КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р. Справа№ 910/18917/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Агрикової О.В.

Жук Г.А.

секретар судового засідання: Кац О.В.,

в судове засідання з'явились
представники:

від позивача - Сідий С.В. - дов. № 01 від
04.06.2014р.;

від відповідача: - Богуш С.М. - дов. №13/3080
від 26.12.2013р.;

розглянувши матеріали апеляційних
скарг Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Провідна"

на рішення господарського суду міста
Києва від 24 жовтня 2014 року,

у справі №910/18917/14 (суддя Картавцева
Ю.В.),

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вірлів Агро"

до Приватного акціонерного товариства
"Страхова компанія "Провідна"

про стягнення 1 858 383,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Вірлів Агро" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовною заявою до ПрАТ "Страхова
компанія "Провідна" про стягнення 1 858
383,41 грн. (а.с.5-6).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 24 жовтня 2014 року по справі
910/18917/14 позов задоволено частково (а.с.
202-212).

Не погоджуючись із вказаним рішенням
місцевого господарського суду, 03
листопада 2014 року ПрАТ "Страхова
компанія "Провідна", звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою №03-17/16164, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
міста Києва від 24 жовтня 2014 року у
справі 910/18917/14 та прийняти нове, яким
відмовити у позові.

07 листопада 2014 року, ПрАТ "Страхова
компанія "Провідна" звернулося з
аналогійною апеляційною скаргою за №
03-17/16540, в якій також просить, скасувати
рішення Господарського суду міста
Києва від 24 жовтня 2014 року у справі
№910/18917/14 та прийняти нове, яким
відмовити у позові.

Апеляційні скарги мотивовані тим, що
судом першої інстанції не взято до
уваги, що різкий падіж тварин почався 18
жовтня 2014 року а не 26 жовтня 2014 року як
було повідомлено ТОВ «Вірлів Агро»,
оскільки з актів утилізації птиці
вбачається, що з 16 жовтня 2014 року по 18
жовтня у двох курниках загинуло в
сімнадцять разів більше курчат ніж в
день 26 жовтня 2014 року, з яким ТОВ
«Вірлів Агро» пов'язує настання
страхового випадку. Крім того, ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна»
зазначає, що ТОВ «Вірлів Агро» надано
недостовірну інформацію про предмет
страхування та приховано інформацію,
яка впливає на ступінь страхового
ризику та розмір страхового платежу.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду Шевченка Е.О. від 12
листопада 2014 року у зв'язку з
перебуванням судді Агрикової О.В. у
відпустці, сформовано наступний склад
суду: головуючий суддя: Чорногуз М.Г.,
судді: Рудченко С.Г., Суховий В.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12 листопада 2014
року апеляційні скарги ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» прийняті до
провадження та призначено справу до
розгляду на 02 грудня 2014 року.

Згідно з розпорядженням Секретаря
судової палати Київського
апеляційного господарського суду
Шевченка Е.О. від 02 грудня 2014 року у
зв'язку з виходом судді Агрикової О.В. з
відпустки, склад суду змінено на -
головуючий суддя: Чорногуз М.Г., судді:
Агрикова О.В., Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02 грудня 2014
року вказана колегія суддів прийняла
справу №910/18917/14 до свого провадження.

В судовому засіданні 02 грудня 2014 року
оголошено перерву до 09 грудня 2014 року.

Розпорядженням Заступника голови
Київського апеляційного
господарського суду Андрієнка В.В. від
09 грудня 2014 року у зв'язку з
перебуванням на лікарняному судді
Рудченка С.Г. склад суду змінено на -
головуючий суддя: Чорногуз М.Г., судді:
Агрикова О.В.,Жук Г.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 09 грудня 2014
року вказана колегія суддів прийняла
справу №910/18917/14 до свого провадження.

