ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Справа № 925/724/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіУдовиченка
О.С.,суддів:Міщенка П.К., Поліщука В.Ю.
(доповідач),розглянувшикасаційну
скаргу гр. ОСОБА_4,на
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 28 жовтня 2014
року,на ухвалуГосподарського суду
Черкаської області від 25 вересня 2014
року,у справі№ 925/724/14,за
заявоюТовариства з обмеженою
відповідальністю "Транспортна
компанія "Дортранс" (м.
Київ),доПриватного підприємства "ПФ
"Макс" (м. Сміла, Черкаська область),
провизнання банкрутом,-за участю
представників:від гр. ОСОБА_4: ОСОБА_5 -
представник (довіреність від 24.10.2014
року);від арбітражного керуючого:
Севрюков І.О. - особисто;представники
інших учасників судового провадження
не з'явились;в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду
Черкаської області від 22.05.2014 року за
заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Транспортна
компанія "Дортранс" (далі за текстом -
ТзОВ "ТК "Дортранс") порушено
провадження у справі № 925/724/14 про
банкрутство Приватного підприємства
"ПФ "Макс" (далі за текстом - ПП "ПФ "Макс");
визначено розмір вимог ініціюючого
кредитора: 6 090 грн. 00 коп. - судового
збору (1 черга), 419 681 грн. 64 коп. -
основного боргу (4 черга); введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів; введено процедуру
розпорядження майном боржника;
призначено розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Севрюкова Івана Олексійовича, інше.

Ухвалою Господарського суду
Черкаської області від 25.09.2014 року у
справі № 925/724/14 (суддя - Хабазня Ю.А.)
затверджено перелік конкурсних
кредиторів розмір їх вимог та
черговість задоволення кожної вимоги:

- ТзОВ "ТК "Дортранс": 1 черга - 6 090 грн. 00
коп. (судовий збір); 4 черга - 419 681 грн. 64
коп. (основний борг);

- Смілянська ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Черкаській області: 3
черга - 281 114 грн. 00 коп. (основний борг з
податків, зборів і обов'язкових
платежів); 6 черга - 9 115 грн. 23 коп.
(неустойка /штрафні санкції/) та 18 598 грн.
79 коп. (соціальний внесок);

- ПАТ "Державний експортно-імпортний
банк України" в особі Філії ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України" в місті Черкасах: 1 черга - 149 401
грн. 93 коп., які забезпечені заставою
майна боржника;

відмовлено у визнанні вимог гр. ОСОБА_4
у розмірі 2 443 153 грн. 02 коп.; Клопотання
розпорядника майна боржника
арбітражного керуючого Севрюгова І.О.
від 25.09.2014 року задоволено; припинено
провадження у справі № 925/724/14 в частині
розгляду його заяви від 29.07.2014 року № 94
про припинення повноважень керівника
боржника та покладення обов'язків
останнього на арбітражного керуючого
Севрюкова І.О. у зв'язку з прийняттям
відмови від його розгляду.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 28.10.2014 року у
справі № 925/724/14 (головуючий суддя -
Верховець А.А., судді: Доманська М.Л.,
Пантелієнко В.О.) апеляційну скаргу гр.
ОСОБА_4 залишено без задоволення;
ухвалу Господарського суду Черкаської
області від 25.09.2014 року у справі № 925/724/14
залишено без змін. При цьому,
апеляційний господарський суд вказав,
що порушень норм матеріального чи
процесуального права, які могли
призвести до зміни чи скасування
спірної ухвали не встановлено.

Не погоджуючись з прийнятими
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій постановою та
ухвалою, гр. ОСОБА_4 звернувся з
касаційною скаргою, у якій просить
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 28.10.2014 року та
ухвалу Господарського суду Черкаської
області від 25.09.2014 року у справі № 925/724/14
в частині відмови у визнанні вимог гр.
ОСОБА_4 у розмірі 2 443 153 грн. 02 коп.
скасувати, а в іншій частині змінити;
доповнити п. 1 резолютивної частини
ухвали Господарського суду Черкаської
області від 25.09.2014 року у справі № 925/724/14
пунктом 1.4 наступного змісту: "гр.
ОСОБА_4: 1 черга - 1 218 грн. 00 коп. (судовий
збір); 4 черга - 2 443 153 грн. 02 коп."; у
зв'язку з цим, пункти 3-5 резолютивної
частини ухвали Господарського суду
Черкаської області від 25.09.2014 року у
справі № 925/724/14 вважати відповідно 2-4.
При цьому, скаржник посилається на
порушення господарськими судами
першої та апеляційної інстанцій норм
процесуального та матеріального права,
зокрема, ст. ст. 512, 655, 901 ЦК України та ст.
ст. 22, 36 ГПК України.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 28.11.2014 року, згідно зі ст. 1114
ГПК України, касаційну скаргу гр.
ОСОБА_4 прийнято до провадження та
призначено її до розгляду у судовому
засіданні за участю уповноважених
представників учасників судового
провадження.

