ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2014 року
Справа № 904/3733/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Джихур О.В.
(доповідач)

суддів: Виноградник О.М., Лисенко О.М.

секретар судового засідання: Ситникова
М.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Кондратенко Д.А.
представник, довіреність № 77юр. від
01.08.14;

від відповідача: Беркутов О.П.
представник, довіреність № 28 від 05.02.14

представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства "Дніпрогаз", м.
Дніпропетровськ

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 15 жовтня
2014 року у справі № 904/3733/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Дніпрогаз", м.
Дніпропетровськ

до Дніпропетровського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, м.
Дніпропетровськ

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_3, м. Підгороднє

про визнання недійсним рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 15 жовтня
2014 року (головуючий суддя Первушин Ю.Ю.,
судді Золотарьова Я.С., Соловйова А.Є.) в
задоволенні позову про визнання
недійсним рішення Адміністративної
комісії Дніпропетровського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
28 березня 2014 року №20/01-14/07-14 по справі
№2/07-10-1/14 "Про порушення законодавства
про захист екологічної конкуренції та
накладення штрафу" відмовлено.

Рішення господарського суду
мотивовано тим, що нормативні акти, які
регулюють відносини між споживачами
природного газу (населення) та
виконавцем послуг з газопостачання, не
передбачають обов'язку споживача
сплатити виконавцю послуг з
газопостачання плату за припинення
газопостачання, в зв'язку з наявною у
споживача заборгованістю за спожитий
природний газ та плату за відновлення
газопостачання після погашення
заборгованості за спожитий газ.

Аналізуючи умови договору
газопостачання та вимоги Правил
надання населенню послуг з
газопостачання, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 09 грудня 1999 року №2246 господарський
суд погодився із висновком
Дніпропетровського обласного
територіального відділення
Антімонопольного комітету України, що
відключення газопостачання за
заборгованість та його відновлення не
є послугою, а є реалізацією права
газопостачальника, наслідком якого є
певні витрати.

Не погодившись з вказаним рішенням
позивач його оскаржує на предмет
невідповідності нормам матеріального
права.

Скаржник вважає, що в даному випадку
мова йде не про додаткові послуги за
які можливо отримати прибуток, а про
компенсацію споживачем, який порушив
зобов'язання та вимоги Правил,
вимушених витрат, які змушене було
понести газорозподільне підприємство
для запобігання більш суттєвої шкоди у
вигляді безоплатного споживання газу,
збиток від якого несе в тому числі і
постачальник газу - Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України".

З цих підстав, згідно приписів п.9
Правил, відновлення газопостачання
здійснюється Публічним акціонерним
товариством "Дніпрогаз" після усунення
причин, за яких його було припинено
(сплата боргу), та відшкодування
збитків, які понесло підприємство у
зв'язку з цим. При цьому, Правила не
встановлюють обов'язку звернення
газорозподільного підприємства до
суду з питання стягнення збитків, але
ставить відновлення газопостачання у
залежність від відшкодування цих
збитків, одночасно надаючи право (п.39)
на звернення до суду споживачу -у разі
незгоди з відшкодуванням збитків, а
газорозподільному підприємству -у разі
непогашення збитків у добровільному
порядку. У разі такого оскарження, до
вирішення справи відновлення
газопостачання буде неможливим,
оскільки це суперечить п.9 Правил, адже
сума збитків не відшкодована і не
скасована рішенням суду. Законодавство
не зобов'язує газорозподільне
підприємство відновлювати
газопостачання без відшкодування
понесених збитків, тому споживач має
право на власний розсуд або сплатити
суму збитків, відновити газопостачання
та звернутись до суду щодо визнання
неправомірними нарахувань і
повернення суми, або не сплачуючи суму
збитків одразу звернутись до суду, в
разі чого відновлення газопостачання
відбудеться після рішення суду, тобто
закон встановлює механізм захисту прав
споживача.

Позивач просить скасувати рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 15 жовтня 2014 року та
задовольнити позовні вимоги.

Відповідач доводи апеляційної скарги
заперечує, вважає рішення
господарського суду законним, просить
залишити його без змін, апеляційну
скаргу без задоволення.

Представник третьої особи в судові
засідання апеляційного господарського
суду 27 листопада 2014 року, 18 грудня 2014
року не з'явився, про час та місце
судових засідань повідомлений
належним чином.

