ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.12.2014 Справа № 920/1573/14Господарський суд
Сумської області, у складі судді
Левченко П.І., при секретарі судового
засідання Чепульської Ю.В., розглянувши
заяву Комунального підприємства
«Міськводоканал» Сумської міської
ради № 22/10775 від 08.12.2014 року про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення Господарського суду Сумської
області від 09.10.2014 року у справі №
920/1573/14 та матеріали зазначеної справи,
порушеної за позовом
Науково-виробничої приватної фірми
«Альба сек'юріті», м. Суми, до
відповідача Комунального підприємства
«Міськводоканал» Сумської міської
ради, м. Суми, про стягнення 8612,94 грн.

За участю представників сторін:

позивача - Лебідь А.А., доручення б/н від
10.09.2014 року,

відповідача - Дудник Н.В., довіреність №
01/6155 від 24.12.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської
області від 09.10.2014 року у справі №
920/1573/14, яке набрало законної сили 10.11.2014
року, позов задоволено частково, а саме:
стягнено з відповідача на користь
позивача заборгованість в сумі 8013,85
грн. пеню в сумі 49,50 грн., 3 % річних в сумі
104,07 грн. та витрати по сплаті судового
збору в сумі 1827,00 грн.

24.11.2014 року судом видано відповідний
наказ на примусове виконання рішення
Господарського суду Сумської області
від 09.10.2014 року у справі № 920/1573/14.

08.12.2014 року від Комунального
підприємства «Міськводоканал»
Сумської міської ради до суду надійшла
заява № 22/10775 від 08.12.2014 року про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення Господарського суду Сумської
області від 09.10.2014 року у справі №
920/1573/14, в якій відповідач просить суд:
відстрочити виконання рішення суду від
09.0.2014 року у даній справі до 01.03.2015 року;
розстрочити оплату заборгованості в
сумі 9994,42 грн. (борг - 8013,85 грн., пеня в
сумі 49,50 грн., 3 % річних в сумі 104,07 грн. та
витрати по сплаті судового збору в сумі
1827,00 грн.) на 6 місяців рівними частинами
починаючи з березня 2015 року.

В обґрунтування зазначеної заяви
відповідач зазначає, що несвоєчасне
проведення оплати зазначеної вище
заборгованості перед позивачем
спричинено по незалежними від
відповідача причинами, а саме:
невідповідністю фактичної вартості
комунальних послуг на водопостачання
та водовідведення затвердженим
тарифам, що підтверджується фактом
прийняття Кабінетом Міністрів України
постанови від 29.01.2014 року № 30 «Деякі
питання надання у 2014 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування». На даний час,
використовуються тарифи на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення для населення, які не
відповідають фактичній їх вартості.
Тарифами для населення на послуги з
водопостачання відшкодовується лише 75
% фактичної вартості послуг та 66 %
фактичної вартості послуг з
водовідведення, а основним споживачем
є населення, що становить 85 %. Фактична
собівартість наданих послуг населенню,
як зазначає відповідач,ю значно
перевищує враховану в тарифах
собівартість на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 29.01.2014 року № 30 визначено порядок та
умови надання у 2014 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування.

Перерахування субвенції здійснюється
на суму заборгованості, яка утворилася
на початок місяця, в якому проводяться
розрахунки, і не погашена (не
відшкодована) на дату складення
довідки про суму заборгованості
(розрахунку компенсації). Обсяг
заборгованості держави перед
відповідачем з різниці в тарифах на
01.01.2014 року складав 85,7 млн. грн., за І
квартал 2014 року склав 5,7 млн. грн.

Відповідач звертає увагу суду на те, що
станом на 01.11.2014 року розмір субвенції з
державного бюджету на покриття різниці
в тарифах на послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, які не перераховано
відповідачеві складає 71,7 млн. грн., що
призводить до збитковості та
неспроможності відповідача своєчасно
здійснювати розрахунки. Станом на
01.09.2014 року збиток відповідача складає
35,00 млн. грн.

Відповідач у даній заяві зазначає, що
він є підприємством, яке забезпечує
питною водою та водовідведенням
підприємства, організації, установи та
населення м. Суми. Близько 85 відсотків
послуг надається населенню м. Сум, які
несвоєчасно здійснюють розрахунки за
спожиті послуги. Масова, систематична
несплата населенням рахунків за
послуги з водопостачання та
водовідведення негативно впливає на
фінансовий стан відповідача, у зв'язку
чим він немає фінансової можливості
своєчасно проводити розрахунки по
грошовим зобов'язанням.

Крім того, відповідач зазначає, що
забезпечення якісного та своєчасного
надання споживачам м. Суми комунальних
послуг потребує значних фінансових
вкладень з боку відповідача, зокрема,
це затрати на закупівлю матеріалів,
проведення профілактичних та
ремонтних робіт.

Виходячи із викладеного, відповідач
просить суд задовольнити подану ним
заяву в повному обсязі, оскільки
несплата суми боргу, пені, 3% річних
єдиним платежем може призвести до
примусового виконання рішення суду, що
в свою чергу негативно вплине на роботу
відповідача та може призвести до
арешту його рахунків і майна. Внаслідок
примусових дій знизиться якість
комунальних послуг, виникне
заборгованість по обов'язковим
першочерговим платежам до бюджету,
заробітної плати, відключення
електроенергії, що в свою чергу
призведе до дестабілізації роботи
підприємства, що є стратегічним
підприємством, яке в свою чергу повинно
надавати якісні послуги з
водопостачання та водовідведення,
зупинення діяльності якого не
допускається.

