ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2014 року Справа № 910/9234/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого), Катеринчук
Л.Й. (доповідача), Куровського
С.В.розглянувши касаційну
скаргуУповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової
Наталії Анатоліївнина постанову та
рішенняКиївського апеляційного
господарського суду від 17.09.2014 року
господарського суду міста Києва від
26.06.2014 рокуу справі господарського суду
№ 910/9234/14 міста Києваза позовом ТОВ "ДЦ
Делта Спорт"до ПАТ "Банк
Форум"прозобов'язання вчинити діїу
судовому засіданні взяли участь
представники :

ПАТ "Банк Форум" в особі Уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк
Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни:
Ларченко І.М. (довіреність №10/00-124 від
08.07.2014 року),ТОВ "ДЦ Делта
Спорт":Камільовський В.В. (довіреність
від 05.03.2014 року).В С Т А Н О В И В :

у травні 2014 року ТОВ "ДЦ Делта Спорт"
(далі - позивач) звернулося до
господарського суду міста Києва з
позовом до ПАТ "Банк Форум" (далі -
відповідача), про зобов'язання вчинити
дії, а саме переказати грошові кошти в
розмірі 494 495, 64 грн. з поточного рахунку
ТОВ "ДЦ Делта Спорт" №8371 в ПАТ
"Банк Форум" на рахунок ПАТ "Банк Форум"
№8371 в ПАТ "Банк Форум", зазначивши
призначення платежу - погашення
кредиту за кредитним договором
№1-0009/13/11-КLМV від 14.03.2013 року (а.с. 5-59).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 26.06.2014 року (суддя Пінчук В.І.)
позов задоволено, зобов'язано ПАТ "Банк
Форум" переказати кошти в розмірі 494 495,
64 грн. з поточного рахунку ТОВ "ДЦ Делта
Спорт" №8371 в ПАТ "Банк Форум" на
рахунок ПАТ "Банк Форум" №8371 в ПАТ
"Банк Форум", зазначивши призначення
платежу - погашення кредиту за
кредитним договором №1-0009/13/11-КLМV від
14.03.2013 року, стягнуто з ПАТ "Банк Форум"
на користь ТОВ "ДЦ Делта Спорт" 9 889, 91
грн. судового збору (а.с. 88-90).

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Уповноважена особа Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб на ліквідацію
ПАТ "Банк Форум" Соловйова Наталія
Анатоліївна (далі - скаржник)
звернулася до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просила скасувати
рішення суду першої інстанції від
26.06.2014 року та прийняти нове про відмову
у задоволенні позовних вимог,
обґрунтовуючи тим, що вимоги позивача,
який є кредитором відповідача, щодо
здійснення розрахунково-касового
обслуговування (переказ коштів з
поточного рахунку позивача), не можуть
бути виконані відповідачем в силу
положень Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб", у
зв'язку із введенням у відповідача на
підставі рішення Виконавчої дирекції
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб №14 від 14.03.2014 року тимчасової
адміністрації.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 17.09.2014 року
(колегія суддів у складі: головуючого
судді - Станіка С.Р., суддів: Власова Ю.Л.,
Хрипуна О.О.) апеляційну скаргу
залишено без задоволення, а рішення
господарського суду міста Києва від
26.06.2014 року у справі - без змін (а.с. 127-135).

Не погоджуючись з прийнятими
рішеннями, скаржник звернувся до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову апеляційного суду
від 17.09.2014 року та рішення суду першої
інстанції від 26.06.2014 року та прийняти
нове, яким у задоволенні позовних вимог
ТОВ "ДЦ Дельта Спорт" до ПАТ "Банк Форум"
відмовити в повному обсязі,
аргументуючи порушенням судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права, зокрема, статей 509,
1066, 1071, 1074 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України), статей 36, 46, 49, 52
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб",
статей 2, 17 Закону України "Про банки і
банківську діяльність".