Представник ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна», в судовому засіданні 09
грудня 2014 року, надав суду свої
пояснення, в яких підтримав доводи
викладені в апеляційні скарзі і просив
рішення Господарського суду міста
Києва від 24 жовтня 2014 року у справі
№910/18917/14 скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні 09 грудня 2014 року
представник ТОВ «Вірлів Агро» надав
суду свої пояснення в яких підтримав
доводи наведені у відзиві на
апеляційну скаргу, просив рішення
господарського суду міста Києва від 24
жовтня 2014 року по справі № 910/18917/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 99
Господарського процесуального кодексу
України, в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку фактичних обставин
даної господарської справи та повноту
їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права встановила
наступне.

05 березня 2013 року між АТ "Цедроб" та ТОВ
"Вірлів Агро" було укладено контракт
купівлі-продажу, відповідно до п. 1.1
якого ТОВ «Вірлів Агро» придбав
добових курчат-бройлера породи ROSS-308. (т.
І, а.с. 53-56).

Додатковою угодою від 24 вересня 2013 року
до контракту купівлі №1 - продажу від 05
березня 2013 року встановлено графіки
доставки добових курчат-бройлера
породи ROSS-308. 14 жовтня 2013 року
доставлено - 50 000 шт. (т. І, а.с. 57).

14 жовтня 2013 року між ПрАТ "Страхова
компанія "Провідна" та ТОВ "Вірлів Агро"
було укладено договори добровільного
страхування сільськогосподарських
тварин № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13. (т. І,
а.с. 9-14, 16-21).

Предметом страхування за Договором №
11/1148881/2003/13 є майнові інтереси пов'язані
з володінням, користуванням і
розпорядженням
сільськогосподарськими тваринами, що
належать на праві власності або іншій
законній підставі страхувальникові
(ТОВ «Вірлів Агро») згідно з Додатком №
1 до Договору 11/1148881/2003/13 (поголів'я курей
у кількості 25 000 шт. Курник № 1). (т. І, а.с.
15).

Предметом страхування за Договором №
11/1148882/2003/13 є майнові інтереси пов'язані
з володінням, користуванням і
розпорядженням
сільськогосподарськими тваринами, що
належать на праві власності або іншій
законній підставі страхувальникові
(ТОВ «Вірлів Агро») згідно з Додатком №
1 до Договору №11/1148882/2003/13 (поголів'я
курей у кількості 25 000 шт. Курник № 2). (т.
І, а.с. 22).

Відповідно до п. 6.1. Договорів №
11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13, страховим
випадком визнається завдання прямих
збитків майновим інтересам
страхувальника, пов'язаних з загибеллю
(падежем, вимушеним забоєм) або
зникненням (викраденням) тварини у
результаті однієї або декількох подій
(страхових ризиків), обрання яких
належним чином належним чином
позначене у п. 6.3. договору, та у зв'язку
з якими виникає зобов'язання
страховика сплатити страхове
відшкодування страхувальникові або
призначеній ним особі (вигодонабувачу),
яка може зазнати збитків у результаті
настання страхового випадку.

Вигодонабувачем за умовами п. 4.1.
Договорів № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 є
ТОВ «Вірлів Агро».

Згідно з п. 6.2. Договорів № 11/1148881/2003/13, №
11/1148882/2003/13 під загибеллю тварини
розуміється падіж або вимушений забій
тварини.

Падіж - раптова загибель тварини в
результаті настання страхових ризиків,
обрання яких належним чином позначене
у п. 6.3. договору.

Забій тварини внаслідок настання
страхових ризиків, обрання яких
належним чином позначене у п. 6.3.
договору вважається вимушеним у разі
травматичного ушкодження здоров'я
тварини, втрати органів зору, слуху,
нюху, теплового удару, опіку
обмороження, переохолодження (за
винятком випадків застудного
захворювання), гострого отруєння
отруйними речовинами, хімічними або
токсичними речовинами (промисловими
або побутовими), газоподібними
речовинами (за винятком кормової
токсикоінфекції - дизентерії,
сальмонельозу), поранення органів
ушкодження кінцівок, викликані
намаганнями (зусиллями) застрахованої
тварини стати на кінцівки, у тому числі
пошкоджену, або вибратися з ями чи
іншого заглиблення будь-якого
походження місця і предметів
затиснення, у яких застрахована
тварина опинилась внаслідок настання
нещасного випадку, виявлення
висококонтагіозної інфекційної
хвороби у застрахованої тварини.

