ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.12.14 Справа № 904/5800/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Підприємство Турія",
с.
Горянівське, Дніпропетровська область

до Комунального підприємства
"Дніпроводоканал" Дніпропетровської
міської ради, м.
Дніпропетровськ

про стягнення 20 493,12 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Данильчук - представник
(дов. № б/н від 01.09.14 р.)

від відповідача: Тулінов І.І. -
представник (дов. 13/28-06 від 08.01.14 р.)

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Підприємство Турія"
звернулось до Господарського суду
Дніпропетровської області із позовом
до Комунального підприємства
"Дніпроводоканал" Дніпропетровської
міської ради про стягнення
заборгованості за договором оренди
автомобіля № 03/01-11 від 03.01.2011 у розмірі 20
493,12 грн., з яких основний борг - 18 000,00
грн., інфляційні витрати - 990,00 грн., 3%
річних - 1 503,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем зобов'язань за
договором оренди автомобіля 03/01-11 від
03.01.2011, в частині повної та своєчасної
оплати орендних платежів.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 06.08.2014
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 27.08.2014.

27.08.2014 представник відповідача надав
відзив на позовну заяву, в якому
просить суд відмовити у задоволенні
позову у повному обсязі, з огляду на
наступне. Згідно додаткової угоди від
03.01.2012 № 03/01-12 до договору № 03/01-12 від
03.01.2012, сторони припинили дію договору
та узгодили, що на момент припинення
договору між ними немає
неврегульованих спорів з приводу його
виконання, а також невиконаних
сторонами зобов'язань.

Відповідач зазначає, що ухвалою
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.01.2013 було порушено
провадження у справі №904/397/13-г про
банкрутство відповідача, а тому з
урахуванням ст. 19 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
нарахування грошового зобов'язання та
3% проценти річних є неправомірним.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
27.08.2014 на 22.09.2014 та з 22.09.2014 на 06.10.2014.

23.09.2014 було зроблено запит судді
Господарського суду Дніпропетровської
області Калиниченко Л.М. щодо надання
інформації про результат розгляду
справи № 904/397/13-г.

24.09.2014 суддя Калиниченко Л.М. надала
відповідь, в якій зазначає, що ухвалою
від 26.02.13 господарський суд
Дніпропетровської області порушив
провадження у справі № 904/397/13-г за
заявою Комунального підприємства
"Коменергосервіс" Дніпропетровської
міської ради до Комунального
підприємства "Дніпроводоканал"
Дніпропетровської міської ради, ввів
процедуру розпорядження майном
боржника, строком на 6 місяців, до 26.08.2013,
розпорядником майна призначено
арбітражного керуючого Бакуліна Івана
Сергійовича, свідоцтво № 98 від 01.02.2013.

Ухвалою від 10.04.2014 господарський суд
Дніпропетровської області призначив
судове засідання на 22.04.2014 та зобов'язав
ініціюючого кредитора надати до
господарського суду Дніпропетровської
області докази подачі до офіційних
друкованих органів оголошення про
порушення справи про банкрутство
Комунального підприємства
"Дніпроводоканал" Дніпропетровської
міської ради.

Справа № 904/397/13-г, неодноразово,
направлялась до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду для
подальшого направлення до Вищого
господарського суду України, м. Київ.
Станом на 24.09.204 вказана вище справа до
господарського суду Дніпропетровської
області не поверталась.

02.10.2014 представник позивача надав
письмові пояснення, в яких зазначає, що
посилання відповідача на укладений
сторонами договір № 03/01-12 як на
підставу припинення зобов'язань за
попереднім договором є недоречними,
адже жоден пункт укладеного договору №
03/01-12 не поширюється на зобов'язання
передбачені договором № 03/01-11.

02.10.2014 представник позивача надав заяву
про збільшення розміру позовних вимог,
в якій просить суд стягнути з
відповідача 18 000,00 грн. основний борг, 2
164,50 грн. інфляційні втрати та 1 553,24 грн.
3% річних.

Частиною 4 статті 22 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що позивач вправі до
прийняття рішення по справі збільшити
розмір позовних вимог за умови
дотримання встановленого порядку
досудового врегулювання спору у
випадках, передбачених статтею 5 цього
Кодексу, в цій частині, відмовитись від
позову або зменшити розмір позовних
вимог.