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 07.11.2014 року зазначену
касаційну скаргу прийнято до
провадження та призначено її розгляд у
судовому засіданні на 25.11.2014 року о 12
год. 05 хв., в якому оголошено перерву до
12 год. 05 хв. 02.12.2014 року; ухвалою суду
касаційної інстанції від 02.12.2014 року
строк розгляду касаційної скарги
продовжено на 15 днів та відкладено її
розгляд на 09.12.2014 року об 11 год. 50 хв.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку постанову
апеляційного суду від 17.09.2014 року та
рішення суду першої інстанції від
26.06.2014 року на підставі встановлених
фактичних обставин справи, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, обговоривши
доводи касаційної скарги, вислухавши
представників сторін, дійшла висновку
про відсутність правових підстав для
задоволення касаційної скарги,
виходячи з такого.

Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті
11 ЦК України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України
передбачено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до частини 1 статті 1066 ЦК
України, за договором банківського
рахунка банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Згідно з положеннями частин 2, 3 статті
1066 ЦК України, банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами. Банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Відповідно до статті 1068 ЦК України,
банк зобов'язаний вчиняти для клієнта
операції, які передбачені для рахунків
даного виду законом, банківськими
правилами та звичаями ділового
обороту, якщо інше не встановлено
договором банківського рахунка,
зарахувати грошові кошти, що надійшли
на рахунок клієнта, в день надходження
до банку відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
встановлений договором банківського
рахунка або законом, за розпорядженням
клієнта видати або перерахувати з його
рахунка грошові кошти в день
надходження до банку відповідного
розрахункового документа, якщо інший
строк не передбачений договором
банківського рахунка або законом.

Положеннями статті 1071 ЦК України
визначено, що банк може списати грошові
кошти з рахунка клієнта на підставі
його розпорядження.

Відповідно до статті 1074 ЦК України,
обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1089 ЦК України, за
платіжним дорученням банк
зобов'язується за дорученням платника
за рахунок грошових коштів, що
розміщені на його рахунку у цьому
банку, переказати певну грошову суму на
рахунок визначеної платником особи
(одержувача) у цьому чи в іншому банку у
строк, встановлений законом або
банківськими правилами, якщо інший
строк не передбачений договором або
звичаями ділового обороту.

Відповідно до пункту 7.1.2. частини 7.1.
статті 7 Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні",
поточний рахунок - рахунок, що
відкривається банком клієнту на
договірній основі для зберігання
коштів і здійснення
розрахунково-касових операцій за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов договору та вимог
законодавства України.

Пунктом 1.30 статті 1 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" встановлено, що платіжне
доручення - розрахунковий документ,
який містить доручення платника банку,
здійснити переказ визначеної в ньому
суми коштів зі свого рахунка на рахунок
отримувача.

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні", банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження.

Статтею 30 Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні"
передбачено, що переказ вважається
завершеним з моменту зарахування суми
переказу на рахунок отримувача або її
видачі йому в готівковій формі. Банк
отримувача в разі надходження суми
переказу протягом операційного дня
зобов'язаний її зарахувати на рахунок
отримувача або виплатити йому в
готівковій формі в той самий день або в
день (дата валютування), зазначений
платником у розрахунковому документі
або в документі на переказ готівки.

Згідно частини 3.1. статті 3 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні", кошти
існують у готівковій формі (формі
грошових знаків) або у безготівковій
формі (формі записів на рахунках у
банках).

Відповідно до частини 2 статті 59 Закону
України "Про банки і банківську
діяльність", зупинення власних
видаткових операцій банку за його
рахунками, а також видаткових операцій
за рахунками юридичних або фізичних
осіб здійснюється лише в разі
накладення арешту відповідно до
частини першої цієї статті, крім
випадків, передбачених Законом України
"Про запобігання та протидію
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансуванню тероризму". Зупинення
видаткових операцій здійснюється в
межах суми, на яку накладено арешт, крім
випадків, коли арешт накладено без
встановлення такої суми.

