ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"10" грудня 2014 р.Справа № 921/638/13-г/15 УХВАЛА
Господарський суд Тернопільської
у складі судді Галамай О.З. при
секретарі Панчук М.В.
Розглянувши матеріали
За скаргою (стягувача): Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
на дії: Відділу державної виконавчої
служби Заліщицького районного
управління юстиції Тернопільської
області, м. Заліщики, Тернопільська
у справі № 921/638/13-г/15
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС",
до відповідача Приватного
аграрно-промислового підприємства
"Устечко", с. Устечко Заліщицького
району Тернопільської області
про стягнення заборгованості, пені,
відсотків за користування чужими
грошовими коштами, штрафу та
інфляційних втрат за договором
поставки на загальну суму 38 620,11 грн.
В судове засідання з'явилися:
від скаржника (позивача): не з"явився
від боржника (відповідача): не з"явився
від ВДВС: Чокан Б.С. - представник,
доручення №4652/03-19 від 19.11.2014р.
Учаснику судового процесу в судовому
засіданні 19.11.2014 р. роз'яснено права та
обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК
Запис розгляду судової справи
здійснюється за допомогою технічних
засобів, а саме: програмно-апаратного
комплексу "Документообіг
господарського суду" та
спеціалізованої програми фіксування
відеоконференцій "TrueConf".
Для робочого оригіналу звукозапису
надано диск CD-R, серійний номер 9135 173 RE
Для робочого оригіналу фіксування
відеоконференції надано диск DVD-R,
серійний номер РАРА 17 RL 18083038.
На розгляд Господарського суду
Тернопільської області подано скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
на дії та бездіяльність Відділу
державної виконавчої служби
Заліщицького районного управління
юстиції Тернопільської області у
справі № 921/638/13-г/15 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
до Приватного аграрно-промислового
підприємства "Устечко" про стягнення
заборгованості в розмірі 38 620,11 грн., в
якій просить: визнати дії ВДВС
Заліщицького РУЮ Тернопільської
області під час виконання наказу
господарського суду Тернопільської
області від 20.09.2013р. у справі
№921/638/13-г/15 протиправними,
передчасними та незаконними; визнати
недійсною та скасувати постанову
ВДВС Заліщицького РУЮ Тернопільської
області від 20.10.2014р. про повернення
наказу господарського суду
Тернопільської області від 20.09.2013р. у
справі №921/638/13-г/15 стягувачеві на
підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження"; визнати
бездіяльність ВДВС Заліщицького РУЮ
Тернопільської області за період з
20.03.2014р. по 20.10.2014р. під час примусового
виконання наказу господарського
суду Тернопільської області від
20.09.2013р. у справі №921/638/13-г/15
протиправною та незаконною.
Як вбачається із скарги на дії та
бездіяльність органу ДВС, остання
мотивована передчасністю винесення
постанови про повернення виконавчого
документа та на думку скаржника
державним виконавцем не було повністю
виконано вимоги, передбачені Законом
України "Про виконавче провадження"
щодо примусового виконання наказу
господарського суду Тернопільської
області від 20.09.2013р. р., а саме не
зроблено всіх запитів, не витребувано
інформації щодо наявності майна тощо.
Ухвалою суду від 04.11.2014 р. скаргу
прийнято до розгляду та призначено
судове засідання на 19.11.2014р.
Ухвалою суду від 11.11.2014р. задоволено
клопотання Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Ніко - Тайс"
засіданні в режимі відеоконференції .
Представники скаржника та боржника у
судове засідання 19.11.2014р. не з'явилися,
причини неявки суд не повідомили.
Представник Відділу державної
виконавчої служби Заліщицького
районного управління юстиції
Тернопільської області у судовому
засіданні 19.11.2014р. щодо скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
на дії та бездіяльність ВДВС
Заліщицького РУЮ Тернопільської
області заперечив з підстав,
Також через канцелярію суду подав
копії матеріалів виконавчого
Ухвалою суду від 19.11.2014 р. розгляд
скарги відкладено на 10.12.2014р. в зв'язку
з неявкою в судове засідання
представників стягувача та боржника.
Скаржник у судове засідання 10.12.2014р. не
з'явився, однак через канцелярію суду
відповідно до якого скаргу на дії та
бездіяльність ВДВС Заліщицького РУЮ
Тернопільської області підтримує
Представник боржника у судове
засідання 10.12.2014р. повторно не з"явився,
причин неявки не повідомив, хоча про
час і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.
Представник Відділу державної
виконавчої служби Заліщицького
районного управління юстиції
Тернопільської області у судовому
засіданні 10.12.2014р. підтримав
заперечення на скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Ніко-Тайс" на дії та бездіяльність
ВДВС Заліщицького РУЮ Тернопільської
Враховуючи положення ст.121-2 ГПК
України, суд вирішив за можливе
розглянути скаргу на дії ДВС без участі
представника боржника та скаржника.
Заслухавши пояснення представника
ВДВС, дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що в задоволенні
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
на дії Відділу державної виконавчої
служби Заліщицького районного
управління юстиції Тернопільської
області слід відмовити.
При цьому суд виходив з наступного.
30 серпня 2013 року рішенням
господарського суду Тернопільської
області у справі № 921/638/13-г/15 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Ніко-Тайс"
до Приватного аграрно-промислового
підприємства "Устечко" позовні вимоги
задоволено частково, стягнуто з
відповідача - 8 784 грн. 87 коп. основного
боргу, 26 грн. 35 коп. інфляційних
витрат, 2 071 грн.13 коп. пені, 2 635
грн. 46 коп. - 30 % штрафу, 24 992 грн. 96
коп. відсотків за користування чужими
грошовими коштами та 1715 грн. 63 коп.
судового збору; в решта частині
позовних вимог - відмовлено.
20 вересня 2013 року видано наказ про
примусове виконання рішення
господарського суду Тернопільської
області від 30.08.2013 р.
Умови і порядок виконання рішень судів
регламентовані Законом України "Про
виконавче провадження" .
Згідно ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб),які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Частинами 1, 2 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження"
встановлено, що державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
При цьому державний виконавець:
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом;
надає сторонам виконавчого
провадження та їх представникам
можливість ознайомитися з матеріалами
виконавчого провадження; розглядає
заяви сторін та інших учасників
виконавчого провадження і їхні
клопотання; заявляє в установленому
порядку про самовідвід за наявності
обставин, передбачених цим Законом;
роз'яснює сторонам їхні права і
обов'язки.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України
"Про виконавче провадження"
державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону
України "Про виконавче провадження" у
разі ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Ст. 52 Закону України "Про виконавче
провадження" зазначено заходи
примусового виконання рішень, зокрема
такими заходами є: 1) звернення
стягнення на кошти та інше майно
(майнові права) боржника, у тому числі
якщо вони перебувають в інших осіб або
належать боржникові від інших осіб; 2)
звернення стягнення на заробітну плату
(заробіток), доходи, пенсію, стипендію
боржника; 3) вилучення в боржника і
передача стягувачу певних предметів,
зазначених у рішенні; 4) інші заходи,
передбачені рішенням (аналогічні
заходи встановлені п.1.5. Інструкцією
про проведення виконавчих дій,
затверджено наказом Міністерства
юстиції України № 74/5 від 15.12.1999р.)

