ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 рокуСправа № 912/3785/14
Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Макаренко Т.В.
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 912/3785/14

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Кіровоградобленерго"

до відповідача: Великосеверинівської
сільської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: Управління
державної казначейської служби
України у Кіровоградському районі
Кіровоградської області

про стягнення 45 829,42 грн,

представники учасників судового
процесу:

від позивача - Даценко О.О., довіреність
№ 46/07 від 20.01.14 ;

від відповідача - Кохан Н.В.,
довіреність № б/н від 18.11.14 ;

від відповідача - Крохмаль О.О.,
довіреність № б/н від 18.11.14 ;

від 3-ї особи: Ком'яхова Г.А., довіреність
№ 01-37-22/16 від 20.01.2014.

Публічне акціонерне товариство
"Кіровоградобленерго" звернулося до
господарського суду з позовною заявою
№ 7068 від 27.10.2014 про стягнення з
Великосеверинівської сільської ради 45
418,85 грн, а саме: 30 813,88 грн -
заборгованості за виконані роботи за
договором на виконання
будівельно-монтажних та
пусконалагоджувальних робіт № 878/82 від
24.09.2012; 795,25 грн - 3% річних; 4986,83 грн -
інфляційних втрат; 4411,87 грн - пені; 4411,02
грн - штрафу.

Позивач подав до суду документи на
підтвердження своїх доводів
викладених у позовній заяві, а також
заяву про збільшення розміру позовних
вимог, прохальна частина якої
наступного змісту: "прийняти дану заяву
та стягнути з Великосеверинівської
сільської ради на користь публічного
акціонерного товариства
"Кіровоградобленерго" 45 829,42 грн, а саме:
30 813,88 грн - заборгованості за виконані
роботи; 795,25 грн - 3% річних; 5397,40 грн -
інфляційних втрат; 4411,87 грн - пені; 4411,02
грн - штрафу."

На підставі норм ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає вказану
заяву позивача та розглядає остаточні
позовні вимогами ПАТ
"Кіровоградобленерго" про стягнення з
Великосеверинівської сільської ради 45
829,42 грн.

Позивач звернувся до суду із заявою №
8130/07 від 04.12.2014 про припинення
провадження у справі в частині
стягнення з Великосеверинівської
сільської ради основного боргу в сумі 30
813,88 грн, оскільки 28.11.2014 відповідач
сплатив суму основного боргу
відповідно до копії банківської
виписки.

З огляду на вказане, позивач просить
стягнути з відповідача 795,25 грн - 3%
річних; 5397,40 грн - інфляційні втрати;
4411,87 грн - пені; 4411,02 грн - штрафу.

04.12.2014 позивач у своїх письмових
поясненнях № 8126/07 повідомив, що
розрахунок індексу інфляції за
прострочення грошових зобов'язань
здійснено з грудня 2012 по жовтень 2014
включно.

Відповідач у заяві від 09.12.2014 просить
суд, у зв'язку із скрутним фінансовим
станом Великосеверинівської сільської
ради, зменшити розмір пені та штрафу до
мінімального розміру. Заявник вказує
на те, що не відмовлявся від виконання
договірних зобов'язань (п. 4.4 Договору №
878/82 від 24.09.2012), що підтверджується
виконанням вказаних зобов'язань та
поданими відповідачем до матеріалів
справи документами.

Третя особа у своїх письмових
поясненнях від 09.12.2014 зазначила, що
органи казначейства України вживають
всіх можливих заходів щодо проведення
у повному обсязі розрахунків згідно
наданих платіжних доручень
розпорядників коштів державного та
місцевого бюджетів, направляючи на це
весь наявний фінансовий ресурс єдиного
казначейського рахунка.
Великосеверинівською сільською радою
27.11.2014 надано до управління платіжне
доручення на користь ПАТ
"Кіровоградобленерго" у сумі 30 813,88 грн,
оплата якого здійснена 28.11.2014.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, 3-ї особи, обговоривши усі
обставини справи, оцінивши подані
докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між публічним акціонерним товариством
"Кіровоградобленерго" (виконавець,
позивач) та Великосеверинівською
сільською радою (замовник, відповідач)
24.09.2012 укладено договір № 878/82 на
виконання будівельно-монтажних та
пусконалагоджувальних робіт (далі -
Договір), відповідно до пункту 1.1 якого
замовник доручив, а виконавець прийняв
на себе в строки визначені п. 2.3 цього
Договору виконанти
будівельно-монтажні та
пусконалагуджувальні роботи (далі -
"роботи") відповідно до проекту № 12.358 -
УСО "Підключення вуличного освітлення
від КТП-168 по вул. Грушевського, вул. Б.
Хмельницького, вул. Тініста, вул.
Козацька в с. Підгайці
Кіровоградського району".