Пунктом 6.3. Договорів № 11/1148881/2003/13, №
11/1148882/2003/13, до страхових ризиків
відносяться хвороби, стихійні лиха,
пожежа, нещасний випадок, протиправні
дії третіх осіб.

Згідно з п. 6.5. Договорів № 11/1148881/2003/13, №
11/1148882/2003/13, факт настання страхових
ризиків, зазначених у п. 6.3. договору
визначається залежно від події
компетентними органами: Державною
гідрометеорологічною службою України,
підрозділом Міністерства з питань
надзвичайних ситуацій та в справах
захисту населення від наслідків
Чорнобильської катастрофи України,
Державної служби рятування,
підрозділом Міністерства внутрішніх
справ України, служб ветеринарної
медицини, а також іншими компетентними
органами.

Пунктами 7.4., 7.5. загальна страхова сума
за Договором № 11/1148881/2003/13 та Договором
№ 11/1148882/2003/13 становить 781 270, 00 грн по
кожному Договору. Безумовна франшиза у
випадку настання страхового випадку за
ризиками хвороба, пожежа, стихійні
лиха, нещасний випадок або протиправні
дії 3-іх осіб становить 5% страхової суми
для застрахованих тварин.

Згідно з п. 9.1. Договорів № 11/1148881/2003/13, №
11/1148882/2003/13 дані договори діють з 15
жовтня 2013 року по 14 жовтня 2014 року з
урахуванням умов, передбачених
договором.

Відповідно до п. 10 Договорів №
11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13, під ризиками
хвороби розуміються: інфекційні
(хвороби, що виникають внаслідок
зараження живими збудниками (вірусами,
патогенними білками-пріонами,
бактеріями, рикетсіями, найпростішими
грибами, мікоплазмами, іншими
патогенними мікробами) і передаються
від заражених тварин здоровим) крім
туберкульозу, лейкозу, бруцельозу;
інвазійні (хвороби, збудниками яких є
тваринні організми: гельмінти та інші
паразити); незаразні. В свою чергу, під
ризиком нещасний випадок розуміється:
утоплення, удушення, отруєння
отруйними травами або речовинами,
сонячний або тепловий удар, замерзання,
травматичне ушкодження внаслідок
вибуху, дії електричного струму, нападу
звірів або бродячих собак, укусу змій
або отруйних комах, ненавмисного
наїзду на застраховану тварину
транспортних засобів, падіння тварини
в яму, ущелину.

За змістом п. 12.4.8. Договорів №
11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 страхувальник
зобов'язаний повідомити страховика про
настання події, що може бути визнано
страховим випадком у строк,
передбачений п. 3.1.4. договору (негайно,
але в жодному разі не пізніше 2 робочих
днів з моменту, коли страхувальником
стало відомо, або повинно було бути
відомо про подію, яку може бути визнано
страховим випадком).

Згідно з п. 13.1.2. Договорів № 11/1148881/2003/13,
№ 11/1148882/2003/13 у разі настання події, що
може бути визнана страховим випадком,
страхувальник зобов'язаний вжити всіх
можливих заходів щодо рятування
застрахованих тварин, а також негайно,
але в жодному разі не пізніше 24 годин з
моменту, коли страхувальникові стало
відомо або повинно було бути відомо про
подію, яку може бути визнано страховим
випадком - повідомити відповідні
компетентні органи або установи,
зокрема у разі настання події за
ризиком хвороби - службу ветеринарної
медицини.