18.12.2014 року від позивача до суду
надійшли письмові заперечення на заяву
відповідача про відстрочку та
розстрочку виконання рішення суду, де
позивач просить відмовити у
задоволенні вищевказаної заяви у
повному обсязі, оскільки відповідач
без поважних причин не сплачує існуючу
заборгованість та не наводить
об'єктивних причин, які б свідчили про
реальну неможливість сплатити
боржником (відповідачем)
заборгованість перед позивачем.

Згідно зі статті 124 Конституції України
та статті 115 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до положень статті 121
Господарського процесуального кодексу
України, при наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора або за своєю ініціативою
господарський суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін, прокурора
і у виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Підставою для відстрочки або
розстрочки виконання рішення суду
можуть бути конкретні обставини, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим у визначений
строк або встановленим господарським
судом способом.

Як вбачається з матеріалів справи,
заборгованість відповідача перед
позивачем, яка встановлена рішенням
суду від 09.10.2014 року у справі № 920/1573/14, є
заборгованістю за виконані роботи за
грудень 2013 року, а відповідач вже рік
ухиляється від сплати заборгованості
за договором.

Посилання заявника (відповідача) на
збитковість підприємства у зв'язку з
невиплатою субвенції з державного
бюджету на покриття різниці в тарифах
на послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення,
розмір яких станом на 01.09.2014 року
складає 71,7 млн. грн., суд не приймає до
уваги, оскільки зазначені
взаємовідносини ніяким чином не
стосуються взаємовідносин, які виникли
між сторонами у справі, здійснення
таких розрахунків жодним чином не
звільняє відповідача від обов'язку
проведення розрахунків з кредиторами,
в т.ч. і з позивачем та не надає йому
права на відстрочку чи розстрочення
виконання судового рішення.

Відповідач, як суб'єкт господарської
діяльності, отримуючи від позивача
послуги з монтажу і пусконалагодження
обладнання системи
ІР-відеоспостереження, діяв на власний
ризик та самостійно, а відтак повинен і
виконувати взяті на себе зобов'язання
щодо проведення розрахунку за отримані
послуги, а не посилатися на суб'єктивні
причини, та не проводити розрахунок по
сумі заборгованості.

Тому господарський суд не може не
врахувати доводи позивача (стягувача),
викладені ним у своїх запереченнях
проти заяви про розстрочення рішення
суду, зокрема, факт несвоєчасного
виконання відповідачем своїх
зобов'язань з оплати за виконані
роботи.

Відповідно до статті 42 Господарського
процесуального кодексу України
правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом.

Розглянувши заяву відповідача про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення суду у даній справі,
господарський суд дійшов висновку, що
обставини, на які відповідач
посилається в її обґрунтування,
зокрема, заборгованість населення за
надані відповідачем послуги з
водопостачання та водовідведення, не
відшкодування з державного бюджету
різниці в тарифах, не є тими
обставинами, з якими закон пов'язує
можливість вирішення питання про
відстрочення або розстрочення
виконання рішення суду про стягнення
9994,42 грн. на користь заявника.

Крім того, відповідач не довів суду, як
того вимагає стаття 121 Господарського
процесуального кодексу України, що в
даному випадку мають місце виняткові
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом спосіб.

Господарський суд, враховуючи
матеріальні інтереси сторін, ступінь
вини відповідача у виникненні спору,
приймаючи до уваги пояснення
представників сторін та їх позицію
щодо заяви відповідача, а також
фінансовий стан відповідача, зокрема
те, що збитковість відповідача станом
на 01.09.2014 року складає 35,00 млн. грн., суд
вважає за можливе заяву Комунального
підприємства «Міськводоканал»
Сумської міської ради № 22/10775 від 08.12.2014
року задовольнити частково та
відстрочити виконання рішення
Господарського суду Сумської області
від 09.10.2014 року у справі № 920/1573/14
терміном до 19.01.2015 року включно.

Тому, керуючись статтями 42, 86, 115, 121
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Комунального підприємства
«Міськводоканал» Сумської міської
ради № 22/10775 від 08.12.2014 року про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення Господарського суду Сумської
області від 09.10.2014 року у справі №
920/1573/14 - задовольнити частково.

2. Відстрочити виконання рішення
Господарського суду Сумської області
від 09.10.2014 року у справі № 920/1573/14 про
стягнення з Комунального підприємства
«Міськводоканал» Сумської міської
ради (40009, м. Суми, вул. Білопільський
шлях, буд. 9, Ідентифікаційний код 03352455)
на користь Науково-виробничої
приватної фірми «Альба сек'юріті» (40000,
м. Суми, вул. Покровська, буд 25,
Ідентифікаційний код 30698638)
заборгованість в сумі 8013,85 грн. пеню в
сумі 49,50 грн., 3 % річних в сумі 104,07 грн. та
витрати по сплаті судового збору в сумі
1827,00 грн. терміном до 19.01.2015 року
включно.

3. В іншій частині заяви
Комунального підприємства
«Міськводоканал» Сумської міської
ради № 22/10775 від 08.12.2014 року про
відстрочку та розстрочку виконання
рішення Господарського суду Сумської
області від 09.10.2014 року у справі №
920/1573/14 - відмовити.

Суддя
П.І. Левченко