Замовник зобов'язується прийняти
належним чином виконанні роботи та
оплатити їх (п. 1.3 Договору).

Розділом 2 Договору сторони погодили
"договірну ціну, строки виконання робіт
та порядок розрахунків".

Договірна ціна робіт за даним
договором визначається відповідно до
кошторису (Додаток № 1 до цього
Договору) і становить: 44 321,00 грн, у т.ч.
ПДВ 20% - 7 386,83 грн. Ціна договору може
бути змінена за взаємною згодою сторін,
про що укладається додаткова угода.
Строк виконання робіт складає 90
календарних днів з моменту отримання
виконавцем попередньої оплати,
проведеної замовником згідно з п. 2.4
цього Договору.

Розрахунки проводяться шляхом
попередньої оплати протягом десяти
банківських днів з дня отримання
рахунку в розмірі 30% вартості робіт, яка
здійснюється на підставі постанови
Кабінету Міністрів України від 09.10.2006 №
1404 "Питання попередньої оплати товарів,
робіт і послуг, що закуповуються за
бюджетні кошти".

Остаточний розрахунок в розмірі 70%
вартості робіт замовник здійснює
протягом 15 банківських днів з дня
підписання сторонами акта
прийому-передачі виконаних робіт
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок виконавця, на
підставі отриманого від нього рахунку.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору
виконавець зобов'язався передати, а
замовник прийняти належно виконанні
роботи на підставі акта
приймання-передачі виконаних робіт,
який виконавець надає замовнику після
виконання зобов'язання згідно з п. 1.1
цього договору. Замовник протягом 10-ти
днів, з дня одержання акта
приймання-передачі робіт або
мотивовану відмову від його
підписання.

Цей Договір вважається укладеним і
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та його
скріплення печатками сторін (п. 7.1
Договору).

02.12.2013 між сторонами було укладено
Додаткову угоду № 1378/82 про внесення
змін до договору № 878/82 на виконання
будівельно-монтажних та
пусконалагоджувальних робіт,
відповідно до умов якої сторони
змінили договірну ціну на підставі
акта виконаних робіт по формі КБ-2в, КБ-3,
яка становить: 44110,18 грн, у т.ч. ПДВ 20% - 7
351,70 грн. Інші умови Договору не змінені
даною Додатковою угодою, залишаються
чинними і сторони підтверджують їх
обов'язковість для себе.

Договір та Додаткова угода укладені у
письмовій формі, підписані та
скріплені печатками обох сторін.

Статтею 67 Господарського кодексу
України визначено, що відносини
підприємства з іншими підприємствами,
організаціями, громадянами в усіх
сферах господарської діяльності
здійснюються на основі договорів.

Підприємства вільні у виборі предмета
договору, визначені зобов'язань, інших
умов господарських взаємовідносин, що
не суперечить законодавству України.

Частиною 7 статті 179 Господарського
кодексу України передбачено, що
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом, іншими нормативно-правовими
актами щодо окремих видів договорів.

Так, укладений між сторонами Договір за
своєю правовою природою є договором
підряду, правовідносини за яким
регулюються главою 61 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до вимог статті 837
Цивільного кодексу України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовнику.

Згідно вимог частини 4 статті 882
Цивільного кодексу України, передання
робіт підрядником і прийняття їх
замовником оформляється актом,
підписаним обома сторонами. У разі
відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

На твердження позивача, ним та у
відповідності до умов Договору були
здійснені для відповідача роботи на
загальну суму 44 110,18 грн, що
підтверджується Актами приймання
виконаних робіт за грудень 2013 від
02.12.2013, які підписані уповноваженими
представниками та скріплені печатками
сторін. Вартість виконаних підрядних
робіт підтверджується також, довідками
за грудень 2013 від 02.12.2013, які підписані
уповноваженими представниками та
скріплені печатками сторін.

Таким чином Акти приймання виконаних
робіт за грудень 2013 та довідки за
грудень 2013, підтверджують факт
виконання роботи та її вартість і
приймаються судом у якості належних
доказів здійснення позивачем робіт за
Договором та беззаперечного прийняття
їх відповідачем.

Відповідач на виконання п. 2.4 Договору
здійснив попередню оплату згідно
виставленого позивачем рахунку № 42773
від 24.09.2012 на суму 13 296,30 грн та
відповідно копії банківської виписки
від 30.10.2012 перерахував вказані грошові
кошти на рахунок позивача.

02.12.2013 позивачем було виставлено
відповідачеві рахунок за виконанні
роботи за №42773 на суму 30813,88 грн, який
відповідач зобов'язався оплатити
відповідно до п. 2.5 Договору протягом 15
банківських днів з дня підписання
сторонами акта приймання- передачі
виконаних робіт.

Однак, станом на день звернення
позивача з даним позовом до суду
відповідач не виконав своїх договірних
обов'язків щодо повної оплати
виконаних робіт.

