ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2014 р.Справа № 922/4657/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання
Зміївською С.С.

розглянувши справу

за позовом Харківського обласного
Територіальне відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Харків до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Експрес" м. Харків
про стягнення коштів за участю
представників:

позивача - Яницька О.О., дов. № 02-27/5-70 від
02 вересня 2014 року.

відповідача - Гужва М.В., дов. № 10-зс від
05 листопада 2014 року, Бочарова Л.І., дов.
№ б/н від 05 листопада 2014 року.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Харківське обласне
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України,
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовною заявою
до відповідача, Товариства з обмеженою
відповідальністю "Експрес", м. Харків
про стягнення з останнього в дохід
загального фонду Державного бюджету
України136000,0 грн., з яких 68000,00 грн.
штрафу та 68000,00 грн. пені. Свої вимоги
обґрунтовує несплатою відповідачем
штрафу, який було накладено рішенням
Адміністративної колегії Харківського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
2/12-184-13 від 12.11.2013 р., внаслідок чого на
суму штрафу відповідачу було
нараховано пеню.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 22.10.2014 р. було
прийнято позовну заяву до розгляду,
порушено провадження у справі,
призначено її розгляд на 06.11.2014року.

В судовому засіданні 06.11.204року
оголошено перерву до 25.11.2014року , з
метою підготовки відповідачем
заперечень по справі.

Представник позивача підтримував
позовні вимоги у повному обсязі .

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти заявлених
позовних вимог, вказував на те, що
відповідачем до господарського суду
подавався позов про визнання недійсним
відповідно рішення позивача, на час
розгляду справи у відповідних судах
строк виконання рішення відповідача
зупинявся, тому відповідач вважає, що
перебіг строку про сплату було
поновлено лише 05.04.2014року, тобто на
наступний день після складання в
повному обсязі постанови Харківського
апеляційного господарського суду від
01.04.2014року у справі№922/4969/13.

Крім того, представник відповідача,
через канцелярію господарського суду
(вх.№42058 від 25.11.2014 року)звернувся до
суду з клопотанням щодо зупинення
провадження у справі №922/4657/14 до
набрання законної сили рішенням
Харківського окружного
адімінстративного суду у
справі№820/18166/14, оскільки на думку
відповідача, у разі задоволення
вказаного позову буде визнана
бездіяльність позивача, яка полягає у
розгляді заяви відповідача про
відстрочення у сплаті штрафів .

В судовому засіданні 25.11.2014року
оголошено перерву до 11.12.2014року, з
метою висловлення позивачем своєї
позиції по суті заявленого клопотання
про зупинення провадження у справі.

10.12.2014року від позивача надійшла заява
про зменшення позовних вимог (вх.№44568)в
якій позивач просить суд стягнути з
відповідача 52 300,0грн. штрафу та пені в
сумі 68000,0грн.

Зменшення розміру позовних вимог не
суперечить чинному законодавству, дана
заява відповідає вимогам ч. 4 ст. 22 ГПК
України та приймається судом.

Крім того, представник позивача, через
канцелярію господарського суду
(вх.№44536 від 10.12.2014року надав пояснення
стосовно заявленого відповідачем
клопотання про зупинення провадження,
вважає його безпідставним, оскільки
вважає, що в даному випадку не має
підстав для зупинення провадження у
даній справі.

Представник відповідача зменшені
позовні вимоги в розмірі 120 300,0грн., не
визнає про те подав клопотання про
розстрочку виконання рішення (вх. №
44701 від 09.12.2014р.), посилаючись на важке
фінансове становище підприємства.
Представник позивача клопотання
відповідача про розстрочку виконання
рішення просить залишити на розсуд
суду .

Господарський суд, розглянувши
клопотання відповідача (вх.№42058 від
25.11.2014 року)щодо зупинення провадження
у справі№922/4657/14, вважає за необхідне
відмовити в його задоволенні
,враховуючи наступне.

Відповідно до частини першої статті 79
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд зупиняє
провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом.
При цьому пов'язаною з даною справою є
така інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення (частини друга -
четверта статті 35 Господарського
процесуального кодексу України ).

