ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р.
Справа № 921/775/14-г/18

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого судді
Галушко Н.А.

суддів
Данко Л.С.

Орищин Г.В.

розглянув апеляційну скаргу
Державного підприємства "Чортківське
лісове господарство", м. Чортків № 864
від 24.09.2014 р.

на рішення Господарського суду
Тернопільської області від 08.09.2014р.

у справі № 921/775/14-г/18

за позовом: Прокурора Чортківського
району Тернопільської області в
інтересах держави в особі Державної
екологічної інспекції у
Тернопільській області, м.Тернопіль

до відповідача: Державного
підприємства "Чортківське лісове
господарство", м. Чортків

про cтягнення 159 458,07 грн. збитків,
заподіяних державі внаслідок
порушення природоохоронного
законодавства внаслідок незаконної
рубки дерев

За участю представників :

від прокуратури: Яворський Я. -
прокурор;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Дем'янюк Б.І. -
представник; Фреяк В.Й. -директор;

Права та обов'язки прокурору та
представникам відповідача відповідно
до ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено.

Клопотань про здійснення фіксації
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, в порядку ст. 81-1ГПК України,
учасниками судового процесу не
заявлено.

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 08.09.2014р. у
справі №921/775/14-г/18 (суддя Охотницька
Н.В.) позов задоволено. Стягнуто з
Державного підприємства "Чортківське
лісове господарство", м. Чортків 159 458,07
грн. збитків, завданих державі в
результаті порушення
природоохоронного законодавства
внаслідок незаконної рубки дерев та
3 189,16 грн. судового збору.

Рішення суду мотивовано, зокрема, тим,
що незабезпечення службовими особами
відповідача охорони лісу і є тими
незаконними, неправомірними діями які
призвели до незаконної рубки лісу,
внаслідок чого державі завдано
збитків, відтак контролюючим органом
правомірно здійснено розрахунок
заявленої до стягнення суми збитків на
підставі такс для обчислення розміру
шкоди, заподіяної лісу, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№665 від 23.07.2008 р.

Державним підприємством "Чортківське
лісове господарство" подано апеляційну
скаргу № 864 від 24.09.2014 р., в якій просить
рішення суду скасувати та постановити
нове рішення, яким в позові відмовити
повністю, посилаючись на те, що при
прийнятті рішення судом неповно
з»ясовано обставини, що мають значення
для справи, висновки суду не
відповідають обставинам справи,
оскільки відсутній суб»єкт злочину.
Майстру лісу Місьці В.І. винесено вирок
та визнано його винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.367 КК України -
службова недбалість та призначено
покарання за ст.367 ч.1 КК України.
Незаконна порубка лісу в кварталі №9
виділах 1,2 була вчинена
невстановленими особами.

Також скаржник зазначає, що саме
працівниками підприємства виявлено і
зафіксовано факт незаконної вирубки.
Постановою КМУ №665, на підставі якої
проведено розрахунок збитків,
передбачено обчислення шкоди лише за
незаконні, неправомірні дії -
вирубування, знищення, пошкодження
дерев, чагарників, а не за
бездіяльність у вигляді
незабезпечення охорони і зберігання
дерев, яка має місце у даному випадку.

Державна екологічна інспекція у
Тернопільській області у відзиві на
апеляційну скаргу просить рішення суду
залишити без змін, апеляційну скаргу
без задоволення, посилаючись на те, що
відшкодування збитків є мірою
відповідальності, застосовується за
наявності вини заподіювача шкоди і
причинного зв»язку між самою шкодою та
неправомірними діями особи, що
заподіяла шкоду. Обов»язок доказування
наявності шкоди та протиправності
поведінки заподіювача шкоди
покладається на особу, якій завдано
збитків. При цьому, відсутність своєї
вини доводить особа, яка завдала шкоди.
(ч.2 ст.1166 ЦК України). Відповідачем
порушено лісове та природоохоронне
законодавство, наявний прямий
причинний зв»язок та розмір шкоди
(наявний безпосередній
причинно-наслідковий зв»язок між
протиправною поведінкою службової
особи відповідача під час виконання
ними своїх трудових (службових)
обов»язків та завданням шкоди лісовим
ресурсам). Факт незаконної порубки
дерев, внаслідок чого лісу завдано
шкоду, підтверджується матеріалами
перевірки Держекоінспекції та вироком
суду.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення та заперечення
представників скаржника, прокурора суд
апеляційної інстанції встановив
наступне:

