ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.12.14р. Справа № 904/8587/14

За позовом Комунального підприємства
теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА",
м. Кривий Ріг,
Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Кривий Ріг, Дніпропетровської
області

про стягнення 9010,13 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Касьян І.В., довіреність №
13 від 20.12.2013 року, представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових
мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" звернулося
до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості у сумі 9010,13
грн., з яких: сума основного боргу - 7262,84
грн., пеня - 330,61 грн., інфляційні втрати -
1 493,31 грн., 3% річних - 267,37 грн. Судовий
збір у сумі 1 827,00 грн. позивач просить
покласти на відповідача.

Позовні вимоги вмотивовані
невиконанням відповідачем умов
договору № 2438 від 01.02.2006 року на відпуск
теплової енергії у частині своєчасних
розрахунків за надані послуги за
період з 14.02.2012 року по 25.03.2014 року, у
зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість у сумі 7 262,84 грн., на яку
позивач нарахував пеню у сумі 330,61 грн.,
інфляційні втрати у сумі 1 149,31 грн., 3%
річних у сумі 267,37 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги позову з
наведених у ньому підстав.

Представник відповідача у судові
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином відповідно до вимог частини
першої статті 64 Господарського
процесуального кодексу України за
адресою, зазначеною у позові.

Доказом належного повідомлення
відповідача про судовий розгляд
справи, призначений на 17.12.2014 року є
наявне у матеріалах справи
рекомендоване повідомлення про
вручення 02.11.2014 року представнику
відповідача поштового відправлення
(а.с. 53 том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

Відзиву на позов Державне підприємство
"Придніпровська залізниця" суду не
надало. За таких обставин, а також
беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального України обов'язок
доказування і подання доказів
покладено на сторони, суд згідно зі
статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за відсутності
представника відповідача та за
наявними матеріалами.

Розгляд справи призначався на 24.11.2014
року, 17.12.2014 року.

У судовому засіданні 17.12.2014 року
проголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

01.02.2006 року між Комунальним
підприємством теплових мереж
"КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (далі - Позивач,
Постачальник) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі -
Відповідач, Споживач) укладено договір
на відпуск теплової енергії для потреб
опалення, вентиляції, гарячого
водоспоживання та пари.

Відповідно до пункту 1.1. постачальник
постачає споживачу теплову енергію в
гарячій воді на потреби опалення,
вентиляції, гарячого водопостачання та
в вигляді пари на технічні потреби, а
споживач оплачує отриману теплову
енергію за встановленими тарифами
(цінам) в строки, передбаченими цим
договором.

Згідно з пунктом 1.3. постачальник
постачає споживачу теплову енергію на
об'єкти, зазначені в таблиці № 2
(магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», АДРЕСА_1)
відповідно до встановленого плану
теплоспоживання з 01.02.2006 року по 31.12.2006
року. Оплата здійснюється з моменту
вказаного періоду дії договору.

Пунктом 2.1. передбачено, що облік
споживання енергії здійснюється
згідно з приладами обліку або
розрахунковим способом за їх
відсутності.

За змістом пункту 3.1 договору оплата за
поставлену теплову енергію
здійснюється споживачем щомісячно,
самостійно, у грошовій формі та в інших
формах розрахунку за згодою сторін до
15-го числа місяця, наступного за
розрахунковим. В іншому випадку
постачальник має право без додаткового
попередження припинити повністю або
обмежити частково подачу теплової
енергії споживачу.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що
споживач здійснює передоплату у
грошовій формі, в розмірі 75 відсотків
планового місячного споживання у строк
до 20 числа кожного місяця.

За змістом пункту 4.2. договору, теплова
енергія постачається споживачу в
кількості згідно даних таблиці № 2, у
вигляді гарячої води та (або) пару на
такі потреби: опалення і вентиляція
(період опалювального сезону), гаряче
водопостачання (протягом року, за
винятком ремонтного періоду),
технологічні потреби, кондиціювання
повітря.

