже вказувалось, ст.526 ЦК
України встановлено, що зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
Відповідно до ст.629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.
У ч.1 ст.530 ЦК України зазначено, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
За приписами ст.ст.525, 615 ЦК України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання і одностороння зміна умов
договору не допускаються.
Частиною 1 ст.1054 ЦК України
визначено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
Відповідно до приписів ст. 1046 ЦК
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором.
Враховуючи наведене вище,
приймаючи до уваги всі представлені
позивачем докази, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Старокиївський банк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ
РОЗВИТКУ МІСЬКИХ ТЕРИТОРІЙ «АРМІТ» про
стягнення заборгованості за кредитом в
сумі 56 000 грн. та за відсотками в розмірі
56 841,65 грн. є обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.
Невиконання зобов'язання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) ст.610 ЦК України
кваліфікує як порушення зобов'язання.
Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
За приписами ч.1 ст.549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
У відповідності до ч.1 ст.549 ЦК
України штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ч.2 ст.549 ЦК
Так, за умовами укладеного між
сторонами Кредитного договору при
порушенні строків повернення кредиту
або сплати відсотків зазначених в п.2.3,
4.2 Позичальник зобов'язується сплатити
Кредитору за кожний несвоєчасний
платіж одноразовий штраф у розмірі 5%
від неповерненої суми кредиту та/або
несплаченої суми відсотків.
Позичальник зобов'язаний сплатити суму
штрафу на рахунок Кредитора №63978901 в
ВАТ АБ «Старокиївський банк», МФО 321477 в
десятиденний термін з моменту
порушення строку сплати відсотків
та/або повернення кредиту.
Одночасно, згідно з п.4.4 вказаного
вище правочину при порушенні строку
повернення кредиту, нараховується пеня
за кожний день прострочки в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що діє
на момент прострочки.
Як встановлено судом, Позивач на
виконання п.п.4.4, 4.6 Кредитного договору
нарахував Відповідачу пеню за
прострочку сплату кредиту у розмірі 3
059,29 грн. та за несвоєчасну сплату
відсотків у сумі 4 092,36 грн., а також
штраф за несвоєчасну сплату відсотків
у розмірі 2 798,92 грн. та за несвоєчасну
сплату кредиту у сумі 2 800 грн.,
Після проведення судом
розрахунку суми неустойки,
господарський суд дійшов висновку,
наданий Публічним акціонерним
товариством «Старокиївський банк»
розрахунок неустойки є арифметично
вірним, а тому з Відповідача підлягає
стягненню пеня за несвоєчасну сплату
кредиту у розмірі 3 059,29 грн. та за
несвоєчасну сплату відсотків у сумі 4
092,36 грн., а також штраф за несвоєчасну
сплату відсотків у розмірі 2 798,92 грн. та
за несвоєчасну сплату кредиту у сумі 2
Відповідно до ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Відповідно до ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Відтак, враховуючи, що
Позичальником не був належними
доказами спростований факт порушення
взятих на себе за Кредитним договором
№30-2009 від 24.12.2009 та додатковими угодами
до нього обов'язок щодо повернення
кредитних коштів та сплати процентів
за їх користування, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства
«Старокиївський банк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «АГЕНЦІЯ
РОЗВИТКУ МІСЬКИХ ТЕРИТОРІЙ «АРМІТ»
підлягають задоволенню у повному
Частиною 2 ст.49 ГПК України
визначено, що судовий збір, від сплати
якого позивач у встановленому порядку
звільнений, стягується з відповідача в
доход бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
На підставі постави Правління
Національного банку України №563 від
11.09.2014 «Про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію Публічного
акціонерного товариства
«Старокиївський банк» виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб 17.09.2014 прийнято рішення
№92 про запровадження з 18.09.2014 процедури
ліквідації та призначення
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію Публічного акціонерного
товариства «Старокиївський банк»
провідного професіонала з питань
врегулювання неплатоспроможності
банків відділу запровадження
процедури тимчасової адміністрації та
ліквідації департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків строком на
1 рік з 18.09.2014 по 18.09.2015 включно Пантіну
Частиною 1 ст.47 Закону України
«Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб» визначено, що до кола
повноважень уповноваженої особи Фонду,
з дня її призначення, віднесено,
зокрема, вжиття заходів до повернення
дебіторської заборгованості банку,
заборгованості позичальників перед
банком та пошуку, виявлення, повернення
(витребування) майна банку, що
перебуває у третіх осіб.
Відповідно до п.22 ст.5 Закону
України «Про судовий збір» від сплати
судового збору звільняється, зокрема,
уповноважена особа Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб - у справах,
пов'язаних із здійсненням тимчасової
адміністрації та ліквідації банку.
Враховуючи, що Публічне
акціонерне товариство «Старокиївський
банк» при зверненні до суду з
розглядуваним позов було звільнене від
сплати судового збору, у передбаченому
законом порядку, судовий збір у сумі 2
511,84 грн. підлягає стягненню в
дохід Державного бюджету України.
Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
суд, -
Позов задовольнити повністю.
Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГЕНЦІЯ РОЗВИТКУ
33146578) на користь Публічного
акціонерного товариства
вул.Микільсько-Ботанічна, б.6/8, Код:
19024948) заборгованість за Кредитним
договором №30-2009 від 24.12.2009 в сумі 125 592
(сто двадцять п'ять тисяч п'ятсот
дев'яносто дві) грн. 22 коп., з яких: 56 000
(п'ятдесят шість тисяч) грн. -
заборгованість за кредитом, 56 841
(п'ятдесят шість тисяч вісімсот сорок
одна) грн. 65 коп. - заборгованість за
відсотками, 2 798 (дві тисячі сімсот
дев'яносто вісім) грн. 92 коп. - штраф за
несвоєчасну сплачу відсотків, 2 800 (дві
тисячі вісімсот) грн. - штраф за
несвоєчасну сплату кредиту, 3 059 (три
тисячі п'ятдесят дев'ять) грн. 29 коп. -
пеня за несвоєчасну сплату кредиту, 4 092
(чотири тисячі дев'яносто дві) грн. 36
коп. - пеня за несвоєчасну сплату
Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «АГЕНЦІЯ РОЗВИТКУ
33146578) в дохід Державного бюджету
України 2 511 (дві тисячі п'ятсот
одинадцять) грн. 84 коп. судового збору.
Накази видати відповідно до ст. 116
Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 12.12.2014р.

Суддя
І.І. Борисенко