ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2014 року
Справа № 925/2223/14

Господарський суд Черкаської області у
складі головуючого судді Боровика С.С.
з секретарем Пастуховою О.С., за участю
представників сторін:

позивача: Лавренова А.М. - по
довіреності,

відповідача: Німич О.В. - по довіреності,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу №925/2223/14

за позовом публічного акціонерного
товариства «Запорізький
автомобілебудівний завод»

до публічного акціонерного товариства
«Черкаський приладобудівний завод»

про стягнення 45 673,61 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Запорізький автомобілебудівний
завод» звернулось в суд з позовом про
стягнення з публічного акціонерного
товариства «Черкаський
приладобудівний завод» 45 673,61 грн.
заборгованості, з яких: 36 900 грн. основна
заборгованість, 6 162,30 грн. інфляційні, 2
611,31грн. - 3% річних.

Підставою позову є неоплата
відповідачем вартості поставленого
товару згідно накладної №80047820 від
10.07.2012 року на відпуск
товарно-матеріальних цінностей на суму
36 900 грн.

У судовому засіданні 23.12.2014 року
представник позивача позов підтримав
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві, просить його
задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні 23.12.2014 року позов визнав
повністю.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні у справі
письмові докази та оцінивши їх у
сукупності, суд задовольняє позов
повністю з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
правовідносини між сторонами виникли
на підставі усної домовленості, за
умовами якої позивач поставив
відповідачу товар на загальну суму 36 900
грн., що підтверджується накладною
№80047820 від 10.07.2012 року на відпуск
товарно-матеріальних цінностей на суму
36 900 грн.

За загальним порядком укладання
господарських договорів, вони
викладаються у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів
(стаття 181 Господарського кодексу
України).

Правочин згідно зі статтею 205
Цивільного кодексу України може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин вважається таким, що
вчинений у письмовій формі, якщо його
зміст зафіксований в одному або
кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони
(стаття 207 Цивільного кодексу України).

Оскільки ПАТ «Запорізький
автомобілебудівний завод» поставило
запчастини (товар), а ПАТ «Черкаський
приладобудівний завод» прийняло його,
суд приходить до висновку про
існування між сторонами договірних
відносин, а отже виникнення у сторін
цивільних прав і обов'язків (стаття 11
Цивільного кодексу України).

За змістом статті 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За правовою природою дана угода є
договором поставки і відповідає
вимогам статті 712 Цивільного кодексу
України, якою передбачено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Загальні умови виконання
господарських зобов'язань визначені
статтею 193 Господарського кодексу
України, згідно з якою суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначена стаття узгоджується з
приписами статті 526 Цивільного кодексу
України, якою встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання, яке припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 663 Цивільного кодексу України
передбачає, що продавець зобов'язаний
передати товар покупцеві у строк,
встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо зміст договору
не дає змоги визначити цей строк, -
відповідно до положень статті 530 цього
Кодексу.

В силу статті 664 Цивільного кодексу
України обов'язок продавця передати
товар покупцеві вважається виконаним у
момент надання товару в розпорядження
покупця, якщо товар має бути переданий
покупцеві за місцезнаходженням товару,
а покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару (стаття 692
Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи і
підтверджено позивачем, він свої
зобов'язання виконав, поставивши
відповідачу запчастини на загальну
суму 36 900 грн., що підтверджується
накладною №80047820 від 10.07.2012 року (а.с.8) та
Актом приемки (а.с.9).

Проте, як встановлено судом, відповідач
свої зобов'язання по оплаті за
отриманий товар не виконав, тому суд
задовольняє позов про стягнення з
відповідача 36 900 грн. заборгованості.

В силу вимог частини другої статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми
боргу за грошовим зобов'язанням з
урахуванням встановленого індексу
інфляції, а так само трьох процентів
річних з простроченої суми,
здійснюється незалежно від тієї
обставини, чи був передбачений
договором відповідний захід
відповідальності.

Суд перевіривши нарахування позивачем
інфляційних в сумі 6 162,30 грн. за
відповідний період, встановив
неправильність їх нарахування (після
перерахунку - 7 921,70 грн.), але оскільки
позивач просить стягнути інфляційні в
сумі 6 162,30 грн., то задовольняє позов в
цій частині позовних вимог.

Період заборгованостіСума боргу
(грн.)Сукупний індекс інфляції за
періодІнфляційне збільшення суми
боргуСума боргу з врахуванням індексу
інфляції11.07.2012 - 18.11..2157 921,7044
821,70Суд перевіривши нарахування
позивачем 3% річних в сумі 2 611,31 грн.,
встановив правильність їх нарахування,
тому задовольняє позов в цій частині
позовних вимог.

Сума боргу (грн.)Період
простроченняКількість днів
простроченняРозмір процентів
річнихЗагальна сума процентів36 90011.07.2012
- 18.11.20148613%2 611,31З урахуванням
викладеного, відповідно до обставин
справи, суд дійшов висновку про
необхідність стягнення з відповідача 45
673,61 грн. заборгованості, з яких: 36 900 грн.
основна заборгованість, 6 162,30 грн.
інфляційні, 2 611,31грн. - 3% річних.

На підставі статті 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в сумі
1 827 грн.

Керуючись статтями 49, 82, 84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з публічного акціонерного
товариства «Черкаський
приладобудівний завод» (м. Черкаси, вул.
30 років Перемоги, буд.5/1, ) на користь публічного
акціонерного товариства «Запорізький
автомобілебудівний завод» (м.
Запоріжжя, проспект Леніна, буд.8, ) - 36 900 грн. основної
заборгованості, 6 162,30 грн. інфляційних, 2
611,31грн. - 3% річних, в рахунок
відшкодування витрат зі сплати
судового збору 1 827 грн.

Видати наказ.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом десяти днів з дня прийняття.

Повне рішення складено 23.12.2014 року

Суддя
С.С.Боровик