В судовому засіданні касаційної
інстанції представник гр. ОСОБА_4
подану касаційну скаргу підтримав,
просив її задовольнити, скасувати
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014 року та
ухвалу Господарського суду Черкаської
області від 16.09.2014 року у справі №
925/1424/14, прийняти нове судове рішення,
яким справу направити до місцевого
господарського суду для подальшого
розгляду.

08.12.2014 року від ПАТ "Державний
експортно-імпортний банк України"
надійшла Заява, у якій кредитор
повідомив про неможливість участі його
представника у судовому засіданні
касаційної інстанції 11.12.2014 року та
просив розглянути касаційну скаргу гр.
ОСОБА_4 без участі його представника.
Одночасно, у поданій Заяві ПАТ
"Державний експортно-імпортний банк
України" просило подану гр. ОСОБА_4
касаційну скаргу залишити без
задоволення, а оскаржувані рішення
господарських судів першої та
апеляційної інстанцій - без змін, як
такі, що прийняті з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Арбітражний керуючий Севрюков І.О.
проти поданої гр. ОСОБА_4 касаційної
скарги заперечив, просив залишити її
без задоволення, а прийняті місцевим та
апеляційним господарськими судами
рішення та постанову - без змін, як
законні та обґрунтовані.

Інші учасники касаційного провадження
уповноважених представників в судові
засідання касаційної інстанції не
направили, хоча про дату, час та місце
розгляду касаційної скарги були
повідомлені належним чином.
Враховуючи, що учасників судового
провадження було повідомлено про те, що
не з'явлення їх представників в судове
засідання касаційної інстанції не
тягне за собою відкладення розгляду
справи, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку про можливість розгляду
касаційної скарги за відсутності в
судовому засіданні уповноважених
представників інших учасників
касаційного провадження, які не
з'явились.

Заслухавши доповідь судді Поліщука
В.Ю., обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши наявні матеріали
справи, проаналізувавши застосування
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, з наступних підстав.

Господарськими судами першої та
апеляційної інстанції під час розгляду
справи встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду
Черкаської області від 22.05.2014 року
порушено провадження у справі у справі
№ 925/724/14 про банкрутство ПП "ПФ "Макс".
Визначено розмір вимог ініціюючого
кредитора: 6 090 грн. 00 коп. - судовий збір,
підлягає погашенню у першу чергу; 419 681
грн. 64 коп. - основний борг, підлягає
погашенню у четверту чергу. Введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів. Введено процедуру
розпорядження майном боржника строком
на 155 календарних днів. Призначено
розпорядником майна боржника
арбітражного керуючого Севрюкова
Івана Олексійовича; інше.

27.06.2014 року до Господарського суду
Черкаської області від гр. ОСОБА_4
надійшла Заява з грошовими вимогами до
ПП "ПФ "Макс", у якій гр. ОСОБА_4 просив
визнати його грошові вимоги до
боржника у загальній сумі 2 443 153 грн. 02
коп. В обґрунтування поданої Заяви гр.
ОСОБА_4 послався на укладені ним з ТзОВ
"Ателан" та ТзОВ "СтройбетонУкраїна"
Договори уступки права вимоги, за умов
яких гр. ОСОБА_4 набув право вимоги до ПП
"ПФ "Макс".

Господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій під час розгляду
поданої гр. ОСОБА_4 Заяви з грошовими
вимогами до ПП "ПФ "Макс" встановлено
наступне.

12.06.2012 року гр. ОСОБА_4 та ТзОВ "Ателан"
уклали Договір про відступлення права
вимоги, згідно з яким ТзОВ "Ателан"
відступило гр. ОСОБА_4 , а гр. ОСОБА_4
набув право вимоги у розмірі 1 367 603 грн.
10 коп., належне ТзОВ "Ателан", у
зобов'язаннях про надання послуг між
ТзОВ "Ателан" та ПП "ПФ "Макс" у повному
обсязі. Право вимоги, що відступлено
ТзОВ "Ателан" гр. ОСОБА_4
підтверджується Актами № 223, 256, 259
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 31.03.2012 року, Актами № 271, 272, 273
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 30.04.2012 року та Актами № 294, 295, 296
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 31.05.2012 року.

