ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2014 р.
Справа №914/3025/13

Львівський апеляційний господарський
суд у складі:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Гнатюк Г.М.

Кравчук Н.М.

при секретарі: Лук'яненко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Куксов В.Г. по довіреності
б/н від 03.06.2013р.

від відповідача: не з'явився

від ДВС (скаржника): Заразка Є.І. по
довіреності №09-27/20909 від 23.12.2014р.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції

на ухвалу господарського суду
Львівської області від 24.11.2014р. (суддя
Бортник О.Ю.)

у справі №914/3025/13

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Графопак», м.Золочів

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, м.Львів

про стягнення 32 621, 92 грн. та
витребування майна з чужого
незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні 24.12.2014р.
оголошувалась

перерва о 10год.48хвил. до 10 год. 50хвил.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 24.11.2014р. було
задоволено скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Графопак», м.Золочів на дії
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, м.Львів по
справі №914/3025/13 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Графопак», м.Золочів до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_4, м.Львів про
стягнення 32 621, 92 грн. та витребування
майна з чужого незаконного володіння.
Визнано незаконними дії Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, м.Львів щодо закінчення
08.09.2014р. виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду Львівської
області від 06.03.2014р. по справі №914/3025/13.

Залізничний відділ державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, не
погоджуючись з ухвалою господарського
суду Львівської області від 24.11.2014р.,
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
зазначає, що ухвала суду першої
інстанції винесена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
є необґрунтованою, незаконною та
просить її скасувати і прийняти нове
рішення, яким відмовити у задоволенні
скарги ТОВ «Графопак» на дії
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, м.Львів.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги апелянт посилається на те, що
Законом України «Про виконавче
провадження» передбачено, що у разі
знищення предмета, який має бути
переданий стягувачу в натурі,
державний виконавець складає акт про
неможливість виконання рішення, що є
підставою для закінчення виконавчого
провадження. Аналогічна норма
закріплена і в Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України №512/5 від
02.04.2012р. Вказана норма Закону чітко
зазначає дії, які повинен вчинити
державний виконавець.

Одночасно скаржник зазначає, що при
здійсненні виконавчих дій він виходив
за адресою боржника (м.Львів,
вул.Городоцька,303/10), де Фо-п ОСОБА_4
повідомив, що лобзиковий станок GNU
марки S.R.L. тип 5002, який має бути
витребуваний, знищено, про що вказано у
відповідній заяві боржника та складено
акт державного виконавця. Таким чином,
державним виконавцем було вчинено всі
необхідні виконавчі дії, на підставі
чого 08.09.2014р. і була винесена постанова
про закінчення виконавчого
провадження.

У судовому засіданні 24.12.2014р. скаржник
підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі і просить суд
скасувати ухвалу господарського суду
Львівської області від 24.11.2014р. Також
апелянт зазначив, що він не може надати
докази сплати судового збору за
подання апеляційної скарги через те, що
з моменту отримання ухвали суду до
судового засідання пройшло мало часу, а
службову записку до Головного
управління юстиції у Львівській
області про сплату судового збору
подано ним 22.12.2014р.

Представник позивача у судовому
засіданні 24.12.2014р. надав обґрунтований
відзив на апеляційну скаргу, в якому
проти задоволення апеляційної скарги
заперечував, вважає, що ухвала
господарського суду Львівської
області від 24.11.2014р. прийнята на
законних підставах та просить залишити
її без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення. В обґрунтування доводів,
викладених у відзиві, позивач зазначив,
що державним виконавцем не було
виконано всіх виконавчих дій,
передбачених законом, оскільки
державний виконавець має неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вживати
заходи примусового виконання рішень.
Однак, в даному випадку, на думку
позивача, державний виконавець не
перевірив безпосереднє
місцезнаходження виробничих
потужностей боржника, не надав доказів
відсутності присудженого до
повернення станка, не встановив
обставин, за яких вказаний станок
знищено, а повірив голослівній заяві
боржника про його знищення.

Відповідач у судове засідання 24.12.2014 не
з'явився. Відповідно до статті 98
Господарського процесуального кодексу
України про час і місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, що підтверджується поштовим
повідомленням про вручення 19.12.2014р.
поштового відправлення з відповідною
ухвалою суду (а.с.223). Про наявність
поважних причин неявки у судове
засідання апеляційної інстанції суд не
повідомив, своїми правами,
передбаченими ст.22 Господарського
процесуального кодексу України (далі
ГПК України), не скористався.

Відповідно ст.99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.102 ГПК України,
апеляційна скарга на ухвалу місцевого
господарського суду розглядається
протягом п'ятнадцяти днів з дня
постановлення ухвали про прийняття
апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України
складено протокол судового засідання.

Дослідивши докази матеріалів справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія Львівського
апеляційного господарського суду
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду
Львівської області від 03.10.2013р.,
залишеним без змін постановою Вищого
господарського суду України від
13.02.2014р., витребувано від відповідача на
користь позивача лобзиковий станок GNU
марки S.R.L. (TRAFORATICE CFN 150) тип 5002. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 1 720,50
грн. судового збору, решта позовних
вимог залишено без розгляду. На
примусове виконання рішення суду, яке
набрало законної сили, господарським
судом Львівської області 06.03.2014р.
видано накази.

