м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група»
до Приватного акціонерного товариства
«Українська транспортна страхова
про стягнення 3 342, 13 грн.
Суддя Пригунова А.Б.
від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Українська
страхова група» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» про стягнення
сплаченого страхового відшкодування у
розмірі 3 342, 13 грн. Позовні вимоги
обґрунтовані виплатою позивачем
страхового відшкодування власнику
пошкодженого транспортного засобу, у
зв'язку з чим у нього вникло право
регресної вимоги до Приватного
акціонерного товариства «Українська
транспортна страхова компанія».
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.10.2014 р. порушено провадження
розгляду у судовому засіданні на 10.11.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.11.2014 р. у зв'язку з
перебуванням судді Пригунової А.Б. у
відпустці станом на 10.11.2014 р. призначено
дану справу до розгляду у судовому на
У процесі провадження у справі
відповідач подав відзив на позовну
заяву, в якому проти позову заперечив,
мотивуючи свої заперечення тим, що
розрахунок вартості відновлювального
ремонту пошкодженого автомобіля
проведено не суб'єктом оціночної
діяльності та не вказано
середньоринкову вартість нормо-години
ремонту у відповідному регіоні та
коефіцієнт фізичного зносу.
Розгляд даної справи відкладався в
порядку ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.
09.12.2014 р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
відповідача надійшло клопотання про
розгляд справи без участі представника
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
У дане судове засідання представники
сторін не з'явились.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами,
оригінали яких оглянуто у судовому
засіданні.

У судовому засіданні 15.12.2014 р. на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2012 р. між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Українська страхова група» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Бізнес Центр
Фармація» укладено договір
добровільного страхування № 28-2803-12-00318,
за умовами якого застраховано майнові
інтереси, пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням
транспортним засобом - автомобілем
«Акура», державний номер АА5775АІ, 2010
року випуску.

Термін дії договору встановлено з
22.12.2012 р. до 21.12.2013 р.

Вигодонабувачем за договором
визначено Товариство з обмеженою
відповідальністю «Бізнес Центр
Фармація».

12.12.2013 р. в місті Києві по Московському
проспекту сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля «Акура», державний номер
АА5775АІ, що належить Товариству з
обмеженою відповідальністю «Бізнес
Центр Фармація» під управлінням
Краснопольського Євгена Григоровича
та автомобіля «Мерседес», державний
номер АІ3375ВВ, яким керував Малюк Дмитро
Павлович.

У відповідності до постанови
Оболонського районного суду міста
Києва від 13.01.2014 р. водія автомобіля
«Мерседес», державний номер АІ3375ВВ -
Малюка Дмитра Павловича притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді стягнення штрафу.

Відповідно до калькуляції вартості
ремонту транспортного засобу -
автомобіля «Акура», державний номер
АА5775АІ, здійсненої на підставі системи
Audatex, вартість ремонту становить 5 539, 84
грн.

Судом встановлено, що ремонт
автомобіля «Акура», державний номер
АА5775АІ здійснено Приватним
акціонерним товариством «Дніпро Мотор
Інвест».

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем здійснено виплату
страхового відшкодування за договором
№ 28-2803-12-00318 від 17.12.2012 р. на користь
Приватного акціонерного товариства
«Дніпро Мотор Інвест» у розмірі 3 342, 13
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 3315 від 17.02.2014 р.

Цивільно-правова відповідальність
водія за шкоду, заподіяну життю,
здоров'ю, майну третіх осіб під час
експлуатації наземного транспортного
засобу - автомобіля «Мерседес»,
державний номер АІ3375ВВ застрахована
Приватним акціонерним товариством
«Українська транспортна страхова
компанія» за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/8554311.