Пунктом 5 Інструкції про проведення
виконавчих дій зазначено, що
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його виявленні (шляхом
надіслання запитів до органів
державної податкової інспекції,
банків, дорожньої автомобільної
інспекції, бюро технічної
інвентаризації, нотаріату тощо), описі,
арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Відповідно до ч.2 ст. 30 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії по виконанню рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження.

Постановою Відділу державної
виконавчої служби Заліщицького
районного управління юстиції
Тернопільської області від 20.03.2014р.
відкрито виконавче провадження з
виконання наказу господарського суду
Тернопільської області № 921/638/13-г/15.

З метою повного та своєчасного
виконання даного наказу державним
виконавцем 20.03.2014р. зроблено запит
(№971/03-19/2) в УДАІ у Тернопільській
області, Головне управління
Держкомземагенства у Заліщицькому
районі, Заліщицьке РБТІ, Державну
інспекцію сільського господарства в
Тернопільській області, Територіальне
управління Держгімпромнагляду у
Тернопільській області, Державну
інспекцію України з безпеки на
морському та річковому транспорті
про наявність майна, зареєстрованого
за боржником.

Також державним виконавцем здійснено
запит до ДПС України, яка надала
відповідь 21.03.2014р., згідно якої
відображається перелік рахунків,
належних боржнику, які відкриті у ПАТ
КБ "Приватбанк".

Відповідно до пункту 1.5 Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України 02.04.2012р.
№512/5 , під час здійснення виконавчого
провадження державний виконавець
приймає рішення шляхом винесення
постанов, попереджень, внесення подань,
складання актів та протоколів, надання
доручень, розпоряджень, вимог, подання
запитів, заяв, повідомлень або інших
процесуальних документів у випадках,
передбачених Законом та іншими
нормативно-правовими актами.

28.03.2014р. відділом державної виконавчої
служби Заліщицького районного
управління юстиції Тернопільської
області прийнято постанову про арешт
майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, яка
надіслана ДІСГ в Тернопільській
області, Управлінню Держкомзему у
Заліщицькому районі та УДАІ в
Тернопільській області для виконання,
про що свідчить лист відділу державної
виконавчої служби Заліщицького
районного управління юстиції
Тернопільської області №1045/03-19 від
28.03.2014р.

