ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2014 р.
Справа № 923/1810/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Литвинової В.В. при
секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом - Товариства з обмеженою
відповідальністю "Відновлення
інженерних систем", м.Київ

до - Щасливської сільської ради,
с.Щасливе Херсонської області

про 46 582 грн. 85 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - Нікітенко В.В.,
представник за дорученням № 34 від
17.10.2014р.;

від відповідача - Демидюк М.А., паспорт
серії МО 446356 виданий 09.12.1997р.
Цюрупинським РВ УМВС У Херсонській
області.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Відновлення
інженерних систем" (позивач) звернулося
до господарського суду Херсонської
області з позовною заявою до
Щасливської сільської ради
(відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 46 582,85 грн., з яких:
36 000,00 грн. - основний борг, 2 776, 44 грн.
пені, 976,44 грн. 3% річних, 6 829,97 грн. -
інфляційні.

В засіданні суду позивач позовні
вимоги підтримав в повному розмірі.

Відповідач до судового засідання подав
лист в якому позовні вимоги визнає у
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

в с т а н о в и в:

Матеріалами справи підтверджується, що
між Щасливською сільською радою (далі -
відповідач, замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Відновлення інженерних систем" (далі -
позивач, виконавець) було укладено
договір підряду № 442 від 22.06.2013р. (далі -
договір), за умовами якого виконавець
зобов'язався за завданням замовника
протягом визначеного в договорі
строку, виконати власним і залученими
силами і засобами такі види робіт:
Гідродинамічне очищення КНС та
каналізації в с. Щасливе, Цюрупинського
району, Херсонської області, а замовник
зобов'язався прийняти роботу по акту
виконаних робіт та оплатити.

Договір підписаний сторонами без
зауважень, скріплений печаткою.
Протягом дії Договору в нього не
вносилися зміни та доповнення.

Із огляду на зазначений Договір суд
дійшов висновку, що за своєю правовою
природою він є договором підряду,
правовідносини, які витікають із нього,
регулюються параграфом 1 глави 61 ЦК
України.

Вищевказаний договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських
зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань.

Так, ст.173 ГК України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
Законами України, в силу якого один
суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому
числі боржник) зобов'язаний вчинити
певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Однією з підстав виникнення
господарського зобов'язання, згідно
ст.174 ГК України, є господарський
договір.

Відповідно до ч.1 ст.175 ГК України,
майново-господарські зобов'язання, які
є одним із видів господарських
зобов'язань, - це цивільно-правові
зобов'язання, що виникають між
учасниками господарських відносин при
здійсненні господарської діяльності, в
силу яких зобов'язана сторона повинна
вчинити певну господарську дію на
корить другої сторони або утриматися
від певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України, що визначено ст.175 ГК України.

В силу п.1 ст.193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.

За змістом ст.837 ЦК України за договором
підряду одна сторона зобов'язується на
свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Матеріалами справи підтверджується, що
позивач виконав умови договору.

Судом встановлено, що 23.06.2013 року між
сторонами було підписано акт
здачі-приймання виконаних будівельних
робіт (№ КБ-2в) до договору № 442 від
22.06.2013 року, та довідка про вартість
виконаних будівельних робіт (№ КБ-3) на
суму 36 000,00 грн.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що
замовник розраховується з виконавцем
згідно акту виконаних робіт. Також п. 3.3.
даного договору передбачено, що оплата
здійснюється з моменту підписання
обома сторонами актів виконаних робіт
в безготівковій формі шляхом
перерахування замовником грошових
коштів на поточний рахунок виконавця,
але не пізніше 31.12.2013 року.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Відповідно до ст. 525
Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Судом також встановлено, що позивачем
на адресу відповідача було направлено
вимогу про сплату заборгованості та
надано належним чином завірені докази
направлення та отримання відповідачем
даної вимоги (а.с.19-22).

Враховуючи викладене, позовні вимоги
щодо стягнення з відповідача основного
боргу в сумі 36 000,00 грн. є доведеними та
підлягають задоволенню.

Позивач нарахував та просить стягнути
з відповідача 2 776, 44 грн. пені, 3% річних
в сумі 976,44 грн. та 829,97 грн. інфляційних.

Відповідно до п. 6.4. договору № 442 від
22.06.2013р., при несвоєчасній оплаті
замовником вартості виконаних
виконавцем робіт, замовник сплачує
виконавцю пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення терміну сплати від суми
не перерахованих коштів.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Тому, відповідач зобов'язаний сплатити
на користь позивача пеню, індекс
інфляції за весь час прострочення та
три відсотки річних з простроченої
суми.

Суд за допомогою калькулятора
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій системи «Ліга» (з врахуванням
Порядку проведення підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій,
затвердженого листом Верховного суду
України від 03.04.97р. №62-97р «Рекомендації
відносно порядку застосування
індексів інфляції при розгляді судових
справ») перевірив розрахунки в частині
стягнення пені, інфляційних втрат та 3 %
річних і зазначає, що позовні вимоги в
цій частині обґрунтовані і підлягають
задоволенню.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Згідно ст. 43 ГПК України наявні докази
підлягають оцінці у їх сукупності, і
жодний доказ не має для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до положень ст.ст. 33,34 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
заявлені позивачем вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України
судові витрати покладаються на
відповідача, оскільки з його вини спір
доведено до врегулювання в судовому
порядку.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення і повідомлено про
дату складення повного рішення.

На підставі вищевказаних норм права та
керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1.Позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі.

2.Стягнути з Щасливської сільської ради
(75123, Херсонська область, Цюрупинський
район, с. Щасливе, вул. Леніна, буд. 15, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Відновлення інженерних систем" (83136,
Донецька область, м. Маківка, вул.
Чайковського, 89-А, р/р 9700 в АТ
"УкрСибанк", м. Харків, МФО 351005, ) 36 000,00 грн. основного боргу,
2 776,44 грн. пені, 976, 44 грн. 3% річних, 6 829,97
грн. інфляційних, судовий збір в сумі 1
827,00 грн.

Повне рішення складено 25.12.2014 р.

Суддя
В.В.Литвинова