Полісом № АС/8554311 ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
завдану майну встановлено у розмірі 50
000, 00 грн. та франшиза - 0 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Українська
страхова група» зазначає, що у зв'язку з
тим, що ним було здійснено виплату
страхового відшкодування власнику
пошкодженого автомобіля «Акура»,
державний номер АА5775АІ, позивач
відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного
кодексу України та ст. 27 Закону України
«Про страхування», набув право
зворотної вимоги до осіб,
відповідальних за завдану шкоду. Тож,
враховуючи, що цивільно-правова
відповідальність за шкоду перед
третіми особами, завдану внаслідок
експлуатації транспортного засобу -
автомобіля «Мерседес», державний номер
АІ3375ВВ застрахована Приватним
акціонерним товариством «Українська
транспортна страхова компанія»,
позивач просить стягнути з останнього
шкоду, завдану з вини водія
застрахованого транспортного засобу.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Страховим випадком, у відповідності до
ч. 2 ст. 8 Закону України «Про
страхування», є подія, передбачена
договором страхування або
законодавством, яка відбулася і з
настанням якої виникає обов'язок
страховика здійснити виплату
страхової суми (страхового
відшкодування) страхувальнику,
застрахованій або іншій третій особі.

Положеннями ст. 988 Цивільного кодексу
України встановлено, що страховик
зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити
страхову виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону
України «Про страхування» страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
страхування» страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та
юридичними особами страхових
платежів (страхових внесків, страхових
премій) та доходів від розміщення
коштів цих фондів.

Відповідно до п. 1 ст. 352 Господарського
кодексу України, страхування - це
діяльність спеціально уповноважених
державних організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу
України за договором страхування
одна сторона (страховик)
зобов'язується у разі настання певної
події (страхового випадку) виплатити
другій стороні (страхувальникові) або
іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного
кодексу України предметом договору
страхування можуть бути, зокрема,
майнові інтереси, які не суперечать
закону і пов'язані з володінням,
користуванням і розпоряджанням майном
(майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про
страхування» встановлено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу,
виконати послугу тощо), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі у
визначені строки та виконувати інші
умови договору.

Страховим ризиком, відповідно до ч. 1 ст.
8 Закону України «Про страхування»
визначається певна подія, на випадок
якої проводиться страхування і яка має
ознаки ймовірності та випадковості
настання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхувальники - юридичні
особи та дієздатні громадяни, що
уклали із страховиками договори
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю,
майну третіх осіб під час
експлуатації наземного транспортного
засобу; потерпілі - юридичні та фізичні
особи, життю, здоров'ю та/або майну яких
заподіяна шкода внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди з
використанням транспортного засобу;
забезпечений транспортний засіб -
транспортний засіб, зазначений у
чинному договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, за умови його
експлуатації особами,
відповідальність яких застрахована.

Обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності,
відповідно до ст. 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи.

У відповідності до ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому
законодавством, включаючи витрати
на усунення пошкоджень, зроблених
навмисно з метою порятунку
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди
до місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент
дорожньо-транспортної пригоди, чи до
місця здійснення ремонту на території
України. Якщо транспортний засіб
необхідно, з поважних причин,
помістити на стоянку, до розміру
шкоди додаються також витрати на
евакуацію транспортного засобу до
стоянки та плата за послуги стоянки.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу
України встановлено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є двостороннім,
якщо правами та обов'язками наділені
обидві сторони договору. Договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом, або не випливає із
суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Цивільного
кодексу України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні положення містяться і в
Господарському кодексі України. Так,
відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договорів, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

За таких обставин, у зв'язку з
пошкодженням автомобіля «Акура»,
державний номер АА5775АІ, у власника
автомобіля «Мерседес», державний номер
АІ3375ВВ виник обов'язок відшкодувати
власнику пошкодженого автомобіля
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом,
позивачем здійснено виплату
страхового відшкодування власнику
автомобіля «Акура», державний номер
АА5775АІ у розмірі вартості
відновлювального ремонту автомобіля
на підставі договору страхування №
28-2803-12-00318 від 17.12.2012 р.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду
на те, що позивач виплатив страхове
відшкодування власнику застрахованого
автомобіля «Акура», державний номер
АА5775АІ, у нього виникло право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяну
шкоду, тобто, у даному випадку - до водія
автомобіля «Мерседес», державний номер
АІ3375ВВ.