Також 28.03.2014р. відділом державної
виконавчої служби Заліщицького
районного управління юстиції
Тернопільської області прийнято
постанову про арешт коштів боржника,
яка надіслана на адресу банківської
установи, боржника та стягувача
супровідним листом № 1047/03-19 від 28.03.2014р.

Листом від 10.04.2014р. ПАТ КБ "Приватбанк"
повідомило про неможливість
виконання постанови від 28.03.2014р. в
зв'язку з відсутністю на рахунках
боржника коштів для виконання
вказаної постанови.

Згідно ч.ч. 2, 5 ст. 52 Закону України "Про
виконавче провадження" стягнення за
виконавчими документами звертається у
першу чергу на кошти боржника у гривнях
та іноземній валюті, інші цінності, у
тому числі кошти на рахунках і вкладах
боржника у банках та інших фінансових
установах, на рахунки в цінних паперах
у депозитаріях цінних паперів. У разі
відсутності у боржника коштів та інших
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
також на належне боржнику інше майно,
за винятком майна, на яке згідно із
законом не може бути накладено
стягнення. Звернення стягнення на
майно боржника не зупиняє звернення
стягнення на кошти боржника.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 та 4 ст. 65 Закону
України "Про виконавче провадження"
готівка в національній та іноземній
валюті, що перебуває в касах або інших
сховищах боржника - юридичної особи,
підлягає невідкладному вилученню
після її виявлення та складання
відповідного акта державним
виконавцем. Державний виконавець
звертає стягнення на кошти боржника -
юридичної особи, що перебувають у
банках або інших фінансових установах,
у порядку, встановленому цим Законом.
Інформацію про наявні у боржника
рахунки і вклади державний виконавець
отримує в податкових органах, інших
органах державної влади,
підприємствах, установах та
організаціях, які зобов'язані надати
йому інформацію у триденний строк, а
також за повідомленням стягувача.
Державний виконавець може звернути
стягнення на кошти боржника - юридичної
особи, що знаходяться на його рахунках,
а також на рахунках, відкритих
боржником - юридичною особою через свої
філії, представництва та інші
відокремлені підрозділи.

Згідно ч. 1 ст. 66 Закону України "Про
виконавче провадження" у разі
відсутності у боржника - юридичної
особи коштів у обсязі, достатньому для
покриття заборгованості, стягнення
звертається на інше майно, належне
такому боржникові або закріплене за
ним, у тому числі на майно, що
обліковується на окремому балансі
філії, представництва та іншого
відокремленого підрозділу боржника -
юридичної особи (крім майна, вилученого
з обороту або обмежуваного в обороті)
незалежно від того, хто фактично
використовує це майно.

При цьому, у процесі здійснення
виконавчого провадження, ЗУ "Про
виконавче провадження" (ст.11) надає
право державному виконавцю з метою
захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну.

Як вбачається із матеріалів
виконавчого провадження, на запит ВДВС
Заліщицького РУЮ Тернопільської
області (№971/03-19/2) від 20.03.2014 р. надійшли
відповіді: 08.07.2014р. УДАІ УМВС України в
Тернопільській області про
відсутність зареєстрованих
транспортних засобів за боржником;
26.09.2014р. відповідь Відділу статистики
у Заліщицькому районі №3962/03-19 про те,
що боржник у відділ статистики не
звітує; 07.08.2014 р. Державної інспекції
України з безпеки на морському та
річковому транспорті про відсутність
записів щодо суден, власниками або
судновласниками яких є фізичні та
юридичні особи боржника; Головного
управління Держземагенства у
Тернопільській області про
відсутність відомостей про реєстрацію
земельних ділянок за боржником;
Прикарпатського територіального
управління Національної комісії з
цінних паперів та фондового ринку
відсутні відомості щодо власності
цінних паперів за боржником.

Згідно інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно вбачається, що
відомості про предмет обтяження за
боржником не виявлено та згідно
витягу про реєстрацію в державному
реєстрі обтяжень рухомого майна -
майно за боржником не зареєстровано.

11.08.2014р. відділом державної виконавчої
служби Заліщицького районного
управління юстиції надіслало на
адресу боржника виклик про явку з
питань сплати боргу, на який боржник
не зреагував. У зв"язку з чим, 22.08.2014р.
відділом ДВС Заліщицького РУЮ
Тернопільської області винесено
постанову про примусовий привід гр.
Буртник В.І. - директора ПАПП "Устечко",
яку надіслано Заліщицькому РВ УМВС
України в Тернопільській області до
виконання.

У своїх поясненнях Буртник В.І. -
директор ПАПП "Устечко", наданих
державному виконавцю, зазначив, що
підприємство не здійснює
фінансово-господарську діяльність, на
балансі та у власності основних
засобів немає, земельних ділянок та
сільськогосподарської техніки немає.

