ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014 р.
Справа № 914/3596/14

За позовом:Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гірськолижний
комплекс» «Волосянка», Львівська обл.,
Сколівський р-н, с. Волосянка;до
відповідача-1:Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1;до
відповідача-2:Приватного підприємства
«Творчість Промоутер», м.
Київ;про:стягнення 110064,62 грн. Суддя -
Крупник Р.В. Секретар - Яслик
Н.М.Представники сторін:від
позивача:Ящинський А.Л. - представник
(довіреність №1 від 09.10.2014р.);від
відповідачів:не з'явилися.

Представнику позивача роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді та
здійснення технічної фіксації
судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

10.10.2014р. на розгляд господарського суду
Львівської області поступила позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гірськолижний
комплекс» «Волосянка» (надалі -
Позивач) до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (надалі - Відповідач-1),
Приватного підприємства «Творчість
Промоутер» (надалі - Відповідач-2) про
стягнення 110064,62 грн.

Ухвалою господарського суду від
13.10.2014р. порушено провадження у справі,
її розгляд призначено на 27.10.2014р.
Розгляд справи відкладався на 17.11.2014р.
та 11.12.2014р. з підстав, викладених у
відповідних ухвалах суду.

11.12.3014р. на адресу суду від позивача
надійшла заява про зменшення розміру
позовних вимог, відповідно до якої ТОВ
«ГК «Волосянка» просить суд стягнути з
ПП «Творчість Промоутер» 52600,00 грн.
боргу, 54600,00 грн. штрафу, 318,62 грн. три
відсотки річних, 546,00 грн. інфляційних
втрат. Крім цього, просить суд
солідарно стягнути з відповідачів 2000,00
грн.

Суд, розглянувши заяву позивача про
зменшення розміру позовних вимог
прийшов до висновку, що дана заява не
суперечить законодавству, не порушує
чиїх-небудь прав і охоронюваних
законом інтересів, подана до прийняття
рішення по справі, а відтак суд приймає
таку заяву до розгляду.

Представник позивача в судове
засідання 11.12.2014р. з'явився, на
виконання вимог ухвали суду подав
письмові пояснення з додатками.
Позовні вимоги з урахуванням заяви про
зменшення розміру позовних вимог
підтримав, просив суд позов задоволити
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
01.07.2014р. між позивачем та відповідачем-2
укладено Договір, відповідно до якого
виконавець (позивач) зобов'язувався
надати замовнику (відповідачу-2)
послуги, пов'язані з організацією та
проведенням замовником фестивалю
«Carpathian Alliance Metal Festival», а відповідач-2
зобов'язувався не пізніше наступного
дня після закінчення фестивалю
оплатити надані послуги. Свої
зобов'язання за Договором позивач
виконав у повному обсязі, надав
замовнику послуги, обумовлені
Договором на загальну суму 54600,00 грн.
Оскільки, відповідач-2 не розрахувався
за надані послуги, позивач просить
стягнути з ПП «Творчість Промоутер»
52600,00 грн. основного боргу, 54600,00 грн.
штрафу, 318,62 грн. три відсотки річних,
546,00 грн. інфляційних втрат. Крім цього,
у зв'язку з тим, що 01.07.2014р. між позивачем
та відповідачем-1 було укладено договір
поруки, за яким відповідач-1 поручився
перед позивачем за виконання ПП
«Творчість Промоутер» зобов'язань за
основним договором, позивач просить
суд стягнути солідарно з відповідача-1
та відповідача-2 2000,00 грн.

Відповідачі явки повноважних
представників в судове засідання
повторно не забезпечили, вимог ухвал
суду від 13.10.2014р., від 27.10.2014р. та від
17.11.2014р. не виконали.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 3.9.2.
Постанови від 26.12.2011р. №18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до
висновку, що неявка відповідачів не
перешкоджає вирішенню спору, оскільки,
дослідивши наявні матеріали справи,
суд визнав їх достатніми для того, щоб
розглянути спір за цими матеріалами.