В судовому засіданні 27 листопада 2014
року оголошувалась перерва до 18 грудня
2014 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників позивача та
відповідача, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Рішенням Адміністративної колегії
Дніпропетровського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
(відповідач) від 28 березня 2014 №20/01-14/07-14
по справі №2/07-10-1/14 визнано дії
Публічного акціонерного товариства
"Дніпрогаз" (позивач) щодо стягнення зі
споживачів природного газу (населення)
- абонентів плати за припинення
газопостачання у зв'язку з наявною
заборгованістю за спожитий природний
газ та плати за відновлення
газопостачання після погашення
заборгованості -порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченим п.2 ст.50, п.1
ст.13 Закону України "Про захист
економічної конкуренції", зловживанням
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку наданий населенню послуг з
газопостачання, шляхом встановлення
таких умов придбання товару, які
неможливо було б встановити за умови
існування значної конкуренції на
ринку. За дане порушення законодавства
про захист економічної конкуренції, на
Публічне акціонерне товариство
"Дніпрогаз" накладено штраф у розмірі 68
000,00 грн. Також, Публічне акціонерне
товариство "Дніпрогаз" зобов'язано:
привести взаємовідносини з
громадянкою ОСОБА_3, яка мешкає за
адресою: АДРЕСА_1 до таких, які не
суперечать вимогам законодавства про
захист економічної конкуренції та
нормативно-правових актів у сфері
газопостачання населенню; припинити
стягнення зі споживачів природного
газу (населення) - абонентів плати за
припинення газопостачання, в зв'язку з
наявною у споживача заборгованістю за
спожитий природний газ та плати за
відновлення газопостачання після
погашення споживачем заборгованості
за спожитий природний газ (а.с.13-18).

Відповідно до вимог Методики
визначення монопольного (домінуючого)
становища суб'єктів господарювання на
ринку, затвердженої розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
05 березня 2002 року №49-р, зареєстрованої
в Міністерстві юстиції України 01
квітня 2002 року за № 317/6605, за
результатом дослідження регіонального
ринку надання населенню послуг з
газопостачання позивача визнано
суб'єктом господарювання, який в 2013
році та у поточному періоді 2014 року
на ринку надання населенню послуг з
газопостачання в територіальних межах
міста Дніпропетровська та
Дніпропетровського району (крім сіл
Любимівка, Перше травня, Степове,
Чумаки, Маївка, Зоря, Балівка,
Партизанське та радгоспу "Дзержинець")
Дніпропетровської області займає
монопольне (домінуюче) становище,
оскільки на цьому ринку у нього немає
жодного конкурента.

Розгляд справи № 2/07-10-1/14 було розпочато
за заявою громадянки ОСОБА_3, яка мешкає
за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - абонент),
стосовно дій Публічного акціонерного
товариства "Дніпрогаз" щодо стягнення
коштів за відключення та повторне
підключення газопостачання у зв'язку з
заборгованістю.

Як повідомлено у заяві, у абонента була
заборгованість за спожитий природний
газ, за що, працівниками Публічного
акціонерного товариства "Дніпрогаз" їй
було припинено газопостачання (акт №
1528 від 21 серпня 2013 року) шляхом
перекриття запірного пристрою та
встановлення пломби. 22 серпня 2013 року
після сплати заборгованості за послуги
газопостачання, Публічне акціонерне
товариство "Дніпрогаз" зобов'язало
абонента відшкодувати витрати на
відключення, та повторне підключення
до газової мережі, а саме: за
відключення газопостачання з
встановленням заглушки та відновлення
газопостачання до будинку- 104,33 грн. (з
ПДВ).

За інформацією Публічного
акціонерного товариства "Дніпрогаз"
газопостачання до оселі абонента
відновлено 23 жовтня 2013 року після
сплати 21 жовтня 2013 року по акту
виконаних робіт з припинення та
відновлення газопостачання (акт №197795
від 14 жовтня 2013 року).

Згідно пояснення Публічного
акціонерного товариства "Дніпрогаз",
подача газу за адресою абонента була
припинена у зв'язку з неповною та
несвоєчасною сплатою за спожитий
природний газ. Перерахунок оплати у
зв'язку зі зміною річних обсягів
споживання газу не здійснювався.
Абонент був попереджений про існування
заборгованості, але відмовився
підписати акт -попередження про
існування заборгованості та
відключення від газопостачання про що
свідчить акт № 8/356 від 06 червня 2013 року
та акт -претензія № 222 від 06 червня 2013
року. Оскільки протягом 10 днів після
отримання попередження заборгованість
за газопостачання погашена не була
абоненту було припинено
газопостачання.

