ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
235-24-26_______________________________________________________________
________________________________________________________________________
______________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"09" грудня 2014 р.
Справа № 911/4433/14

за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Трейд», м. Вишгород

до відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест», м. Вишгород

про визнання правочину
недійсним

Суддя О.В. Конюх;

представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Коваленко В.В.,
керівник, виписка з ЄДР від 10.09.2013р.;

СУТЬ СПОРУ :

позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Трейд», м.
Вишгород в особі арбітражного
керуючого - ліквідатора Лихопьока Д.П.
звернувся до господарського суду
Київської області з позовом від 10.10.2014р.
№ 01-03/47 до відповідача - товариства з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест», м. Вишгород, в якому просив суд
визнати недійсним договір про
зарахування зустрічних однорідних
вимог № 03/02 від 23.02.2012р., укладений між
позивачем та відповідачем.

Позов обґрунтований тим, що за
оспорюваним договором позивач та
відповідач здійснили зарахування
заборгованості товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест»
перед товариством з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Трейд» в
сумі 1848367,09 грн. за договором поставки
від 20.03.2011р. та заборгованості
товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Трейд»
перед товариством з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест» по
орендній платі в сумі 1891189,00 грн. за
договорами оренди від 20.03.2011р. № 01/03/11
(141240,00 грн.), від 20.03.2011р. № 02/03/11 (352110,00
грн.), від 20.03.2011р. №05 (77839,99 грн.), від
20.03.2011р. № 06 (220000,00 грн.), від 20.03.2011р. № 04
(1100000,00 грн.).

Позивач твердить, що відносин
строкового платного користування за
вищевказаними договорами оренди між
позивачем та відповідачем насправді не
існувало. Відповідач та позивач є
пов'язаними особами, які були засновані
та в різний час перебували під
керівництвом одних і тих самих осіб,
здійснювали діяльність за однією
адресою. При цьому позивач (орендар)
жодного разу за період дії договорів
оренди не перераховував відповідачу
(орендодавцю) орендної плати, податкові
зобов'язання з виконання вказаних
договорів в податковому обліку та
звітності позивача не відображені, що
свідчить про те, що договори оренди є
удаваними, які укладені з метою
приховати інші правочини, а саме -
безоплатного користування. За таких
обставин позивач твердить, що
зобов'язань з орендної плати у позивача
перед відповідачем не виникло,
відповідно не виникло і зустрічних
грошових зобов'язань, які могли б бути
зараховані в порядку ст. 601 ЦК України.
На підставі вищевикладеного позивач
твердить, що в порушення вимог ст. 203 ЦК
України при укладенні договору № 03/02
про зарахування зустрічних однорідних
вимог від 23.02.2012р. сторонами договору не
було дотримано вимог закону, а також
вказаний договір не був спрямований на
реальне настання обумовлених ним
правових наслідків, що в порядку ст. 215
ЦК України є підставою для визнання
договору недійсним в судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 16.10.2014р. порушено
провадження у справі № 911/4433/14 та
призначено справу до розгляду в
судовому засіданні на 11.11.2014р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву
від 11.11.2014р. проти позову заперечує та
просить суд в позові відмовити.
Заперечення мотивовані тим, що
договори оренди, за якими у позивача
виникли зобов'язання із сплати
орендної плати, є оплатними за своєю
правовою природою, несплата орендарем
орендної плати свідчить лише про його
недобросовісність у господарських
відносинах, а неврахування товариством
«Артпласт Трейд» до податкового
кредиту зобов'язань по договорам
оренди свідчать про недоліки
податкового обліку та звітності, а не
про удаваність укладених між сторонами
правочинів.

В судовому засіданні 11.11.2014р.
відповідно до частини третьої ст. 77 ГПК
України було оголошено перерву до
25.11.2014р. до 12 год. 00 хв., відповідача
зобов'язано подати суду оригінали та
належним чином засвідчені копії
договорів, зазначених в пункті 1
оспорюваного договору від 23.02.2012р., та
документації, що підтверджує їх
фактичне виконання, про що
представникам сторін було повідомлено
особисто під розпис.

У звязку з невиконанням вимог суду
відповідачем, в судовому засіданні
02.12.2014р. в порядку частини третьої ст. 77
ГПК України судом було повторно
оголошено перерву до 02.12.2014р. та
попереджено відповідача про право суду
стягувати з винної сторонни штраф за
ухилення від вчинення дій, покладених
судом на сторону.