Підставами для відмови у виплаті
страхового відшкодування відповідно
до п. 17.1. Договорів № 11/1148881/2003/13, №
11/1148882/2003/13 зокрема є:

- подання страхувальником свідомо
неправдивих відомостей про предмет
договору, в тому числі про ступінь
страхового ризику та інші відомості, що
могли би вплинути на розмір страхового
платежу або на розмір страхового
відшкодування, або про факт та
обставини настання страхового випадку,
в тому числі приховування такої
інформації (п. 17.1.3.);

- неповідомлення страховика про
змінення обставин, що мають істотне
значення для оцінення ступеня
страхового ризику (п. 17.1.4.);

- неповідомлення або несвоєчасне
повідомлення страхувальником
страховика про події, що має ознаки
страхового випадку, та (або) якщо цей
факт не підтверджується компетентними
органами без поважних на це причин у
строки, визначені у розділі 13 договору,
або створення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характеру й
розміру завданого збитку (п. 17.1.5.);

- невиконання або неналежне виконання
страхувальником своїх обов'язків за
договором (п. 17.1.7.).

Пунктом 19.2. Договорів № 11/1148881/2003/13, №
11/1148882/2003/13 за несвоєчасне здійснення
виплати страхового відшкодування
страховик сплачує одержувачу
страхового відшкодування пеню в
розмірі 0,1% суми заборгованості за
кожний день затримки, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який нарахована пеня.

Протоколом розтину трупів птиці № 65
від 27 листопада 2013 року зафіксовано
факт, що курчата-бройлери 50 тисяч голів
віком 13-29 днів породи бройлери кросу
"ROSS-308", що належать ТОВ "Вірлів Агро"
загинули в період з 26 жовтня 2013 року по
11 листопада 2013 року, дата розтину - 26
жовтня 2013 року по 11 листопада 2013 року.
(т. І, а.с. 23).

Даний протокол складеного
ветпрацівниками Зборівської районної
державної лікарні ветеринарної
медицини, відповідно до заключення
якого - загибель птиці наступила в
результаті автоінтоксикації організму
від катарального ентероколіту,
нефриту, гепатиту, спленіту на ґрунті
потрапляння токсину збудника
аспергильозу.

29 жовтня 2013 року ТОВ «Вірлів Агро»
звернулося до ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» із повідомленнями про
загибель птиці застрахованої за
Договорами № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 (т.
І, а.с. 24, 25).

09 грудня 2013 року листом № 17-05/19567 ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна»
повідомила ТОВ «Вірлів Агро» про
відмову у виплаті страхового
відшкодування з наступних підстав: ТОВ
«Вірлів Агро» про настання події було
повідомлено компетентні органи та ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» лише 26
жовтня 2013 року (відповідно до наданих
ТОВ «Вірлів Агро» документів ПрАТ
«Провідна» встановлено, що перші
ознаки падежу були виявлені ще 18 жовтня
2013 року), чим порушено умови Договору
страхування щодо повідомлення про
підвищення ступеня страхового ризику,
надано недостовірну інформацію про
дату та факт настання події та не вжито
заходів щодо лікування тварин та
зменшення розміру збитку.

Спір виник внаслідок того, що ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна», на
думку ТОВ «Вірлів Агро», неправомірно
відмовлено у виплаті страхового
відшкодування за Договорами №
11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13, оскільки ознак
падежу застрахованих тварин станом на
18.10.2013 р. не було, а тому підстав для
відмови у виплаті страхового
відшкодування відсутні.

ПрАТ «Страхова компанія «Провідна»,
заперечуючи проти позову, зазначає, що
підставою для відмови у виплаті
страхового відшкодування було
невчасне звернення ТОВ «Вірлів Агро»
із відповідною заявою до компетентних
органу ветеринарної медицини та ПрАТ
«Страхова компанія», оскільки із
поданих ТОВ «Вірлів Агро» документів
вбачається, що падіж застрахованих
тварин як подія, що може бути визнана
страховим випадком, розпочався 18.10.2013
р., а звернення до лікарні ветеринарної
медицини було здійснено лише 27 жовтня
2013 року, звернення до ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» - 29 жовтня 2013 року.