Оскільки роботи з припинення та
відновлення газопостачання через
заборгованість (тобто з вини споживача,
оскільки ним порушено вимоги Правил та
умови договору), не входять до тарифу на
постачання природного газу населенню,
вартість цих робіт, визначена
Публічним акціонерним товариством
"Дніпрогаз" збитками (лист від 08 січня
2014 року вих.№48/17-1), які оплачуються
споживачем окремо. Відновлення
газопостачання абоненту здійснено
після відшкодування цих збитків.

Згідно із Законом України "Про засади
функціонування ринку природного газу"
постачальник має право обмежити або
припинити постачання природного газу
споживачам у порядку, встановленому
Кабінетом Міністрів України, у разі
непроведення розрахунків за спожитий
природний газ згідно з умовами
договорів.

У пункті 4 Правил надання населенню
послуг з газопостачання, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 09 грудня 1999 року №2246, встановлено,
що послуги з газопостачання надаються
споживачеві на підставі договору, що
укладається між ним та
газопостачальним підприємством
відповідно до типового договору,
затвердженого у встановленому порядку.

Відповідно до пунктів 6, 7 і 9 Правил у
разі порушення споживачем строків
сплати за надані послуги з
газопостачання та самовільного
використання газу газотранспортне
підприємство після інформування
споживача здійснює відключення
газових приладів від газопостачання.
Припинення газопостачання в житлових
будинках залежно від обставин
здійснюється шляхом перекриття
запірних пристроїв та встановлення
пломби та/або інвентарної заглушки
приладом (пристроєм) або на ввідному
газопроводі. У разі самовільного
відновлення споживачем газопостачання
здійснюється механічне від'єднання від
діючого газопроводу. Відновлення
газопостачання здійснюється
газотранспортним підприємством
протягом двох робочих днів у містах та
п'яти календарних днів у сільській
місцевості після усунення порушень,
сплати споживачем боргу та
відшкодування збитків, завданих
газопостачальному або
газотранспортному підприємству
внаслідок порушення споживачем
природного газу Правил.

Порядок припинення газопостачання
визначено пунктом 19 Правил. Якщо
споживач не оплатив надані послуги з
газопостачання протягом 10 днів після
строку, зазначеного в договорі чи
платіжному документі, а
газопостачальне підприємство
протягом наступних п'яти днів не
отримало повідомлення про оплату,
споживачеві надсилається письмове
попередження про припинення
газопостачання.

У разі неоплати наданих послуг з
газопостачання протягом 10 днів після
отримання споживачем письмового
попередження (з позначкою про його
вручення) газопостачальне
підприємство має право відключити
споживача від газопостачання.

Припинення газопостачання не звільняє
споживача від обов'язку сплатити
заборгованість за фактично отримані
послуги з газопостачання.

Пунктом 20 Правил встановлено, що за
несвоєчасну оплату послуг з
газопостачання споживач сплачує
неустойку (пеню) згідно із законом або
договором.

Публічне акціонерне товариство
"Дніпрогаз" як на підставу стягнення зі
споживачів природного газу (населення)
-абонентів плати за припинення
газопостачання у зв'язку з наявною у
абонента заборгованістю за спожитий
природний газ та плати за відновлення
газопостачання після погашення
споживачем заборгованості за спожитий
природний газ посилається на пункт 9
Правил надання населенню послуг з
газопостачання, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 09 грудня 1999 року №2246. При цьому
Публічне акціонерне товариство
"Дніпрогаз" наголошує на тому, що кошти
що стягуються є саме збитками.

Такі пояснення Публічного
акціонерного товариства "Дніпрогаз" не
відповідають обставинам справи та
нормам цього ж таки пункту 9 Правил.

В цьому пункті вказано, що відновлення
газопостачання здійснюється
газорозподільним підприємством
протягом двох робочих днів у містах та
п'яти календарних днів у сільській
місцевості після усунення порушень,
сплати споживачем боргу та
відшкодування збитків, завданих його
неправомірними діями
газопостачальному або
газорозподільному підприємству.

Тобто мова йде виключно про
відшкодування збитків завданих
неправомірними діями споживача
газопостачальному або
газорозподільному підприємству.