як вбачається із матеріалів справи,
перевіркою Державної екологічної
інспекції у Тернопільській області
щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства в
лісових насадженнях Наддністрянського
лісництва ДП "Чортківське лісове
господарство" за дорученням
прокуратури Чортківського району від
04.06.2013 року №1872, комісією у складі
держінспекторів з охорони
навколишнього середовища
Тернопільської області Дуди В.І.,
Кустова В.М., за участю інженера охорони
лісу ДП "Чортківське лісове
господарство" Кульбанського М.Ю.,
лісничого Наддністрянського лісництва
ДП "Чортківське ЛГ" Куриловича І.Д., в
присутності осіб лісництв та прокурора
Чортківського району Маржана Р.В.
встановлено, що службові особи ДП
"Чортківське лісове господарство" в
період з жовтня 2012 року по травень 2013
року не забезпечили належного
збереженняя довірених їм матеріальних
цінностей, що призвело до самовільної
рубки лісу в Наддністрянському
лісництві ДП "Чортківське лісове
господарство" в кварталі № 9 кубомасою
14,21 м3.

За результатами перевірки державним
інспектором з охорони навколишнього
природного середовища Тернопільської
області 06.06.2013р. складено Акт перевірки
дотримання природоохоронного
законодавства за дорученням органу
прокуратури, згідно якого встановлено
порушення державним підприємством
"Чортківське лісове господарство"
природоохоронного законодавства,
зокрема, у кварталі 9 виділі 1, 2 виявлено
незаконну рубку 121 дерева, на 62 пнях
яких наявні клейма контролю, а на 59 пнях
- відсутні (а.с.13-15).

На підставі даного Акту, відповідно до
Порядку про затвердження такс для
обчислення розміру шкоди, заподіяної
лісу, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України №665 від
23.07.2008 року, державною екологічною
інспекцією у Тернопільській області
проведено розрахунок розміру шкоди,
заподіяної лісу внаслідок незаконної
рубки дерев в кварталі 9 виділах 1,2
лісових насаджень Наддністрянського
лісництва ДП "Чотрківське лісове
господарство", та нараховано збитки за
пні зрізаних дерев різних порід без
наявності клейм контролю в сумі 71 666,53
грн. і збитки за пні зрізаних дерев
різних порід з наявністю клейм
контролю в сумі 87 791,54 грн., що загалом
становить 159 458,07 грн. (а.с.17-18).

По факту неналежного виконання
службовою особою підприємства -
майстром лісу Наддністрянського
лісництва ДП "Чортківське лісове
господарство" Міськом В.І. своїх
службових обов'язків 18.10.2013 р.
Чортківським районним судом винесено
вирок та визнано останнього винним у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367
КК України, та призначено покарання за
ст. 367 ч.1 КК України.

Згідно з правовою позицією, викладеною
в п.9 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 10.12.2004 р. № 17 «Про судову
практику у справах про злочини та інші
правопорушення проти довкілля»
порубка дерев визнається незаконною,
якщо вчинена без відповідного дозволу,
за дозволом, виданим із порушенням
чинного законодавства, до початку чи
після закінчення установлених у
дозволі строків, не на призначених
ділянках чи понад установлену
кількість та ін.

В ході розгляду справи в суді першої
інстанції встановлено, що ДП
«Чортківське лісове господарство» є
постійним лісокористувачем земельної
ділянки Наддністрянського лісництва в
кварталі № 9 виділах 1,2, і лісовим
господарством у даному випадку не
призначалось вибіркової санітарної
рубки та лісорубного квитка не
видавалось.