Крім цього, суд відмічає, що згідно
положень ст. 69 ГПК України спір має бути
вирішено господарським судом у строк
не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви. У виняткових
випадках за клопотанням сторони, з
урахуванням особливостей розгляду
спору, господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.

Оскільки позовна заява у даній справі
поступила до господарського суду
10.10.2014р., клопотань про продовження
строку розгляду справи від жодної зі
сторін не поступало, спір підлягає
вирішенню в даному судовому засіданні,
адже господарський суд обмежений
строком розгляду справи.

Заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2014р. між позивачем та відповідачем-2
укладено Договір б/н (надалі - Договір),
за умовами п. 1.1. якого виконавець
(позивач) зобов'язується надати, а
замовник (відповідач-2) прийняти та
оплатити послуги, пов'язані з
організацією проведення замовником 25-27
липня 2014р. на туристичному комплексі
«Захар Беркут» фестивалю «Carpathian Alliance
Metal Festival» (надалі - Захід), згідно
переліку визначеного в даному
Договорі.

Як вбачається зі змісту Договору, такий
за своєю правовою природою являється
договором про надання послуг.

В Розділі 2 Договору сторони визначили
детальний перелік послуг та порядок їх
надання.

Згідно п. 4.1. Договору на підтвердження
надання послуг за даним Договором
сторонами підписується акт
передачі-приймання наданих послуг, у
якому вказується перелік наданих
послуг та сума, що підлягає до оплати.
Зазначений акт є безумовною підставою
для оплати наданих послуг.

В пункті 3.1., 3.2. Договору сторони
погодили, що за надання послуг,
передбачених цим Договором замовник
сплачує виконавцю винагороду в розмірі
54600,00 грн. з ПДВ. Вартість послуг,
вказана в п. 3.1. Договору, сплачується
замовником виконавцеві, не пізніше
наступного дня після закінчення
фестивалю (тобто не пізніше 28.07.2014р.).

На виконання зобов'язань за Договором
позивачем були надані, а відповідачем-2
прийняті відповідні послуги, про що
свідчить підписаний сторонами
Договору Акт здачі-прийняття робіт
(надання) послуг №OL-OУ-0000060 від 29.07.2014р.
на суму 54600,00 грн. Вказаний Акт
підписаний представниками сторін
Договору та скріплений їх печатками.

При цьому, як вбачається з акту Акт
здачі-прийняття робіт (надання) послуг,
підставою для його підписання
являється надання виконавцем послуг за
Договором №ДГ-0000088 від 29.07.2014р. У зв'язку
з наведеним, судом витребувано від
позивача та відповідача-2 письмові
пояснення з приводу посилання в акті на
згаданий вище договір.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив суду, що посилання на
договір №ДГ-0000088 від 29.07.2014р. в акті
№OL-OУ-0000060, відбулося внаслідок
механічної помилки під час
виготовлення акту. На підтвердження
сказаного, позивачем долучено до
матеріалів справи примірник договору
№ДГ-0000088 від 29.07.2014р., з якого
вбачається, що такий укладався між
позивачем та ФОП ОСОБА_5 Більше того,
позивачем долучено також Акт
здачі-прийняття робіт (надання) послуг
до вказаного договору, відповідно до
якого позивачем були надані, а ФОП
ОСОБА_5 прийняті послуги з проживання
на суму 2500,00 грн.

Відтак, судом встановлено, що Акт
здачі-прийняття робіт (надання) послуг
№OL-OУ-0000060 від 29.07.2014р. підписувався на
виконання укладеного між сторонами
Договору від 01.07.2014 року, а не договору
№ДГ-0000088 від 29.07.2014р., як це зазначено в
акті. Вказаний акт є належним доказом
факту надання позивачем передбачених
Договором послуг та прийняття таких
послуг відповідачем-2.

З наявних в матеріалах справи
банківських виписках по рахунку
вбачається, що жодних грошових коштів
на рахунок позивача в якості оплати за
надані послуги від відповідача-2 не
надходило.

