номер провадження справи 12/112/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2014
Справа № 908/4413/14

Суддя Господарського суду Запорізької
області Смірнов О.Г., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
господарського суду справу № 908/4413/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ - маркет", смт.
Ювілейне

до першого відповідача: Управління
Державної казначейської служби
України у Жовтневому районі м.
Запоріжжя, м. Запоріжжя

до другого відповідача: Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області, м.
Запоріжжя

про стягнення 3334,05 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Денисенко В.М.,
довіреність № 22/11/14 від 22.11.14 р.

від першого відповідача: Білецька Т.В.,
посвідчення № 8 від 21.08.13 р.

від другого відповідача: не з'явився

З метою усунення суперечностей у
доводах та доказах сторін, у судовому
засіданні з 13.11.2014 року до 27.11.2014 року
відповідно до вимог ст. 77 ГПК України
було оголошено перерву, без винесення
процесуального документа суду, за
наслідком якої був складений протокол
відповідно до вимог ст. 811 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою
відповідальністю "АТБ - маркет"
звернулося до Господарського суду
Запорізької області з позовною заявою
до Управління Державної казначейської
служби України у Жовтневому районі м.
Запоріжжя про стягнення з Державного
бюджету України грошових коштів в сумі
3334,05 грн. у якості відшкодування шкоди,
завданої протиправним рішенням
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області. При
цьому у поданій позовній заяві позивач
з посиланням на приписи ст. 27 ГПК
України просить залучити до участі у
справі Інспекцію з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача, мотивуючи вказане
клопотання тим, що у разі задоволення
позову у даній справі Управління
Державної казначейської служби у
Жовтневому районі м. Запоріжжя повинне
буде списати на користь позивача кошти
з Державного бюджету України в якості
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправним рішенням Інспекції.

Так, дослідивши подане клопотання,
мотиви його подання, з'ясувавши питання
наявності юридичного інтересу до
справи у Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Запорізькій області,
суд дійшов висновку, що при прийняті
судового рішення з даної справи таку
особу не буде наділено новими правами
чи покладено на неї нові обов'язки, або
змінено її наявні права та/або
обов'язки, або позбавлено певних прав
та/або обов'язків у майбутньому. Відтак,
у задоволенні поданого клопотання слід
відмовити за необґрунтованістю.

Перший відповідач у справі - Управління
Державної казначейської служби
України у Жовтневому районі м.
Запоріжжя надав суду в порядку ст. 22 ГПК
України заперечення на позовну заяву, в
яких проти позову заперечує з огляду на
його безпідставність та
необґрунтованість. В обґрунтування
своєї позиції вказує, що Управлінням
Державної казначейської служби
України у Жовтневому районі м.
Запоріжжя не порушено будь-яких прав
або інтересів позивача, оскільки
штрафні санкції у розмірі 3334,05 грн. були
сплачені до державного бюджету
Товариством з обмеженою
відповідальністю "АТБ - маркет" на
виконання незаконної постанови
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області №
000109 від 31.03.2014 року, тобто з вини третьої
особи. З приводу листа позивача № 25/09/14
від 25.09.2014 року щодо уточнення
призначення платежу в платіжному
дорученні № 122224 від 22.07.2014 року
відповідач зазначає, що відповідно до
переліку кодів бюджетної класифікації
в розрізі контролюючих органів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 106 від 16.02.2011 року
«Деякі питання ведення обліку податків
і зборів (обов'язкових платежів) та
інших доходів бюджету», надходження до
державного бюджету за кодом доходів
21081100 контролюються органами Державної
податкової служби та Державної
виконавчої служби. Вказує, що оскільки
ним не отримано від вказаних органів
згоди на зміну призначення платежу у
зазначеному вище платіжному дорученні,
та як наслідок цього, визнання ними
фактичної оплати цих коштів в рахунок
оплати штрафних санкцій згідно
постанови № 000109 від 31.03.2014 року, а також
враховуючи те, що жодним нормативним
документом, яким керується в своїй
роботі Управління Державної
казначейської служби України, не
передбачений порядок уточнення
призначення платежу, вважає даний
платіж помилковим. При цьому зазначає,
що порядок повернення коштів,
помилково або надміру зарахованих до
державного або місцевих бюджетів,
затверджений наказом Міністерства
фінансів України № 787 від 03.09.2013 року,
згідно якого повернення коштів
здійснюється за поданням органів, що
контролюють справляння надходжень до
бюджету, яке оформлюється в довільній
формі та подається платником до органу
Казначейства разом з його заявою про
повернення коштів з бюджету та
оригіналом або копією документа на
переказ, або паперовою копією
електронного розрахункового
документа, які підтверджують
перерахування коштів до бюджету.
Просить прийняти рішення, яким у
задоволенні позовних вимог відмовити в
повному обсязі.