Також ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» додатково звертає увагу на
незадовільний порядок утримання
застрахованих тварин ТОВ «Вірлів
Агро», порушення порядку проведення
щеплення застрахованих тварин, не
передання для дослідження підстилки у
пташниках, що спричинило загибель
птиці, що відповідно є підставою для
відмови у виплаті страхового
відшкодування.

Колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про часткове
задоволення позовних виходячи з
наступного.

За своєю правовою природою договори №
11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 є договором
страхування.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу
України за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Статтею 980 Цивільного кодексу України
визначено, що предметом договору
страхування можуть бути майнові
інтереси, які не суперечать закону і
пов'язані з: володінням, користуванням
і розпоряджанням майном (майнове
страхування).

Згідно із статтею 991 Цивільного кодексу
України підставами для відмови у
виплаті страхової суми можуть бути:

- подання страхувальником завідомо
неправдивих відомостей про об'єкт
страхування або про факт настання
страхового випадку;

- несвоєчасного повідомлення
страхувальником без поважних на те
причин про настання страхового випадку
або створення страховикові перешкод у
визначенні обставин, характеру та
розміру збитків;

- наявності інших підстав, встановлених
законом.

Частиною 2 ст. 991 Цивільного кодексу
України встановлено, що Договором
страхування можуть бути передбачені
також інші підстави для відмови
здійснити страхову виплату, якщо це не
суперечить закону.

Зі змісту листа ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» №17-05/19567
вбачається, що підставами для відмови у
виплаті страхового відшкодування є те
що ТОВ «Вірлів Агро» про настання події
було повідомлено компетентні органи та
ПрАТ «Страхова компанія «Провідна»
лише 26 жовтня 2013 року, проте, відповідно
до наданих ТОВ «Вірлів Агро»
документів ПрАТ «Провідна»
встановлено, що перші ознаки падежу
були виявлені ніби то 18 жовтня 2013 року (
т. І а.с. 26-27).

Дане твердження ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» суперечить
наявним в матеріалах справи доказами.
Оскільки з матеріалами справи
встановлено, що застраховані тварини -
поголів'я курей у кількості 50 000 шт. були
поміщені у пташник 1 (25 000 шт.) та пташник
№ 2 (25 000 шт.), що відповідає умовам
Договорів № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13.

Згідно з даними журналу пташника № 1 за
період з 15 жовтня по 15 листопада 2013 року
загальна кількість птиці, що загинула
склала 25 713 шт.

В період з 15 жовтня 2013 року по 22 жовтня
2013 року у пташнику №1 загинуло 636 шт.
птиці, що становить 2,54 % від загальної
кількості посаджених птиць. (т. І, а.с.
44-45).

За період починаючи з 23 жовтня 2013 року
по 26 жовтня 2013 року загинуло птиці у
кількості 48 шт.

За період з 27 жовтня 2013 року по 15
листопада 2013 року загинуло птиці у
кількості 25 029 шт.

Згідно з даними журналу пташника № 2 за
період з 15 жовтня по 15 листопада 2013 року
загальна кількість птиці, що загинула
склала 24 287шт.

В період з 15 жовтня 2013 року по 22 жовтня
2013 року у пташнику №2 загинуло 678 шт.
птиці, що становить 2,71 % від загальної
кількості посаджених птиць. (т. І, а.с.
46-47).

За період починаючи з 23 жовтня 2013 року
по 26 жовтня 2013 року загинуло птиці у
кількості 54 шт.

Таким чином, з аналізу зазначено вище,
колегія суддів апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що падіж тварин в період з 18 жовтня 2013
року по 26 жовтня 2013 року зменшувався., а
перші ознаки падежу птиці у розумінні
положень Договорів № 11/1148881/2003/13, №
11/1148882/2003/13 та виникнення у ТОВ «Вірлів
Агро» підстав вважати цю подію такою,
що може підпадати під ознаки
страхового випадку, зокрема за
ознаками страхового ризику "хвороба",
розпочались починаючи з 27 жовтня 2013
року.

