КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2014 р. Справа№ 910/15330/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання
Громак В.О.

від позивача - Козаченко О.М.;

від відповідача - Титикало Р.С.,
Засепський С.М.,

розглянувши апеляційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю «І.В. Трейд»

на рішення господарського суду міста
Києва від 13.10.2014 р.

по справі № 910/15330/14 (суддя - Головіна
К.І.)

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецмонтаж
Інвест»

до товариства з обмеженою
відповідальністю «І.В. Трейд»

про стягнення 141 538,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 13.10.2014 р. задоволено позов
товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецмонтаж
Інвест». Стягнуто з товариства з
обмеженою відповідальністю «І. В.
Трейд» на користь товариства з
обмеженою відповідальністю
«Укрспецмонтаж Інвест» заборгованість
в сумі 141 538,11 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, товариство з обмеженою
відповідальністю «І.В. Трейд»
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 13.10.2014 р. у справі №910/15330/14 та
прийняти нове, яким у позові відмовити.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.11.2014р.
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю «І.В.
Трейд» прийнято до провадження.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрспецмонтаж
Інвест» заперечує проти апеляційної
скарги та просить рішення
господарського суду міста Києва від
13.10.2014р. у справі №910/15330/14 без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.
Своїм правом, наданим статтею 96
Господарського процесуального кодексу
України, позивач не скористався. відзив
а апеляційну скаргу не надав.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «І.В. Трейд» заявляло
клопотання про залучення доказів, а
саме: лист Департаменту міського
благоустрою та збереження природного
середовища КМДА від 03.11.2014р.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «І.В. Трейд» заявило
клопотання про призначення
будівельно-технічної та економічної
експертизи.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Укрспецмонтаж
Інвест» заперечує проти заявленого
клопотання.

Відповідно до статті 41 Господарського
процесуального кодексу України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Учасники судового процесу мають право
пропонувати господарському суду
питання, які мають бути роз'яснені
судовим експертом. Остаточне коло цих
питань встановлюється господарським
судом в ухвалі.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. №4 «Про деякі питання практики
призначення судової експертизи»
судова експертиза призначається лише у
разі дійсної потреби у спеціальних
знаннях для встановлення фактичних
даних, що входять до предмета
доказування.

Питання про призначення судової
експертизи повинно вирішуватися лише
після ґрунтовного вивчення обставин
справи і доводів сторін щодо
необхідності такого призначення.

У вирішенні відповідного питання (до
призначення судової експертизи) слід:
визначитися з конкретною установою або
конкретним експертом, якими
проводитиметься експертиза. З цією
метою господарський суд, зокрема,
витребує у сторін пропозиції стосовно
таких установ та/або судових експертів,
у тому числі тих, які не є працівниками
зазначених установ. Господарський суд
не зв'язаний цими пропозиціями, але
може враховувати їх у вирішенні
питання про призначення і проведення
судової експертизи; визначити об'єкти,
що підлягають експертному дослідженню;
максимально конкретно визначити
питання, які мають бути роз'ясненні
судовим експертом, та сформулювати їх у
логічній послідовності; за
необхідності визначити вид (підвид)
судової експертизи, до компетенції
якої відноситься роз'яснення
відповідних питань. Якщо визначення
такого виду (підвиду) саме по собі
потребує спеціальних знань, його слід
віднести на розсуд експертної установи
(експерта); визначити обсяг необхідних
та достатніх для експертного
дослідження матеріалів; здійснити
перевірку (огляд) матеріалів, які
підлягають направленню на експертизу,
з точки зору їх повноти та придатності
для проведення експертизи, в тому числі
з урахуванням належного відображення
ознак об'єктів і зразків, а за
невідповідності матеріалів цим
критеріям - вжити заходів до усунення
недоліків матеріалів шляхом
витребування додаткових документів і
матеріалів у сторін та інших осіб; у
разі потреби забезпечити відібрання
зразків, у тому числі за необхідності -
з участю спеціаліста; у необхідних
випадках розглянути можливість
виклику судового експерта для
уточнення питань, які ним мають бути
роз'яснені, а також для перевірки
матеріалів з точки зору їх повноти,
достатності та придатності для
проведення експертизи; з'ясувати усі
інші обставини, пов'язані з проведенням
судової експертизи.