Безпосередньо в судовому засіданні
13.11.2014 року представник позивача надав
суду письмове клопотання, в якому
просить залучити до участі у справі в
якості другого відповідача - Інспекцію
з питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області, мотивуючи вказане
клопотання тим, що саме Інспекцією була
винесена незаконна постанова про
накладення штрафних санкцій № 000109 від
31.03.2014 року на суму 3334,05 грн.

В судовому засіданні 27.11.2014 року
представник позивача підтримав
клопотання про залучення до участі у
справі іншого відповідача - Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області. Зазначене
клопотання підтримано також
представником відповідача.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 27.11.2014 року за
наслідками розгляду клопотання
позивача на підставі ст. 24 ГПК України
залучено до участі у справі іншого
відповідача - Інспекцію з питань
захисту прав споживачів у Запорізькій
області (69063, м. Запоріжжя, вул.
Дзержинського, буд. 9, ).

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, а також надав суду
докази в підтвердження направлення
копії позовної заяви з додатками на
адресу другого відповідача та копію
рішення господарського суду
Запорізької області від 27.11.2014 року у
справі № 908/3689/14 з аналогічного спору.

Представник другого відповідача в
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, правом
на надання відзиву на позовну заяву не
скористався.

Неприбуття у судове засідання
представника другого відповідача, який
був належним чином повідомлений про
час та місце проведення судового
засідання, не перешкоджає розгляду
спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК
України, оскільки до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій, тому суд дійшов висновку, що справу
може бути розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

З'ясувавши фактичні обставини справи,
докази на їх підтвердження, виходячи з
фактів, встановлених у процесі
розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, приймаючи до
уваги доводи позивача, пояснення
першого відповідача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області (далі - Інспекція)
за наслідками проведеної 31.03.2014 року
перевірки стану дотримання
законодавства про захист прав
споживачів у ТОВ "АТБ - маркет" (надалі -
позивач) за адресою: м. Запоріжжя, вул.
Запорізька, 4, магазин "Продукти - 45",
була встановлена відсутність
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію
щодо тридцяти семи партій товару, у
зв'язку з чим керуючись ст.ст. 23, 26
Закону України "Про захист прав
споживачів" та Положенням про порядок
накладання та стягнення штрафів за
порушення законодавства про захист
прав споживачів, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.08.2002 № 1177, винесена постанова про
накладання стягнень № 000109 та
застосовано до ТОВ "АТБ - маркет" штраф у
розмірі 3334,05 грн.

Пунктом 2 вказаної постанови Інспекція
зобов'язала позивача у 15-денний строк
після отримання постанови сплатити в
установленому порядку штраф у
зазначеному розмірі до державного
бюджету.

Умовами п. 3 зазначеної постанови
визначено, що вона набирає чинності з
31.03.2014 року та може бути пред'явлена до
виконання протягом одного року з дня
набрання нею чинності.

Відповідно до п. 5 постанови її може
бути оскаржено суб'єктом господарської
діяльності до Державної інспекції
України з питань захисту прав
споживачів або до суду.

Так, з метою захисту свого порушеного
права позивач звернувся до
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду з позовом до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області про
скасування постанови про накладення
стягнень, передбачених статтею 23
Закону України «Про захист прав
споживачів» № 000109 від 31.03.2014 року на
суму 3334,05 грн.

Дніпропетровський окружний
адміністративний суд постановою від
25.06.2014 року у справі № 804/7261/14
адміністративний позов ТОВ "АТБ -
маркет" до Інспекції з питань захисту
прав споживачів у Запорізькій області
про скасування постанови № 000109 від
31.03.2014 року задовольнив, постанову про
накладання штрафних санкцій,
передбачених ст. 23 Закону України "Про
захист прав споживачів" № 000109 від 31.03.2014
року на суму 3334,05 грн. скасував.
Постанова набрала законної сили 19.08.2014
року.

