ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" грудня 2014 р.
Справа № 917/1922/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя
Медуниця О.Є., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Новіковій Ю.В.

за участю представників сторін:

позивача- не з'явився;

відповідача- не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача (вх. №4202П/1-38) на ухвалу
господарського суду Полтавської
області від 28.10.2014 року

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго",
м.Полтава в особі Миргородської філії
ПАТ "Полтаваобленерго", м.Миргород

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новий стиль",
м.Миргород

про стягнення 21948,19 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 22.11.2013 року по
справі №917/1922/13 (суддя Плотницька Н.Б.)
стягнуто з відповідача заборгованість
в сумі 21948,19 грн. за договором
постачання електроенергії №0847 від
01.01.2007 року.

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 28.10.2014 року по
справі №917/1922/13 виправлено описку у
вказаному рішенні суду першої
інстанції.

Відповідач із вказаною ухвалою
місцевого господарського суду не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
вказану ухвалу скасувати та відмовити
позивачу в задоволенні заяви про
виправлення описки.

В судове засідання 23.12.2014 року позивач
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив, хоча належним чином
повідомлявся про час та місце судового
засідання, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення.

Відповідач в судове засідання 23.12.2014
року також не з'явився, хоча належним
чином повідомлявся про дату, час та
місце його проведення, про що свідчить
штамп на зворотньому боці ухвали, якою
було призначено розгляд апеляційної
скарги в даному судовому засіданні про
відправлення її копій сторонам і є
доказом належного повідомлення
учасників спору про дату, час та місце
судового засідання відповідно до
пунктів 3.5.2., 3.5.11 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України та відповідно до пункту 3.9.1.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Враховуючи, що сторони належним чином
повідомлені про час та місце судового
засідання, колегія суддів вважає
можливим розглядати справу за їх
відсутності за наявними в ній
матеріалами, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм процесуального права, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

22.11.2013 року господарським судом
Полтавської області прийнято рішення
по справі №917/1922/13, яким стягнуто з
відповідача заборгованість в сумі 21948,19
грн. за договором постачання
електроенергії №0847 від 01.01.2007 року
(а.с.1).

На виконання вказаного рішення, 09.12.2013
року господарським судом Полтавської
області видано наказ (а.с.10).

23.10.2014 року позивач звернувся до суду з
заявою, в якій зазначає, що в
резолютивній частині рішення суду
першої інстанції від 22.11.2013 року та
наказі, виданому на його виконання від
09.12.2013 року допущені описки, а саме
вказано невірний код ЄДРПОУ ТОВ «Новий
Стиль» та просить їх виправити (а.с.15).

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 28.10.2014 року по
справі №917/1922/13 виправлено описку у
другому пункті резолютивної частини
рішення суду від 22.11.2013 року шляхом
зазначення правильного
ідентифікаційного коду відповідача -
32038014. Усе інше по тексту рішення
залишено без змін.

Колегія суддів враховує наступне.

Згідно зі статтею 89 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
за заявою сторони або за своєю
ініціативою виправляє допущені в
рішенні, ухвалі описки чи арифметичні
помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про
роз'яснення рішення, ухвали, а також про
виправлення описок чи арифметичних
помилок виноситься ухвала.

При цьому під опискою розуміється
випадкова помилка в рішенні, допущена
при його викладенні (неправильне
найменування юридичних осіб, прізвища
представників сторін, тощо), під
арифметичною помилкою розуміється
випадкова помилка в підрахунках.

Нормами вказаної статті
процесуального закону господарським
судам надано право саме на виправлення
таких помилок та описок. Разом з тим,
слід дотримуватись імперативного
припису названого Кодексу щодо
заборони зміни змісту процесуального
документу, в якому виправляється
помилка.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду №6 від
23.03.2012 року «Про судове рішення»,
вирішуючи питання про виправлення
описок чи арифметичних помилок,
допущених у судовому рішенні (рішенні,
постанові або ухвалі), суд не вправі
змінювати зміст судового рішення, він
лише усуває неточності щодо
встановлених фактичних обставин
справи (наприклад, дати події, номеру і
дати документа, найменування сторін,
прізвища, імені, по батькові особи
тощо), або мають технічний характер
(тобто виникли у виготовленні тексту
рішення).

Як свідчать матеріали справи,
оскаржуваною ухвалою суд першої
інстанції виправив описку в другому
пункті резолютивної частини рішення
від 22.11.2013 р., а саме вказав вірний код
ЄДРПОУ відповідача ( 32038014 замість 25693491).