Господарським судам необхідно також
враховувати, що недотримання порядку
призначення та проведення судової
експертизи має наслідком затягування
судового процесу і призводить до
порушення вимог статті 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, учасником якої є
Україна, стосовно права кожного на
розгляд його справи упродовж розумного
строку.

Ознайомившись із клопотанням,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
суд не вбачає підстав для його
задоволення, оскільки в матеріалах
справи наявні підписані
уповноваженими представниками сторін
та скріплені відтисками печаток акти
приймання виконаних будівельних робіт,
довідки про вартість, локальні
кошториси та договірна ціна.

Товариство з обмеженою
відповідальністю «І.В. Трейд» заявило
клопотання про залучення доказів
№910/15330/14, а саме: рішення
господарського суду у м. Києві від
02.12.2014р. у справі №910/20452/14 за позовом ТОВ
«І.В. Трейд» до ТОВ «Укрспецмонтаж
Інвест» про стягнення грошових коштів,
яким позовні вимоги задоволено
частково. За даним позовом стягнуто
неустойку за порушення строків
виконання робіт.

Однак, дане рішення не спростовує факту
виконання робіт та не містить підстав
для звільнення відповідача від
виконання взятого на себе зобов'язання
згідно договору підряду №112 від
01.07.2013р., щодо оплати.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються доводи та заперечення
сторін, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
апеляційний господарський суд
встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

01 липня 2013 року між ТОВ «Укрспецмонтаж
Інвест» (підрядник) та ТОВ «І. В. Трейд»
(замовник) був укладений договір
підряду № 112, за умовами якого
підрядник зобов'язався на свій ризик
виконати за погодженим проектом та
завданням замовника з використанням
своїх матеріалів наступну роботу -
винос з плями забудови водопровідної
мережі загальною довжиною 108 м. п. на
об'єкті будівництва житлового будинку
по вул. Солом'янській, 20-а, в
Солом'янському районі м. Києва в
обсягах, погоджених сторонами в ціні
договірній (додаток № 1) та Локальному
кошторисі (додаток № 2), а замовник
зобов'язався прийняти й оплатити ці
роботи. /а.с. 28/.

Згідно з п.п. 2, 3 договору загальна
вартість робіт та матеріалів, що
виконуються та використовуються за
умовами цього договору становить 151 968,00
грн., в т.ч. ПДВ 25 328,00 грн., яка повинна
бути оплачена наступним чином:

- 91 180,80 грн. - авансовий платіж,
який сплачує замовник в трьохденний
термін після отримання
контрольно-ревізійної картки для
проведення будівельних робіт;

- 45 590,40 грн. - поточний розрахунок,
який сплачує замовник не пізніше трьох
днів після повного завершення
підрядником будівельних робіт,
оформлення належним чином виконавчої
документації, передачі її замовнику та
підписання уповноваженими
представниками сторін акту приймання
виконаних підрядних робіт;

- 15 196,80 грн. - кінцевий розрахунок,
який сплачує замовник після підписання
акту технічного приймання водопроводу,
довідки з інженерного управління
Голов. Київ архітектури.

Згідно з п. 4.1 договору підрядник
зобов'язується виконати роботи,
передбачені у п. 1.1 цього договору, на
протязі 21 робочого дня. Початком робіт
вважається наступний день після
надходження передплати на рахунок
підрядника.

Строки виконання робіт можуть
переглядатись за взаємною згодою
сторін шляхом підписання сторонами
додаткової угоди (п. 4.2. договору).

Договір вступає в дію з моменту
підписання його повноважними
представниками сторін та діє до
моменту повного виконання сторонами.
(п.4.4. договору).

