ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2014 р.
Справа № 914/3509/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю «СЛІДОПИТ
КОНСАЛТИНГ», м.Київ

До відповідача: Приватне акціонерне
товариство "Галичина", м. Радехів

Про стягнення 48702,05 грн.

Суддя Березяк
Н.Є

Секретар судового засідання Кравець
О.І.

В судове засідання з'явились:

від позивача:Кривуля Р.В. -представник
за довіреністю

від відповідача: не з'явився

Представникам сторін роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України.

Суть спору: Подано позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «СЛІДОПИТ
КОНСАЛТИНГ» до Приватного
акціонерного товариства "Галичина" про
стягнення 42336,00 грн. основного боргу,
904,71 грн. три відсотки річних, 5461,71 грн.
інфляційних та судові витрати..

В судовому засіданні 20.10.2014 року судом
оглянуто оригінали документів, які в
належно завірених копіях долучено до
матеріалів справи.

В зв'язку з неявкою в судове засідання
представника відповідача розгляд
справи було відкладено на 24.11.2014 року.

В судове засідання 24.11.2014 року
відповідач участь свого представника
повторно не забезпечив, витребуваних
ухвалами суду документів не надав, про
причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив задоволити позов з підстав і
мотивів, викладених в позовній заяві та
наданих в судовому засіданні
поясненнях.

Розгляд справи відкладався з підстав і
мотивів, викладених в ухвалах суду.

01.12.2014 року в судове засідання
представник позивача подав заяву про
збільшення позовних вимог в якій він
просить стягнути з відповідача 42336,00
грн. основного боргу, 1106,54 грн. три
відсотки річних, 8032,04 грн. інфляційних,
534,35 грн. витрат на поїздку представника
в судові засідання та 1827,00 грн.
сплаченого судового збору.

Відповідач в судові засідання участь
свого представника не забезпечив,
відзиву на позов не подав, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце розгляду справи ухвалами
суду, які надсилались йому
рекомендованою кореспонденцією.

За таких обставин суд вважає, що справа
у відповідності до вимог ст.75 ГПК
України, може бути розглянута за
відсутності відповідача.

В судовому завданні 15.12.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали
справи, та оцінивши докази в їх
сукупності, встановив наступне:

22.11.2013 року між ТзОВ «СЛІДОПИТ
КОНСАЛТИНГ» та ПрАТ «Галичина» було
укладено договір №22/11-13 відповідно до
якого Позивач взяв на себе зобов'язання
надати відповідачу послуги в області
маркетингу та дослідження ринку,
конкретний перелік яких був викладений
в Додатку №1 до Договору, а відповідач
взяв на себе зобов'язання оплатити
послуги протягом п'яти банківських
днів з моменту отримання відповідних
рахунків.

На виконання умов договору позивачем
було надано відповідачу маркетингові
послуги на загальну суму 50400,00 грн., що
підтверджується актом здачі-приймання
робіт №ГАЛ-001 від 03.01.2014 року.

Як стверджує позивач, свої договірні
зобов'язання стосовно оплати наданих
послуг відповідач виконав частково,
оплативши 18144,00 грн. передоплати у
встановлений договором термін.

Заборгованість відповідача перед
позивачем за надані послуги станом на
день звернення до суду складала 42336,00
грн.

За порушення строків оплати відповідно
до ч.2 ст.625 ЦК України згідно поданої
заяви про збільшення позовних вимог за
період з січня 2014 року по листопад 2014
року позивачем нараховані три відсотки
річних в сумі 1106,54 грн. та інфляційні в
сумі 8032,04 грн., які просить стягнути з
відповідача.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 534,35 грн. витрат на поїздку
представника позивача в судові
засідання.

Проаналізувавши всі обставини та
матеріали справи, заслухавши пояснення
представника позивача суд прийшов до
висновку, що збільшені позовні вимоги
підлягають до задоволення частково.

При прийнятті рішення, суд виходив з
наступного :

Згідно ст.ст. 526,530 Цивільного Кодексу
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно зі статтею 509 ЦК України
зобов'язання це правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193
Господарського кодексу України, де
зазначено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання укладеного договору №22/11-13
позивач надав відповідачу
маркетингові послуги на загальну суму
50400,00 грн., що підтверджується актом
здачі-приймання робіт №ГАЛ-001 від 03.01.2014
року.

Відповідно до п.4.1 Договору
відповідачем було здійснено перший
платіж - передоплату в розмірі 30% від
сум вартості послуг в розмірі 18144,00 грн.

Відповідно до п.4.2 Договору другий
платіж в розмірі 70% від суми наданих
послуг, а саме 42336,00 грн. відповідач
зобов'язувався сплатити протягом п'яти
банківських днів з дати підписання
Акту виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, Акт
№ ГАЛ-001 здачі-приймання робіт ( наданих
послуг) був підписаний сторонами 03
січня 2014 року без будь-яких застережень
з боку відповідача. Згідно з
положеннями п.4.2 Додатку №1 до Договору,
відповідач зобов'язаний був здійснити
розрахунок за надані послуги не
пізніше 10 січня 2014 року, однак свої
договірні зобов'язання не виконав.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Враховуючи часткову оплату вартості
наданих послуг, заборгованість
відповідача перед позивачем станом на
день розгляду справи складає та
підлягає до стягнення в сумі 42336,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом. За період з 13.01.2014 року по
26.11.2014 року позивачем нараховані три
відсотки річних в розмірі 1106,54 грн. та
8032,04 грн. інфляційних, які підлягають до
стягнення з відповідача.

В частині збільшених позовних вимог
про стягнення з відповідача 534,35 грн.
витрат на поїздку представника
позивача в судові засідання слід
відмовити з огляду на наступне:.

Витрати на поїздку представника
позивача в судові засідання фактично є
збитками про стягнення яких позивач не
заявляв при поданні позовної заяви до
початку розгляду справи в суді. Витрати
на проїзд представника в судові
засідання не є витратами, в розумінні
п.2 ч.1 ст.49 ГПК України . Позивач вправі
звернутися з позовом до відповідача
про стягнення збитків в загальному
порядку шляхом подання позовної заяви.

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач позовні вимоги не
заперечив, доказів оплати наданих
послуг у встановленому Договором
розмірі та у встановлені строки суду не
надав , тому позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу, трьох
відсотків річних та інфляційних
підлягають до задоволення.

Судові витрати слід віднести на
відповідача в розмірі 1827,00 грн.
судового збору.

Керуючись
3,4,41,42,43,44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,75,82,83,84,85, ГПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Збільшені позовні вимоги задоволити
частково .

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "Галичина" (80200, Львівська
область, м. Радехів, вул.
Б.Хмельницького, 120 , ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «СЛІДОПИТ
КОНСАЛТИНГ» (03115, м.Київ,
вул.Верховинна,36-а , оф.102, ) - 42336,00 грн. - основного боргу, 1106,54
грн. - три відсотки річних, 8032,04 грн. -
інфляційних, та 1827,00 грн. судового
збору.

3.В задоволенні решта збільшених
позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом 10 днів до Львівського
апеляційного господарського суду .

Наказ видати у відповідності до ст. 116
ГПК України.

Повний текст рішення
виготовлений та підписаний 16.12.2014 року.

Суддя
Березяк Н.Є.