В свою чергу пунктом 1.3 Постанови
Національної комісії що здійснює
державне регулювання у сфері
енергетики України від 29 травня 2003 року
№475 "Про затвердження Порядку
відшкодування збитків, завданих
газопостачальній або газотранспортній
організації внаслідок порушення
споживачем природного газу Правил
надання населенню послуг з
газопостачання" визначено вичерпний
перелік порушень Правил, які тягнуть за
собою відповідальність споживача з
відшкодуванням збитків, завданих
газопостачальній або газотранспортній
організації, а саме:

- використання газу у разі самовільного
підключення до системи газопостачання;

- використання газу в разі самовільного
відновлення газопостачання;

- пошкодження лічильника газу, пломб на
ньому, порушення цілісності або
пошкодження повірочного тавра, а також
дій споживача, які призводять до
заниження показань лічильника;

- зрив пломб на газових приладах та
пристроях, опломбованих
газопостачальним або газорозподільним
підприємством;

- використання газу (у разі відсутності
лічильника) у випадку, коли не було
своєчасно повідомлено газопостачальне
або газорозподільне підприємство про
зміну розміру опалювальної площі,
кількості осіб, яким надаються послуги
з газопостачання понад один місяць,
встановлення додаткових газових
приладів та пристроїв;

- відмова в доступі до своїх житлових
та підсобних приміщень, де розташовані
газові прилади (пристрої), запірна
арматура та лічильники газу,
представникам газопостачального або
газорозподільного підприємства у
випадках, передбачених Правилами для
контрольного зняття показань
лічильників газу, проведення
інвентаризації газового обладнання та
планово -технічного обслуговування,
припинення газопостачання;

- відмова у доступі до своїх житлових
та підсобних приміщень, де розташовані
лічильники газу, представникам
газопостачального (газорозподільного)
підприємства для їх демонтажу та
монтажу, пов'язаного з проведенням
періодичної повірки лічильників газу.

Таким чином, газопостачання споживачу,
може бути припинене, згідно з пунктом 6
Правил, у разі порушення ним строків
оплати за послуги газопостачання.
Відновлення газопостачання повинно
бути здійснено після усунення
порушень, сплати споживачем боргу та
відшкодування збитків, завданих
газопостачальному або
газотранспортному підприємству
внаслідок порушення споживачем
природного газу Правил, в залежності
від фактичних обставин припинення
газопостачання. При цьому слід
зазначити, що пунктом 9 Правил не
передбачено обов'язок споживача
звертатись до газопостачального
підприємства з проханням (заявою) про
відновлення газопостачання, а чітко
встановлено зв'язок між виконанням
споживачем вимог пункту 9 Правил і
відновленням газопостачальним
підприємством послуг з газопостачання
споживачу.

Пункт 19 Правил прямо визначає обов'язок
споживача сплатити заборгованість за
фактично отримані послуги з
газопостачання, і, в той же час, не
зобов'язує споживача сплачувати за
роботи з припинення газопостачання,
виконані за власною ініціативою
виконавцем послуг з газопостачання, в
зв'язку із наявною у споживача
заборгованістю за спожитий природний
газ.

Крім того, припинення постачання газу
споживачу, в зв'язку із порушенням
абонентом строків оплати за спожитий
газ, є правом (а не обов'язком)
газопостачального підприємства, про що
зазначено в пунктах 30, 31 Правил.

Пункти 32, 33 Правил не містять обов'язку
газопостачального підприємства
припиняти споживачу газопостачання на
підставі наявної у споживача
заборгованості за спожитий природний
газ.

Отже, виходячи з положень Правил,
припиняючи газопостачання споживачу в
зв'язку із наявністю заборгованості,
Публічне акціонерне товариство
"Дніпрогаз" реалізує своє право, а не
обов'язок.

Слід зазначити, що ні Правилами, ні
договором можливість (право, обов'язок)
газопостачального підприємства
стягувати зі споживачів (населення)
плату за припинення газопостачання, в
зв'язку із наявною у споживача
заборгованістю за спожитий природний
газ, не передбачена.

Отже, нормативні акти, які регулюють
відносини між споживачами природного
газу (населення) та виконавцем послуг з
газопостачання, не передбачають
обов'язку споживача сплатити виконавцю
послуг з газопостачання плату за
припинення газопостачання, в зв'язку з
наявною у споживача заборгованістю за
спожитий природний газ та плату за
відновлення газопостачання після
погашення заборгованості за спожитий
газ.