Судова колегія приймає до уваги, що
аналогічні відомості щодо
ідентифікаційного коду містяться на
бланку апеляційної скарги відповідача
та інших документах, наданих апелянтом
( а.с.27;40:94); такі ж самі дані містяться на
сайті ЄДРПОУ.

Апелянт ( відповідач) не спростовує сам
факт помилки та не спростовує вірність
вказаного в оскаржуваній ухвалі
ідентифікаційного коду.

Таким чином, господарським судом
Полтавської області правомірно було
усунено описку та не змінено при цьому
зміст рішення суду від 22.11.2013 року.

Відповідач в апеляційній скарзі
посилається на те, що ухвалою суду
першої інстанції від 24.10.2014 року по
даній справі прийнято заяву позивача
про виправлення описки в рішенні та
наказі суду та призначено її до
розгляду в судовому засіданні на 30.10.2014
року, однак оскаржувана ухвала суду
винесена 28.10.2014 року без участі
представників сторін, що на думку
апелянта є порушенням процесуального
закону та його прав.

Судова колегія враховує, що нормами
чинного законодавства України не
передбачено обов'язку суду розглядати
заяву про виправлення описки в рішенні
суду саме в судовому засіданні, з
викликом сторін.

Ухвалою господарського суду від 24.10.2014
року по даній справі, на яку
посилається апелянт, прийнято до
розгляду заяву, в якій позивач просив
суд виправити описку в рішенні та
наказі суду від 09.12.2013 року та
призначено її розгляд в судовому
засіданні 30.11.2014 року, що відповідає
вимогам статті 117 ГПК України.

Апелянт помилково вважає, що судом
ухвалою від 24.10.2014 року призначено
також судове засідання для розгляду
питання про виправлення описки в
резолютивній частині рішення.

Про призначення саме такого судового
засідання в ухвалі від 24.10.2014 р. не
зазначалося, та існує тільки один
процесуальний документ за вказаною
датою і вихідним номером № 917/1922/13/8687/17 і
цим документом є вказана ухвала про
призначення судового засідання, в
якому було виправлено помилку в наказі
суду.

Згідно п.17 постанови пленуму Вищого
господарського суду №6 від 23.03.2012 року
вирішення питань, пов'язаних з
виправленням описок чи арифметичних
помилок в судовому рішенні, не потребує
обов'язкового розгляду в судовому
засіданні з викликом сторін.
Відповідні процесуальні дії
оформлюються ухвалами, які
надсилаються учасникам судового
процесу у встановленому законом
порядку.

Отже, суд першої інстанції здійснив
виправлення описки за ухвалою від
28.10.2014 р. без виклику сторін, що
відповідає вимогам ст. 89 ГПК України.

Апелянт також вказує в апеляційній
скарзі: «внесення змін і доповнень до
резолютивної частини судового рішення
є неможливим без його скасування і
подальшого перегляду, тому оскаржувана
ухвала є незаконною і суперечить ст.
89ГПК України».

Такі доводи апелянта є помилковими.

Згідно зі статтею 89 Господарського
процесуального кодексу України, суддя
за заявою сторони або за своєю
ініціативою виправляє допущені в
рішенні, ухвалі описки чи арифметичні
помилки, не зачіпаючи суті рішення.

Отже, єдиною умовою прийняття таких
ухвал є вимога закону про те, щоб
виправлення описки не зачіпало суті
рішення. Будь які виключення щодо
виправлення описок тільки у певних
частинах процесуального документу
законом не передбачено.

Отже, господарським судом Полтавської
області при винесенні оскаржуваної
ухвали дотримано вимоги матеріального
та процесуального права, доводи
відповідача не містять правового
підгрунття та не можуть слугувати
підставою для скасування ухвали суду
від 28.10.2014 року по даній справі.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що ухвала
господарського суду Полтавської
області від 28.10.2014 р. у справі № 917/1922/13
винесена відповідно до норм
матеріального та процесуального права,
а тому відсутні підстави для її
скасування, в зв'язку з чим апеляційна
скарга відповідача не підлягає
задоволенню.

Керуючись статтями 22, 99, 102, п. 1 статті 103,
статтями 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача
залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Полтавської області від 28.10.2014 року у
справі №917/1922/13 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови по справі №
917/1922/13 підписано 24.12.2014 року.

Головуючий суддя
Черленяк М.І.

Суддя
Медуниця О.Є.

Суддя
Хачатрян В.С.