ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

15 грудня 2014 року Справа № 5013/492/12

Вищий господарський суд України у
складі колегії:

головуючого судді:Грека
Б.М.,суддів:Вовка І.В., Селіваненка В.П.,
Стратієнко Л.В., Черкащенка М.М.,

розглянувши заявутовариства з
обмеженою відповідальністю
"Автосвіт"про перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 02.10.2014у
справі№ 5013/492/12за позовомтовариства з
обмеженою відповідальністю
"Автосвіт"дотовариства з обмеженою
відповідальністю "Віконт"третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні
відповідача:Українська товарна
біржапровизнання договорів недійсними
та повернення майна

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Автосвіт" звернулось
до господарського суду
Кіровоградської області з позовною
заявою до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віконт" про:

- визнання недійсними біржових
договорів (угод) купівлі-продажу
транспортного засобу реєстраційний
номер 886994 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 886995 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 886996 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 886997 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 886998 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 886999 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 887000 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 887001 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 887002 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 887003 від 28.01. 2009, реєстраційний
номер 887004 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 887005 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 887006 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 887007 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 887008 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 887009 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 887010 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 887011 від 28.01.2009, реєстраційний
номер 887034 від 31.01.2009, реєстраційний
номер 887035 від 31.01.2009, реєстраційний
номер 887036 від 31.01.2009, реєстраційний
номер 887037 від 31.01.2009, реєстраційний
номер 887038 від 31.01.2009, реєстраційний
номер 887039 від 31.01.2009, реєстраційний
номер 887040 від 31.01.2009, які укладені між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Автосвіт" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Віконт";

- зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віконт" повернути
наступне майно загальною вартістю 44
365,70 грн.: транспортний засіб моделі RENAULT
Magnum АЕ 390, 1997 року випуску, № шасі
VF611GTA100004257; транспортний засіб моделі
RENAULT Magnum АЕ 390, 1997 року випуску, № шасі
VF611GTA100003774; транспортний засіб моделі
RENAULT Magnum АЕ 430, 1999 року випуску, № шасі
VF611GTA300000670; транспортний засіб моделі
RENAULT Magnum АЕ 430, 1997 року випуску, № шасі
VF611GTA100003122; транспортний засіб моделі
RENAULT Magnum АЕ 390, 1998 року випуску, № шасі
VF611GTA100005537; транспортний засіб моделі
RENAULT Magnum АЕ 390, 1997 року випуску, № шасі
VF611GTA100004373; транспортний засіб моделі MAN
Nutzfahrzeuge 18.410, 2000 року випуску, № шасі
WMAH05ZZZ1G149268; транспортний засіб моделі MAN
Nutzfahrzeuge 18.410, 2000 року випуску, № шасі
WMAH05ZZZYG148885; транспортний засіб моделі MAN
18.460 TGA, 2001 року випуску, № шасі WMAH05ZZZG154154;
транспортний засіб моделі SCHMITZ S 01,1999
року випуску, № шасі WSMS745;
транспортний засіб моделі SCHMITZ S 01,1999
року випуску, № шасі WSMS747;
транспортний засіб моделі SCHMITZ S 01,1999
року випуску, № шасі WSMS765;
транспортний засіб моделі SCHMITZ S 01,1999
року випуску, № шасі WSMS780;
транспортний засіб моделі KRONE SDP 27, 2000
року випуску, № шасі Y36733; транспортний
засіб моделі KRONE SDP 27, 2000 року випуску, №
шасі Y38382; транспортний засіб моделі KRONE
SDP 27, 1999 року випуску, № шасі W21239;
транспортний засіб моделі FLIEGL SDS 350, 2000
року випуску, № шасі WFD3FLT35Y1000865;
транспортний засіб моделі KRONE SDP 27, 2001
року випуску, № шасі; транспортний
засіб моделі: SСНМІТZ S 01, 1999 року
випуску, № шасі WSMS810; транспортний
засіб моделі: SСНМІТZ S 01, 1999 року
випуску, № шасі WSMS769; транспортний
засіб моделі: RENAULT RVI Magnum 470, 1998 року
випуску, № шасі VF611GTA100008536; транспортний
засіб моделі: RENAULT Magnum АЕ 390, 1997 року
випуску, № шасі VF611GTA100004255; транспортний
засіб моделі MAN Nutzfahrzeuge 18.410, 2000 року
випуску, № шасі WMAH05ZZZ1G150241; транспортний
засіб моделі: ВАЗ 2107, 2004 року випуску, №
кузову ХТА2678; транспортний засіб
моделі: ВАЗ 21104, 2005 року випуску, №
кузову ХТА6762.

Справа розглядалась неодноразово,
останнім рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 10.10.2013 у
справі № 5013/492/12, залишеним без змін
постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
11.12.2013, позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю "Автосвіт"
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Віконт" про визнання
договорів недійсними та повернення
майна задоволено повністю.