Відповідно до пункту 6.1. договору він
діє з 01.02.2006 року по 31.12.2006 року та
вважається щорічно продовженим, якщо
за місяць до закінчення строку не буде
подано заяви від однієї із сторін про
відмову від даного договору або його
перегляду. При заяві однієї із сторін
про розірвання договору за один місяць
і відсутності заборгованості
споживача договір може бути
розірваний. При наявності
заборгованості за споживачем,
нарахування за договором припиняються,
а договір не розривається до повного
погашення заборгованості.

На виконання умов договору позивач за
період з 14.02.2012 року по 25.03.2014 року
поставив відповідачу теплової енергії
на загальну суму 8 657,95 грн., що
підтверджується виставленими на
оплату рахунками: за березень 2012 року
на суму 887,26 грн.; за квітень 2012 року на
суму 391,16 грн.; за листопад 2012 року на
суму 190,81 грн.; за грудень 2012 року на суму
591,51 грн.; за січень 2013 року на суму 858,64
грн.; за лютий 2013 року на суму 715,54 грн.;
за березень 2013 року на суму 658,29 грн.; за
квітень 2013 року на суму 419,78 грн.; за
жовтень 2013 року на суму 286,21 грн.; за
листопад 2013 року на суму 391,16 грн.; за
грудень 2013 року на суму 591,51 грн.; за
січень 2014 року на суму 998,81 грн., за лютий
2014 року на суму 963,54 грн., за березень 2014
року на суму 606,67 грн., за квітень 2014 року
на суму 107,06 грн. (а.с. 11 - 29 том 1).

У період з 29.11.2012 року по 09.12.2013 року
відповідачем оплата здійснена
частково у загальній сумі 1395,11 грн.

Таким чином, залишок несплаченої суми
складає 7 262,84 грн. (8657,95 - 1395,11 = 7262,84).

З урахуванням пункту 3.1. договору строк
оплати є таким, що настав, а залишок
несплачених грошових коштів у сумі 7
262,84 грн. є заборгованістю відповідача.

Невиконання відповідачем зобов'язань
щодо здійснення оплати поставленої
відповідачу теплової енергії у і є
причиною виникнення спору.

Відповідно до частини першої статті 275
Господарського кодексу України за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (частина
перша статті 193 Господарського кодексу
України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

З урахуванням пункту 3.1. договору строк
оплати є таким, що настав, а залишок
несплачених відповідачем грошових
коштів у сумі 7 262,84 грн. за спожиту
теплову енергією є його
заборгованістю.

У порядку часткового погашення
вказаної заборгованості відповідачем
під час розгляду справи, а саме 14.11.2014
року було сплачено коштів у загальній
сумі 3500,00 грн., на підтвердження чого
позивачем надана обігово-сальдова
відомість рахунків (а.с. 59 том 1).

За таких обставин на час винесення
рішення спір між сторонами у частині
стягнення основного боргу у сумі 3 500,00
грн. відсутній, а заборгованість
відповідача складає 3762,84 грн (7262,84 - 35000,00
= 3762,84).

Відповідно до пункту 1-1 частини першої
статті 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Згідно з пунктом 4.4. постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" господарський суд
припиняє провадження у справі у зв'язку
з відсутністю предмета спору, зокрема,
у випадку припинення існування
предмета спору, якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань. Припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми ГПК можливе в разі,
коли предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи викладене, провадження у
справі в частині стягнення основного
боргу у сумі 3 500,00 грн. підлягає
припиненню на підставі пункту 1-1
частини першої статті 80 Господарського
процесуального кодексу України у
зв'язку з відсутністю предмету спору.

За таких обставин сума, що підлягає
стягненню з відповідача в порядку
відшкодування заборгованості за
спожиту теплову енергію складає 3 762,84
грн.

Згідно з частиною першою статті 199
Господарського кодексу України
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
статті 610 Цивільного кодексу України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом
(стаття 548 Цивільного кодексу України).
Виконання зобов'язань може
забезпечуватись згідно договору
неустойкою (штрафом, пенею).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання
(стаття 549 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною четвертою статті 231
Господарського кодексу України, у разі
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або у певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

За змістом пункту 3.3. договору за
несвоєчасне виконання розрахунків за
теплову енергію нараховується пеня у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочки оплати.