02.12.2014р. відповідачем подано копії
договорів оренди приміщення та
документів, що свідчать про їх фактичне
виконання. В судовому засіданні 09.12.2014р.
в порядку частини третьої ст. 77 ГПК
УКраїни судом оголошено перерву до
09.12.2014р. до 09 год. 15 хв., для надання часу
позивачу ознайомитись з наданими
відповідачем документами, про що
представникам сторін було повідомлено
особисто під розпис.

В судове засідання 09.12.2014р. представник
позивача не з'явився, 08.12.2014р. позивачем
подано клопотання про продовження
строку розгляду справи та відкладення
судового засідання на іншу дату.
Розглянувши подане клопотання, суд
відмовив в його задоволенні, оскільки
відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, підставою для
якого є неможливість розгляду справи
по суті, а не нез'явлення представників
в судове засідання.

Згідно позиції, викладеної у пункті 3.9.2
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.11.2011р. №18 «Про деякі питання практики
застосування господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї них справа може бути розглянута
без їх участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно
до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК
України, справа розглянута за наявними
матеріалами.

Розглянувши позов товариства з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Трейд», м. Вишгород (далі по тексту - ТОВ
«Артпласт Трейд») до відповідача -
товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест», м.
Вишгород (далі по тексту - ТОВ «Артпласт
Інвест»), вислухавши пояснення
представників сторін, всебічно та
повно вивчивши зібрані у справі докази,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до частини першої ст. 11 ЦК
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства,
зокрема, з правочинів.

Майново-господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають на
підставі договорів (стаття 179 ГК
України) й сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначені умов договору (стаття 627 ЦК
України).

23.02.2012р. між ТОВ «Артпласт Інвест» та
ТОВ «Артпласт Трейд» було укладено
договір № 03/02 про зарахування
зустрічних однорідних вимог, згідно
якого сторони визнали, що за договором
поставки від 20.03.2011р. № 20-03-11 у ТОВ
«Артпласт Інвест» існує
заборгованість перед ТОВ «Артпласт
Трейд» в сумі 1848367,09 грн. (пункти 1.1, 2.1
Договору); у ТОВ «Артпласт Трейд» існує
сукупна заборгованість перед ТОВ
«Артпласт Інвест» в сумі 1891189,00 грн. за
договорами оренди від 20.03.2011р. № 01/03/11
(141240,00 грн.), від 20.03.2011р. № 02/03/11 (352110,00
грн.), від 20.03.2011р. №05 (77839,99 грн.), від
20.03.2011р. № 06 (220000,00 грн.), від 20.03.2011р. № 04
(1100000,00 грн.) (пункти 1.2-1.6, 2.2 Договору).
Строк виконання зобов'язань за кожним з
договорів настав, з огляду на викладене
сторони домовились провести
зарахування зустрічних однорідних
вимог на загальну суму 1848367,09 грн.,
відповідно сторони вважають, що
залишок заборгованості за договором
оренди обладнання № 04 від 20.03.2011р. ТОВ
«Артпласт Трейд» перед ТОВ «Артпласт
Інвест» становить 42821,91 грн. (пункти 4, 5
Договору).

Відповідно до ст.ст. 601, 602 ЦК України
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Не допускається
зарахування зустрічних вимог: 1) про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я;
2) про стягнення аліментів; 3) щодо
довічного утримання; 4) у разі спливу
позовної давності; 5) в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Судом досліджено укладений між
позивачем та відповідачем договір
поставки № 20-03-11 від 20.03.2011р., згідно
якого передбачено, що постачальник ТОВ
«Артпласт Інвест» передає у власність
покупця ТОВ «Артпласт Трейд» сировину
та матеріали, а покупець оплачує товар
протягом 45 банківських днів з моменту
приймання товару або на умовах 100%
передоплати. На виконання вказаного
договору ТОВ «Артпласт Інвест»
здійснювало поставки товару
товариству «Артпласт Трейд», про що
свідчать залучені до матеріалів справи
копії підписаних обома сторонами та
скріплених печатками обох сторін
видаткових накладних за період з
березня 2011р. по лютий 2012р., що сторонами
не заперечується. За умовами договору
строк оплати за вказаними поставками
станом на дату укладання договору про
зарахування зустрічних однорідних
вимог є таким, що настав, оскільки
умовами продажу в накладних визначено
передоплату. За таких обставин, даний
договір був спрямований на реальне
настання обумовлених ним наслідків та
фактично виконувався.