19.07.2014 року гр. ОСОБА_4 та ТзОВ
"СтройбетонУкраїна" уклали Договір про
відступлення права вимоги, згідно з
яким ТзОВ "СтройбетонУкраїна"
відступило гр. ОСОБА_4 , а гр. ОСОБА_4
набув право вимоги у розмірі 1 075 549 грн.
92 коп., належне ТзОВ
"СтройбетонУкраїна", у зобов'язаннях
про надання послуг між ТзОВ
"СтройбетонУкраїна" та ПП "ПФ "Макс" у
повному обсязі. Право вимоги, що
відступлено ТзОВ "СтройбетонУкраїна"
гр. ОСОБА_4 підтверджується Видатковою
накладною № 116/4 від 31.03.2012 року та
Актами виконаних робіт № 252 від 30.12.2011
року, № 58 від 31.03.2012 року, № 84 від 30.04.2012
року та № 96 від 31.05.2012 року.

Встановивши наведені вище обставини, а
також враховуючи, що розпорядником
майна заявлені гр. ОСОБА_4 вимоги та
наявність цих правовідносин не
визнаються повністю і гр. ОСОБА_4 не
надав на вимогу господарського суду
оригінали документів на підтвердження
заявлених ним вимог, господарські суди
першої та апеляційної інстанцій дійшли
висновку про відмову у задоволенні
вимог гр. ОСОБА_4 до ПП "ПФ "Макс"
повністю, відзначивши, при цьому, що гр.
ОСОБА_4 не надані первинні
бухгалтерські документи про право
вимоги, згідно з укладеними Договорами
про їх відступлення; без доведення
факту передачі оригіналів цих
документів, право вимоги не перейшло.

Не погоджуючись з прийнятими
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій постановою та
ухвалою, гр. ОСОБА_4 звернувся з
касаційною скаргою, у якій, посилаючись
на порушення господарськими судами
попередніх інстанцій зокрема, ст. ст. 512,
655, 901 ЦК України та ст. ст. 22, 36 ГПК
України, просить постанову Київського
апеляційного господарського суду від
28.10.2014 року та ухвалу Господарського
суду Черкаської області від 25.09.2014 року
у справі № 925/724/14 в частині відмови у
визнанні вимог гр. ОСОБА_4 у розмірі 2 443
153 грн. 02 коп. скасувати, а в іншій
частині змінити; доповнити п. 1
резолютивної частини ухвали
Господарського суду Черкаської
області від 25.09.2014 року у справі № 925/724/14
пунктом 1.4 наступного змісту: "гр.
ОСОБА_4: 1 черга - 1 218 грн. 00 коп. (судовий
збір); 4 черга - 2 443 153 грн. 02 коп."; у
зв'язку з цим, пункти 3-5 резолютивної
частини ухвали Господарського суду
Черкаської області від 25.09.2014 року у
справі № 925/724/14 вважати відповідно 2-4.

Задовольняючи частково подану гр.
ОСОБА_4 касаційну скаргу, колегія
суддів касаційної інстанції виходить з
наступного.

Згідно зі ст. 41 ГПК України,
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Статтею 2 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
встановлено, що провадження у справах
про банкрутство регулюється цим
Законом, ГПК України, іншими
законодавчими актами України.

У відповідності зі ст. ст. 99, 101 ГПК
України, в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції. У
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Матеріали справи свідчать, що
апеляційне провадження у справі було
порушено Київським апеляційним
господарським судом ухвалою від 15.10.2014
року; розгляд справи було призначено на
28.10.2014 року.

27.10.2014 року представник заявника
апеляційної скарги гр. ОСОБА_4 направив
до апеляційного господарського суду
телеграму з клопотанням про
відкладення розгляду справи.

28.10.2014 року до Київського апеляційного
господарського суду від представника
гр. ОСОБА_4 надійшло Клопотання про
відкладення розгляду справи, у якому
представник повідомив про
неможливість своєї явки у судове
засідання, а також про неможливість
участі у судовому засіданні гр. ОСОБА_4
Крім того, у поданому Клопотанні
представник гр. ОСОБА_4 заявив про
продовження строку розгляду справи в
порядку ст. 69 ГПК України.

Відмовляючи у задоволенні поданих
представником гр. ОСОБА_4 клопотань
(викладених у телеграмі та Клопотанні),
апеляційний господарський суд вказав,
що в матеріалах справи достатньо
документів, отже неявка апелянта не
перешкоджає розгляду апеляційної
скарги по суті. При цьому, колегія
суддів касаційної інстанції відзначає,
що апеляційний господарський суд
підстави заявлення клопотань про
відкладення розгляду справи не
встановлював.

Однак, приймаючи у судовому засіданні
28.10.2014 року оскаржувану в касаційному
порядку постанову, апеляційний
господарський суд, не скористався
повноваженнями, наданими йому ст. 77 ГПК
України, якою унормовано, що
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному засіданні. Такими
обставинами, зокрема, є нез'явлення в
засідання представників сторін, інших
учасників судового процесу.