Пунктом 16 частини 1 статті 2 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" передбачено, що
тимчасова адміністрація - процедура
виведення банку з ринку, що
запроваджується Фондом стосовно
неплатоспроможного банку в порядку,
встановленому цим Законом, а згідно з
пунктом 6 частини 1 цієї статті,
ліквідація банку - процедура
припинення банку як юридичної особи
відповідно до законодавства.

Статтею 36 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
врегульовані наслідки запровадження
тимчасової адміністрації.

Так, відповідно до частин 5, 6 статті 36
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб",
під час тимчасової адміністрації не
здійснюється: 1) задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку; 2)
примусове стягнення коштів та майна
банку, звернення стягнення на майно
банку, накладення арешту на кошти та
майно банку; 3) нарахування неустойки
(штрафів, пені), інших фінансових
(економічних) санкцій за невиконання чи
неналежне виконання зобов'язань щодо
сплати податків і зборів (обов'язкових
платежів), а також зобов'язань перед
кредиторами, у тому числі не
застосовується індекс інфляції за весь
час прострочення виконання грошових
зобов'язань банку; 4) зарахування
зустрічних однорідних вимог, якщо це
може призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом; 5)
нарахування відсотків за
зобов'язаннями банку перед
кредиторами. Обмеження, встановлене
пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не
поширюється, зокрема, на зобов'язання
банку щодо виплати коштів за вкладами
вкладників за договорами, строк яких
закінчився, та за договорами
банківського рахунку вкладників.

Відповідно до частини 1 статті 33 та
частини 2 статті 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, 18.02.2013 року між
відповідачем та позивачем укладено
договір банківського рахунку №1-21127/248371
(а.с. 34 - 42). Відповідно до пункту 3.1.11
зазначеного договору, відповідач має
право здійснювати на свою користь
договірне списання коштів з рахунку
позивача з метою здійснення
розрахунків (погашення вимог банку) за
цим договором та/або будь-яким іншими
договорами про надання банківських
послуг, укладеними або такими, що
будуть укладені, між сторонами.

Судами встановлено, що згідно з пунктом
4.5 договору, позивач доручає
відповідачу здійснювати меморіальним
ордером договірне списання
заборгованості позивача перед
відповідачем за надані
послуги/проведені операції за цим
договором та/або іншими договорами,
укладеними між відповідачем та
позивачем. Сторони домовились, що сума
такої заборгованості списується у
першочерговому порядку.

Договірне списання здійснюється на
підставі цього договору з оформленням
відповідачем відповідного
розрахункового документу
(меморіальний ордер тощо) без
будь-якого додаткового погодження з
боку позивача. При договірному
списанні на підставі цього договору
відповідач одночасно виступатиме і
отримувачем коштів і банком отримувача
(пункт 3.1.11.1. договору банківського
рахунку).

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, 14.03.2013 року між
відповідачем ПАТ "Банк Форум", як
кредитором, та позивачем ТОВ "ДЦ Делта
Спорт", як позичальником, укладено
кредитний договір №1-0009/13/11-КLМV,
відповідно до пункту 1.1 якого,
відповідач зобов'язався відкрити
позивачу невідновлювальну
мультивалютну кредитну лінію, в рамках
якої надає останньому кредитні кошти
окремими частинами, на засадах
забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання, в межах
визначеної договором граничної суми
коштів (кредитній ліміт), а позивач
зобов'язався вчасно погашати
заборгованість за кредитом, а також
сплачувати на користь відповідача
проценти та комісії в розмірі, в строки
(терміни) та на умовах визначених даним
договором (а.с. 13-33).