У зв'язку з зафіксованими порушеннями
природоохоронного законодавства,
прокурор Чортківського району
звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача збитків в
розмірі 159 458,07грн., заподіяних державі
внаслідок порушення вимог
природоохоронного законодавства.

У відповідності до статті 5 Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища" ліс, як
природний ресурс загальнодержавного
значення, підлягає державній охороні і
регулюванню на всій території України.

Відповідно до частин .3, 4 статті 17
Лісового кодексу України, ліси
надаються в постійне користування на
підставі рішення органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування, прийнятого в межах їх
повноважень за погодженням з органами
виконавчої влади з питань лісового
господарства та з питань охорони
навколишнього природного середовища
Автономної Республіки Крим,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
лісового господарства, обласними,
Київською, Севастопольською міськими
державними адміністраціями, органом
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань охорони
навколишнього природного середовища.
Право постійного користування лісами
посвідчується державним актом на право
постійного користування земельною
ділянкою.

За приписами статті 19 Лісового кодексу
України постійні лісокористувачі
зобов'язані, зокрема, забезпечувати
охорону, захист, відтворення,
підвищення продуктивності лісових
насаджень, посилення їх корисних
властивостей, підвищення родючості
ґрунтів, вживати інших заходів
відповідно до законодавства на основі
принципів сталого розвитку;
дотримуватися правил і норм
використання лісових ресурсів; вести
лісове господарство на основі
матеріалів лісовпорядкування,
здійснювати використання лісових
ресурсів способами, які забезпечують
збереження оздоровчих і захисних
властивостей лісів, а також створюють
сприятливі умови для їх охорони,
захисту та відтворення; дотримуватися
встановленого законодавством режиму
використання земель.

Як зазначалось вище, земельна ділянка
Наддністрянського лісництва в
кварталі № 9 виділах 1,2, в межах якої
вчинено правопорушення знаходиться у
користуванні ДП «Чортківське лісове
господарство», яке є її постійним
лісокористувачем, що підтверджується
матеріалами справи та не заперечується
відповідачем.

Згідно із п.5 ст. 64 (Основні вимоги щодо
ведення лісового господарства)
зазначеного Кодексу підприємства,
установи, організації і громадяни
здійснюють ведення лісового
господарства з урахуванням
господарського призначення лісів,
природних умов і зобов'язані
здійснювати охорону лісів від пожеж,
захист від шкідників і хвороб,
незаконних рубок та інших пошкоджень.

Організація охорони і захисту лісів
передбачає здійснення комплексу
заходів, спрямованих на збереження
лісів від пожеж, незаконних рубок,
пошкодження, ослаблення та іншого
шкідливого впливу, захист від
шкідників і хвороб. Власники лісів і
постійні лісокористувачі зобов'язані
розробляти та проводити в установлений
строк комплекс протипожежних та інших
заходів, спрямованих на збереження,
охорону та захист лісів. Перелік
протипожежних та інших заходів, вимоги
щодо складання планів цих заходів
визначаються центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики у сфері
лісового господарства, органами
місцевого самоврядування відповідно
до їх повноважень (ст. 86 Лісового
кодексу України).

Стаття 89 Лісового кодексу України
визначає, що охорону і захист лісів на
території України здійснює державна
лісова охорона, яка діє у складі
центрального органу виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
лісового господарства, органу
виконавчої влади Автономної
Республіки Крим з питань лісового
господарства та підприємств, установ і
організацій, що належать до сфери їх
управління. До таких підприємств
належить і відповідач, який є державним
підприємством.

Відповідно до ст. 90 Лісового кодексу
України, основними завданнями
державної охорони є: здійснення
державного контролю за додержанням
лісового законодавства; забезпечення
охорони лісів від пожеж, незаконних
рубок, тощо.

В ході розгляду справи в суді першої
інстанції встановлено, що працівники
ДП "Чортківське лісове господарство" в
період з жовтня 2012 р. по травень 2013 р. не
забезпечили належного збереження
довірених їм матеріальних цінностей,
хоча повинні здійснювати державну
лісову охорону і збереження лісів, чим
допущено їх незаконну рубку, а саме
самовільну рубку лісу в
Наддністрянському лісництві ДП
"Чортквівське лісове господарство" в
кварталі № 9 кубомасою 14,21 м3 в
кількості 121 дерева різних порід.