Однак, під час розгляду вищевказаної
справи в Дніпропетровському окружному
адміністративному суді Інспекція
звернулася до Відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
районного управління юстиції з заявою
про примусове стягнення суми штрафу.

В подальшому постановою ВП № 43905743 від
08.07.2014 року Відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
районного управління юстиції відкрито
виконавче провадження з виконання
постанови № 000109 від 31.03.2014 року
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області про
стягнення штрафу у розмірі 3334,05 грн.,
боржнику встановлений строк для
добровільного виконання - до 15.07.2014
року.

Позивач в позові вказує, що з метою
уникнення негативних наслідків у
вигляді арешту рухомого та нерухомого
майна в межах виконавчого провадження
він був вимушений здійснити оплату
штрафних санкцій у розмірі 3334,05 грн. на
рахунок Управління Державної
казначейської служби України у
Жовтневому районі м. Запоріжжя, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 122224 від 22.07.2014 року на вказану суму.
При цьому зазначає, що 25.09.2014 року
направив на адресу відповідача лист №
25/0914, в якому просить призначення
платежу, здійсненого згідно платіжного
доручення № 122224 від 22.07.2014 року, вважати
наступним: «*;101; 30487219; 21081100 штрафна
санкція з ТОВ "АТБ - маркет" за
постановою № 000109 від 31.03.2014 року». Разом
з тим, вказує, що внаслідок
встановлення Дніпропетровським
окружним адміністративним судом
незаконності постанови Інспекції з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області № 000109 від 31.03.2014
року, йому завдана шкода у вигляді
сплати до Державного бюджету України
штрафних санкцій в сумі 3334,05 грн., яка
підлягає відшкодуванню за рахунок
коштів бюджету України, у зв'язку з чим
позивач, керуючись положеннями ст. 1173
ЦК України, звернувся з позовом до суду.

Судом досліджені правові норми, які
підлягають застосуванню у спірних
відносинах сторін. За своєю правовою
природою між сторонами склалися
правовідносини, пов'язані з
відшкодуванням шкоди, завданої
юридичній особі незаконним рішенням
органу державної влади.

Загальні положення про відшкодування
шкоди, в тому числі загальні підстави
відповідальності за завдану майнову
шкоду врегульовані параграфом 1 глави 82
ЦК України.

Нормою ч. 1 ст. 1166 ЦК України
визначено, що майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Дана стаття є спеціальною, тобто в ній
передбачені особливості, які
відрізняють її від загальних правил
деліктної відповідальності. До таких
особливостей можна віднести:

а) Суб'єктний склад завдавачів шкоди.
Суб'єктами завдання шкоди є органи
державної влади, яка відповідно до ст. 6
Конституції України здійснюється на
засадах її поділу на законодавчу,
виконавчу та судову; органи влади
Автономної республіки Крим та органи
місцевого самоврядування, якими
відповідно до положень ст. 140
Конституції України є сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

б) Завдання шкоди при здійсненні
владно-адміністративних повноважень
органів державної влади, органів влади
Автономної республіки Крим та органів
місцевого самоврядування. Такі діяння
можуть мати різноманітні види та форми.
Ними можуть бути різні накази,
розпорядження, вказівки або інші
владні приписи (причому немає значення,
зроблені вони в усній чи в письмовій
формі), які підлягають обов'язковому
виконанню фізичними та юридичними
особами, яким вони адресовані.

Поряд із діями, тобто активною
поведінкою державних органів, органів
влади АР Крим, органів місцевого
самоврядування, їх посадових та
службових осіб, шкода у зазначеній
сфері може бути заподіяна і шляхом
протиправної бездіяльності, оскільки в
області владно-адміністративних
відносин вимагається активність, і
неприйняття необхідних мір,
передбачених законами або іншими
правовими актами, може призвести до
завдання шкоди. Якщо шкода завдається
не в сфері адміністративно-владних
відносин, а в сфері господарської або
технічної діяльності органів
державної влади, влади Автономної
республіки Крим та органів місцевого
самоврядування, вона відшкодовується
не за правилами статті, що
коментується, а на загальних підставах
(ст. 1166).

в) Завдання шкоди незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю.
Незаконними діяннями органів
державної влади, органів влади
Автономної республіки Крим, органів
місцевого самоврядування є діяння, які
суперечать приписам законів та інших
нормативних актів або здійснені поза
межами компетенції вищезазначених
органів. Незаконність рішення, дії чи
бездіяльності завдавача шкоди повинна
бути доведена.

Суб'єктом відшкодування завданої шкоди
є держава, Автономна республіка Крим та
орган місцевого самоврядування. Тобто
шкода відшкодовується за рахунок
державного бюджету, бюджету Автономної
республіки Крим, бюджетів органів
місцевого самоврядування.

Відповідальність за шкоду, завдану
органом державної влади, органом влади
Автономної республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, настає
незалежно від вини цих органів, тобто і
при випадковому завданні.

Приписами ст. 56 Конституції України
передбачене право кожного на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Указом Президента України № 465/2011
від 13.04.2011 року затверджено Положення
про Державну інспекцію України з
питань захисту прав споживачів, згідно
якого визначено, що Державна інспекція
України з питань захисту прав
споживачів (Держспоживінспекція
України) є центральним органом
виконавчої влади, діяльність якого
спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра економічного розвитку і
торгівлі України (далі - Міністр).
Держспоживінспекція України входить
до системи органів виконавчої влади і
реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів. Держспоживінспекція
України є спеціально уповноваженим
центральним органом виконавчої влади у
сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів. Держспоживінспекція
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі (пункти 1, 7 Положення).

Так, з аналізу умов Положення про
Державну інспекцію України з питань
захисту прав споживачів, вбачається, що
Державна інспекція України з питань
захисту прав споживачів
(Держспоживінспекція України) є
центральним органом виконавчої влади,
який реалізує державну політику у
сфері державного контролю за
додержанням законодавства про захист
прав споживачів, відтак і її
територіальні органи в областях,
містах, а саме: державні інспекції з
питань захисту прав споживачів також
належать до системи органів виконавчої
влади, яким делеговані відповідні
повноваження на закріплених за ними
територіях.

Статтею 26 Закону України «Про захист
прав споживачів» № 1023-XII від 12.05.1991 року
(далі Закон України «Про захист прав
споживачів») визначені повноваження
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів, та органу виконавчої влади
Автономної Республіки Крим у сфері
захисту прав споживачів.

Пунктом 13 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
захист прав споживачів» передбачено,
що спеціально уповноважений
центральний орган виконавчої влади у
сфері захисту прав споживачів та його
територіальні органи в областях,
містах Києві та Севастополі, а на
території Автономної Республіки Крим -
орган виконавчої влади Автономної
Республіки Крим у сфері захисту прав
споживачів здійснюють державний
контроль за додержанням законодавства
про захист прав споживачів,
забезпечують реалізацію державної
політики щодо захисту прав споживачів
і мають право накладати на суб'єктів
господарювання сфери торгівлі і
послуг, у тому числі ресторанного
господарства, стягнення, передбачені
статтею 23 цього Закону, в порядку, що
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Умовами пункту 7 ч. 1 ст. 23 Закону
України «Про захист прав споживачів»
встановлено, що у разі порушення
законодавства про захист прав
споживачів суб'єкти господарювання
сфери торговельного та інших видів
обслуговування, у тому числі
ресторанного господарства, несуть
відповідальність за відсутність
необхідної, доступної, достовірної та
своєчасної інформації про продукцію - у
розмірі тридцяти відсотків вартості
одержаної для реалізації партії
товару, виконаної роботи, наданої
послуги, але не менше п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян, а у разі, коли відповідно до
закону суб'єкт господарської
діяльності не веде обов'язковий облік
доходів і витрат, - у розмірі п'яти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Частиною 2 ст. 23 вказаного Закону
визначено, що суми штрафів
зараховуються до державного бюджету.
Порядок їх стягнення визначається
Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи викладене, здійснення
спеціально уповноваженим центральним
органом виконавчої влади у сфері
захисту прав споживачів та (або) його
територіальними органами накладення
на суб'єктів господарювання сфери
торгівлі і послуг, у тому числі
ресторанного господарства, стягнень,
передбачених статтею 23 цього Закону, у
вигляді штрафів шляхом прийняття
постанов є їх владно-адміністративними
повноваженнями.

Таким чином, шкода, заподіяна
позивачу прийняттям Інспекцією з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області постанови № 000109
від 31.03.2014 року про стягнення штрафу у
розмірі 3334,05 грн., була вчинена органом
виконавчої влади при здійсненні ним
владно-адміністративних повноважень,
що підпадає під ознаки ст. 1173 ЦК
України.

Разом з тим, факт незаконності
прийнятої Інспекцією з питань захисту
прав споживачів у Запорізькій області
як органом виконавчої влади постанови
№ 000109 від 31.03.2014 року про стягнення з
позивача штрафних санкцій в розмірі
3334,05 грн., внаслідок якої останньому
була завдана шкода, встановлений
постановою Дніпропетровського
окружного адміністративного суду у
справі № 804/7261/14 від 25.06.2014 року, яка
набрала законної сили та згідно ч. 3 ст.
35 ГПК України, має преюдиційне значення
при вирішенні даного спору.

В пункті 7 інформаційного листа Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2008 року" №
01-8/482 від 13.08.2008 року надано відповідь
на запитання "Чи має господарський суд
у розгляді справи за позовом про
відшкодування шкоди до органу
державної влади, що фінансується з
державного бюджету України, залучати
до участі у справі як іншого
відповідача територіальний орган
Державного казначейства України?" Так,
за приписом статті 1173 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю, зокрема, органу
державної влади при здійсненні ним
своїх повноважень, відшкодовується
державою. Відшкодування такої шкоди
органом державної влади, оскільки
останній фінансується з державного
бюджету України, здійснюється з
відповідного бюджету. Відтак участь
органів Державного казначейства
України як іншого відповідача є
ознакою, притаманною для всіх спорів
про відшкодування шкоди, завданої
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органів державної влади.

Указом Президента України № 460/2011 від 13
квітня 2011 року затверджено Положення
про Державну казначейську службу
України, яким визначено, що Державна
казначейська служба України
(Казначейство України) є центральним
органом виконавчої влади, діяльність
якого спрямовується і координується
Кабінетом Міністрів України через
Міністра фінансів України (далі -
Міністр). Казначейство України входить
до системи органів виконавчої влади та
утворюється для реалізації державної
політики у сфері казначейського
обслуговування бюджетних коштів.
Казначейство України є учасником
системи електронних платежів
Національного банку України.
Казначейство України відповідно до
покладених завдань здійснює, зокрема,
через систему електронних платежів
Національного банку України
розрахунково-касове обслуговування
розпорядників, одержувачів бюджетних
коштів та інших клієнтів, операцій з
коштами бюджетів, спільних із
міжнародними фінансовими
організаціями проектів; здійснює
безспірне списання коштів державного
бюджету та місцевих бюджетів на
підставі рішення суду. Казначейство
України здійснює свої повноваження
безпосередньо та через свої
територіальні органи в Автономній
Республіці Крим, областях, містах Києві
та Севастополі, районах, районах у
містах, містах обласного,
республіканського (Автономної
Республіки Крим) значення (у разі їх
утворення) (пункти 1, 4, 7 Положення).

Постановою Кабінету Міністрів України
№ 845 від 03.08.2011 року затверджений
Порядок виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників (надалі Порядок), пунктом
35 якого визначено, що Казначейство
здійснює безспірне списання коштів
державного бюджету для відшкодування
(компенсації), зокрема, шкоди,
заподіяної фізичним та юридичним
особам внаслідок незаконно прийнятих
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади їх посадових чи
службових осіб під час здійснення ними
своїх повноважень.

Пунктом 36 вказаного Порядку
встановлено, що у разі здійснення
безспірного списання коштів
державного бюджету згідно з пунктом 35
цього Порядку стягувачі подають
документи, зазначені у пункті 6 цього
Порядку, до органу Казначейства за
місцезнаходженням органу державної
влади, внаслідок незаконно прийнятих
рішень, дій чи бездіяльності якого
заподіяно шкоду. Орган Казначейства
повідомляє зазначеному органу та
відповідному органу прокуратури
протягом п'яти робочих днів після
надходження документів про їх
надходження.

Відтак, Управління Державної
казначейської служби України у
Жовтневому районі м. Запоріжжя,
є територіальним органом Казначейства,
що знаходиться за місцезнаходженням
органу державної виконавчої влади,
внаслідок незаконно прийнятого
рішення якого заподіяно шкоду
позивачу, і до якого стягувачем мають
подаватися документи про списання
відповідних сум.

Таким чином, враховуючи те, що рішенням
органу виконавчої влади у сфері
державного контролю за додержанням
законодавства про захист прав
споживачів спричинено шкоду
позивачеві у вигляді вимушеної сплати
суми штрафу на користь держави, та
вказане рішення визнано незаконним,
тому завдана ним шкода має
відшкодовуватися державою згідно
приписів ст. 1173 ЦК України через органи
виконавчої влади у сфері
казначейського обслуговування.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін
довести ті обставини, на які вони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень. Відповідно до вимог
статті 34 ГПК України господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Втім ніякі докази
не мають для суду заздалегідь
встановленої сили і оцінюються судом в
розумінні вимог статті 43 ГПК України за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено суду завдання йому
матеріальної шкоди внаслідок
прийняття органом державної
виконавчої влади - Інспекцією з питань
захисту прав споживачів у Запорізькій
області незаконної постанови № 000109 від
31.03.2014 року про стягнення з нього штрафу
в розмірі 3334,05 грн. та доведена
наявність передбачених чинним
законодавством України підстав для
відшкодування завданої шкоди за
рахунок держави. Другий відповідач у
справі доказів правомірності
застосування штрафних санкцій суду не
надав, заявлені до нього вимоги не
спростував.

За таких обставин, позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ - маркет" до
Управління Державної казначейської
служби України у Жовтневому районі м.
Запоріжжя та до Інспекції з питань
захисту прав споживачів у Запорізькій
області про стягнення з Державного
бюджету України грошових коштів в сумі
3334,05 грн. у якості відшкодування шкоди,
завданої протиправним рішенням
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області,
обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Заперечення першого відповідача проти
позовних вимог судом не приймаються,
оскільки є необґрунтованими та
безпідставними з огляду на те, що як
зазначено в Інформаційному листі
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у першому півріччі 2008 року" №
01-8/482 від 13.08.2008 року участь органів
Державного казначейства України в
якості відповідача при розгляді спорів
про відшкодування шкоди, завданої
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органів державної влади,
є притаманною ознакою вказаної
категорії справ. Крім того, згідно до
положень чинного законодавства
України саме на органи Казначейства
покладені функції здійснення
безспірного списання коштів
державного бюджету для відшкодування
(компенсації), зокрема, шкоди,
заподіяної фізичним та юридичним
особам внаслідок незаконно прийнятих
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади їх посадових чи
службових осіб під час здійснення ними
своїх повноважень. Відтак, пред'явлені
до першого відповідача позовні вимоги
у даній справі є обґрунтованими.

Витрати по сплаті судового збору в сумі
1827,00 грн. покладаються на другого
відповідача у справі - Інспекцію з
питань захисту прав споживачів у
Запорізькій області, відповідно до
вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України та
відшкодовуються за рахунок держави.

У судовому засіданні, яке відбулося
16.12.2014 року, згідно частини 2 статті 85
ГПК України, було проголошено
скорочений текст рішення, а саме його
вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.
56 Конституції України, ст. ст. 1166, 1173 ЦК
України, ст. 23, 26 Закону України «Про
захист прав споживачів», ст. ст. 42, 43, 33,
34, 43, 44, 49, 82-84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "АТБ -
маркет" до Управління Державної
казначейської служби України у
Жовтневому районі м. Запоріжжя та до
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області
задовольнити.

2. Стягнути з Державного бюджету
України (територіальний орган
Казначейства за місцезнаходженням
органу державної влади, внаслідок
незаконно прийнятого рішення якого
заподіяно шкоду: Управління Державної
казначейської служби України у
Жовтневому районі м. Запоріжжя
Запорізької області, 69063, м. Запоріжжя,
вул. Дзержинського, буд. 7, ), на користь:

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТБ - маркет", 52005,
Дніпропетровська область,
Дніпропетровський район, смт. Ювілейне,
вул. Радгоспна, буд. 76, ,
грошові кошти в сумі 3334 (три тисячі
триста тридцять чотири) грн. 05 коп. в
якості шкоди, заподіяної внаслідок
прийняття незаконного рішення
Інспекції з питань захисту прав
споживачів у Запорізькій області, 69063,
м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, 9, , постанови № 000109 від 31.03.2014
року про стягнення штрафу, сплаченого
до Державного бюджету (отримувач: ГУ
ДКСУ у Жовтневому районі м. Запоріжжя
Запорізької області, банк отримувача:
ГУ ДКСУ у Запорізькій області, код
класифікації доходів бюджету 21081100, р/р
№ 0003, , МФО 813015),
витрати зі плати судового збору в сумі
1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім)
грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено - 22.12.2014 року

Суддя

О.Г.Смірнов

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.