Суд прийняв до розгляду заяву позивача
про збільшення розміру позовних вимог.

06.10.2014 представник відповідача надав
відзив на позовну заяву, в якому
зазначає, що надані позивачем акти
приймання та здавання виконаних робіт
та рахунки не містять інформації про
номери договору до яких були
виставлені (оскільки на той момент
діяло два договори), окрім того
позивачем не надано жодного доказу
фактичної передачі самого
транспортного засобу відповідачу
згідно договору № 03/01-11 від 03.01.2011.

Розпорядженням керівника апарату суду
№ 612 від 06.10.2014 у зв'язку з відпусткою
судді Золотарьової Я.С. та відповідно
до п.3.1.13 Положення про автоматизовану
систему документообігу суду, справу №
904/5800/14 передано на розгляд судді
Ярошенко В.І.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 07.10.2014
прийнято справу до провадження та
призначено судове засідання на 27.10.2014
(суддя Ярошенко В.І.).

Відповідно ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 13.10.2014 та
доповідної записки від 14.10.2014 у зв'язку
з усуненням обставин, які обумовили
відсутність судді Золотарьової Я.С.,
справу № 904/5800/14 повернуто до розгляду
судді Золотарьовій Я.С.

27.10.2014 представник відповідача надав
відзив на позов, в якому зазначає, що
заборгованість відповідача перед
позивачем не тільки відсутня, але й
наявна переплата у розмірі 6 500,00 грн., що
підтверджується актом № 06-21/09 від 06.12.2013
та вимогою № 04-06-05-15/305 від 15.01.2014.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
27.10.2014 на 17.11.2014.

17.11.2014 представник позивача надав
клопотання про продовження строку
розгляду спору на 15 днів для надання
додаткових доказів.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 17.11.2014
продовжено строк розгляду спору на 15
днів до 29.12.2014 та розгляд справи
відкладено на 01.12.2014.

01.12.2014 представник позивача надав
письмові пояснення, в яких зазначає, що
відповідач до відзиву надав ухвалу від
14.01.2013 по справі № 904/397/13-г про порушення
відносно відповідача справи про
банкрутство. Згідно загальнодоступної
в Єдиному державному реєстрі судових
рішень інформації вбачається, що
останнє засідання по справі № 904/397/13-г
відбулось 14.10.2014 на якому ініціюючого
кредитора зобов'язано надати
підтвердження про друкування в
офіційному виданні інформації про
банкрутство до 29.10.2014. Інформація щодо
виконання ініціюючим кредитором
покладеного на нього судом відсутня.

02.12.2014 було зроблено запит судді
Господарського суду Дніпропетровської
області Калиниченко Л.М. щодо надання
інформації чи було по справі № 904/397/13-г
здійснено оприлюднення оголошення про
порушення справи про банкрутство.

03.12.2014 суддя Калиниченко Л.М. надала
відповідь, в якій зазначає, справа №
904/397/13-г за заявою Комунального
підприємства "Коменергосервіс"
Дніпропетровської міської ради про
визнання банкрутом Комунальне
підприємство "Дніпроводоканал"
Дніпропетровської міської ради
перебуває на стадії розпорядження
майном боржника.

Ухвалою від 04.11.2014 господарський суд
Дніпропетровської області призначив
судове засідання на 18.11.2014 та зобов'язав
ініціюючого кредитора надати до
господарського суду Дніпропетровської
області докази подачі до офіційних
друкованих органів оголошення про
порушення справи про банкрутство
Комунального підприємства
"Дніпроводоканал" Дніпропетровської
міської ради.

У зв'язку з надходженням апеляційної
скарги, справа була направлена до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 11.11.2014, станом на
03.12.2014 до господарського суду не
надходили вказані вище докази.

Суд, розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін встановив, що для повного та
об'єктивного вирішення спору необхідно
призначення експертизи.

Відповідно до приписів статті 41
Господарського процесуального кодексу
України для роз'яснення питань, що
виникають при вирішенні
господарського спору і потребують
спеціальних знань, господарський суд
призначає судову експертизу.

Учасники судового процесу мають право
пропонувати господарському суду
питання, які мають бути роз'яснені
судовим експертом. Остаточне коло цих
питань встановлюється господарським
судом в ухвалі.

Проведення судової експертизи
доручається державним спеціалізованим
установам чи безпосередньо особам, які
відповідають вимогам, встановленим
Законом України «Про судову
експертизу».

Згідно з частиною 2 статті 79
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд має право
зупинити провадження у справі за
клопотанням сторони, прокурора, який
бере участь в судовому процесі, або за
своєю ініціативою у випадках
надсилання господарським судом
матеріалів до слідчих органів.

Частиною 1 статті 44 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судові витрати
складаються з судового збору, сум, що
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23
березня 2012 року № 4 «Про деякі питання
практики призначення судової
експертизи» передбачено, що витрати,
пов'язані з проведенням судової
експертизи, під час судового розгляду
має нести заінтересована сторона, а у
разі призначення господарським судом
судової експертизи з власної
ініціативи - сторона, визначена в
ухвалі господарського суду про
призначення судової експертизи.

Після закінчення розгляду справи
витрати, пов'язані з проведенням
судової експертизи, підлягають
розподілу господарським судом на
загальних підставах, визначених
частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 4
від 23.03.2011 року, експертиза, для
вирішення питань якої необхідно знання
з різних галузей знань або різних
напрямів у межах однієї галузі знань, є
комплексною. До проведення таких
експертиз у разі потреби залучаються
фахівці, що не працюють у державних
спеціалізованих установах, у тому
числі працівники інших установ,
органів виконавчої влади тощо.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, з метою підтвердження, або
спростування факту існування
заборгованості відповідача по
договору №03/01-11 від 03.01.201 за оренду
автомобіля марки: ВАЗ 21093 2002 р. в.,
державний номер 835-11 АВ та враховуючи
те, що повне, всебічне та об'єктивне
вирішення даної справи потребує
встановлення певних обставин, та
приймаючи до уваги, що встановлення
даних обставин на підставі наявних у
справі доказів потребує спеціальних
знань і навичок, суд вважає за
необхідне призначити судову
експертизу, проведення якої доручити
Дніпропетровському науково-дослідному
інституту судових експертиз (м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна,
17, оф. 361), а провадження у справі -
зупинити.

На підставі викладеного, керуючись ст.
41, п. 1 ч. 2 ст. 79, ст. 86 ГПК України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Призначити по справі № 904/5800/14 судову
експертизу.

Проведення експертизи доручити
Дніпропетровському науково -
дослідному інституту судових
експертиз (49000, м. Дніпропетровськ, вул.
Набережна Леніна, 17, оф. 361).

Попередити особу (чи осіб), які
безпосередньо проводитимуть судову
експертизу про відповідальність,
передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального
кодексу України за дачу завідомо
неправильного висновку або відмову без
поважних причин від виконання
покладених на них обов'язків.

На розгляд експерта поставити наступні
питання:

1 Чи підтверджується документально
заборгованість Комунального
підприємства "Дніпроводоканал"
Дніпропетровської міської ради перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Підприємство Турія"
за оренду автомобіля ВАЗ 21093 2002 р.в.,
державний номер 835-11 АВ по договору
оренди № 03/01-11 від 03.01.2011 у загальному
розмірі 18 000,00 грн., розрахунок якої
надано до позову (а.с.7)?

2. Якщо заборгованість у вказаній сумі
не підтверджується, то якою є фактична
заборгованість Комунального
підприємства "Дніпроводоканал"
Дніпропетровської міської ради перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Підприємство Турія"
за оренду автомобіля ВАЗ 21093 2002 р.в.,
державний номер 835-11 АВ по договору
оренди № 03/01-11 від 03.01.2011 за період з
січня 2011 по грудень 2011?

Попередити сторони щодо обов'язковості
надання необхідних експерту
документів для надання відповіді на
поставлені судом питання.

Оплату за проведення експертизи
покласти на позивача, зобов'язавши
його, у разі надходження рахунку
експертної установи, перерахувати
вартість експертизи за вказаними у
рахунку реквізитами.

Зупинити провадження у справі № 904/5800/14
до проведення судової експертизи.

Суддя Я.С. Золотарьова