ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" грудня 2014 р.Справа № 17-6-38/02-7931

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвої
К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача (заявника): Бондаренко В.Ф.
за довіреністю № 010-10/4466 від 15.07.2014р.

Від відповідачів:

- Петрівського державного
аграрного технікуму: Погоря В.Ф. за
дорученням № 260 від 23.06.2013р.

- державного
сільськогосподарського підприємства
„Петрівське": не з'явився.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні заяву публічного
акціонерного товариства „Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії публічного акціонерного
товариства „Державний
експортно-імпортний банк України" в м.
Одесі (вх. № 2-5209/14 від 13.11.2014р.) про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до виконання та про
видачу дублікату наказу в порядку,
передбаченому ст.ст. 119, 120 ГПК України,
по справі, за позовом відкритого
акціонерного товариства „Державний
експортно-імпортний банк" в особі
Одеської філії до Петрівського
державного аграрного технікуму,
колективного сільськогосподарського
підприємства „Петрівське" про
стягнення 134 202,35 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 29.04.2003р. по справі №
17-6-38/02-7931, залишеним без змін постановою
Одеського апеляційного господарського
суду від 01.07.2003р., позовні вимоги малого
приватного підприємства „АІС" було
задоволено частково, присуджено до
стягнення із державного
сільськогосподарського підприємства
„Петрівське" на користь малого
приватного підприємства „АІС" суму
основного боргу в розмірі 106 202,35 грн.,
держмито в сумі 1 062,02 грн. та витрати на
ІТЗ судового процесу в сумі 118 грн., в
іншій частині позову було відмовлено, а
провадження у справі в частині
позовних вимог малого приватного
підприємства „АІС" до Петрівського
державного аграрного технікуму було
припинено.

На виконання названого судового
рішення, 14.07.2003р. господарським судом
було видано відповідний наказ.

Ухвалою від 28.04.2004р. господарським
судом за поданням відділу державної
виконавчої служби Комінтернівського
районного управління юстиції в
Одеській області було замінено мале
приватне підприємство „АІС" у
виконавчому провадженні по справі №
17-6/38/02-7931 його правонаступником -
відкритим акціонерним товариством
„Державний експортно-імпортний банк" в
особі Одеської філії.

На підставі ухвали від 21.07.2004р.
господарським судом було поновлено
строк пред'явлення наказу
господарського суду Одеської області
від 14.07.2003р. по справі № 17-6-38/02-7931 до
виконання, вказаний наказ було
викладено у новій редакції у зв'язку із
здійсненою судом заміни стягувача у
виконавчому провадженні.

Крім того, ухвалою від 09.11.2004р.
господарським судом було замінено
державне сільськогосподарське
підприємство „Петрівське" у
виконавчому провадженні по справі №
17-6-38/02-7931 його правонаступником -
колективним сільськогосподарським
підприємством „Петрівське".

13.11.2014р. до господарського суду
Одеської області надійшла заява
публічного акціонерного товариства
„Державний експортно-імпортний банк
України" в особі філії публічного
акціонерного товариства „Державний
експортно-імпортний банк України" в м.
Одесі про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення наказу до
виконання та про видачу дублікату
наказу в порядку, передбаченому ст.ст.
119, 120 ГПК України, яка підлягає розгляду
в засіданні суду.

Розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства „Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії публічного акціонерного
товариства „Державний
експортно-імпортний банк України" в м.
Одесі, надані останнім на
підтвердження своїх доводів докази,
суд встановив наступне.

Як свідчать матеріали справи, оригінал
наказу господарського суду від 21.07.2004р.
про стягнення із державного
сільськогосподарського підприємства
„Петрівське" на користь відкритого
акціонерного товариства „Державний
експортно-імпортний банк України,
найменування якого було змінено на
публічне акціонерне товариство
„Державний експортно-імпортний банк
України" на виконання вимог Закону
України „Про акціонерні товариства" та
Закону України „Про банки і банківську
діяльність" в особі Одеської філії
публічного акціонерного товариства
„Державний експортно-імпортний банк
України" основного боргу в сумі 106 202,35
грн., державного мита в сумі 1 062,02 грн. та
витрат на ІТЗ судового процесу в сумі 118
грн. було вручено представнику
позивача 26.07.2004р., про що свідчить його
особистий підпис.