Заявлена позивачем до стягнення пеня у
сумі 330,61 грн. розрахована відповідно до
наступного розрахунку:

за період з 15.11.2013 року по 15.05.2014 року із
заборгованості 286,21 грн. у сумі
20,01 грн.;

за період з 15.01.2014 року по 15.07.2014 року із
заборгованості 591,51 грн. у сумі 47,29
грн.;

за період з 15.02.2014 року по 15.08.2014 року із
заборгованості 998,81 грн. у сумі 89,86
грн.;

за період з 15.03.2014 року по 15.09.2014 року із
заборгованості 963,54 грн. у сумі 97,55
грн.

за період з 15.04.2014 року по 12.10.2014 року із
заборгованості 606,67 грн. у сумі 65,94
грн.

за період з 15.05.2014 року по 12.10.2014 року із
заборгованості 107,06 грн. у сумі 9,96
грн.

Перевіркою розрахунку пені порушень не
встановлено, а тому позовні вимоги в
цій частині підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення 3%
річних у загальній сумі 267,37 грн.
відповідно до наступного розрахунку:

за період з 15.04.2012 року по 12.10.2014 року із
заборгованості 694,25 грн. у сумі 51,98
грн.;

за період з 15.12.2012 року по 12.10.2014 року із
заборгованості 190,81 грн. у сумі
10,46 грн.;

за період з 15.01.2013 року по 12.10.2014 року із
заборгованості 591,51 грн. у сумі 30,92
грн.;

за період з 15.02.2013 року по 12.10.2014 року із
заборгованості 858,64 грн. у сумі
42,70 грн.;

за період з 15.03.2013 року по 12.10.2014 року із
заборгованості 715,54 грн. у сумі 33,93
грн.;

за період з 15.04.2013 року по 12.10.2014 року із
заборгованості 658,29 грн. у сумі 29,54
грн.;

за період з 15.11.2013 року по 12.10.2014 року із
заборгованості 286,21 грн. у сумі 7,81
грн.;

за період з 15.01.2014 року по 12.10.2014 року із
заборгованості 591,51 грн. у сумі 13,18
грн.;

за період з 15.02.2014 року по 12.10.2014 року із
заборгованості 998,81 грн. у сумі
19,70 грн.;

за період з 15.03.2014 року по 12.10.2014 року із
заборгованості 963,54 грн. у сумі
16,79 грн.;

за період з 15.04.2014 року по 12.10.2014 року із
заборгованості 606,67 грн. у сумі
9,03 грн.;

за період з 15.05.2014 року по 12.10.2014 року із
заборгованості 107,06 грн. у сумі
1,33 грн.

За результатом перерахунку за період з
15.04.2012 року по 12.10.2014 року із
заборгованості 694,25 грн. позивачем
допущено арифметичну помилку, тому за
вказаний період 3% річних будуть
складати 51,94 грн. В іншій частині
розрахунок 3% річних здійснений вірно.

Таким чином, обґрунтованою сумою 3%
річних, яка підлягає стягненню з
відповідача, є 267,33 грн.

Заявлені позивачем до стягнення
інфляційні втрати визначені у
загальній сумі 1149,31 грн. відповідно до
наступного розрахунку:

за період з квітня 2012 року по вересень
2014 року із заборгованості 694.25 грн. у
сумі 109.08 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 1,157 %;

за період з грудня 2012 року по вересень
2014 року із заборгованості 190.81 грн. у
сумі 32.43 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 1,170 %;

за період з січня 2013 року по вересень 2014
року із заборгованості 591.51 грн. у сумі
99.14 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 1,168;

за період з лютого 2013 року по вересень
2014 року із заборгованості 858.64 грн. у
сумі 141.91 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 1,165 %;

за період з березня 2013 року по вересень
2014 року із заборгованості 715.54 грн. у
сумі 119.09 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 1,166 %;

за період з квітня 2013 року по вересень
2014 року із заборгованості 658.29 грн. у
сумі 109.56грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 1,166 %;