Тобто, за розрахунком позивача
заборгованість відповідача за
виконанні роботи станом на 27.10.2014
складала 30 813,88 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, та ст. 526 Цивільного
кодексу України, яка містить
аналогічні положення, зобов'язання
повинні виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 Цивільного кодексу України,
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Господарським судом враховано, що в
період розгляду справи, згідно копії
банківської виписки від 28.11.2014 наданої
позивачем та копії платіжного
доручення № 3 від 27.11.2014 наданого
відповідачем, Великосеверинівською
сільською радою здійснено оплату
основного боргу в сумі 30 813,88 грн за
виконані позивачем роботи, що також
підтверджує факт існування
заборгованості відповідача згідно
Договору.

Таким чином, заборгованість
відповідача щодо основного боргу
станом на день розгляду справи
повністю сплачена відповідачем.

В частині позовних вимог про стягнення
з відповідача основного боргу в сумі 30
813,88 грн провадження у справі необхідно
припинити на підставі підпункту 1-1
пункту 1 статті 80 Господарського
процесуального кодексу України.

Разом з тим, позивач за неналежне
виконання відповідачем договірних
зобов'язань нарахував відповідачеві
(враховуючи заяву про збільшення
позовних вимог) 795,25 грн - 3% річних за
період з 18.12.2013 по 27.10.2014; 5397,40 грн -
інфляційні втрати за період з грудень
2013 по жовтень 2014 включно (що вбачається
із розрахунку індексу інфляції (а.с. 49));
4411,87 грн - пені за період з 18.12.2013 по
01.10.2014 та 4411,02 грн - штрафу.

Господарський суд враховує положення
ст. 253 Цивільного кодексу України,
відповідно до яких перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Оскільки умовами Договору сторони
визначили, що остаточний розрахунок
вартості робіт замовник здійснює
протягом 15 банківських днів з дня
підписання сторонами акта
прийому-передачі виконаних робіт, а
вказані акти підписано сторонами
02.12.2013, до відповідач мав сплатити
вартість робіт не до 17.12.2013 включно, як
зазначає позивач, а до 23.12.2014 (15
банківських днів). Отже визначений
позивачем період з 18.12.2013 є помилковим.
Можливість для стягнення грошового
зобов'язання та нарахування штрафних
санкцій, 3% річних та інфляційних втрат
у позивача виникла після спливу 15
банківських днів від дати підписання
актів, тобто з 24.12.2013.

У відповідності до вимог статті 625
Цивільного кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Тобто, передбачені статтею 625
Цивільного кодексу України відсотки
річних та інфляційні втрати можуть
нараховуватись кредитором до моменту
фактичного виконання грошового
зобов'язання боржником.

Враховуючи вказану норму, умови
договору (п. 2.5) та помилкове визначення
позивачем початку періоду нарахування
3% річних, господарський суд частково
задовольняє вимоги позивача щодо
вказаної вимоги та стягує з
відповідача - 3% річних в сумі 780,06 грн за
період з 24.12.2013 по 27.10.2014. В іншій частині
позовних вимог щодо стягнення 3% річних
господарський суд відмовляє.

Відносно позовної вимоги про стягнення
інфляційних втрат в сумі 5397,40 грн за
період з грудень 2013 по жовтень 2014
включно, господарський суд дійшов
висновку про часткове задоволення
вказаних вимог, оскільки позивачем
помилково визначено період
нарахування індексу інфляції.

Враховуючи Інформаційний лист Вищого
господарського суду України від 17.07.2012
№ 01-06/928/2012 та листа Верховного Суду
України № 62-97р від 03.04.97 "Рекомендації
щодо порядку застосування індексів
інфляції при розгляді судових справ",
за невиконання грошових зобов'язань,
які виникли у грудні 2013 (до 23.12.2013
включно) інфляційні втрати
нараховуються з січня 2014, а враховуючи,
що індекс інфляції за попередній
місяць, визначається органами
статистики на початку наступного
місяця, то інфляційні втрати за жовтень
2014 станом на 27.10.2014, ще не відомі, тому
суд задовольняє частково вимоги
позивача та стягує з відповідача 4683,72
грн інфляційних втрат за період з
січня по вересень 2014 включно. В іншій
частині позовних вимог щодо стягнення
інфляційних втрат господарський суд
відмовляє.

Також відповідно до Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996 і п. 4.3. Договору за прострочення
сплати суми 30813,88 грн позивач
правомірно нарахував пеню в розмірі
двох облікових ставок НБУ від суми
боргу за кожен день прострочення
платежу, однак враховуючи помилкове
визначення позивачем початку періоду
нарахування пені, господарський суд
вважає правильним періодом для
нарахування пені з 24.12.2013 по 01.10.2014, що
становить 4346,02 грн.