Згідно з ст. 120 ГПК України у разі втрати
наказу господарський суд може видати
його дублікат, якщо стягувач або
державний виконавець звернувся із
заявою про це до закінчення строку,
встановленого для пред'явлення наказу
до виконання. Про видачу дубліката
наказу виноситься ухвала. До заяви про
видачу дубліката наказу мають бути
додані: довідка установи банку,
державного виконавця чи органу зв'язку
про втрату наказу; при втраті наказу
стягувачем - довідка стягувача,
підписана керівником чи заступником
керівника та головним (старшим)
бухгалтером підприємства, організації,
що наказ втрачено і до виконання не
пред'явлено.

Таким чином, положеннями наведеної
статті процесуального закону
передбачено дві умови, які свідчать про
наявність підстав для видачі дублікату
наказу господарським судом: втрата
наказу, що має бути підтверджено
належними доказами, вичерпний перелік
яких викладений у даній статті;
відсутність спливу строку,
встановленого для пред'явлення
виданого наказу до виконання.

На виконання наведених приписів ст. 120
ГПК України позивачем до заяви про
видачу дублікату наказу було додану
довідку від 12.11.2014р. за № 063/03-02/3194,
підписану керуючим та головним
бухгалтером Одеської філії публічного
акціонерного товариства „Державний
експортно-імпортний банк", з якої
вбачається, що наказ господарського
суду Одеської області від 21.07.2004р. по
справі № 17-6-38/02-7931 було втрачено і на
теперішній час вказаний виконавчий
документ не перебуває на примусовому
виконанні органів державної
виконавчої служби.

З викладеного вбачається, що позивачем
було надано суду належні докази втрати
ним наказу господарського суду
Одеської області від 21.07.2004р. по справі
№ 17-6-38/02-7931.

Що стосується строку пред'явлення
наказу господарського суду Одеської
області від 21.07.2004р. по справі №
17-6-38/02-7931 до виконання, суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 118 ГПК України (в
редакції, чинній на час видачі наказу
господарського суду Одеської області
від 21.07.2004р. по справі № 17-6-38/02-7931)
виданий стягувачеві наказ може бути
пред'явлено до виконання не пізніше
трьох місяців з дня прийняття рішення,
ухвали, постанови або закінчення
строку, встановленого у разі
відстрочки виконання судового рішення
або після винесення ухвали про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до виконання. У цей
строк не зараховується час, на який
виконання судового рішення було
зупинено.

В той же час, згідно зі ст. 21 Закону
України „Про виконавче провадження"
від 21 квітня 1999 року N 606-XIV (в редакції
Закону України від 24.06.2004р. № 1868-IV,
чинній на час видачі наказу
господарського суду Одеської області
від 21.07.2004р. по справі № 17-6-38/02-7931)
виконавчі листи та інші судові
документи можуть бути пред'явлені до
виконання протягом трьох років з
наступного дня після набрання рішенням
законної сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а у
випадках, коли рішення підлягає
негайному виконанню, - з наступного дня
після його постановлення.

У п. 33 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 12.03.2009
р. N 01-08/163 „Про деякі питання, порушені у
доповідних записках про роботу
господарських судів України у другому
півріччі 2008 року щодо застосування
норм Господарського процесуального
кодексу України" зазначено наступне.
Згідно зі статтею 115 ГПК рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження" (далі - Закон). Як
зазначено в преамбулі Закону, його
нормами визначено умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), що відповідно
до закону підлягають примусовому
виконанню у разі невиконання їх у
добровільному порядку. Будь-яких
винятків стосовно умов і порядку
виконання рішень господарських судів
Закон не містить. Таким чином, у
визначенні початку перебігу строку
пред'явлення наказу господарського
суду до виконання необхідно керуватися
приписами статті 21 Закону.

Таким чином, на момент видачі наказу
господарського суду Одеської області
від 21.07.2004р. по справі № 17-6-38/02-7931
законом був встановлений трирічний
строк пред'явлення до виконання даного
виконавчого документу.

В свою чергу, згідно з Законом України
„Про внесення змін до Закону України
"Про виконавче провадження" та деяких
інших законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)" від 04.11.2010р. №
2677-VI зокрема було викладено у новій
редакції Закон України „Про виконавче
провадження" від 21.04.1999р. № 606-ХIV.

Статтею 22 Закону України „Про
виконавче провадження" (в редакції
Закону України від 04.11.2010р.) визначено,
що строк пред'явлення виконавчих
документів, крім посвідчень комісій по
трудових спорах, постанов судів у
справах про адміністративні
правопорушення та постанов органів
(посадових осіб), уповноважених
розглядати справи про адміністративні
правопорушення, встановлюється у один
рік.

Однак п. 4 Прикінцевих та перехідних
положень Закону України „Про внесення
змін до Закону України "Про виконавче
провадження" та деяких інших
законодавчих актів України щодо
вдосконалення процедури примусового
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб)" від 04.11.2010р. №
2677-VI встановлено, що виконавчі
документи, видані до набрання чинності
цим Законом, пред'являються до
виконання у строки, встановлені на
момент їх видачі.

З огляду на вищенаведені положення
закону, господарський суд доходить
висновку, що трирічний строк
пред'явлення наказу господарського
суду Одеської області від 21.07.2004р. по
справі № 17-6-38/02-7931 до виконання
залишився незмінним, незважаючи на
викладення Закону України „Про
виконавче провадження" в новій
редакції та скорочення до одного року
строку пред'явлення наказів
господарського суду до виконання.

Як свідчать матеріали справи, наказ
господарського суду Одеської області
від 21.07.2004р. по справі № 17-6-38/02-7931 раніше
перебував на примусовому виконанні
органів державної виконавчої служби.
Постановою Відділу державної
виконавчої служби Комінтернівського
районного управління юстиції ВП № 31897072
від 23.01.2014р. вказаний наказ було
повернуто стягувачеві на підставі п. 2
ч. 1 ст. 47 Закону України „Про виконавче
провадження" у зв'язку із відсутністю у
боржника майна, на яке може бути
звернуто стягнення, а здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України
„Про виконавче провадження" (в
редакції Закону України від 22.01.2014р.)
виконавчий документ, на підставі якого
відкрито виконавче провадження, за
яким виконання не здійснювалося або
здійснено частково, повертається
стягувачу у разі, якщо у боржника
відсутнє майно, на яке може бути
звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 Закону
України „Про виконавче провадження" (в
редакції Закону України від 22.01.2014р.) у
разі повернення виконавчого документа
стягувачу у зв'язку з неможливістю в
повному обсязі або частково виконати
рішення строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання після
переривання встановлюється з дня його
повернення, а в разі повернення
виконавчого документа у зв'язку із
встановленою законом забороною щодо
звернення стягнення на майно чи кошти
боржника, а також проведення інших
виконавчих дій стосовно боржника, - з
моменту закінчення дії відповідної
заборони.

При цьому, частиною 2 згаданої статті
передбачено, що після переривання
строку пред'явлення виконавчого
документа до виконання перебіг строку
поновлюється. Час, що минув до
переривання строку, до нового строку не
зараховується.

З огляду на вищевикладені положення
Закону, приймаючи до уваги, що наказ
господарського суду Одеської області
від 21.07.2004р. по справі № 17-6-38/02-7931 був
повернутий позивачу без виконання
через неможливість його виконання
внаслідок відсутності у боржника
будь-якого майна, на яке можливо
звернути стягнення, згідно з
постановою державного виконавця від
23.01.2014р., а також враховуючи трирічний
строк пред'явлення цього документу до
примусового виконання, керуючись ч. 3
ст. 23 Закону України „Про виконавче
провадження" господарський суд дійшов
висновку, що зазначений наказ є дійсним
для пред'явлення до виконання у строк
до 23.01.2017р.

Таким чином, оскільки на час
надходження даної заяви до суду не
сплинув строк пред'явлення наказу
господарського суду Одеської області
від 21.07.2004р. по справі № 17-6-38/02-7931, а
також через надання публічним
акціонерним товариством „Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії публічного акціонерного
товариства „Державний
експортно-імпортний банк України" в м.
Одесі належних доказів втрати цього
виконавчого документу, господарський
суд доходить висновку про наявність
передбачених законом підстав для
видачі заявнику дублікату наказу
господарського суду Одеської області
від 21.07.2004р. по справі № 17-6-38/02-7931 про
стягнення із державного
сільськогосподарського підприємства
„Петрівське" на користь відкритого
акціонерного товариства „Державний
експортно-імпортний банк України в
особі Одеської філії публічного
акціонерного товариства „Державний
експортно-імпортний банк України"
основного боргу в сумі 106 202,35 грн.,
державного мита в сумі 1 062,02 грн. та
витрат на ІТЗ судового процесу в сумі 118
грн., що має наслідком задоволення
вимог позивача у названій частині.

В той же час, через той факт, що на
момент надходження даної заяви не
сплинув строк пред'явлення наказу
господарського суду Одеської області
від 21.07.2004р. по справі № 17-6-38/02-7931, у суду
відсутні передбачені ст. 119 ГПК України
правові підстави для поновлення даного
строку. В результаті викладеного, в
частині поновлення пропущеного строку
пред'явлення вищезазначеного наказу до
виконання вимоги публічного
акціонерного товариства „Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії публічного акціонерного
товариства „Державний
експортно-імпортний банк України" в м.
Одесі задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи всі вищевикладені
обставини, господарський суд доходить
висновку про необхідність задоволення
заяви публічного акціонерного
товариства „Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії публічного акціонерного
товариства „Державний
експортно-імпортний банк України" в м.
Одесі частково шляхом видачі заявнику
дублікату наказу господарського суду
Одеської області від 21.07.2004р. по справі
№ 17-6-38/02-7931 про стягнення із державного
сільськогосподарського підприємства
„Петрівське" на користь відкритого
акціонерного товариства „Державний
експортно-імпортний банк України в
особі Одеської філії публічного
акціонерного товариства „Державний
експортно-імпортний банк України"
основного боргу в сумі 106 202,35 грн.,
державного мита в сумі 1 062,02 грн. та
витрат на ІТЗ судового процесу в сумі 118
грн. В решті вимог заява позивача
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 86, 119, 120 ГПК України,
суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву публічного акціонерного
товариства „Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії публічного акціонерного
товариства „Державний
експортно-імпортний банк України" в м.
Одесі (вх. № 2-5209/14 від 13.11.2014р.) про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення наказу до виконання та про
видачу дублікату наказу - задовольнити
частково.

2. Видати публічному акціонерному
товариству „Державний
експортно-імпортний банк України" в
особі філії публічного акціонерного
товариства „Державний
експортно-імпортний банк України" в м.
Одесі дублікат наказу господарського
суду Одеської області від 21.07.2004р. по
справі № 17-6-38/02-7931 про стягнення із
державного сільськогосподарського
підприємства „Петрівське" на користь
відкритого акціонерного товариства
„Державний експортно-імпортний банк
України в особі Одеської філії
публічного акціонерного товариства
„Державний експортно-імпортний банк
України" основного боргу в сумі 106 202,35
грн., державного мита в сумі 1 062,02 грн. та
витрат на ІТЗ судового процесу в сумі 118
грн.

3. В задоволенні решти вимог заяви
публічному акціонерному товариству
„Державний експортно-імпортний банк
України" в особі філії публічного
акціонерного товариства „Державний
експортно-імпортний банк України" в м.
Одесі - відмовити.

Відповідно до ст. 106, 111-13 ГПК
України ухвала може бути оскаржена в
апеляційному та касаційному порядку.

Суддя
С.П.
Желєзна