Згідно із п.п.1, 5 ч.2 ст. 105 цього Кодексу,
відповідальність за порушення
лісового законодавства несуть особи:
винні у незаконному вирубуванні та
пошкодженні дерев і чагарників; винні у
порушенні строків лісовідновлення та
інших вимог щодо ведення лісового
господарства, встановлених
законодавством у сфері охорони,
захисту, використання та відтворення
лісів.

Відповідно до ст.107 Лісового кодексу
України підприємства, установи,
організації і громадяни зобов'язані
відшкодувати шкоду, заподіяну ними
лісу внаслідок порушення лісового
законодавства, у розмірах і порядку,
визначених законодавством України.

Стаття 41 Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища"
встановлює економічні заходи
забезпечення охорони навколишнього
природного середовища, зокрема,
передбачає відшкодування в
установленому порядку збитків,
завданих порушенням законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища.

Відповідно до статей 68, 69 Закону
України "Про охорону навколишнього
природного середовища" порушення
законодавства України про охорону
навколишнього природного середовища
тягне за собою встановлену цим Законом
та іншим законодавством України
дисциплінарну, адміністративну,
цивільну і кримінальну
відповідальність. Підприємства,
установи, організації та громадяни
зобов'язані відшкодовувати шкоду,
заподіяну ними внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України. Шкода,
заподіяна внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної
порушенням природоохоронного
законодавства, за своєю правовою
природою є відшкодування
позадоговірної шкоди, тобто деліктною
відповідальністю.

Загальне положення про
цивільно-правову відповідальність за
завдання позадоговірної шкоди втілено
у статті 1166 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно статті 1172 Цивільного кодексу
України юридична особа відшкодовує
шкоду, завдану їхнім працівником під
час виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Підставою деліктної відповідальності
є протиправне, шкідливе, винне діяння
особи, яка завдала шкоду. Для
відшкодування завданої шкоди
необхідно довести такі факти як
неправомірність поведінки особи; вина
завдавача шкоди; наявність шкоди;
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та заподіяною шкодою.
Наявність всіх вищезазначених умов є
обов'язковим для прийняття судом
рішення про відшкодування шкоди.
Відсутність хоча б одного з цих
елементів виключає відповідальність
за заподіяну шкоду.

Таким чином, при вирішенні спорів щодо
відшкодування шкоди, заподіяної
порушенням вимог лісового
законодавства у випадках встановлення
контролюючими органами при проведенні
перевірок дотримання
природоохоронного законодавства факту
правопорушення, слід виходити з того,
що обов'язки із забезпечення охорони,
захисту, відтворення, підвищення
продуктивності лісових насаджень
покладено саме на постійних
лісокористувачів, які й повинні нести
відповідальність за невиконання та
неналежне виконання згаданих
обов'язків, зокрема, за незабезпечення
охорони та захисту лісів від
незаконних рубок та пошкодження дерев.

Отже, цивільно-правову
відповідальність за порушення
лісового законодавства мають нести не
лише особи, які безпосередньо
здійснюють самовільну вирубку лісів
(пошкодження дерев), а також і постійні
лісокористувачі, вина яких полягає у
допущенні та не перешкоджанні їх
працівниками незаконному вирубуванню
лісових насаджень (пошкодженню дерев)
внаслідок неналежного виконання ними
своїх службових обов'язків. Тобто
проявом їх протиправної бездіяльності
є незабезпечення працівниками
постійних лісокористувачів охорони і
захисту лісів, внаслідок чого
відбувається вирубування дерев
(пошкодження дерев) невстановленими
особами.

Як уже зазначалось вище, відповідач - ДП
"Чортківське лісове господарство" є
постійним лісокористувачем, на якого
чинним законодавством покладено
обов'язок забезпечити охорону лісів на
підвідомчій лісовому господарству
території.