Судом досліджено укладений між
позивачем та відповідачем договір №
01/03/11 від 20.03.2011р., за умовами якого ТОВ
«Артпласт Інвест» (орендодавець)
передав товариству «Артпласт Трейд»
(орендар) в тимчасове платне володіння
та користування на строк 24 календарних
місяців нежитлове складське
приміщення загальною площею 535,00 кв.м.
за адресою Київська обл., м. Вишгород,
промисловий майданчик «Карат», б.2.
Вартість оренди сторонами визначено
12840,00 грн. на місяць, орендна плата
сплачується поквартально згідно
попередньо виставлених
рахунків-фактур. 20.03.2011р. сторонами в
порядку ст. 765 ЦК України підписано Акт
прийому-передачі, за яким орендодавець
передав, а орендар прийняв об'єкт
оренди - приміщення площею 535,00 кв.м. До
справи також додані копії підписаних
обома сторонами та скріплених
печатками обох сторін Актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
якими сторони щомісячно фіксували
розмір належної до сплати орендної
плати з квітня 2011р. по лютий 2012р. всього
на суму 141240,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що враховуючи
умови оплати орендної плати за
договором (щоквартально) станом на дату
укладення договору про уступку права
вимоги 23.02.2012р. строк оплати орендної
плати за січень та лютий 2012р. в сумі
12840,00 грн. + 12840,00 грн. = 25680,00 грн. не
настав, відповідно зараховуванню
підлягала лише сума 115560,00 грн.

Судом досліджено укладений між
позивачем та відповідачем договір №
02/03/11 від 20.03.2011р., за умовами якого ТОВ
«Артпласт Інвест» (орендодавець)
передав товариству «Артпласт Трейд»
(орендар) в тимчасове платне володіння
та користування на строк 24 календарних
місяців нежитлове виробниче
приміщення загальною площею 2667,5 кв.м.
за адресою Київська обл., м. Вишгород,
промисловий майданчик «Карат», б.2.
Вартість оренди сторонами визначено
32010,00 грн. на місяць, орендна плата
сплачується поквартально згідно
попередньо виставлених
рахунків-фактур. 20.03.2011р. сторонами в
порядку ст. 765 ЦК України підписано Акт
прийому-передачі, за яким орендодавець
передав, а орендар прийняв об'єкт
оренди - приміщення площею 535,00 кв.м. До
справи також додані копії підписаних
обома сторонами та скріплених
печатками обох сторін Актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
якими сторони щомісячно фіксували
розмір належної до сплати орендної
плати з квітня 2011р. по лютий 2012р. всього
на суму 352110,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що враховуючи
умови оплати орендної плати за
договором (щоквартально) станом на дату
укладення договору про уступку права
вимоги 23.02.2012р. строк оплати орендної
плати за січень та лютий 2012р. в сумі
32010,00 грн. + 32010,00 грн. = 64020,00 грн. не
настав, відповідно зарахуванню
підлягала лише сума 288090,00 грн.

Судом досліджено укладений між
позивачем та відповідачем договір
оренди обладнання № 04 від 20.03.2011р., за
умовами якого ТОВ «Артпласт Інвест»
(орендодавець) передав товариству
«Артпласт Трейд» (орендар) в тимчасове
платне володіння та користування на
строк до 31.12.2012р. обладнання згідно
переліку для промислового
використання. Вартість оренди
сторонами визначено 100000,00 грн. на
місяць, орендна плата сплачується
щомісячно не пізніше десятого числа
наступного місяця. 20.03.2011р. сторонами в
порядку ст. 765 ЦК України підписано Акт
прийому-передачі, за яким орендодавець
передав, а орендар прийняв об'єкт
оренди - обладнання згідно переліку. До
справи також додані копії підписаних
обома сторонами та скріплених
печатками обох сторін Актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
якими сторони щомісячно фіксували
розмір належної до сплати орендної
плати з квітня 2011р. по лютий 2012р. всього
на суму 1100000,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що враховуючи
умови оплати орендної плати за
договором (10 числа наступного місяця)
станом на дату укладення договору про
уступку права вимоги 23.02.2012р. строк
оплати орендної плати за лютий 2012р. в
сумі 100000,00 грн. не настав, відповідно
зарахуванню підлягала лише сума 1000000,00
грн.

Судом досліджено укладений між
позивачем та відповідачем договір № 05
від 30.03.2011р., за умовами якого ТОВ
«Артпласт Інвест» (орендодавець)
передав товариству «Артпласт Трейд»
(орендар) в тимчасове платне володіння
та користування на строк до 31.12.2012р.
нежитлове приміщення площею 107,6 кв.м. за
адресою Київська обл., м. Вишгород,
промисловий майданчик «Карат», б.2.
Вартість оренди сторонами визначено
3873,60 грн. на місяць, орендна плата
сплачується щомісячно до десятого
числа наступного місяця. 01.04.2011р.
сторонами в порядку ст. 765 ЦК України
підписано Акт прийому-передачі, за яким
орендодавець передав, а орендар
прийняв об'єкт оренди - приміщення
площею 107,6 кв.м. (кабінети №№ 1, 2, 10, 14, 17,
19). Додатковою угодою №2 від 01.07.2011р.
сторони погодили передачу в оренду
додаткових площ, всього об'єкт оренди
визначено площею 236,5 кв.м., розмір
орендної плати в сумі 8277,50 грн. на
місяць, Актом прийому-передачі від
01.07.2011р. сторони оформили передачу від
орендодавця орендарю об'єкта оренди
площею 236,5 кв.м. (кабінети №№ 1, 3, 4, 5, 6, 9,
10, 11, 12, 13, 14, 16, 17)

До справи також додані копії
підписаних обома сторонами та
скріплених печатками обох сторін Актів
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
якими сторони щомісячно фіксували
розмір належної до сплати орендної
плати з квітня 2011р. по лютий 2012р. всього
на суму 77839,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що враховуючи
умови оплати орендної плати за
договором (до 10 числа наступного
місяця) станом на дату укладення
договору про уступку права вимоги
23.02.2012р. строк оплати орендної плати за
лютий 2012р. в сумі 8277,50 грн. не настав,
відповідно зарахуванню підлягала лише
сума 69561,50 грн.

Судом досліджено укладений між
позивачем та відповідачем договір
оренди офісного інвентарю № 06 від
20.03.2011р., за умовами якого ТОВ «Артпласт
Інвест» (орендодавець) передав
товариству «Артпласт Трейд» (орендар) в
тимчасове платне володіння та
користування на строк до 31.12.2012р.
інвентар згідно переліку для
облаштування офісних приміщень.
Вартість оренди сторонами визначено
20000,00 грн. на місяць, орендна плата
сплачується щомісячно не пізніше
десятого числа наступного місяця.
20.03.2011р. сторонами в порядку ст. 765 ЦК
України підписано Акт
прийому-передачі, за яким орендодавець
передав, а орендар прийняв об'єкт
оренди - офісний інвентар згідно
переліку. До справи також додані копії
підписаних обома сторонами та
скріплених печатками обох сторін копії
Актів здачі-прийняття робіт (надання
послуг), якими сторони щомісячно
фіксували розмір належної до сплати
орендної плати з квітня 2011р. по лютий
2012р. всього на суму 220000,00 грн.

Суд звертає увагу на те, що враховуючи
умови оплати орендної плати за
договором (10 числа наступного місяця)
станом на дату укладення договору про
уступку права вимоги 23.02.2012р. строк
оплати орендної плати за лютий 2012р. в
сумі 20000,00 грн. не настав, відповідно
зарахуванню підлягала лише сума 200000,00
грн.

Умовами досліджених договорів
передбачено сплату за отриманий товар
та сплату орендної плати в грошовій
формі. Зазначені договори оренди та
поставки у відповідності до норм
частини 5 ст. 626, ст. 655, частини 1 ст. 759 ЦК
України, мають відплатний характер, що
визначається їх правовою природою та
визначеними сторонами умовами. За
загальним правилом купівлі-продажу
(поставки) та оренди, згідно ст.ст. 712, 655,
частини 2 ст. 762 Цивільного кодексу
України, розрахунки за поставлену
продукцію здійснюються шляхом сплати
певної грошової суми, плата за
користування майном може вноситися за
вибором сторін у грошовій або
натуральній формі.

Відповідно до основних принципів
цивільного та господарського права,
господарський договір укладається на
основі вільного волевиявлення його
сторін, які вправі на свій розсуд
укладати договори, вибирати
контрагента та визначати умови
договору, з урахуванням вимог
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України, ст. 179
ГК України). При цьому, в порядку ст.ст.6,
204 ЦК України умови договору, які прямо
не суперечать нормам законодавства,
мають пріоритетне застосування до
відносин сторін, врегульованих даним
договором.

Умови досліджених договорів, не
обмежують прав сторін припинити
зобов'язання іншим способом, крім
виконання шляхом сплати грошових
коштів. Такі способи передбачені,
зокрема (але не виключно), главою 50 ЦК
України (передання відступного,
зарахування, новація боргу, прощення,
поєднання боржника і кредитора в одній
особі тощо).

За таких обставин, навіть якщо орендна
плата позивачем ТОВ «Артпласт Трейд»
жодного разу не сплачувалась завідомо
з мотивів погашення даного грошового
зобов'язання в інший спосіб - шляхом
зарахування зустрічних вимог з оплати
за поставлений товар, зазначене не
суперечить чинному законодавству та не
свідчить про удаваність договорів
оренди.

Позивачем було заявлено клопотання про
призначення у справі судової
експертизи з метою визначення
відповідності чинному законодавству
відображення в податковій та
статистичній звітності ТОВ «Артпласт
Інвест» операцій по оренді майна як
єдиного належного доказу дійсного
існування відносин оренди мі
сторонами.

В даному клопотанні позивачу суд
відмовив з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 ГПК України
господарський суд призначає судову
експертизу для роз'яснення питань, що
виникають при вирішенні
господарського спору і потребують
спеціальних знань. Відповідно до
пункту 1 Інформаційного листа ВГСУ від
27.11.2006р. № 01-8/2651 «Про деякі питання
призначення судових експертиз» судова
експертиза повинна призначатися лише у
разі дійсної потреби у спеціальних
знаннях для встановлення даних, що
входять до предмета доказування, тобто
в разі, коли висновок експерта не
можуть замінити інші засоби
доказування.

Разом із тим, відсутність відображення
операцій з оренди в податковій та
статистичній звітності ТОВ «Артпласт
Інвест» може свідчити про недоліки або
недостовірність податкового та
статистичного обліку, а не про фактичну
відсутність таких операцій.

Суд бере до уваги зазначене у
долученому до позовної заяви висновку
спеціаліста про відповідність
відображення податку на додану
вартість до податкового кредиту в
дерлараціях з ПДВ ТОВ «Артпласт Трейд»
та підтвердження повноти
взаємовідносин з ТОВ «Артпласт Інвест»
за період з 01.03.2011р. по 01.03.2012р. (далі
аудиторський висновок), про те, що дані,
отримані на підставі вивчення
первинної бухгалтерської
документації, не відповідають
відображенню податкового кредиту по
взаємовідносинам з ТОВ «Артпласт
Інвест» за період з 01.03.2011р. - 01.03.2012р.
Неможливо встановити, ТОВ «Артпласт
Трейд» добровільно відмовилося від
права на податковий кредит, чи фактичні
взаємовідносини між вищезазначеними
підприємствами є іншими, ніж
відображені в первинних
бухгалтерських документах.

За таких обставин суд не вбачає дійсної
потреби для призначення у справі
судової експертизи для встановлення
обставин та вирішення питань, що
потребують спеціальних знань.

Крім того, позивач посилається на те, що
договори оренди є удаваними, тобто
такими, що укладені з метою приховати
інший правочин, насправді вчинений
сторонами - правочин безоплатного
користування. Разом із тим, відповідно
до ст. 235 ЦК України удаваний правочин
не є нікчемним, тобто автоматично
недійсним в силу закону. Удаваний
правочин має бути визнаний судом
недійсним із застосуванням
законодавства, яке регулює укладення
правочину, який сторони насправді
вчинили. Так, встановивши у розгляді
справи, що певний правочин вчинено з
метою приховати інший правочин
(удаваний правочин), господарський суд
на підставі частини другої статті 235 ЦК
України має виходити з того, що
сторонами вчинено саме той правочин,
який вони мали на увазі, і розглянути
справу по суті із застосуванням правил,
що регулюють цей останній правочин.
Якщо він суперечить закону,
господарський суд має прийняти рішення
про визнання його недійсним із
застосуванням, за необхідності,
відповідних правових наслідків (пункт
3.11 Постанови Пленуму ВГСУ від 29 травня
2013 року N 11 «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними»).

Встановивши під час розгляду справи, що
правочин вчинено з метою приховати
інший правочин, суд на підставі статті
235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено
саме цей правочин, та вирішити спір із
застосуванням норм, що регулюють цей
правочин. Якщо правочин, який насправді
вчинено, суперечить закону, суд ухвалює
рішення про встановлення його
нікчемності або про визнання його
недійсним. (пункт 25 Постанови Пленуму
Верховного Суду України, від 06.11.2009, № 9
"Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними").

Договори оренди від 20.03.2011р. № 01/03/11, від
20.03.2011р. № 02/03/11, від 30.03.2011р. №05, від
20.03.2011р. № 06, від 20.03.2011р. № 04 в судовому
порядку недійсними не визнано, вимог
про визнання цих договорів удаваними
позивачем до суду не заявлено.
Відповідно до презумпції
правомірності правочинів (ст. 204 ЦК
України ) правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлено
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Невірне визначення сторонами сум
зустрічних вимог, які були зараховані
за оспорюваним договором № 03/02 про
зарахування зустрічних однорідних
вимог від 23.02.2012р., а саме зарахування
частини заборгованості за договорами
оренди, строк оплати якої ще не настав,
не є підставою для визнання договору
недійсним в цілому, оскільки за
загальним правилом статті 217 ЦК України
правочин не може бути визнаний
недійсним, якщо законові не
відповідають лише окремі його частини
і обставини справи свідчать про те, що
правочин був би вчинений і без
включення до нього недійсної його
частини (пункт 2.11 Постанови Пленуму
ВГСУ від 29 травня 2013 року N 11 «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»)

Відповідно до презумпції
правомірності правочину, встановленої
ст. 204 ЦК України правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.
Правочин може бути визнаний недійсним
лише з підстав, визначених законом
(пункт 7 Постанови Пленуму ВСУ від
06.11.2009р. №9 «Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними»).

Статтею 203 ЦК України визначено перелік
загальних умов, необхідних для
чинності правочину. Відповідно до
частин 1, 2, 3 зазначеної статті, зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно до ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину сторонами
вимог, які встановлені частиною першою
- третьою, пятою та шостою ст. 203 ЦК
України.

Суд розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог, виходячи із заявлених
підстав позову, оцінюючи подані
сторонами докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи спір про визнання угоди
недійсною, господарський суд повинен
встановити наявність тих обставин, з
якими закон пов'язує визнання угод
недійсними та настання відповідних
наслідків: відповідність змісту угоди
вимогам закону, додержання
встановленої форми угоди,
правоздатність сторін за угодою, у чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору, зокрема наявність спеціальних
підстав визнання недійсною угоди.

Під час розгляду спору у справі №
911/4433/14 судом було встановлено
відсутність зазначених обставин,
відповідно позовна вимога товариства з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Трейд» до відповідача - товариства з
обмеженою відповідальністю «Артпласт
Інвест» про визнання недійсним
договору № 03/02 про зарахування
зустрічних однорідних вимог від
23.02.2012р. із заявлених позивачем підстав
задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в позові судові
витрати у відповідності до ст. 49 ГПК
України суд покладає на позивача.

Враховуючи вищевикладене та позицію
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.2009р. №9 «Про практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 29.05.2013р. №11 «Про деякі
питання визнання правочинів
(господарських договорів) недійсними»
та

керуючись ст.ст. 6, 11, 203, 204, 215, 217, 235, 626, 627,
638, 655, 712, 759, 762, 765 Цивільного Кодексу
України, ст.ст. 179, 180 Господарського
кодексу України, статтями 1, 32, 33, 43, 49,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові товариству з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Трейд» до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Артпласт Інвест» у
справі № 911/4433/14 відмовити.

Дане рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга може бути подана
протягом десяти днів з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 ГПК України.

Суддя
О.В. Конюх

Повний текст рішення підписано 19.12.2014р.