Господарський суд констатує, що
обставини, на які посилається
відповідач, в обґрунтування заявленого
ним клопотання, не мають значення для
вирішення спору у даній справі,також,
розгляд господарської справи № 922/4657/14
не може бути перешкодою для
встановлення у відповідності зі ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України істотних обставин у даній
справі при її розгляді.Враховуючи те,
що норми ст.38 Господарського
процесуального кодексу України, щодо
обов`язку господарського суду
витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст.
129 Конституції України визначає одним з
принципів судочинства свободу в
наданні сторонами суду своїх доказів і
у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе здійснити розгляд
справи за наявними у справі і додатково
поданими на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши надані позивачем
документи і матеріали, заслухавши
пояснення позивача та відповідача ,
всебічно та повно з'ясувавши обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги,
об'єктивно оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, судом
встановлено наступне.

За результатами розгляду справи №
2/02-184-13 про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції
адміністративною колегією
Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
прийнято рішення від 12.11.2013 № 255-К .

Пунктом другим резолютивної частини
Рішення визнано, що ТОВАРИСТВО З
ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕКСПРЕС" ,
встановивши економічно
необгрунтований тариф на послуги з
перевезення пасажирів на автобусному
маршруті загального користування № 61Е
міста Харкова (початковий пункт на
маршруті - «ст. м. «Центральний ринок»,
кінцевий пункт - вул. Новий побут (коло
тролейбусу)) за рахунок застосування
завищених статей витрат та зменшеного
обсягу перевезення пасажирів, вчинило
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, передбачене
пунктом 1 частини другої статті 13,
пунктом 2 статті 50 Закону України "Про
захист економічної конкуренції", у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку,
шляхом встановлення таких цін
реалізації товару, які неможливо було б
встановити за умов існування значної
конкуренції на ринку послуг з
перевезення пасажирів на автобусному
маршруті загального користування № 6-1Е
міста Харкова (початковий пункт на
маршруті - «ст. м. «Центральний ринок"
Кінцевий пункт - вул. Новий побут (коло
тролейбусу).

За вчинене порушення законодавства про
захист економічної конкуренції, згідно
з пунктом 3 резолютивної частини
Рішення на ТОВ "ЕКСПРЕС" накладений
штраф у розмірі 68 000 (шістдесят вісім
тисяч) гривень.

Копія Рішення направлена Відділенням
до ТОВ "ЕКСПРЕС" разом із супровідним
листом від 14.11.2013 № 02-26/2-4913 для
виконання.

Зазначений лист та копія Рішення
отримані ТОВ "ЕКСПРЕС" 18.11.2013, про що
свідчить лист Центру поштового зв'язку
№ 7 Харківської дирекції Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" від 24.09.2014 №09-07-1998
(копія листа з додатками додається).

Статтею 6 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»
передбачено, що адміністративні
колегії територіальних відділень
Антимонопольного комітету України є
органами Антимонопольного комітету
України.

Відповідно до частини другої статті 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» рішення органів
Антимонопольного комітету України є
обов'язковими до виконання.

Згідно з частиною третьою статті 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» особа, на яку накладено
штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу. Таким чином, з урахуванням
вимог статті 62 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" строк
сплати штрафу сплив 20.01.2014, оскільки
останній день 18.01.2014 припадав на
вихідний день.

Відповідно до частини першої статті 60
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» заявник, відповідач,
третя особа мають право оскаржити
рішення органів Антимонопольного
комітету України повністю або частково
до господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Скориставшись своїм правом на
оскарження рішення адміністративної
колегії Відділення, ТОВ "Експрес"
звернулось до Господарського суду
Харківської області з позовною заявою
від 27.11.2013 №269 про визнання недійсним
Рішення. Рішенням Господарського суду
Харківської області від 29.01.2014 у справі
№ 922/4969/13 позов ТОВ "Експрес" було
задоволено.

Не погодившись з таким висновком суду,
Відділення звернулось до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою на рішення
Господарського суду Харківської
області від 29.01.2014 по справі № 922/4969/13.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 у справі
№ 922/4969/13 апеляційну скаргу Відділення
було задоволено, рішення
Господарського суду Харківської
області від 29.01.2014 у справі № 922/4969/13 -
скасовано та прийнято нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог ТОВ
"ЕКСПРЕС" відмовлено.