Як вбачається з матеріалі справи, ТОВ
«Вірлів Агро» в порядку визначеного
договорами № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13
звернулося до компетентних органів
(служба ветеринарної медицини)
протягом 24 годин, що підтверджується
протоколом розтину трупів №65 від 27
листопада 2013 року та до ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» протягом 2 днів, що
підтверджується повідомленнями про
загибель застрахованих за Договорами
№ 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13. (т. І, а.с. 24, 25).

Враховуючи викладене вище, ТОВ «Вірлів
Агро» виконано всі передбачені
договорами № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13
умови, а тому несвоєчасне повідомлення
компетентних органів та ПрАТ
«Страховка компанія «Провідна» про
настання страхового випадку як
підстава для відмови у виплаті
страхового відшкодування є незаконною.

Крім того, ПрАТ «Страхова компанія
«Агро» наголошує, що ТОВ «Вірлів Агро»
надано недостовірну інформацію про
предмет страхування та приховування
інформації, яка впливає на ступінь
страхового ризику та розмір страхового
платежу. Зокрема у тому, що ТОВ «Вірлів
Агро» до укладення договорів №
11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 не повідомило
ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» що
у вересня 2013 року у господарстві ТОВ
«Вірлів Агро» відбулася повна загибель
птиці, при чому з аналогічними
симптомами з випадком, який заявлено
ТОВ «Вірлів Агро» 29 жовтня 2013 року. ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» як доказ
наведеного вище посилається на лист
Головного управління ветеринарної
медицини в Тернопільській області
№759/13-4-6 від 25 вересня 2013 року та лист
Головного управління ветеринарної
Медицини в Тернопільській області
№980/13-4-20а від 28 листопада 2013 року.

Зі змісту листа Головного управління
ветеринарної медицини в
Тернопільській області №759/13-4-6 від 25
вересня 2013 року вбачається, що причиною
захворювання та загибелі є отруєння
алкалоїдами підмаренника (експертний
висновок від 19.09.2013р. №3668-А03). (т. ІІ, а.с.
60-61).

В той час коли, в листі Головного
управління ветеринарної Медицини в
Тернопільській області №980/13-4-20а від 28
листопада 2013 року вказано, що причиною
захворювання і загибелі птиці є
аспергильоз. Збудником хвороби є
патогенний грибок, яким може проникати
в організм з кормом та повітрям. (т. ІІ,
а.с. 30-31).

З аналізу зазначених листів
вбачається, що випадку, який стався на
господарстві ТОВ «Вірлів Агро» у
вересня 2013 року мало місце отруєння
птиці, а у жовтні 2013 року мало місце
хвороба птиці.

Таким чином, посилання ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» що ТОВ «Вірлів
Агро» не повідомлено інформацію, що має
істотне значення для укладання
договору страхування та оцінки
страхового ризику не заслуговує на
увагу суду. Оскільки як зазначає, ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна» у
додаткових поясненнях на відзив ТОВ
«Вірлів Агро» на апеляційну скаргу, в
заявах на страхування (т. І а.с. 80, а.с. 94)
ТОВ «Вірлів Агро» вказано, що випадків
захворювання за останні шість місяців
у господарстві не було (п. 5.1 Заяви),
відомостей про падіж тварин за останні
3 роки відмітка взагалі відсутня.

Враховуючи, що отруєння птиці, яке
сталося на господарстві ТОВ «Вірлів
Агро» у вересня 2013 року не підпадає під
страховий ризик «хвороба» в розумінні
п. 10 Договорів № 11/1148881/2003/13, №
11/1148882/2003/13, а тому відмітка про
відсутність захворювань протягом
останніх шести місяців не свідчить про
подання ТОВ «Вірлів Агро»
недостовірних відомостей про об'єкт
страхування

Щодо тверджень ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна», що ТОВ «Вірлів Агро» під
час дії договорів страхування були
порушені нормативно-правові акти
Державного департаменту ветеринарної
медицини, що є підставою для відмови у
виплаті страхового відшкодування
колегія суддів апеляційного
господарського суду зазначає наступне.