Однак, цивільно-правова
відповідальність за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб
під час експлуатації наземного
транспортного засобу автомобіля
«Мерседес», державний номер АІ3375ВВ
застрахована Приватним акціонерним
товариством «Українська транспортна
страхова компанія» за полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/8554311.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

У відповідності до ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

За змістом ст. 1187 Цивільного кодексу
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу
України встановлено, що особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Обґрунтовуючи заперечення на позов,
відповідач зазначає, що Приватним
акціонерним товариством «Страхова
компанія «Українська страхова група»
не надано висновку суб'єкта оціночної
діяльності про розмір заподіяної
шкоди, що передбачено Законом України
«Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність».

З приводу наведеного, суд відзначає, що
за приписами ст. 993 Цивільного кодексу
України, ст. 27 Закону України «Про
страхування» до особи відповідальної
за завдані збитки, якою у даному випалу
виступає водій автомобіля «Мерседес»,
державний номер АІ3375ВВ,
відповідальність якого застрахована
Приватним акціонерним товариством
«Українська транспортна страхова
компанія» за полісом № АС/8554311,
переходить право на відшкодування саме
фактичних витрат.

Як зазначається в листі Верховного
Суду України "Судова практика розгляду
цивільних справ, що виникають з
договорів страхування" від 19.07.2011 р.
визначаючи розмір заподіяної шкоди при
страхуванні наземного транспорту,
суди, у разі виникнення спору щодо
визначення розміру шкоди, повинні
виходити з фактичної (реальної) суми,
встановленої висновком
автотоварознавчої експертизи, або
відповідними документами станції
технічного обслуговування, на якій
проводився ремонт автомобіля.

Вищезазначена позиція знайшла своє
відображення, зокрема, у постанові
Вищого господарського суду України від
15.01.2013 р. у справі № 5011-72/9778-2012.

Крім того, суд вважає за необхідне
відзначити, що правовідносини, що
виникли з договору добровільного
страхування № 28-2803-12-00318 від 17.12.2012 р. між
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Українська
страхова група» та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Бізнес
Центр Фармація» врегульовані нормами
Закону України «Про страхування»,
статтею 25 якого передбачено, що
здійснення страхових виплат і виплата
страхового відшкодування проводиться
страховиком згідно з договором
страхування на підставі заяви
страхувальника (його правонаступника
або третіх осіб, визначених умовами
страхування) і страхового акта
(аварійного сертифіката), який
складається страховиком або
уповноваженою ним особою (аварійним
комісаром) у формі, що визначається
страховиком.

В той же час, до повноважень страховика
особи, винної за заподіяні збитки
нормами спеціального закону не
віднесено визначення розміру
заподіяної шкоди транспортному засобу
особи, майнові інтереси якої
застраховані страховиком, який
звертається з відповідною регресною
вимогою.

Тож, виходячи із вищенаведеного,
приймаючи до уваги заявлені позивачем
вимоги та наведені ним обґрунтування, з
огляду на встановлені судом обставини
справи, суд дійшов висновку про
обґрунтованість вимог позивача про
стягнення з Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» в порядку регресу
шкоди в межах фактичних витрат на
ремонт пошкодженого транспортного
засобу та відхиляє заперечення
відповідача щодо відсутності висновку
про розмір заподіяної шкоди як
підставу для відмови у відшкодуванні
суми збитків в порядку регресу.

При цьому, суд відзначає, що за
приписами норм чинного законодавства
України право регресної вимоги
переходить в межах фактичних витрат, що
в даному випадку становить саме 3 342, 13
грн.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Українська страхова група»
задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська транспортна
страхова компанія» (01033, м. Київ, вул.
Саксаганського, 77, ), з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
страхова група» (03038, м. Київ, вул. Івана
Федорова, 32, літ «А», )
страхове відшкодування у розмірі 3 342, 13
(три тисячі триста сорок дві грн. 13 коп.)
грн. та 1 827, 00 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.) грн. - судового
збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 22.12.2014
р.

Суддя
Пригунова
А.Б.