номер провадження справи 8/155/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014
Справа № 905/161/14-908/4549/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юридична компанія
«Труд.Земля. Капітал» (61058, м.Харків,
вул.. Данилевського, 38, офіс 2)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю «Красноліманське
хлібоприймальне підприємство» (84400,
Донецька область, м. Красний Лиман, вул..
Свободи, 20)

про стягнення 600000 грн. залишку по
оплаті продукції згідно договору
поставки № 19/06-1 від 20.06.2013 р., 349800 грн.
штрафу, 36706 грн. 85 коп. пені

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача - Феленко С.О., дов. від 01.12.2014 р.

Відповідача - не з'явився

Заявлено позовні вимоги про стягнення
з відповідача 600000 грн. залишку по
оплаті продукції згідно договору
поставки № 19/06-1 від 20.06.2013 р., 349800 грн.
штрафу, 36706 грн. 85 коп. пені.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 10.01.2014 р. порушено
провадження по справі № 905/161/14 за
позовом ТОВ «Юридична компанія
«Труд.Земля. Капітал» до ТОВ
«Краснолиманське хлібоприймальне
підприємство» про стягнення 600000 грн.
залишку по оплаті продукції згідно
договору поставки № 19/06-1 від 20.06.2013 р.,
349800 грн. штрафу, 36706 грн. 85 коп. пені.
Судове засідання призначено на 25.06.2014 р.
Зазначену справу господарським судом
Донецької області не розглянуто в
зв'язку з проведенням на території м.
Донецька активної фази
антитерористичної операції та
призупиненням роботи суду.

Розпорядженням голови Вищого
господарського суду України від 02.09.2014
р. № 28-р "Про зміну територіальної
підсудності господарських справ"
визначено, що розгляд господарських
справ, підсудних господарському суду
Донецької області здійснюється
господарським судом Запорізької
області.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 04.11.2014 р.
прийняті до розгляду подані позивачем
матеріали позовної заяви та документи
по справі № 905/161/14, справі присвоєно
номер № 905/161/14 - 908/4549/14. Розгляд справи
призначений на 11.12.2014 р.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено в судовому засіданні 11.12.2014р.

Позивач підтримує вимоги з підстав,
викладених в позові, відповідно до ст.
ст. 174, 175, 193, 265, 266, 267 ГК України, ст. ст. 629,
655, 692, 712 ЦК України. В обґрунтування
вимог вказує, що на виконання договору
№ 19/06-1, укладеного з відповідачем 20.06.2013
р., за видатковою накладною № РН-0000041
позивач поставив відповідачу товар -
261,661 тн соняшника на суму 1151308 грн. 40 коп.
Даний товар отриманий у повному обсязі
відповідачем, про що свідчить
складська квитанція № 608 від 20.06.2013 р. та
довіреність №25 від 20.06.2013 р. Відповідач
зобов'язання щодо оплати отриманого
товару виконав частково в розмірі 551308
грн. 40 коп., внаслідок чого за ним
склалась заборгованість в сумі 600000
грн., яку позивач просить стягнути з
відповідача. За несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань у відповідності
до п. 4.2 договору № 19/06-1 до стягнення
заявлено 36706 грн. 85 коп. пені,
нарахованої за період з 09.07.2013 р. по
24.12.2013 р., та 349800 грн. штрафу

Відповідач заявлені позовні вимоги не
спростував, представник відповідача в
судове засідання за викликом не
з'явився, правом надати відзив на позов
не скористався. Згідно п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК
України. В разі, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Ухвала суду від 22.10.2014 р.
про прийняття поданих позивачем
документів та матеріалів по справі №
905/4197/14, яка направлялася на адресу
відповідача, не повернута органом
зв'язку. Згідно листа УДППЗ «Укрпошта»
від 01.12.2014 р. № 04-16-1682 м. Красний лиман
Донецької області не входить до
переліку населених пунктів, до яких не
здійснюються поштові відправлення. З
урахуванням викладеного, вважається
належним виконання господарським
судом обов'язку щодо повідомлення
учасників судового процесу щодо
вчинення судом певних процесуальних
дій.