Актом обстеження пташників Управління
ветеринарної медицини Зборівському
районі від 15 жовтня 2013 року
встановлено, що 02.10.2013р. в пташниках № 1
та 2 ТОВ «Вірлів Агро» проведено
побілку та профілактичну дезінфекцію з
визначенням її якості у Тернопільській
РДЛВМ - 14.10.2013 р. (акт на проведення
дезінфекції),

Відповідно до звіту про результат
дослідження Тернопільської
регіональної державної лабораторії
ветеринарної медицини - дезінфекція
проведена задовільно. (т. І, а.с. 181, 182).

Зі змісту листа Головного управління
ветеринарної медицини в
Тернопільській області №980/13-4-20а від 28
листопада 2013 року вбачається , що за
наслідками перевірки порушень правил
утримання птиці не виявлено.

Таким чином, ПрАТ «Страхова компанія
«Провідна» не надано до суду жодних
належних та допустимих доказів, які
підтверджували порушення ТОВ «Вірлів
Агро» ветеринарних норм в розумінні ст.
33, 34 Господарського процесуального
кодексу України, та були підставою для
відмови у виплаті страхового
відшкодування.

Стосовно розміру страхового
відшкодування колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду щодо визначення страхової суми за
договорами № 11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13,
яка підлягає стягненню з ПрАТ
«Страхова компанія «Провідна».

Заперечень щодо розміру страхового
відшкодування ПрАТ «Провідна» не
надано.

Таким чином, загальна сума страхового
відшкодування за Договорами №
11/1148881/2003/13, № 11/1148882/2003/13 за вирахуванням
розміру франшизи складає 1 484 413, 00 грн.

Враховуючи наведене, колегія суддів
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про правомірність та
обґрунтованість вимог ТОВ «Вірлів
Агро», а відтак про необхідність їх
задоволення.

Також, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
необхідність задоволення позовних
вимог в частині стягнення пені,
інфляційних втрат та 3% річних.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За змістом п. 19.2. Договору 1 та Договору 2
за несвоєчасне здійснення виплати
страхового відшкодування страховик
сплачує одержувачу страхового
відшкодування пеню в розмірі 0,1% суми
заборгованості за кожний день
затримки, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який нарахована пеня.

Провівши повторний математичний
розрахунок за допомогою «калькулятора
підрахунку ЛІГА:ЗАКОН», колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
сума пені підлягає до стягнення 114 482,81
грн., інфляційні витрати у розмірі 170
707,50 грн.,3 % річних - 29 647,59 грн.

У відповідності з пунктом 4 частини
третьої статті 129 Конституції України
та статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного колегія
суддів зазначає, що скаржник не надав
суду достатніх доказів в розумінні
статті 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, які б
могли стати підставою для задоволення
апеляційної скарги.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду стосовно встановлених
обставин і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія
суддів апеляційного господарського
суду дійшла висновку, що місцевий
господарський суд виконавши всі вимоги
процесуального закону і всебічно
перевіривши обставини, вирішив спір у
відповідності з нормами матеріального
права, в рішенні господарського суду
міста Києва повно відображені
обставини, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними доказами
дослідженими в судовому засіданні.

Рішення господарського суду міста
Києва від 24 жовтня 2014 року по справі №
910/18917/14 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга ПрАТ «Страхова
компанія «Провідна» на рішення
господарського міста Києва від 24
жовтня 2014 року по справі № 910/18917/14
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» на рішення
господарського суду міста Києва від 24
жовтня 2014 року по справі № 910/18917/14
залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду
міста Києва від 24 жовтня 2014 року по
справі № 910/18917/14 залишити без змін.

3. Справу № 910/18917/14 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського
суду набирає законної сили з дня її
прийняття. Постанову Київського
апеляційного господарського суду може
бути оскаржено протягом 20 днів до
Вищого господарського суду України у
порядку, передбаченому ст. 109 ГПК
України.

Головуючий суддя
М.Г. Чорногуз

Судді
О.В. Агрикова

Г.А. Жук