Не погодившись з таким висновком суду,
ТОВ "ЕКСПРЕС" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою від 16.06.2014 № 137 на
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 у справі
№ 922/4969/13.

Постановою Вищого господарського суду
України від 06.08.2014 постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 у справі
№922/4969/13 залишено без змін, а касаційну
скаргу ТОВ "ЕКСПРЕС" - без задоволення.

Згідно із частиною п'ятої статті 56
Закону України «Про захист економічної
конкуренції» за кожний день
прострочення сплати штрафу стягується
пеня у розмірі півтора відсотка від
суми штрафу. Нарахування пені
зупиняється, зокрема, на час розгляду
чи перегляду господарським судом
справи про визнання недійсним рішення
органу Антимонопольного комітету
України про накладення штрафу.

Станом на 13.10.2014 жодних документів на
підтвердження сплати штрафу ТОВ
"ЕКСПРЕС" до Відділення не надходило.
Розмір пені за прострочення сплати
штрафу(з урахуванням зменшених
позовних вимог) складає 68000,0грн.

Отже, штраф та пеня підлягає стягненню
з ТОВ "ЕКСПРЕС" на загальну суму 120 300
гривень.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
передбачено, що Антимонопольний
комітет України є державним органом із
спеціальним статусом, метою
діяльності якого є забезпечення
державного захисту конкуренції у
підприємницькій діяльності та у сфері
державних закупівель.

Відповідно до положень ст. 3 Закону
України "Про Антимонопольний комітет
України", основним завданням
Антимонопольного комітету України є
участь у формуванні та реалізації
конкурентної політики в частині:

1) здійснення державного контролю за
дотриманням законодавства про захист
економічної конкуренції на засадах
рівності суб'єктів господарювання
перед законом та пріоритету прав
споживачів, запобігання, виявлення і
припинення порушень законодавства про
захист економічної конкуренції;

2) контролю за концентрацією,
узгодженими діями суб'єктів
господарювання та дотриманням вимог
законодавства про захист економічної
конкуренції під час регулювання цін
(тарифів) на товари, що виробляються
(реалізуються) суб'єктами природних
монополій;

3) сприяння розвитку добросовісної
конкуренції;

4) методичного забезпечення
застосування законодавства про захист
економічної конкуренції;

5) здійснення контролю щодо створення
конкурентного середовища та захисту
конкуренції у сфері державних
закупівель.

Частиною 1 ст. 60 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
передбачено, що заявник, відповідач,
третя особа мають право оскаржити
рішення органів Антимонопольного
комітету України повністю або частково
до господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено.

Рішення Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
№255-к від 12.11.2013року «Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу» у
справі№2/-2-184-13, оскаржувалось
відповідачем у господарському суді
Харківської області, рішенням
Господарського суду Харківської
області від 29.01.2014 у справі № 922/4969/13
позов ТОВ "Експрес" було задоволено.
Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 у справі
№ 922/4969/13 апеляційну скаргу Відділення
було задоволено, рішення
Господарського суду Харківської
області від 29.01.2014 у справі № 922/4969/13 -
скасовано та прийнято нове рішення,
яким в задоволенні позовних вимог ТОВ
"ЕКСПРЕС" відмовлено. Постановою Вищого
господарського суду України від 06.08.2014
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 01.04.2014 у справі
№922/4969/13 залишено без змін, а касаційну
скаргу ТОВ "ЕКСПРЕС" - без задоволення.

Згідно з частиною третьою статті 56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", особа, на яку накладено
штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу.

Відповідно до частини сьомої статті 56
Закону у разі несплати штрафу у строки,
передбачені рішенням, та пені органи
Антимонопольного комітету України
стягують штраф та пеню в судовому
порядку.

Згідно з статтею 17 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України"
голова Відділення має, зокрема, такі
повноваження: звертатися до суду з
позовами, заявами і скаргами у зв'язку
із застосуванням законодавства про
захист економічної конкуренції, а
також із запитами щодо надання
інформації про справи, що
розглядаються цими судами відповідно
до законодавства про захист
економічної конкуренції, а також
представляти Відділення без
спеціальної довіреності в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено обов'язок доказування
кожною стороною тих обставин, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень .

Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач не скористався своїми
правами, наданими йому статтею 22
Господарського процесуального кодексу
України, на участь уповноваженого
представника в судовому засіданні, як і
не надав доказів на спростування
заявлених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши
матеріали господарської справи №
922/4657/14, вислухавши представника
позивача, суд визнає позовні вимоги про
стягнення з відповідача штрафу у
розмірі 52300,0гривень та пеню у розмірі 68
000,0грн. гривень обґрунтованими, такими,
що підтверджуються наданими суду
доказами, такі, що не спростованими
відповідачем та такими, що підлягають
задоволенню повністю.

Щодо клопотання відповідача про
розстрочку узгодженої заборгованості
на період до 01.12.2015 р., суд зазначає
наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ГПК України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора чи
його заступника або за своєю
ініціативою господарський суд, який
видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
від 17.10.2012, №9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України",
розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки також
повинні визначатись господарським
судом. При цьому слід мати на увазі, що
розстрочка можлива при виконанні
рішення, яке стосується предметів, що
діляться (гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).

Як вказано у п. 7.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
від 17.10.2012, №9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України"
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Отже, в основу рішення про надання
розстрочки або відстрочки виконання
рішення суду має бути покладений
обґрунтований висновок про наявність
обставин, що ускладнюють або роблять
неможливим його виконання.

Відповідач посилається на скрутне
фінансове становище , оскільки
відповідач здійснює перевезення
громадян автобусними маршрутами
загального користування на території
м.Харкова,забезпечення безперебійного
функціонування підприємства
відповідача ,пов*язане з можливістю
закупівлі паливно -мастильних
матеріалів ,які в останній час значно
подорожчали, негайне стягнення на
підставі судового рішення позбавить
відповідача значної частини обігових
коштів і може призвести до зупинки
підприємства відповідача.

Враховуючи тяжкий економічний стан
підприємства, причинами якого є значне
зростання цін на пальне , суд дійшов
висновку про задоволення заявленого
відповідачем клопотання про
розстрочку виконання рішення суду.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката, витрати по сплаті судового
збору та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судові витрати у даній справі за
позовну вимогу майнового характеру в
розмірі 2406,0 грн. покладаються на
відповідача, з вини якого виник даний
спір, який доведено до суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Експрес»(61022,
Харківська область,м.Харків,
Дзержинський район, провулок
Ботанічний , буд.4, код 24659732) 52 300,0грн.
штрафу та пені в сумі 68000,0грн.
накладеного рішенням Адміністративної
колегії Харківського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
2/02-184-13 від 12.11.2013 р., зарахувавши до
доходів загального фонду Державного
бюджету України за кодом бюджетної
класифікації: 21081100(символ звітності 106).

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Експрес»(61022,
Харківська область, м.Харків,
Дзержинський район, провулок
Ботанічний , буд.4, код 24659732) на користь
державного бюджету України (Управління
державної казначейської служби
України у Дзержинському районі м.
Харкова Харківської області, код
отримувача коштів 37999654, рахунок
3003 в ГУ ДКСУ у Харківський
області, МФО 851011, призначення платежу *;
101; код бюджетної класифікації 22030001;
03500039 Судовий збір ГС Х/о, п. 1) - 2406,0 грн.
судового збору.

Розстрочити виконання рішення
господарського суду Харківської
області наступним чином :

До 01.03.2015року -10 000,0грн.

До 01.04.2015року -10 000,0грн.

До 01.05.2015року -10 000,0грн.

До 01.06.2015року -10 000,0грн.

До 01.07.2015року -10 000,0грн.

До 01.08.2015року -10 000,0грн.

До 01.09.2015року -10 000,0грн.

До 01.10.2015року -10 000,0грн.

До 01.11.2015року -10 000,0грн.

До 01.12.2015року -решта суми .

Накази видати після набрання рішенням
законної сили .

Повне рішення складено 15.12.2014 р.

Суддя О.О. Присяжнюк