за період з листопада 2013 року по
вересень 2014 року із заборгованості 286.21
грн. у сумі 48.65 грн. з урахуванням
сукупного індексу інфляції 1,170 %;

за період з січня 2014 року по вересень 2014
року із заборгованості 591.51 грн. у сумі
95.73 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 1,162 %;

за період з лютого 2014 року по вересень
2014 року із заборгованості 998.81 грн. у
сумі 159.33 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 1,160 %;

за період з березня 2014 року по вересень
2014 року із заборгованості 963.54 грн. у
сумі 147.04 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 1,153 %;

за період з квітня 2014 року по вересень
2014 року із заборгованості 606,67 грн. у
сумі 77.53 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 1.128 %;

за період з травня 2014 року по вересень
2014 року із заборгованості 107,06 грн. у
сумі 9,82 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 1,092 %.

Відповідно до пункту 3.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" розмір
боргу з урахуванням індексу інфляції
визначається виходячи з суми боргу, що
існувала на останній день місяця, в
якому платіж мав бути здійснений,
помноженої на індекс інфляції,
визначений названою Державною службою,
за період прострочення, починаючи з
місяця, наступного за місяцем, у якому
мав бути здійснений платіж, і за
будь-який місяць (місяці), у якому (яких)
мала місце інфляція. При цьому в
розрахунок мають включатися й періоди
часу, в які індекс інфляції становив
менше одиниці (тобто мала місце
дефляція).

Зазначене позивачем не враховано.

Тому інфляційні втрати підлягають
перерахунку і будуть складати:

за період з травня 2012 року по вересень
2014 року із заборгованості 694.25 грн. у
сумі 109.00 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 115,7 %;

за період з січня 2013 року по вересень 2014
року із заборгованості 190.81 грн. у сумі
32.05 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 116,8 %;

за період з лютого 2013 року по вересень
2014 року із заборгованості 591.51 грн. у
сумі 97.60грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 116,5;

за період з березня 2013 року по вересень
2014 року із заборгованості 858.64 грн. у
сумі 142.53 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 116,6 %;

за період з квітня 2013 року по вересень
2014 року із заборгованості 715.54 грн. у
сумі 118.78 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 116,6 %;

за період з травня 2013 року по вересень
2014 року із заборгованості 658.29 грн. у
сумі 109.27 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 116,6 %;

за період з грудня 2013 року по вересень
2014 року із заборгованості 286,21 грн. у
сумі 48,08 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 116,8 %;

за період з лютого 2014 року по вересень
2014 року із заборгованості 591,51 грн. у
сумі 94,64 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 116,0 %;

за період з березня 2014 року по вересень
2014 року із заборгованості 998,81 грн. у
сумі 152,82 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 115,3 %;

за період з квітня 2014 року по вересень
2014 року із заборгованості 963,54 грн. у
сумі 123,33 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 112,8 %;

за період з травня 2014 року по вересень
2014 року із заборгованості 606,67 грн. у
сумі 55,81 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 109,2 %;

за період з червня 2014 року по вересень
2014 року із заборгованості 107,06 грн. у
сумі 5,57 грн. з урахуванням сукупного
індексу інфляції 105,2 %. Усього: 1 089,48 грн.

За викладеного позовні вимоги
підлягають задоволенню частково у
загальній сумі 5 450,26 грн., з
яких: 3 762,84 грн. - основний борг, пеню у
сумі 330,61 грн., 3% річних у сумі 267,33 грн.,
інфляційних втрат у сумі 1 089,48 грн.

Відповідно до частини першої статті 49
Господарського процесуального кодексу
України судовий збір покладається на
відповідача у сумі 1 814,86 грн.
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 78, 82-85,
115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Припинити провадження у справі в
частині стягнення основного боргу у
сумі 3 500,00 грн.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства теплових мереж
"КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (50099,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, пров. Дежньова, 9, ідентифікаційний
код 03342184) основний борг у сумі 3 762,84 грн.,
пеню у сумі 330,61 грн., 3% річних у сумі 267,33
грн., інфляційні втрати у сумі 1 089,48 грн.,
судовий збір у сумі 1 814,86 грн.

У решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.12.2014 року.

Суддя І.І. Колісник