ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 рокуСправа № 912/3775/14
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Н.В. Болгар
розглянув у засіданні справу № 912/3775/14

за позовом: приватного підприємства
"Бізон-Тех 2006";

до відповідача: приватного
підприємства "Шевченкове";

про стягнення 18 941 грн. 56 коп.

Представники:

позивача - Демченко Ю.В., довіреність №
87/14 від 22.08.14;

відповідача - участі не брав.

Приватне підприємство "Бізон-Тех 2006"
(далі по тексту - Підприємство 1)
звернулося до господарського суду з
позовною заявою про стягнення з
приватного підприємства "Шевченкове"
(далі по тексту - Підприємство 2) 15 660 грн.
боргу за товар, переданий по видатковій
накладній № ЗП6747 від 13.05.13, 2 605 грн. 82
коп. втрат від інфляції, 675 грн. 74 коп.
річних у розмірі 3 процентів, всього - 18
941 грн. 56 коп. та судових витрат.

У відзиві на позов відповідач
повідомив, що вважає вимоги заявника
необґрунтованими та безпідставними
оскільки

сторонами не визначений строк дії
договору, тому в силу приписів ч. 3 ст. 180,
ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу
України договір купівлі-продажу
сторонами не укладений;

термін дії довіреності б/н від 13.04.13, по
якій представником Підприємства 2
отримувався товар, сплив 23.04.13
відповідно до п. 8 Інструкції "Про
порядок реєстрації виданих, повернутих
і використаних довіреностей на
одержання цінностей", затвердженої
наказом Міністерства фінансів України
від 16.05.1996 р. № 99, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 12.06.1996 р.
за № 293/1318, отже така довіреність не є
належним доказом підтвердження факту
отримання товару.

17.12.14 до господарського суду надійшло
клопотання, підписане представником
Підприємства 2 Дмитрухом Д.М., який діє
на підставі довіреності б/н від 01.01.14,
про відкладення розгляду справи з
причин його зайнятістю в іншому
судовому засіданні, а саме в
господарському суді Київської області
по справі № 911/4629/14.

Господарський суд відмовив у
задоволенні такого клопотання з
урахуванням відсутності у ньому
посилання на конкретні підстави для
відкладення розгляду справи, які
передбачені ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України. Явка у
засідання, призначене на 10:00 17.12.14 не
визнавалася господарським судом
обов'язковою, тому підстави для
відкладення розгляду справи за п. 1
частини першої ст. 77 названого Кодексу
відсутні. В ухвалі від 29.10.14 про
порушення провадження у справі №
912/3775/14, примірник якої відповідач
отримав 01.11.14, до відома сторін
доведено, що неявка їх представників у
судове засідання не тягне за собою
відкладення розгляду справи та не
перешкоджає її розгляду по суті. Крім
того, Підприємство 2, яке заздалегідь
було обізнано про дату, час і місце
засідання господарського суду, не
виклало і не довело відсутності
можливості уповноваження ним іншого,
ніж Дмитрух Д.М., представника для
здійснення представництва інтересів
сторони у справі № 912/3775/14.

Господарський суд вважає достатніми
наявні у справі письмові докази для
розгляду справи по суті. Клопотання про
витребування інших доказів відсутні.

При розгляді матеріалів справи,
заслуховуванні пояснень представника
позивача у засіданні господарський суд
встановив наступне.

По видатковій накладній № ЗП6747 від
13.05.13 Підприємство 1 передало
представнику Підприємства 2 - Карману
Олександру Олексійовичу 10 п. од.насіння
соняшнику "Р64LЕ11" (товар) за ціною 1 566
грн. на суму 15 660 грн. При огляді у
засіданні оригіналу такої накладної
господарським судом встановлено, що
підписи осіб, якими здійснювалися дії
щодо передачі - прийняття товару
скріплені печатками сторін - юридичних
осіб.

Сплив 10-денного строку дії довіреності
не визнається господарським судом тією
обставиною, що така довіреність не є
належним доказом підтвердження факту
отримання товару, як на тому наполягає
відповідач у відзиві на позов.