Статтею 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарському суду надано право
зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Господарський суд враховує, що
відповідачем по справі заявлене
клопотання щодо зменшення розміру пені
та штрафу, з посиланням, зокрема, на ті
обставини, що однією з основних причин
виникнення заборгованості за
виконанні роботи є скрутне фінансове
становище Великосеверинівської
сільської ради, а також та обставина, що
відповідач фінансується лише за
рахунок бюджетних коштів.

Відповідно до ст. 233 Господарського
кодексу України у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу. Якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Як вбачається з матеріалів справи під
час розгляду спору у суді відповідач
повністю розрахувався перед позивачем
в сумі основного боргу. Крім того,
матеріали справи не містять доказів
того, що відповідач в односторонньому
порядку відмовився від виконання
договірних зобов'язань.

Суд також враховує положення підпункту
3.17.4. пункту 3.17 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18.

Вирішуючи питання про зменшення
розміру пені, заявленої до стягнення з
відповідача, господарський суд
враховує: ступінь виконання боржником
зобов'язань за договором №878/83 від
24.09.2012, доводи відповідача, що причиною
неналежного виконання зобов'язання
відповідачем є скрутне фінансове
становище та не невчасне і недостатнє
бюджетне фінансування. Враховується
також строк прострочення виконання
зобов'язання, вжиття відповідачем всіх
можливих заходів для погашення
заборгованості перед позивачем
(добросовісна поведінка відповідача,
повна сплата основного боргу).

Отже, господарський суд вважає, що
даний випадок є винятковим та зменшує
розмір пені до 10%, що підлягає стягненню
з відповідача 434,60 грн.

Поряд з цим, господарський суд не
вбачає підстав для задоволення
позовної вимоги про стягнення з
селищної ради штрафу в розмірі 10 % від
вартості Договору з таких мотивів.
Згідно з п. 4.4. Договору за односторонню
необґрунтовану відмову від виконання
договірних зобов'язань, винна сторона
сплачує іншій стороні штраф у розмірі
10% від вартості договору.

У справі відсутні докази того, що
селищна рада в односторонньому порядку
відмовилася від виконання договірних
зобов'язань щодо сплати нею коштів на
рахунок ПАТ "Кіровоградобленерго",
зокрема, відсутні заяви, листи
відповідача або ж інші докази на
підтвердження його відмови від
виконання своїх договірних
зобов'язань.

У судовому засіданні представник
відповідача пояснив, що селищна рада не
відмовлялася від виконання свого
обов'язку щодо сплати коштів за
виконану роботу, що підтверджується
остаточним розрахунком по основному
боргу під час розгляду даної справи.

У даному випадку з боку селищної ради
має місце порушення зобов'язання, а
саме невиконання в строк грошового
зобов'язання щодо оплати робіт за
виставленим рахунком № 42773 від 02.12.2013,
але односторонньої необґрунтованої
відмови від виконання договірних
зобов'язань не було.

Окрім того, п. 4.4. Договору не
встановлена відповідальність сторони
у вигляді штрафу за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання. Така
відповідальність за несвоєчасне
здійснення платежу встановлена п. 4.3.
Договору згідно з Законом України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996.

Позивач не довів належними і
допустимими докази того, що відповідач
в односторонньому порядку відмовився
від виконання договірних зобов'язань.

Таким чином в частині позову про
стягнення штрафу в розмірі 10 % від суми
договору слід відмовити.

З огляду на викладені обставини справи
господарський суд дійшов до висновку
про те, що позовні вимоги про стягнення
з відповідача трьох процентів річних,
інфляційних втрат, пені та штрафу
підлягають частковому задоволенню, а
саме: 780,06 грн - 3% річних; 4683,72 грн -
інфляційних втрат; 434,60 грн - пені. В
задоволенні іншої частини позову, суд
відмовляє. В частині стягнення суми
основного боргу провадження у справі
підлягає пирипиненю.

Згідно положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати на судовий збір
покладаються на відповідача в повному
обсязі оскільки спір виник внаслідок
його неправильних дій.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 34, 49, п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, Законом України "Про судовий
збір", господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Великосеверинівської
сільської ради (27613, Кіровоградська
область, с.Велика Северинка, вул.
Леніна, 1, ідентифікаційний код 04365164) на
користь публічного акціонерного
товариства "Кіровоградобленерго" (25015,
м.Кіровоград, прос. Комуністичний, 15,
ідентифікаційний код 23226362) 780,06 грн - 3%
річних; 4683,72 грн - інфляційних втрат; 434,60
грн - пені, а також судовий збір в сумі
1827,00 грн.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили та направити
стягувачу.

Припинити провадження у справі в
частині стягнення основного боргу в
сумі 30 813,88 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Повне рішення складено 15.12.2014.

Суддя
Т. В. Макаренко