В судовому засіданні представник
позивача зазначив, що станом на день
розгляду справи судом, заборгованість
відповідачем-2 не погашена та складає
54600,00 грн.

Станом на день розгляду справи судом,
докази сплати заборгованості
відповідачем-2 в матеріалах справи
відсутні.

Крім цього, судом встановлено, що
01.07.2014р. між позивачем та ФОП ОСОБА_1
було укладено Договір поруки б/н,
відповідно до якого поручитель
(відповідач-1) поручився перед
кредитором (позивачем) за виконання
обов'язків ПП «Творчість Промоутер» за
Договором від 01.07.2014р. (укладеним між
ТОВ «ГК «Волосянка» та ПП «Творчість
Промоутер»), передбачених розділом 2, 3
такого Договору, щодо виконання в
повному обсязі, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків тощо.

Пунктом 1.2. договору поруки
встановлено, що у разі порушення
боржником основного договору, боржник
і поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.
Відповідальність поручителя
обмежується сумою 2000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
28.08.2014 року, у зв'язку з невиконанням
відповідачем-2 своїх обов'язків за
Договором, позивач пред'явив
відповідачу-1 лист-вимогу №27/08-14 від
27.08.2014 року, щодо сплати заборгованості.
Однак, як зазначив представник
позивача, відповідач-1 вказаний лист
залишив без відповіді.

Встановивши наведені обставини справи,
суд вважає позовні вимоги про
стягнення боргу такими, що підлягають
до задоволення повністю, виходячи з
наступного.

Статтею 174 ГК України передбачено, що
однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання є
господарський договір та інші угоди,
передбачені законом, а також угоди не
передбачені законом, але такі, які йому
не суперечать.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК
України).

Відповідно до ст. 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконану роботу, надати послуги,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання
обов'язку.

За приписами ст. 510 ЦК України сторонами
у зобов'язанні є боржник і кредитор. У
зобов'язанні на стороні боржника або
кредитора можуть бути одна або
одночасно кілька осіб.

Частиною 1, 2 ст. 543 ЦК України
унормовано, що у разі солідарного
обов'язку боржників (солідарних
боржників) кредитор має право вимагати
виконання обов'язку частково або в
повному обсязі як від усіх боржників
разом, так і від будь-кого з них окремо.
Солідарні боржники залишаються
зобов'язаними доти, доки їхній
обов'язок не буде виконаний у повному
обсязі.

Згідно п. 1, 2 ст. 554 ЦК України
встановлено, що у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Положеннями ч. 1 ст. 901 ЦК України
встановлено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Факт надання передбачених Договором
послуг позивачем та прийняття їх
відповідачем-2 підтверджується наявним
в матеріалах справи актом
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№OL-OУ-0000060 від 29.07.2014р..

Нормами ч. 1 ст. 903 ЦК України
передбачено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Статтею 612 ЦК України унормовано, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання свого зобов'язання або не
виконав його у строк, встановлений
договором або законом.

За умовами п. 3.2. Договору вартість
послуг сплачується замовником не
пізніше наступного дня після
закінчення фестивалю (тобто не пізніше
28.07.2014р.).

Так як відповідачем-2 у встановлений в
п. 3.2. Договору строк, кошти в розмірі
54600,00 грн. за надані послуги сплачені не
були, відтак ці кошти підлягають до
стягнення в судовому порядку. Водночас,
з огляду на те, що 01.07.2014р. між позивачем
та ФОП ОСОБА_1 було укладено Договір
поруки б/н, відповідно до умов якого
останній поручився за належне
виконання відповідачем-2 свого
зобов'язання в межах суми 2000,00 грн., то
заборгованість відповідача-2 підлягає
до стягнення в наступному порядку: 52600,00
грн. підлягає стягненню з відповідача-2
на користь позивача, а 2000,00 грн. -
стягненню на користь позивача з
відповідачів солідарно.