При цьому суд зазначає, що процесуальні
дії щодо сповіщення відповідача про
подання позову відповідно до ст.. 56 ГПК
України виконано позивачем. Про
порушення господарським судом
Донецької області провадження по
справі № 905/161/14 свідчить ухвала суду
від 10.01.2014 р. Тобто, відповідач є
обізнаним щодо порушеного провадження
про стягнення з нього грошових коштів
за позовом ТОВ «Юридична компанія
«Труд. Земля. Капітал». Усі
процесуальні документи по даній справі
розміщувалися на інформаційних
ресурсах та направлялися на адресу
відповідача, тому останній не був
позбавлений можливості отримати
інформацію про подальший розгляд
справи.

Згідно інформації розміщеної на
сайті господарського суду Донецької
області у суду немає можливості
направити справи, які знаходяться в
провадженні господарського суду
Донецької області до господарського
суду Запорізької області.

Абзацом другим частини третьої статті 1
Закону України "Про здійснення
правосуддя та кримінального
провадження у зв'язку з проведенням
антитерористичної операції"
передбачено, що у разі неможливості
передачі матеріалів справи відповідно
до встановленої згідно із Законом
підсудності вчинення необхідних
процесуальних дій здійснюється за
документами і матеріалами, поданими
учасниками судового процесу, за умови,
що такі документи і матеріали є
достатніми для ухвалення відповідного
судового рішення.

Достатність поданих учасниками
судового процесу документів і
матеріалів для вчинення необхідних
процесуальних дій визначається тим
судом, до якого згідно з установленою
підсудністю звернувся заявник, з
урахуванням змісту цих документів
(матеріалів) і конкретних обставин
справи.

Згідно бази даних діловодства
господарського суду Донецької області
розгляд даної справи в господарському
суді Донецької області неодноразово
відкладався, провадження по справі
зупинялося та було поновлено.

В судовому засіданні 11.12.2014 р. позивачем
подані документи, які знаходилися в
справі № 905/161/14 при розгляді в
господарському суді Донецької області,
в тому числі відзив відповідача на
позовну заяву, листування сторін по
суті спору.

У відзиві (від 24.02.2014 р.) на позову заяву
відповідачем зазначено наступне:
згідно п. 2.4 договору № 19/06-1 товар
поставляється на умовах ЕХW
(франко-склад) ТОВ «Красноліманське
ХПП» у відповідності до Інкотермс 2000
року. За умовами п. 2.5 договору при
поставці товару постачальник
зобов'язався надати покупцю документи,
що стосуються товару: оригінал
договору постачання, підписаний
уповноваженою особою постачальника і
завірений печаткою; оригінал
рахунку-фактури; оригінал видаткової
накладної; оригінал податкової
накладної, копію свідоцтва платника
податків ПДВ та/або свідоцтва платника
(фіксованого) податку постачальника,
завірені печаткою та підписом
керівника постачальника. Відповідач
вказує, що ТОВ «Юридична компанія
«Труд. Земля. Капітал» в зазначені в
договорі терміни не виконало
зобов'язання по договору поставки з
передачі супровідних документів на
товар, не виконало також вимог щодо
передання зазначених документів за
вимогою та не виконало вимоги
товариства «Красноліманське ХПП» щодо
вивезення товару та повернення оплати
за товар у сумі 551308 грн. 40 коп. Внаслідок
невиконання вимоги про вивезення
товару та повернення оплати, всупереч
вимогам ч. 2 ст. 666 ЦК України документів
Товариство «Юридична компанія «Труд.
Земля. Капітал» не передало, що
позбавило товариство «Красноліманське
ХПП» належним чином відобразити в
первинному бухгалтерському обліку
отримання зазначеного товару та
прийняти його у власність та змусило
відмовитись від договору, з зв'язку чим
договір поставки було припинено.
Вказані обставини надають покупцю
право як відмовитися від договору
купівлі-продажу та повернути товар
продавцеві, чим покупець і скористався,
направивши позивачу листи від 03.02.2014 р.
№ 1/3/2/14 та від 12.02.2014 р. № 1/12/14, в яких
містилися вимоги забрати товар.
Відповідач вважає, що вказані
обставини є підставою для визнання
спірного договору поставки № 19/06-1 від
20.06.2013 р. припиненим. Просить в
задоволенні позовних вимог відмовити.