За платіжним дорученням №26 від 07.08.2013р.
відповідач сплатив позивачу аванс по
договору №112 від 01.07.2013р. /а.с. 129/.

21.10.2013 року сторонами була укладена
додаткова угода № 1 до вказаного
договору, згідно якої підрядник
зобов'язався виконати додаткові роботи
по будівництву та прокладанню
зовнішніх мереж водопостачання на
об'єкті по вул. Солом'янській, 20-а, в
Солом'янському районі м. Києва, а
замовник зобов'язався сплатити за
виконану роботу суму в 24 184,27 грн.
Розрахунок здійснюється протягом 5
банківських днів з дати підписання
помісячних актів приймання виконаних
будівельних робіт (п. 3.2 додаткової
угоди-1). /а.с. 31/.

01.11.2013 року сторонами була укладена
додаткова угода № 2 до вказаного
договору, згідно з якою підрядник
зобов'язався виконати додаткові роботи
по будівництву та прокладанню
зовнішніх мереж водопостачання на
об'єкті по вул. Солом'янській, 20-а, в
Солом'янському районі м. Києва, а
замовник зобов'язався сплатити за
виконану роботу суму в 66 957,84 грн.
Розрахунок здійснюється протягом 5
банківських днів з дати підписання
помісячних актів приймання виконаних
будівельних робіт. /а.с. 31/.

Так, згідно акту виконаних робіт № 1 від
10.12.2013 р., локального кошторису № 7-1-1,
довідки про вартість виконаних робіт
та договірною ціною 10.12.2013 р. позивач
виконав роботи на суму 122 571,70 грн.,
враховуючи сплачену суму авансу 91 180,80
грн., неоплаченою залишилась вартість
робіт за основним договором на суму 31
390,51 грн. /а.с. 43, 44/.

Роботи, передбачені додатковою
угодою-1, фактично були виконані
підрядником на суму 24 184,27 грн., а за
додатковою угодою-2 - виконані на суму 66
957,84 грн., що підтверджується актом
виконаних робіт на суму 24 184,27 грн. від
10.12.2013 р., актом виконаних робіт на суму
18 057,50 грн. від 10.12.2013 р. та актом
виконаних робіт на суму 48 899,95 грн. від
10.12.2013 р., Локальним кошторисом № 7-1-1,
довідками про вартість виконаних робіт
та договірною ціною. /а.с. 69, 74, 58/.

Таким чином, загальна заборгованість
по оплаті вартості робіт у відповідача
згідно актів приймання виконаних
будівельних робіт складає 122 532, 62 грн. (31
390,51 грн. + 24184,27 грн. + 66957,84 грн.).

Доказів оплати матеріали справи не
містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 853 Цивільного
кодексу України замовник зобов'язаний
прийняти роботу, виконану підрядником
відповідно до договору підряду,
оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу
України якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати
йому авансу лише у випадку та в розмірі,
встановлених договором.

Разом з цим, відповідно до ч. 4 ст. 882
Цивільного кодексу України передання
робіт підрядником і прийняття їх
замовником оформляється актом,
підписаним обома сторонами. У разі
відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Докази вмотивованої відмови від
підписання актів приймання виконаних
робіт, в матеріалах справи відсутні.

Посилання апелянта на підписання актів
колишнім директором заднім числом,
судом оцінюється критично, оскільки
акти підписані 10.12.2014р. та скріплені
відтисками печаток, а наказ про
звільнення датований 11.12.2014р. На
спростування зазначеного відповідач, в
порушення ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, не
навів та не довів належних та
допустимих доказів.

Згідно умов договору замовник
зобов'язався підписати акт приймання
виконаних підрядних робіт протягом 3
(трьох) днів, після виконаних
«Підрядником» обсягів робіт та
поставки матеріалів. (п. 5.2.5. договору).

Згідно п. 5.2.7. договору прийняти об'єкт
протягом 3(трьох) днів з моменту
одержання повідомлення підрядника або
надати мотивовану відмову від
прийняття робіт. У випадку мотивованої
відмови замовника в прийманні робіт
сторонами складається двосторонній
акт з переліком недоліків та термінів
їх усунення.