Відповідно до п. 4 "Положення про
державну лісову охорону",
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 976 від 16.09.2009 року,
що кореспондується із ст. 90 Лісового
кодексу України, основними завданнями
держлісохорони є здійснення
державного контролю за додержанням
лісового законодавства власниками
лісів, всіма лісокористувачами та
користувачами мисливських угідь,
іншими юридичними і фізичними особами,
забезпечення охорони лісів від пожеж,
незаконних рубок, шкідників і хвороб,
пошкодження внаслідок антропогенного
та іншого шкідливого впливу.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції на підставі наявних в
матеріалах справи доказах, акта
перевірки дотримання вимог
природоохоронного законодавства від
06.06.2013р., розрахунків завданої шкоди
заподіяної лісовому господарству
самовільною порубкою дерев, проведених
на підставі постанови Кабінету
Міністрів України №665 від 23.07.2008 "Про
такси обчислення шкоди, заподіяної
лісу", вироку Чортківського районного
суду Тернопільської області встановив
порушення відповідачем вимог
законодавства про охорону
навколишнього середовища, внаслідок
чого державі було заподіяно шкоду в
розмірі 159 458,07грн..

Відповідно до Порядку організації та
проведення перевірок суб'єктів
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства,
затвердженого наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України № 464 від 10.09.2008, акт
перевірки це документ, який є, зокрема,
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог
законодавства та його дотримання, а
відтак, зазначений акт слід
розцінювати як належний доказ, в якому
зафіксовано факт вчинення
правопорушення природоохоронного
законодавства.

Доказів оскарження зазначеного акту у
встановленому законом порядку
матеріали справи не містять, а відтак,
на час вирішення спору він є чинним,
відомості, зазначені в акті,
відповідачем за допомогою належних і
допустимих доказів не спростовані,
розмір визначеної в розрахунках шкоди
не заперечений, контррозрахунок шкоди
не подано. Отже, судом першої інстанції
правомірно зроблено висновок, що
службові особи відповідача не
забезпечили охорону лісу від
незаконних порубок.

Таким чином, місцевий суд відповідно до
вимог статей 19, 63, 64, 67, 69,105, 107 Лісового
кодексу України, статей 16, 20, 42, 47, 68, 69
Закону України "Про охорону
навколишнього природного середовища",
статей 1166, 1172 Цивільного кодексу
України, правомірно дійшов висновку, що
незабезпечення службовими особами
відповідача охорони лісу і є тими
незаконними, неправомірними діями які
призвели до незаконної рубки лісу,
внаслідок чого державі завдано
збитків, відтак контролюючим органом
правомірно здійснено розрахунок
заявленої до стягнення суми збитків, на
підставі такс для обчислення розміру
шкоди, заподіяної лісу, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 665 від 23.07.2008 р.

Відтак, наведеними обставинами справи,
встановленими судом першої інстанції
та доказами, наявними в матеріалах
справи спростовуються доводи
скаржника щодо недослідження судом
розміру шкоди, заподіяної лісу
внаслідок незаконної рубки дерев та
відсутності відповідальності
відповідача за заподіяну шкоду
лісовому господарству.

Судове рішення є законним тоді, коли
суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин. Обґрунтованим
визнається рішення, в якому повно
відображені обставини, які мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Згідно із ст.32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких, господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно із частинами 1, 2 ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Судова колегія, перевіривши юридичну
оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення у рішенні місцевого суду,
дійшла висновків, що суд першої
інстанції всебічно, повно та об'єктивно
розглянув в судовому процесі всі
обставини справи в їх сукупності;
дослідив подані сторонами в
обґрунтування своїх вимог та
заперечень докази; правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, що регулюють
спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, в зв»язку з чим судова
колегія не вбачає підстав для
скасування рішення суду..

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
Львівський апеляційний господарський
суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Рішення Господарського суду
Тернопільської області 08.09.2014р. у
справі №921/775/14-г/18 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

3.Справу направити у господарський суд
Тернопільської області.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 12.12.2014р..

Головуючий суддя
Галушко Н.А.

суддя
Данко Л.С.

суддя
Орищин Г.В.