Судами встановлено, позивачем вчасно
та у повному обсязі здійснювалось
виконання кредитних зобов'язань щодо
погашення кредитної заборгованості
відповідно до кредитного договору
№1-0009/13/11-KLMV від 14.03.2013 року, так, останні
платежі буди здійснені ним 12.03.2014 року в
рахунок погашення тіла кредиту в
розмірі 1 300 000 грн., а також 28.02.2014 року -
384 366, 03 грн. та 49 513, 89 дол. США в рахунок
погашення процентів за користування
кредитом за лютий 2014 року. Однак,
платежі за березень та квітень 2014
позивач не мав змоги здійснити,
внаслідок відмови відповідача у
списанні грошових коштів з рахунків
позивача та його поручителів, як
позичальника за кредитним договором,
відкритих в установі відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами, 31.03.2014 року позивач
звернувся до відповідача з проханням
здійснити зарахування грошових коштів
з рахунків поручителів позивача, які
знаходяться, як і рахунок самого
позивача, у відповідача, в рахунок
погашення поточної заборгованості за
кредитним договором №1-0009/13/11-KLMV від
14.03.2013 року (а.с. 56).

Суди встановили, що у відповідь на
звернення позивача, 02.04.2014 року №567/31
відповідачем надіслано лист, в якому
останній повідомив про неможливість
здійснення такого зарахування
грошових коштів у зв'язку із
запровадженням на підставі рішення
Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №14
від 14.03.2014 року тимчасової
адміністрації у ПАТ "Банк Форум", а
відповідно до підпункту 4 пункту 5
статті 36 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
встановлено обмеження на задоволення
вимог по зобов'язаннях банку під час
тимчасової адміністрації, зокрема,
задоволення вимог вкладників та інших
кредиторів банку, що унеможливлює
здійснення зарахування зустрічних
вимог (а.с. 57).

З огляду на викладене та враховуючи те,
що вимога позивача до відповідача не є
майновою вимогою, а є вимогою про
зобов'язання відповідача вчинити певні
дії, зокрема, перерахувати кошти з
рахунку позивача, відкритого у
відповідача, на рахунок відповідача,
відкритий у самого ж відповідача, з
метою погашення заборгованості за
кредитним договором, враховуючи те, що
позивач був дебітором банку (особою,
яка мала перед банком грошові
зобов'язання), у відповідача були
наявні повноваження здійснити
самостійне беззаперечне списання
коштів з поточного рахунку позивача, що
передбачено зокрема пунктами 3.1.11, 3.1.11.1,
4.5 договору банківського рахунку
№1-21127/248371 від 18.02.2013 року, суди дійшли
висновку про те, що на позивача, який
мав дебіторську заборгованість перед
відповідачем та не був його кредитором,
не поширюються обмеження, встановлені
пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", та дійшли
висновку про задоволення позовних
вимог, які по суті є зарахуванням
зустрічних вимог та не порушують
черговості задоволення вимог
кредиторів банку, оскільки в такому
випадку активи банку не виводяться
поза його межі, а заборгованість третіх
осіб перед банком зменшується.

Колегія суддів касаційного суду
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, а доводи
скаржника про неналежну оцінку
обставин справи з посиланням на докази,
прийняті до уваги судами першої та
апеляційної інстанцій та спростовані
судами, зводяться до намагання
переконати касаційний суд здійснити
переоцінку доказів, що виходить за межі
повноважень суду касаційної інстанції
відповідно до статті 1117 ГПК України, а
отже, такі доводи є необґрунтованими.

За таких обставин, колегія суддів
касаційного суду вважає, що постанова
апеляційного суду від 17.09.2014 року та
рішення суду першої інстанції від
26.06.2014 року прийняті з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
їх слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк
Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни
залишити без задоволення.

2. Постанову Київського
апеляційного господарського суду від
17.09.2014 року та рішення господарського
суду міста Києва від 26.06.2014 року у
справі №910/9234/14 залишити без змін.

Головуючий
Н.Г. Ткаченко

Судді
Л.Й. Катеринчук

С.В. Куровський