Приписами ст. 611 ЦК України передбачено,
що у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Положеннями ст. 549 ЦК України визначено,
що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

В пункті 7.2. Договору передбачено, що за
прострочення термінів оплати
винагороди за надані послуги понад 11
(одинадцять) днів, замовник сплачує
виконавцю штраф у розмірі 100%
винагороди, вказаної в п. 3.1. цього
Договору.

Як вбачається з позовної заяви, у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем-2 умов Договору, позивач
просить суд стягнути з останнього 54600,00
грн. штрафу.

Ознайомившись з розрахунком штрафу,
суд прийшов до висновку, що вказаний
штраф підлягає стягненню з
відповідача-2 повністю, оскільки ним
прострочено виконання зобов'язання
більше, ніж на 11 днів.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Крім основної суми боргу та штрафу,
позивач просить стягнути з
відповідача-2 318,62 грн. три відсотки
річних та 546,00 грн. інфляційних втрат.
Здійснивши перерахунок 3% річних та
інфляційних втрат, суд зазначає, що
такі підлягають стягненню повністю.

З приводу стягнення витрат на правову
допомогу, суд вказує на таке.

Частиною 1 ст. 44 ГПК України
встановлено, що судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» (ч. 3 ст. 48 ГПК України).

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 6.3.
Постанови від 21.02.2013р. №7 «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України» відшкодування витрат
позивачів пов'язаних з оплатою ними
послуг адвокатів, адвокатських бюро,
колегій, фірм, контор та інших
адвокатських об'єднань з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригінала ордеру адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

На підтвердження факту понесення
витрат на правову допомогу позивачем
долучено договір на надання правової
допомоги №03/10-14 від 03.10.2014р., укладений
між ТОВ «ГК «Волосянка» та
Адвокатським об'єднанням «Потинський і
партнери», акт здачі-приймання наданих
послуг від 06.10.2014р. та відповідний
рахунок на оплату в розмірі 2500,00 грн.

Враховуючи наведені законодавчі
положення, суд вважає, що вказані
документи не є належними доказами
понесення позивачем витрат на правову
допомогу, оскільки жодним чином не
підтверджують факту сплати позивачем
АО «Потинський і партнери» грошових
коштів за надання правової допомоги, а
відтак підстави для стягнення витрат
на правову допомогу в розмірі 2500,00 грн. -
відсутні.

Судовий збір відповідно до положень ст.
49 ГПК України слід стягнути з
відповідача-2 на користь позивача в
розмірі 2181,26 грн. та в розмірі 20,03 грн. - з
відповідача-1 на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Зменшені позовні вимоги
задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного
підприємства «Творчість Промоутер»
(03179, м. Київ, пр. Перемоги, 127/14; ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Гірськолижний комплекс» «Волосянка
(82663, Львівська обл., Сколівський р-н, с.
Волосянка, вул. Б. Хмельницького, 1; ) 52600,00 грн. боргу, 54600,00 грн.
штрафу, 318,62 грн. три відсотки річних,
546,00 грн. інфляційних втрат та 2181,26 грн.
судового збору.

3. Стягнути солідарно з Приватного
підприємства «Творчість Промоутер»
(03179, м. Київ, пр. Перемоги, 127/14; ) та Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (82625, АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гірськолижний
комплекс» «Волосянка (82663, Львівська
обл., Сколівський р-н, с. Волосянка, вул.
Б. Хмельницького, 1; ) 2000,00
грн. боргу.

4. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (82625, АДРЕСА_1;
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гірськолижний
комплекс» «Волосянка (82663, Львівська
обл., Сколівський р-н, с. Волосянка, вул.
Б. Хмельницького, 1; ) 20,03
грн. судового збору.

5. Накази видати після набрання
рішенням законної сили відповідно до
ст. 116 ГПК України.

6. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93
ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення. Повний
текст рішення складено та підписано
16.12.2014 р.

Суддя
Крупник Р.В.