ТОВ «Графопак», м.Золочів,
звернулось до господарського суду
Львівської області зі скаргою на дії
органу Державної виконавчої служби, в
якій просило визнати дії органу ДВС
щодо закінчення виконавчого
провадження з приводу примусового
виконання наказу господарського суду
Львівської області від 06.03.2014р.
незаконними, скасувати постанову
головного державного виконавця
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції про
закінчення виконавчого провадження
від 08.09.2014р. ВП №44045795.

Ухвалою господарського суду
Львівської області від 24.11.2014р. скаргу
ТОВ «Графопак», м.Золочів на дії
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, м.Львів по
справі №914/3025/13 було задоволено та
визнано незаконними дії Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, м.Львів щодо закінчення
08.09.2014р. виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду Львівської
області від 06.03.2014р. по справі №914/3025/13.

Вказана ухвала суду вмотивована тим, що
державним виконавцем не вчинено усіх, з
можливих, заходів та виконавчих дій,
які йому надано право вчиняти
відповідно до норм ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження» у
ході здійснення виконавчого
провадження. А тому господарський суд
Львівської області прийшов до
висновку, що дії державного виконавця з
винесення 08.09.2014р. постанови про
закінчення виконавчого провадження ВП
№44045795 є передчасними і
необґрунтованими та сама постанова про
закінчення виконавчого провадження
суперечать вимогам ч.1 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження» і
є незаконними.

Колегія суддів Львівського
апеляційного господарського суду
погоджується з встановленим судом
першої інстанції фактом, що у
матеріалах справи відсутні та
державним виконавцем суду не подані
докази вжиття ним заходів з перевірки
достовірності заяви боржника про
знищення лобзикового станка GNU марки
S.R.L. (TRAFORATICE CFN 150) тип 5002. Державним
виконавцем також не встановлено, за
яких обставин він був знищений (пожежа,
крадіжка, тощо), відповідно і не надано
доказів, які б підтверджували такі
обставини. Також, державним виконавцем
не з'ясовано, чи повністю знищено
верстат, чи підлягає він ремонту або
відновленню, чи не бажає стягувач
отримати в рахунок виконання рішення
суду залишки знищеного верстата тощо.

Згідно ст.1212 ГПК України, скарги на дії
чи бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, яка надсилається
стягувачеві, боржникові та органові
виконання судових рішень. Ухвалу може
бути оскаржено у встановленому цим
Кодексом порядку.

За приписами ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" (далі -
Закон)державний виконавець
зобов'язаний вживати передбачених цим
Законом заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець, зокрема,
зобов'язаний здійснювати необхідні
заходи щодо своєчасного і повного
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Згідно з ч.1 ст.6 Закону державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.49 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у разі
письмової відмови стягувача від
одержання предметів, вилучених у
боржника під час виконання рішення про
передачу їх стягувачу, або знищення
речі, що має бути передана стягувачу в
натурі.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що
господарський суд Львівської області
надав належну оцінку всім наявним у
справі доказам, повною мірою дослідив
всі обставини справи і дійшов вірного
висновку щодо задоволення скарги ТОВ
«Графопак», м.Золочів на дії
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, м.Львів та
визнання незаконними дії Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції, м.Львів щодо закінчення
08.09.2014р. виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
господарського суду Львівської
області від 06.03.2014р. по справі №914/3025/13,
оскільки скаржником повною мірою
доведені ті обставини скарги, на які
він посилався в підтвердження своїх
вимог.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ч.1 ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апелянта, викладені в
апеляційній скарзі, спростовуються
наведеними вище нормами законодавства,
і всупереч норм ГПК України апелянтом
не подано доказів, які б спростовували
факти, викладені у скарзі на дії ДВС, а
твердження, наведені в апеляційній
скарзі, не спростовують правомірність
висновків, викладених в оспорюваній
ухвалі суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія
апеляційної інстанції дійшла до
висновку, що апеляційна скарга
Залізничного відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції, м.Львів
підлягає залишенню без задоволення, а
ухвала господарського суду Львівської
області від 24.11.2014р. по справі №914/3025/13
залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.99, 101, 102, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Залізничного
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Львівської
області від 24.11.2014р. по справі №914/3025/13
залишити без змін.

Стягнути з Залізничного відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції (79040, м.Львів, вул.Городоцька,299,
) на користь Державного
бюджету України (отримувач - УДКСУ у
Личаківському районі м.Львова, , МФО 825014, рахунок
отримувача 2006, банк отримувача
ГУДКСУ у Львівській області, код
класифікації доходів бюджету 22030001)
609,00грн. за подання апеляційної скарги
до Львівського апеляційного
господарського суду.

Господарському суду Львівської
області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через Львівський
апеляційний господарський суд
протягом 20 днів.

Повний текст постанови складено
25.12.2014р.

Головуючий суддя
Б.Д. Плотніцький

Судді
Г.М. Гнатюк

Н.М. Кравчук