Як вбачається із Спеціального витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців,
одержаного господарським судом 30.10.14,
Карман Олександр Олексійович є єдиним
учасником та керівником Підприємства 2
і доведення того, що він не може
здійснювати дії, направлені на
отримання таким підприємством
товарно-матеріальних цінностей без
довіреності відсутнє.

Отримання товару по видатковій
накладній № ЗП6747 від 13.05.13, його
кількість і вартість відповідачем не
оспорені.

Отже, безпосередньо наявність чи
відсутність довіреності на отримання
товарно-матеріальних цінностей не
впливає на факт отримання
Підприємством 2 товару від
Підприємства 1.

Таким чином, дії сторін по передачі
Підприємством 1 товару Підприємству 2
по видатковій накладній № ЗП6747 від
13.05.13 свідчать про виникнення між ними
правовідносин поставки.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

За із ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Факт отримання товару відповідачем і
видаткова накладна, надана позивачем
на підтвердження своїх вимог, є
самостійними підставами для
виникнення обов'язку у відповідача
здійснити розрахунки за отриманий
товар.

У Підприємства 2 зобов'язання по оплаті
отриманого від Підприємства товару на
суму 15 660 грн. виникло після отримання
його за вищеназваною видатковою
накладною з 14.05.13 згідно з ст. 253
Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 ГК України
учасники господарських відносин, що
порушили майнові права або законні
інтереси інших суб'єктів, зобов'язані
поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

17.07.14 позивач надіслав відповідачу
претензію вимогу за вих. № 416/14-юр від
16.07.14 про сплату 15 660 грн., докази
реагування останнього на яку відсутні.

Докази оплати товару, про який йдеться
у позовній заяві, відсутні.

З урахуванням редакції ст. 610, ч. 1 ст. 610
Цивільного кодексу України відповідач
визнається господарським судом
боржником, який не приступив до
виконання зобов'язання та порушив
умови, визначені змістом зобов'язання,
тому визнав обґрунтованим звернення
заявника із позовом про стягнення суми
боргу у примусовому порядку.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Аналогічна позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 20.09.12 у справі № 12/5026/556/2012.

Підприємство 1 просить стягнути з
Підприємства 2 втрати від інфляції,
розраховуючи їх за період несплати 15 660
грн. боргу - травень 2013 - вересень 2014 р.
включно у сумі 2605 грн. 82 коп., а також 675
грн. 74 коп. річних. Річні у розмірі 3
процентів від суми заборгованості за
період її прострочення з 14.05.13 по 20.10.14
становитимуть суму 675 грн. 74 коп.

Господарський суд задовольняє позов у
повному обсязі.

На підставі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати позивача у сумі 1 827 грн.
покладаються на відповідача.

Рішення господарського суду підлягає
виконанню в порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

У засіданні 17.12.14 господарським судом
проголошені вступна і резолютивна
частини рішення.

Керуючись ст. ст. 49, 82, 84, 87, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного підприємства
"Шевченкове" (адреса: 27153,
Кіровоградська область,
Новоукраїнський район, с. Кропивницьке,
вул. Шевченка, буд. 1; і. к. 35712342) на
користь приватного підприємства
"Бізон-Тех 2006" (адреса: 69005, м. Запоріжжя,
вул. Новицького Якова, 11; і. к. 34216986) 15 660
грн. 56 коп. боргу, 2 605 грн. 82 коп. втрат
від інфляції, 675 грн. 74 коп. річних, 1 827
грн. судового збору.

3. Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

4. Належним чином засвідчений примірник
рішення направити рекомендованим
листом з повідомленням про вручення
відповідачу (за адресою: 27153,
Кіровоградська обл., Новоукраїнський
р-н., с. Кропивницьке, вул. Шевченка, буд.
1).

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Дніпропетровським апеляційним
господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається
через місцевий господарський суд, який
розглянув справу, протягом десяти днів
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 22.12.14.

Суддя
Н. В. Болгар