Також, нормативними актами не
передбачена можливість (право,
обов'язок) газопостачального
підприємства стягувати зі споживачів
плату як за роботи з припинення
газопостачання, в зв'язку із
заборгованістю за спожитий природний
газ, так і за роботи з відновлення
газопостачання після погашення
споживачем заборгованості.

Стягнення Публічним акціонерним
товариством "Дніпрогаз" з абонента
плати за припинення та відновлення
газопостачання в зв'язку з наявною у
нього заборгованістю за спожитий
природний газ безпідставне і
неправомірне.

У позовній заяві та апеляційній
скарзі позивач посилається на нібито
спричинення йому збитків фактом
проведення робіт з відключення та
підключення газопостачання у зв'язку з
діями споживачів по несвоєчасній
оплаті послуг з газопостачання. З
таким висновком погодитися не
можна з урахування вищезазначеного
та з наступних підстав.

Під збитками, у відповідності до
частини 2 статті 22 Цивільного кодексу
України, розуміються витрати, які особа
зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки), а також доходи, які
особа могла б реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушено (упущена вигода).

Відповідно до пункту 39 Правил, у разі
коли між споживачем і газопостачальним
(газорозподільним) підприємством не
досягнуто згоди про надання послуг з
газопостачання, розміру їх оплати,
відшкодування збитків, спірні питання
вирішуються в судовому порядку. У
пункті 39 типового договору про надання
послуг з газопостачання Публічним
акціонерним товариством "Дніпрогаз"
зазначено, що спори та розбіжності
стосовно виконання умов договору
розв'язуються шляхом переговорів або у
судовому порядку.

З урахуванням змісту частини 2 статті 22
Цивільного кодексу України
відновленням порушеного прав позивача
в даному випадку буде сплата
споживачем наявної у нього
заборгованості за спожитий газ. Дія
Публічного акціонерного товариства
"Дніпрогаз" щодо припинення
газопостачання у разі її вчинення не
призводить до відновлення його
порушеного права на отримання плати за
спожитий газ (погашення
заборгованості).

У постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року №15 "Про деякі питання
практики застосування конкурентного
законодавства" роз'яснено, що з
урахуванням статті 19, частини першої
статті 25 та частини другої статті 43
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання, які займають
монопольне становище на певному ринку,
мають усвідомлювати можливість
настання як певного обмеження їх
діяльності з точки зору дотримання
конкурентного законодавства, так і
відповідальності за його порушення.

Відключення споживачів від системи
газопостачання при наявності
заборгованості є правом
газопостачальної організації, але таке
відключення та підключення до газової
мережі не є послугою чи збитками
завданими газопостачальній
організації. А відтак, стягнення оплати
за відключення споживачів від системи
газопостачання при наявності лише
заборгованості є неправомірним.

Відновлення газопостачання споживачу
після погашення ним заборгованості за
спожитий природний газ не є послугою, а
є обов'язком виконавця послуг з
газопостачання за умови виконання
споживачем вимог пункту 9 Правил.

Вказаний висновок підтверджується
постановою Вищого господарського суду
України від 11 грудня 2012 року по справі
№ 5/75/2011/5003.

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновком
господарського суду, що нормативні
акти, які регулюють відносини між
споживачами природного газу
(населення) та виконавцем послуг з
газопостачання, не передбачають
обов'язку споживача сплатити виконавцю
послуг з газопостачання плату за
припинення газопостачання, в зв'язку з
наявною у споживача заборгованістю за
спожитий природний газ та плату за
відновлення газопостачання після
погашення заборгованості за спожитий
газ.

За викладених підстав доводи скаржника
не можуть бути прийняті до уваги.

Таким чином, рішення господарського
суду Дніпропетроуської області від 15
жовтня 2014 року відповідає діючому
законодавству, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.49, 99, 103 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 15 жовтня
2014 року у справі № 904/3733/14 залишити без
змін.

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Дніпрогаз", м.
Дніпропетровськ залишити без
задоволення.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку у двадцятиденний
строк до Вищого господарського суду
України.

Головуючий суддя
О.В. Джихур

Суддя
О.М. Виноградник

Суддя
О.М. Лисенко

(Дата підписання постанови в повному
обсязі 22.12.14 р.)