В матеріалах справи наявний акт
перевірки виконаних об'ємів робіт, який
складено і підписано без представників
позивача. /а.с. 95/.

Листом №08/04-14 від 08.04.2014р. відповідач
запрошував представника позивача на
об'єкт будівництва для участі в комісії
по перевірці об'ємів виконаних робіт та
складання акту виявлених недоліків,
яка мала бути проведена 14.04.2014р., акт
перевірки датований 10.04.2014р. /а.с. 116/.

Тобто позивач не був належним чином
повідомлений про проведення перевірки
об'ємів виконаних робіт та складання
акту виявлених недоліків, а тому акт до
уваги взятий бути не може.

Крім того, щодо обсягу виконання робіт,
то зазначене може бути предметом
розгляду в окремому провадженні, за
іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 852 Цивільного кодексу
України якщо підрядник відступив від
умов договору підряду, що погіршило
роботу, або допустив інші недоліки в
роботі, замовник має право за своїм
вибором вимагати безоплатного
виправлення цих недоліків у розумний
строк або виправити їх за свій рахунок
з правом на відшкодування своїх витрат
на виправлення недоліків чи
відповідного зменшення плати за
роботу, якщо інше не встановлено
договором.

За наявності у роботі істотних
відступів від умов договору підряду
або інших істотних недоліків замовник
має право вимагати розірвання договору
та відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 6.1 договору в разі порушення
своїх фінансових зобов'язань, замовник
сплачує підряднику пеню в розмірі 0,15%
від ціни договору за кожний день
прострочення, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ.

Згідно з пунктами 3.3 додаткової угоди-1
від 21.10.2013р. та додаткової угоди-2 від
01.11.2013р. в разі порушення своїх
фінансових зобов'язань, замовник
сплачує підряднику пеню в розмірі 5% від
ціни даної додаткової угоди за кожний
день прострочення.

Позивач просить суд стягнути пеню за
невиконання зобов'язання за договором
підряду в сумі 10 105, 80 грн. (за основним
договором - 2 622,18 грн., за додатковою
угодою-1 - 1 985,75грн., за додатковою
угодою-2 - 5 497,87грн.), що виникла за період
з 14.12.2013 р. по 30.06.2014 р.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Крім того, пеня нараховується за
подвійною обліковою ставкою НБУ
відповідно до закону.

Таким чином, враховуючи положення
вищенаведене, до стягнення підлягає
пеня у розмірі 9 215, 13 грн. (за основним
договором - 2 360, 74 грн., за додатковою
угодою-1 - 1 818, 79 грн., за додатковою
угодою-2 - 5 035, 60 грн.) за період з 14.12.2013 р.
по 30.06.2014 р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 13 596,53 грн. інфляційних
втрат та 1 974,18 грн. 3 % річних за період з
14.12.2013р. по 30.06.2014р.

Перевіривши правильність нарахування
інфляційних втрат та 3 % річних суд
дійшов висновку про стягнення 13 596,53
грн. інфляційних втрат та 1 974,18 грн. 3 %
річних за період з 14.12.2013р. по 30.06.2014р.

Дослідивши матеріали справи, Київський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що
господарським судом міста Києва
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
повно з'ясовано та доведено обставини,
що мають значення для справи, зроблені
висновки відповідають дійсним
обставинам справи.

Доводи наведені в апеляційній скарзі
Київським апеляційним господарським
судом до уваги не приймаються з огляду
на те, що вони є необґрунтованими та
такими, що спростовуються матеріалами
справи.

З наведених у даній постанові обставин,
Київський апеляційний господарський
суд дійшов висновку, що відсутні
підстави для зміни чи скасування
рішення господарського суду міста
Києва від 13.10.2014р. у справі № 910/15330/14.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста
Києва від 13.10.2014 р. у справі № 910/15330/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

2. Матеріали справи № 910/15330/14 повернути
до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у
справі.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Л.В. Чорна

Судді
Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова