ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 р.
Справа № 923/1541/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Соловйова К.В. при
секретарі Степановій Н.Д., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Херсонського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
м.Херсон

до: Генічеської міської ради, м.
Генічеськ Херсонської області

3-я особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Комунальне підприємство
"Азовкомунсервіс", м. Генічеськ
Херсонської області

про зобов'язання виконати рішення
адміністративної колегії Херсонського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
25.04.2014р № 19-р/к

за участю представників сторін:

від позивача - Андрюк А.М., уповн.
представник, довіреність № 8-3/1832 від
22.09.2014р.;

від відповідача - не прибув;

від 3-ї особи - не прибув.

Обставини справи: провадження у справі
порушено за позовом Херсонського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
(позивач) до Генічеської міської ради
(відповідач) з вимогами про
зобов'язання відповідача виконати
рішення адміністративної колегії
позивача від 25.04.2014р. № 19-р/к, згідно з
яким порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції
визнано невиконання відповідачем, у
добровільному порядку, рішення
адміністративної колегії позивача від
10.09.2013р. № 80/2-рш та зобов'язано
відповідача виконати п.3 та п.4 цього ж
рішення. Позов обґрунтовано ст. 25
Закону України "Про Антимонопольний
комітет України", ст.56 Закону України
"Про захист економічної конкуренції" та
твердження про протиправне
невиконання відповідачем, у
добровільному порядку, рішень
адміністративної колегії позивача від
10.09.2013р № 80/2-рш та від 25.04.2014р № 19-р/к.

Згідно з наданим відзивом на позовну
заяву відповідач проти позову
заперечує, просить суд відмовити
повністю у задоволенні позовних вимог,
стверджуючи про відсутність, власне,
факту порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
внаслідок прийняття відповідачем
рішення № 1330 від 18.08.2011р. "Про
визначення виконавців
житлово-комунальних послуг у м.
Генічеську". У відзиві вказано, що
питання визначення виконавців
житлово-комунальних послуг у м.
Генічеську належать до виключної
компетенції відповідача, як органу
місцевого самоврядування, а рішення
№1330 "Про визначення виконавців
житлово-комунальних послуг у м.
Генічеську" від 18.08.2011р. було прийняте
відповідачем до набрання чинності
положеннями закону щодо визначення
виконавців таких послуг на конкурсній
основі. Крім цього, у відзиві вказано,
що рішення органу місцевого
самоврядування з мотивів його
невідповідності нормам діючого
законодавства може бути скасовано
тільки за рішенням суду, що передбачено
ст. 59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", у зв'язку із
чим вимога позивача до відповідача про
скасування зазначеного рішення № 1330
від 18.08.2011р. є неналежно обраним
способом захисту. З відзиву також
слідує, що подання позивачем до суду
позовної заяви, за якою порушено
провадження у цій справі, розцінюється
відповідачем як втручання позивача у
виключну сферу діяльності відповідача,
як органу місцевого самоврядування.

Ухвалою суду від 11.11.2014р. до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача залучено
Комунальне підприємство
"Азовкомунсервіс" (3-я особа),
витребувано від цієї 3-ї особи письмові
пояснення по суті спору та копії
реєстраційних документів, розгляд
справи відкладено на 09.12.2014р.

Відповідача та 3-ю особу належним чином
повідомлено про місце та час розгляду
справи. Ухвалу суду від 11.11.2014р. по
надіслано відповідачу 12.11.2014р.
рекомендованим листом. Станом на
09.12.2014р. цей лист не повертався до суду
без вручення відповідачу. До суду
повернулося та залучено судом до
матеріалів справи поштове
повідомлення (а.с.27) про вручення
14.11.2014р. 3-й особі рекомендованого листа
з ухвалою суду від 11.11.2014р. по справі.
Проте, 3-я особа не проявила свого
відношення до позовних вимог: не надала
суду письмових пояснень по суті спору,
які суд витребував від 3-ї особи, а
представник цієї особи в судове
засідання не прибув. Про причини
ненадання 3-ю особою вказаних пояснень
суду не повідомлено.

До суду не надходили заяви та
клопотання відповідача та 3-ї особи
щодо судового засідання 09.12.2014р.

Суд не визнавав обов'язковою явку
представників учасників судового
процесу в судове засідання 09.12.2014р.

Відповідно до ст.77 ГПК України неявка
представника сторони у судове
засідання є підставою для відкладення
розгляду справи у разі, якщо за його
відсутності неможливо розглянути
певну справу. Неявка представника
відповідача не унеможливлює розгляд
справи № 923/1541/14. Розгляд справи за
відсутності представника відповідача,
при тому, що відповідача належним чином
повідомлено судом про місце та час
розгляду справи, не є порушенням
процесуальних прав відповідача. За
вказаних обставин та з аналогічних
підстав розгляду цієї справи не
перешкоджає неявка представника 3-ї
особи в судове засідання 09.12.2014р., а
розгляд справи за відсутності
представника 3-ї особи не порушує
процесуальних прав цієї особи.

Представник позивача в судовому
засіданні 09.12.2014р. підтримав позовні
вимоги в повному обсязі, з зазначених у
позовній заяві підстав.

Після закінчення розгляду справи, в
судовому засіданні 09.12.2014р., відповідно
до ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача суд -

в с т а н о в и в:

25.04.2014р. Адміністративною колегією
Херсонського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
прийнято рішення № 19-р/к за
результатами розгляду справи № 10/2-14
про порушення законодавства про захист
економічної конкуренції Генічеською
міською радою (надалі - Рішення № 19).

Відповідно до п. 1 резолютивної частини
Рішення № 19 визнано, що не виконавши
пункти 3-4 рішення Адміністративної
колегії Херсонського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
(надалі - ХОТВ АМКУ) від 10.09.2013р. № 80/2-рш
Генічеська міська рада (надалі - Рада)
вчинила порушення, передбачене
п.4 ст.50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", у вигляді
невиконання рішення органу
Антимонопольного комітету України.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини
Рішення № 19 Раду зобов'язано до 01.06.2014р.
виконати пункти 3-4 рішення
Адміністративної колегії ХОТВ АМКУ від
10.09.2013р. № 80/2-рш.

Також, судом встановлено, що 10.09.2013р.
Адміністративною колегією ХОТВ АМКУ
прийнято рішення № 80/2-рш за
результатами розгляду справи № 95/2-13
про порушення Радою законодавства про
захист економічної конкуренції (надалі
- Рішення № 80).

Відповідно до п.1 резолютивної частини
Рішення № 80 визнано, що Рада,
непроводячи конкурс з визначення
суб'єктів господарювання для
здійснення збирання та перевезення
побутових відходів спеціально
обладнаними для цього транспортними
засобами, вчинила порушення
передбачене п. 3 ст. 50, ч. 1 ст. 15 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", у вигляді бездіяльності
органу місцевого самоврядування, що
призводить до недопущення конкуренції.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини
цього ж Рішення визнано, що Рада, не
скасувавши рішення від 18.08.2011р. № 1330 в
частині визначення виконавцем послуг з
вивезення побутових відходів вчинила
порушення передбачене п. 3 ст. 50, абз. 7 ч.
2 ст.15 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", у вигляді
антиконкурентних дій органу місцевого
самоврядування, що полягають у наданні
окремому суб'єкту господарювання
переваг, які ставлять його у
привілейоване становище стосовно
конкурентів.

Відповідно до п. 3 резолютивної частини
цього ж Рішення Раду зобов'язано, на
виконання п. 4 Правил надання послуг з
вивезення побутових відходів,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.12.2008р. № 1070, до
01.03.2014р. провести конкурс з визначення
виконавця послуг з вивезення побутових
відходів у м.Генічеськ.

Відповідно до п. 4 резолютивної частини
цього ж Рішення Раду зобов'язано до
01.03.2014р. скасувати рішення від 18.08.2011р. №
1330 в частині визначення виконавцем
послуг з вивезення побутових відходів.

Рішенням 15 сесії 5 скликання Ради від
27.05.2014р. № 927 відмовлено у виконанні
пунктів 3-4 Рішення № 80.

Дане рішення Ради мотивоване
наступним:

- рішення від 18.08.2011р. № 1330 в частині
визначення виконавцем послуг з
вивезення побутових відходів було
прийняте Радою до запровадження
конкурсної процедури визначення
виконавця таких послуг, а саме, до
внесення відповідних змін до постанови
Кабінету Міністрів України від 10.12.2008р.
№ 1070 (згідно з постановою Кабінету
Міністрів України від 16.11.2011р. № 1173 -
примітка суду);

- рішення органу місцевого
самоврядування з мотивів його
невідповідності нормам чинного
законодавства може бути відмінено
тільки за рішенням суду;

- Конституцією України та Законом
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" заборонено неправомірне
втручання в діяльність органу
місцевого самоврядування;

- комунальне підприємство
"Азовкомунсервіс" є спеціально
створеним підприємством
територіальної громади з надання
відповідних послуг.

Про прийняття вказаного рішення 15
сесії 5 скликання Ради від 27.05.2014р. № 927
Рада повідомила ХОТВ АМКУ, надіславши
на адресу ХОТВ АМКУ копію цього
рішення, з супровідним листом від
01.07.2014р. № 09/02-08-498. Зазначених листа та
копію рішення Ради від 27.05.2014р. № 927
отримано ХОТВ АМКУ 07.07.2014р.

Відповідно до ст. 42 Конституції України
не допускається неправомірне
обмеження конкуренції. Держава
забезпечує захист конкуренції у
підприємницькій діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи повинні діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, передбачені Конституцією і
законами України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
до виключної компетенції сільських,
селищних, міських рад належать,
зокрема:

- скасування актів виконавчих органів
ради, які не відповідають Конституції
чи законам України, рішенням
відповідної ради, прийнятим у межах її
повноважень (згідно пункту 15);

- визначення на конкурсних засадах
юридичних осіб, які здійснюють у межах
певної території збирання та
перевезення побутових відходів
спеціально обладнаними для цього
транспортними засобами (згідно пункту
55).

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
сільська, селищна, міська рада в межах
своїх повноважень приймає нормативні
та інші акти у формі рішень. Згідно з
частиною 9 цієї ж статті сільська,
селищна, міська рада може скасувати
рішення виконавчого комітету
відповідної ради з питань, віднесених
до власної компетенції виконавчих
органів ради. Згідно з частиною 10 цієї ж
статті акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
органи місцевого самоврядування
зобов'язані сприяти розвитку
конкуренції та не вчиняти
будь-яких дій, які можуть мати
негативний вплив на конкуренцію.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
антиконкурентними діями органів
самоврядування є прийняття будь-яких
актів (рішень, наказів, розпоряджень
тощо), надання письмових чи усних
вказівок, укладання угод або будь-які
інші дії чи бездіяльність, які призвели
або можуть призвести до недопущення,
усунення, обмеження чи спотворення
конкуренції. Згідно з частиною 3 цієї ж
статті вчинення антиконкурентних дій
органів місцевого самоврядування
забороняється.

Відповідно до п. 3 ст. 50 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" антиконкурентні дії
органів місцевого самоврядування є
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України
"Про Антимонопольний комітет України"
та ч.2 ст.56 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" рішення
органів Антимонопольного комітету
України є обов'язковими для виконання у
визначені ними строки. Відповідно до п.
4 ст. 50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції є невиконання рішень
органу Антимонопольного комітету
України.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону України
"Про захист економічної конкуренції"
рішення, що прийняті адміністративною
колегією територіального відділення
Антимонопольного комітету України у
справах про порушення законодавства
про захист економічної конкуренції,
можуть бути перевірені за заявою осіб,
які брали участь у справі, або за
власною ініціативою Антимонопольного
комітету України у порядку
встановленому цим Комітетом. Згідно з
частиною 4 цієї ж статті передбачено, що
на час проведення такої перевірки
Антимонопольний комітет може зупинити
виконання рішення, яке перевіряється,
про що письмово повідомляються особи,
які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 60 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" заявник, відповідач, третя
особа мають право оскаржити рішення
органів Антимонопольного комітету
України повністю або частково до
господарського суду. При цьому, дія
рішення органу Антимонопольного
комітету України, прийнятого
відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
зупиняється на час розгляду
господарським судом справи про
визнання недійсним цього рішення.

Рада не зверталася до Антимонопольного
комітету України з заявами про
перевірку Рішення № 19 та/або Рішення №
80, в порядку ч. 1 ст.57 Закону України "Про
захист економічної конкуренції", й,
відповідно, дія вказаних рішень не
зупинялася на час такої перевірки.
Доказів іншого Радою не надано.

Рада не оскаржувала Рішення № 19 та/або
Рішення № 80 до господарського суду у
встановленому спеціальним законом
(Закон України "Про захист економічної
конкуренції") порядку, згідно ч. 1 ст. 60
цього Закону. Відповідно, дія вказаних
рішень не зупинялася на час розгляду
господарським судом справ про визнання
їх недійсними. Доказів іншого Радою не
надано.