Наведене свідчить, що, розглянувши
справу за відсутності гр. ОСОБА_4 (який є
заявником грошових вимог до боржника
ПП "ПФ "Макс" та заявником апеляційної
скарги) (його уповноваженого
представника), господарський суд
апеляційної інстанції не забезпечив
йому рівних з іншими учасниками
судового провадження процесуальних
прав, чим допустив порушення п. 2) та п. 4)
ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. ст.
22, 43, 77 ГПК України.

Колегія суддів касаційної інстанції
також зауважує, що, приймаючи рішення
по суті спору, апеляційний
господарський суд вказав на ненадання
гр. ОСОБА_4 у матеріали справи
документів на підтвердження заявлених
ним до ПП "ПФ "Макс" грошових вимог
(оригіналів чи належним чином
засвідчених копій).

При цьому, всупереч цих тверджень,
матеріали справи (зокрема, перелік
додатків до апеляційної скарги)
свідчать, що гр. ОСОБА_4 з апеляційною
скаргою у якості додатку було надано
оригінали документів, які подавались
із Заявою з грошовими вимогами.

Крім того, під час розгляду справи
місцевим господарським судом, гр.
ОСОБА_4 надавав як ксерокопії
документів (на підтвердження заявлених
грошових вимог) без засвідчення, так і
засвідчені ним особисто копії цих
документів.

Однак, як вбачається зі змісту
оскаржуваної постанови, апеляційним
господарським судом, в порушення ст. 43
ГПК України, не надано цим доказам
належної оцінки.

Колегія суддів касаційної інстанції
вважає, що стверджуючи про ненадання
гр. ОСОБА_4 належним чином завірених
копій документів на підтвердження
заявлених грошових вимог, апеляційний
господарський суд, за вказаних вище
обставин, мав би вказати підстави, за
яких він дійшов такого висновку та
вважає документи, завірені гр. ОСОБА_4,
такими, що завірені неналежним чином.

Поряд з цим, колегія суддів касаційної
інстанції також відзначає, що
матеріали справи не містять доказів
належного повідомлення апеляційним
господарським судом гр. ОСОБА_4 про
дату, час та місце розгляду справи,
відтак, звернення ним 27.10.2014 року (через
уповноваженого представника) з
клопотанням про відкладення розгляду
справи, призначеного на 28.10.2014 року,
свідчить про належне користування ним
наданими ст. 22 ГПК України правами,
оскільки, у цьому випадку, не будучи
належним чином повідомленим про дату,
час та місце розгляду справи гр. ОСОБА_4
вжив усі можливі та залежні від нього
заходи для вирішення спору у
відповідності до вимог чинного
законодавства, в той час як апеляційним
господарським судом, в порушення ст. 43
ГПК України, не було створено
необхідних умов для встановлення
фактичних обставин справи і
правильного застосування
законодавства.

Колегія суддів касаційної інстанції
відзначає, що, згідно наданих
господарському суду касаційної
інстанції ст. ст. 1115, 1117 ГПК України
повноважень, у касаційній інстанції
скарга розглядається за правилами
розгляду справи у суді першої
інстанції за винятком процесуальних
дій, пов'язаних із встановленням
обставин справи та їх доказуванням.
Касаційна інстанція використовує
процесуальні права суду першої
інстанції виключно для перевірки
юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення у рішенні або
постанові господарського суду.
Переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази. У
касаційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Згідно зі ст. 1119 ГПК України, касаційна
інстанція за результатами розгляду
касаційної скарги має право, зокрема,
скасувати рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції і
передати справу на новий розгляд, якщо
суд припустився порушень норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи. Справа направляється
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції, якщо порушення норм
процесуального права, які унеможливили
встановлення фактичних обставин, що
мають значення для правильного
вирішення справи, допущені тільки цим
судом. У всіх інших випадках справа
направляється до суду першої
інстанції.

За таких підстав, враховуючи вимоги
поданої гр. ОСОБА_4 касаційної скарги та
межі перегляду справи касаційною
інстанцією, колегія суддів касаційної
інстанції дійшла висновку, що прийнята
апеляційним господарським судом
постанова від 28.10.2014 року у справі №
925/724/14 має бути скасована, а справа -
направлена на новий розгляд до
господарського суду апеляційної
інстанції.

При новому розгляді справи,
апеляційному господарському суду
необхідно врахувати наведене, всебічно
і повно з'ясувати та перевірити всі
фактичні обставини справи, правильно
застосувати норми матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 ГПК
України, Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу гр. ОСОБА_4
задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 28 жовтня 2014
року у справі № 925/724/14 Господарського
суду Черкаської області скасувати.

Справу № 925/724/14 Господарського суду
Черкаської області передати на новий
розгляд до Київського апеляційного
господарського суду.

Головуючий суддяО.С. Удовиченко
судді:П.К. Міщенко В.Ю. Поліщук