Враховуючи дотримання принципів
змагальності та рівності учасників
судового процесу перед судом та
законом, суд визнав подані документи
достатніми для ухвалення рішення та
дійшов висновку про можливість
розгляду позовної заяви по суті в
судовому засіданні 11.12.2014 року за
відсутності представника відповідача.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, суд
встановив, що Товариством з обмеженою
відповідальністю «Юридична компанія
«Труд. Земля. Капітал» (позивач у
справі, постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Красноліманське хлібоприймальне
підприємство» (відповідач у справі,
покупець) 20.06.2013 р. укладено договір
поставки №19/06-1, за умовами якого
постачальник зобов'язався продати
(поставити), а покупець - прийняти та
оплатити товар (соняшник у кількості 265
тн. за ціною 4400 грн. за 1 тону вартістю
1166000 грн.) українського походження,
врожаю 2012 року на умовах, зазначених у
цьому договорі. Відповідно до п. 2.1
договору товар повинен бути
поставлений покупцю у термін до 23.06.2013
р. Датою поставки вважається дата
переоформлення складської квитанції
на кожну партію товару. (п. 2.3). Товар
поставляється на умовах ЕХW
(франко-склад) ТОВ «Красноліманське
ХПП» у відповідності до Інкотермс 2000р.

Порядок розрахунків узгоджено
розділом 3 договору, яким передбачено,
що оплата товару здійснюється покупцем
у грошовій формі впродовж 10
банківських днів після переоформлення
складської квитанції (товару) на
покупця.

Як свідчать вивчені матеріали, на
виконання умов договору № 19/6-1 від
20.06.2013 р. за видатковою накладною №
РН-0000041 від 20.06.2013 р. позивачем
поставлено відповідачу товар на
загальну суму 1151308 грн. 40 коп., який
отримано відповідачем, про що свідчить
підпис уповноваженої особи
відповідача на зазначеній накладній та
довіреність № 25 від 20.06.2013 р, видана
уповноважені особі відповідача. На
оплату поставленого товару пред'явлено
рахунок № СФ-0000047 від 20.06.2013 р. на суму
1151308 грн. 40 коп.

В матеріалах справи наявна складська
квитанція на зерно № 608 від 20.06.2013 р.
(серія АФ № 708161), якою підтверджується,
що зерновий склад ТОВ «Красноліманське
ХПП» прийняв на зберігання від ТОВ
«Красноліманське ХПП» зерно соняшника
(рік збирання 2012, вагою 261661 кг), яке
переоформлено з ТОВ «Ю.К. «Труд. Земля.
Капітал», зерновий склад зобов'язався
зберігати зерно до запиту та видати ТОВ
«Красноліманське ХПП».

Платіжними дорученнями № 197 від 27.08.2013
р., № 201 від 09.07.2013 р., № 202 від 10.07.2013 р., №
203 від 11.07.2013 р.,№ 205 від 19.07.2013 р.
відповідач здійснив часткову оплату
отриманого товару в сумі 551308 грн.

В силу ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Пунктом першим статті 193
Господарського Кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в статті 526 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Згідно з
вимогами пункту 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статей 525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Пунктом 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідач заперечує отримання від
позивача переліку документів,
передбачених п. 2.5 договору № 19/06-1, яким
передбачено, що при поставці товару
постачальник зобов'язаний надати
покупцю наступні документи: 1) оригінал
даного договору, підписаний
уповноваженою особою постачальника і
завірений печаткою; 2) оригінал
рахунку-фактури; 3) оригінал видатковою
накладної; 4) оригінал податкової
накладної; 5) копію свідоцтва платника
податків ПДВ та/або свідоцтва платника
єдиного (фіксованого) податку
постачальника, завірені печаткою та
підписом керівника постачальника.

Доводи відповідача суд вважає
надуманими та зазначає наступне: до
порушення провадження по справі у
господарському суді Донецької області
(ухвала від 10.01.2014 р.) відповідачем
зауважень щодо неотримання
супровідних документів на поставлену
продукцію не надавалось. З листування
сторін вбачається, що листом № 1/12/14 від
12.02.2014 р. відповідач звернувся до
відповідача з вимогою забрати товар,
повернути перераховані кошти та
відмовився від договору у зв'язку з
ненаданням товаросупроводжувальних
документів. Позивачем надано відповіді
на вимогу відповідача та направлено
витребувані документи, що
підтверджується відповідними
поштовими документами (що наявні в
матеріалах справи).