Так само, Радою не надано доказів
скасування (визнання незаконними)
Рішення №19 та/або Рішення № 80 будь-яким
іншим судом.

Відповідно до ст. 35-1 Закону України "Про
відходи" збирання та вивезення
побутових відходів у межах певної
території здійснюється юридичною
особою, яка уповноважена на це органом
місцевого самоврядування на
конкурсних засадах у порядку
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Відповідно до п. 4 постанови Кабінету
Міністрів України від 10.12.2008р. № 1070, із
змінами згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 16.11.2011р. № 1173,
виконавець послуг з вивезення
побутових відходів визначається на
конкурсних засадах, у порядку
встановленому Кабінетом Міністрів
України.

Порядок проведення конкурсу на надання
послуг з вивезення побутових відходів
встановлений постановою Кабінету
Міністрів України від 16.11.20111р. № 1173.

Статтею 7 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги"
передбачено, що до повноважень органів
місцевого самоврядування у сфері
житлово-комунальних послуг належить,
зокрема, визначення виконавця
житлово-комунальних послуг (крім
послуг з централізованого опалення,
послуг з централізованого постачання
холодної води, послуг з
централізованого постачання холодної
води, послуг з водовідведення з
використанням внутрішньо будинкових
систем).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України
господарський суд вирішує спори на
підставі Конституції України, цього
Кодексу, інших законодавчих актів
України, міжнародних договорів, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України.
Згідно з частиною другою цієї ж статті
господарський суд не застосовує акти
державних та інших органів, якщо ці
акти не відповідають законодавству
України.

Таким чином, нормами Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
не передбачено повноважень
сільських, селищних, міських рад
скасовувати власні акти (рішення) з
мотивів їхньої невідповідності
Конституції або законам України. У
зв'язку із чим, вимога ХОТВ АМКУ до Ради
про скасування нею власного рішення
від 18.08.2011р. №1330 в частині визначення
виконавцем послуг з вивезення
побутових відходів не відповідає
нормам Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

За вказаних встановлених судом
фактичних обставин та на підставі
наведених правових норм позовні вимоги
про зобов'язання Ради виконати Рішення
19, шляхом виконання п. 4 резолютивної
частини Рішення № 80, за яким Раду
зобов'язано скасувати рішення цієї ж
Ради від 18.08.2011р. № 1330 в частині
визначення виконавцем послуг з
вивезення побутових відходів, не
підлягають задоволенню, оскільки не
відповідають нормам ч. 3 ст. 24 та ч. 10 ст.
59 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Станом на теперішній час як постанова
Кабінету Міністрів України від 10.12.2008р.
№1070 у редакції, що передбачає
визначення виконавця послуг з
вивезення побутових відходів на
конкурсних засадах, так і постанова
Кабінету Міністрів України від 16.11.2011р.
№ 1173 є чинними.

Статтею 7 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" не
передбачено надання суб'єкту
господарювання статусу виконавця
житлово-комунальних послуг на
будь-який певний строк (період часу).
Тобто, зазначеною нормою закону не
передбачено строковості статусу
виконавця житлово-комунальних послуг
для суб'єкта господарювання провести
конкурс.

На підставі ст. 7 Закону України "Про
житлово-комунальні послуги", рішенням
Ради від 18.08.2011р. № 1330 Комунальне
підприємство "Азовкомунсервіс" (3-ю
особу), фактично, безстроково визначено
виконавцем послуг з вивезення
побутових відходів у м.Генічеськ.

З рішення 15 сесії 5 скликання Ради від
27.05.2014р. № 927 слідує, що Рада не має
намірів в подальшому здійснювати
визначення виконавця послуг з
вивезення побутових відходів у м.
Генічеськ в порядку передбаченому
чинним законодавством, а саме, на
конкурсній основі.

За таких обставин бездіяльність Ради,
яка полягає у непроведенні конкурсу
з визначення виконавця
послуг з вивезення побутових відходів
у м. Генічеськ, як-то передбачено
нормами чинного законодавства, не
узгоджується з нормами ст.42
Конституції України, ч. 3 ст. 24 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", а також, ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" (фактично, суперечить цим
нормам законів). Наслідком такої
бездіяльності є штучне (й тому,
протиправне) недопущення конкуренції
на ринку вивезення побутових відходів
у м.Генічеськ.