Постановою Вищого господарського суду
України від 19.02.2014 у справі № 5013/492/12
постанову суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від
19.08.2014 скасовано постанову Вищого
господарського суду України від 19.02.2014
у справі № 5013/492/12, справу направлено на
новий розгляд до суду касаційної
інстанції.

Постановою Вищого господарського суду
України від 02.10.2014 у справі № 5013/492/12
скасовано постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 11.12.2013 та
рішення господарського суду
Кіровоградської області від 10.10.2013, у
справі прийнято нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Автосвіт" подано
заяву про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 02.10.2014
у справі № 5013/492/12, в якій заявник
просить скасувати зазначену постанову,
залишити без змін постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 11.12.2013 та
рішення господарського суду
Кіровоградської області від 10.10.2013.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 15.07.2013
у справі № 5006/14/223пд/2012, від 31.03.2014 у
справі № 5002-22/1557-2011, від 04.12.2013 у справі
№ 925/893/13 мотивовано неоднаковим
застосуванням Вищим господарським
судом України положень статей 241, 261
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), внаслідок чого ухвалено різні
за змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Дослідивши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, колегія суддів
вважає, що справа № 5013/492/12 не підлягає
допуску до провадження Верховного Суду
України з таких підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Встановлений статтею 11116 ГПК України
перелік підстав для подання заяви про
перегляд судових рішень є вичерпним і
розширеному тлумаченню не підлягає.
Ухвалення різних за змістом судових
рішень матиме місце в разі, коли суд
касаційної інстанції у розгляді двох
чи більше справ за подібних предмета та
підстав позову, змісту позовних вимог
та встановлених судом фактичних
обставин і однакового
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин дійшов
неоднакових правових висновків,
покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 02.10.2014 у справі № 5013/492/12,
про перегляд якої подано заяву, суд
касаційної інстанції дійшов висновку
про відмову у задоволенні позову про
визнання недійними біржових договорів
купівлі-продажу транспортного засобу,
як таких, що укладені керівником
позивача без відповідних повноважень,
з огляду на те, що дії позивача
(товариства з обмеженою
відповідальністю) з передачі
транспортних засобів, зняття їх з
обліку з наданням усіх необхідних
документів та прийняття часткової
оплати за спірними договорами свідчить
про їх подальше схвалення останнім.
Крім того, суд касаційної інстанції
зазначив, що судом першої інстанції
неправильно застосовано норми
матеріального права про позовну
давність та помилково визначено
початок перебігу позовної давності.

Водночас у постановах від 15.07.2013 у
справі № 5006/14/223пд/2012, від 31.03.2014 у справі
№ 5002-22/1557-2011 Вищий господарський суд
України, погоджуючись з позицією судів
попередніх інстанцій щодо задоволення
позовів про визнання недійсними
договорів, виходив з встановлених
судами попередніх інстанцій обставин
справи про те, що оспорювані договори
були укладені особами, які діяли поза
межами наданих їм установчими
документами повноважень; дії, які в
подальшому були вчиненні позивачами не
свідчать про подальше схвалення
оспорюванних правочинів.

Одночасно у постанові від 15.07.2013 у
справі № 5006/14/223пд/2012 суд касаційної
інстанції зазначив, що позов у даній
справі поданий з дотримання вимог
статті 257 ЦК України, оскільки судами
попередніх інстанцій встановлено, що
позивач звернувся до суду з
відповідним позовом протягом трьох
років з моменту, коли дізнався про
існування оспорюваного договору.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права у подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин встановлених судом першої та
апеляційної інстанцій у розгляді
справи, залежно від яких суд касаційної
інстанції дійшов відповідних правових
висновків.

Слід вказати, що в оскаржуваній
постанові від 02.10.2014 судом касаційної
інстанції висловлена правова позиція,
аналогічна позиції Верховного Суду
України у справі № 5013/492/12(постанова від
19.08.2014) щодо початку перебігу позовної
давності (за позовом про визнання
правочину недійсним) саме з моменту
укладення спірного договору, навіть у
випадку подання позову арбітражним
керуючим.

Постанова Вищого господарського суду
України від 04.12.2013 у справі № 925/893/13, на
яку заявник здійснює посилання, не може
бути доказом неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах з огляду на її
нечинність, оскільки постановою
Верховного Суду України від 18.11.2014 вона
була скасована. Крім того, позиція
Верховного Суду України, висловлена у
вищевказаній постанові, була врахована
судом касаційної інстанції, рівно як і
позиція щодо застосування статті 241 ЦК
України у справі № 5013/492/12.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 11116, 11121 ГПК України,
Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою
відповідальністю "Автосвіт" у допуску
справи № 5013/492/12 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддя:Б.ГрекСудді:І.Вовк
В.Селіваненко Л.Стратієнко
М.Черкащенко