Крім того, в платіжних документах, які
свідчать про здійснення відповідачем
часткової оплати отриманої продукції,
підставою для оплати зазначено
рахунок-фактуру № СФ-0000047 від 20.06.2013 р.,
на відсутність якого посилається
відповідач. Таким чином, відповідач
своїми діями підтвердив факт отримання
ним товару та реального виконання
договору поставки № 19/06-1. Показники
якості прийнятого відповідачем товару
(насіння соняшника) зазначено в
складській квитанції № 608 від 20.06.2013 р.,
переоформленій відповідачем.
Посилання на приписи ст. 672 та ст. 684 ЦК
України взагалі недоречні, оскільки в
даному спорі не йдеться про порушення
асортименту або комплектності товару.

З огляду на встановлені обставини суд
вважає безпідставними посилання
відповідача на ст.. 666 ЦК України, якою
передбачено право покупця відмовитися
від договору купівлі-продажу та
повернути товар продавцеві внаслідок
не передання продавцем у встановлений
строк документів, що стосуються товару.
Доводи відповідача спростовано
вищевикладеним та матеріалами справи.

Відповідно до частини другої статті 692
ЦК України покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару. При цьому
підписання покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом та фіксує факт здійснення
господарської операції і встановлення
договірних відносин, є підставою для
виникнення обов'язку щодо здійснення
розрахунків за отриманий товар.

Відповідачем зобов'язання щодо повної
оплати товару у обумовлений термін не
виконані, що свідчить про порушення
відповідачем умов договору.

Згідно представленого позивачем
розрахунку заборгованість відповідача
за договором № 19/06-1 від 20.06.2013 р. складає
600000 грн. Оскільки відповідач не надав
суду доказів виконання зобов'язання
щодо оплати отриманого від позивача
товару в узгодженому розмірі та у
визначені строки, суд вважає вимоги про
стягнення основного боргу в сумі 600000
грн. обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення пені в розмірі 36706
грн. 85 коп., нарахованої за період з
09.07.2014 р. по 24.12.2014 р., та штрафу в розмірі
349800 грн., позивач обґрунтовує п. 4.2
договору № 19/06-1 від 20.06.2013 р., згідно до
якого за прострочення оплати на строк
більше 5 календарних днів покупець
сплачує постачальнику штраф у розмірі
30% від загальної вартості товару,
вказаної у п. 1.2 цього договору, а також
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми заборгованості за
кожен день прострочення.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 546 ЦК України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Під
неустойкою (штрафом, пенею), відповідно
до статті 549 цього Кодексу розуміється
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний набір санкцій.

Розрахунок заявленої до стягнення пені
та штрафу, здійснений позивачем, судом
перевірено. Суд вважає вимоги про
стягнення пені такими, що підлягають
задоволенню частково в сумі 36690 грн. 41
коп. внаслідок невірного арифметичного
розрахунку. Вимоги про стягнення
штрафу в розмірі 349800 грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню

Позовні вимоги задовольняються
частково.

Судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам.

На підставі викладеного, ст. 193 ГК
України, ст. ст. 526, 549, 625, 692, 712 ЦК України,
керуючись ст.ст. 49, 75, 82-84 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Красноліманське
хлібоприймальне підприємство» (84400,
Донецька область, м. Красний Лиман, вул..
Свободи, 20, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юридична компанія
«Труд.Земля. Капітал» (61058, м.Харків,
вул.. Данилевського, 38, офіс 2, ) 600000 (шістсот тисяч) грн.. основного
боргу, 349800 (триста сорок дев'ять тисяч
вісімсот) грн. штрафу, 36706 (тридцять
шість тисяч сімсот шість) грн. 85 коп.
пені, 19730 (дев'ятнадцять тисяч сімсот
двадцять вісім) грн. 17 коп. судового
збору. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 17 грудня 2014
року.

Суддя
І.А. Попова