На підставі норми ч. 1 ст. 4 ГПК України
суд не приймає до уваги положення
чинного на даний час рішення Ради № 1330
"Про визначення виконавців
житлово-комунальних послуг у м.
Генічеську" від 18.08.2011р., в частині
визначення Комунального підприємства
"Азовкомунсервіс" (3-ю особу) виконавцем
послуг з вивезення побутових відходів
у м. Генічеськ.

За наведених правових підстав та
вказаних встановлених судом фактичних
обставин підлягають задоволенню
позовні вимоги про зобов'язання Ради
виконати Рішення 19, шляхом виконання п.3
резолютивної частини Рішення № 80, за
яким Раду зобов'язано провести, на
виконання п.4 Правил надання послуг з
вивезення побутових відходів,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10.12.2008р. № 1070,
конкурс з визначення виконавця послуг
з вивезення побутових відходів у м.
Генічеськ.

Задовольняючи позовні вимоги в цій
частині, суд зазначає про
безпідставність тверджень Ради щодо
протиправного втручання ХОТВ АМКУ
внаслідок прийняття Рішення № 19 та
Рішення № 80 адміністративною колегією
ХОТВ АМКУ, а також, подання до суду
позову, за яким порушено провадження у
даній справі, в діяльність Ради як
органу місцевого самоврядування,
оскільки ці твердження суперечать
нормам ст.42 Конституції, а також, ч. 3 ст.
24 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", до ч. 2 ст. 4
Закону України "Про захист економічної
конкуренції".

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються з судового збору
та інших витрат, пов'язаних з розглядом
справи, а розмір судового збору,
порядок його сплати, повернення і
звільнення від сплати встановлюються
законом.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" встановлено, що за
подання до господарського
суду позовної заяви немайнового
характеру сплачується судовий збір,
що дорівнює 1,0 розміру мінімальної
заробітної плати, виходячи з її розміру
за станом на 1 січня календарного
року, в якому відповідна заява
подається до суду. Позовна заява, за
якою порушено провадження у даній
справі, подана до суду у жовтні 2014 року
та містить у собі одну вимогу
немайнового характеру, а саме, про
зобов'язання Ради виконати рішення
адміністративної колегії ХОТВ АМКУ. На
підставі зазначеної норми закону за
подання до господарського суду
позовної заяви з однією вимогою
немайнового характеру підлягає сплаті
1218,00 грн. судового збору, що відповідає
розміру мінімальної заробітної плати
станом на 01.01.2014р.

Відповідно до п. 12 ст. 5 Закону України
"Про судовий збір" Антимонопольний
комітет України та його територіальні
відділення звільняються від сплати
судового збору у справах, що
вирішуються на підставі законодавства
про захист економічної конкуренції та
законодавства про здійснення
державних закупівель.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 ГПК України
судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Радою не надано суду доказів
звільнення за законом від сплати
судового збору за подання позовної
заяви, за якою порушено провадження у
даній справі.

Суд зазначає про те, що позовна вимога,
фактично, містить у собі дві окремі
складові: про зобов'язання скасувати
рішення та про зобов'язання провести
конкурс. Задоволенню підлягає лише
одна з цих двох складових позовної
вимоги. Тобто, позов підлягає
задоволенню на 50,00 %. У зв'язку із цим 50,00
% або грн. судового збору, або 609,00 грн.
має бути покладено на відповідача
(Раду).

Керуючись ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Зобов'язати Генічеську міську
раду (місцезнаходження: 75500, Херсонська
обл., м. Генічеськ, вул.
Червоноармійська, буд. 8;
ідентифікаційний код юридичної особи
35248359) провести конкурс з визначення
виконавця послуг з вивезення побутових
відходів у м. Генічеськ, згідно (на
виконання) норм чинного законодавства.

3. В іншій частині в задоволенні
позовних вимог відмовити.

4. Стягнути з Генічеської міської ради
(місцезнаходження: 75500, Херсонська обл.,
м.Генічеськ, вул. Червоноармійська,
буд.8; ідентифікаційний код юридичної
особи 35248359; інші реквізити суду
невідомі) до спеціального рахунку
державного бюджету (р/р №3002, МФО
852010, ідентифікаційний ,
одержувач УДКСУ у місті Херсоні, Банк
ГУДКСУ у Херсонській області) 609
(шістсот дев'ять) грн. 00 коп. судового
збору.

Стягувач: Генічеська ДПІ Херсонської
області Державної податкової служби
(Херсонська обл., м. Генічеськ, вул. ,
ідентифікаційний код юридичної особи
).

5. Накази видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено
23.12.2014р.

Суддя
К.В. Соловйов