14 жовтня 2014 року заступником
начальника відділу державної
виконавчої служби Заліщицького
районного управління юстиції Чокан
Б.С. складено акт, відповідно до якого
майна, на яке можливо звернути
стягнення в рахунок погашення боргу, не
виявлено.

Отже, Відділом ДВС Заліщицького
районного управління юстиції
Тернопільської області надіслано
запити стосовно розшуку наявного у
боржника майна, у тому числі щодо
встановлення належності йому на
праві власності транспорту
(сільськогосподарської техніки),
земельних ділянок, оскільки боржник
являється сільськогосподарським
підприємством.

Згідно з пп. 1.12.1 та пп. 1.12.2 п. 1.12
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, основною
інформаційною базою про здійснення
виконавчої дії є Єдиний державний
реєстр виконавчих проваджень.
Відомості вносяться до Єдиного реєстру
державним виконавцем одночасно з
виготовленням документа, на підставі
якого вчиняється виконавча дія. У разі
здійснення виконавчої дії за межами
органу ДВС відомості про таку дію
вносяться до Єдиного реєстру протягом
двох робочих днів після її проведення
або надходження повідомлення про її
проведення.

Пунктом 2 частини 1 ст. 47 Закону України
"Про виконавче провадження"
встановлено, що виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, зокрема
якщо, у боржника відсутнє майно, на яке
може бути звернуто стягнення, а,
здійснені державним виконавцем
відповідно до цього Закону заходи
щодо розшуку такого майна виявилися
безрезультатними.

20.10.2014 р. відділом державної виконавчої
служби Заліщицького районного
управління юстиції прийнято постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачеві на підставі п.2 ч.1 ст.47
Закону України "Про виконавче
провадження".

З огляду на викладене, та із
досліджених матеріалів виконавчого
провадження слідує те, що не знайшли
свого доказового підтвердження
посилання стягувача на ненадіслання
державним виконавцем запитів, листів,
а також на невчинення ним інших
передбачених Законом дій, необхідних
для примусового виконання рішення суду
та з'ясування майнового стану боржника.

Крім того слід зазначити, що відповідно
до частини 5 ст. 47 Закону України "Про
виконавче провадження", повернення
виконавчого документа стягувачу з
підстав, передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону .

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України
"Про виконавче провадження", сторони
виконавчого провадження мають право
ознайомлюватися з матеріалами
виконавчого провадження, робити з них
виписки, знімати копії, заявляти
відводи у випадках, передбачених цим
Законом, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом,
подавати додаткові матеріали, заявляти
клопотання, брати участь у провадженні
виконавчих дій, давати усні та письмові
пояснення, висловлювати свої доводи та
міркування з усіх питань, що виникають
у ході виконавчого провадження, у тому
числі під час проведення експертизи,
заперечувати проти клопотань, доводів
та міркувань інших учасників
виконавчого провадження та
користуватися іншими правами, наданими
законом.

Однак скаржником не надано суду
доказів того, що він звертався з
відповідним обґрунтованим клопотанням
до державного виконавця з приводу
вчинення ним додаткових виконавчих
дій, які, на його думку, є необхідними
для примусового виконання рішення
суду, та державним виконавцем у
задоволенні такого клопотання та
вчиненні відповідних дій було
відмовлено.

Відповідно до ч.3 ст.121-2 ГПК України за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, яка надсилається
стягувачеві, боржникові та органові
виконання судових рішень.

Як наголошується в п.9.13 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" суд за результатами розгляду
скарги виносить ухвалу, в якій або
визнає доводи заявника правомірними і
залежно від їх змісту визнає постанову
державного виконавця щодо здійснення
заходів виконавчого провадження
недійсною, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє. При цьому господарський суд
не вправі самостійно вчиняти ті чи інші
дії, пов'язані із здійсненням
виконавчого провадження (наприклад,
відкривати або закінчувати виконавче
провадження), але може зобов'язати
державного виконавця здійснити
передбачені законом дій, від вчинення
яких той безпідставно ухиляється.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 26.12.2003 року №14 "Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження"
встановлено, що заяви, подання
учасників виконавчого провадження
вирішуються загальним і господарським
судами мотивованими ухвалами
відповідно до вимог статей 232-234 ЦПК та
статей 86, 121-2 ГПК.

Враховуючи наведене суд дійшов
висновку, що доводи скарги стягувача
спростовуються наданими державним
виконавцем письмовими доказами та
поясненнями, тому суд не вбачає підстав
для задоволення скарги.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Ніко - Тайс" на дії та бездіяльність
Відділу державної виконавчої служби
Заліщицького районного управління
юстиції Тернопільської області
відмовити.

Суддя
Галамай О.З.