КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2014 р. Справа№ 910/20274/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Шаптали Є.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Єлєніна С.М. - дов. № 95
від 30.10.2014р.

від відповідача: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Укрнафта» на рішення Господарського
суду міста Києва від 21.10.2014р. (повний
текст підписано 27.10.2014р.)

у справі № 910/20274/14 (суддя Сівакова
В.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства

«Національна акціонерна
компанія «Надра України»

до Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта»

про стягнення 81 865, 69 грн.

В судовому засіданні 10.12.2014р.
відповідно до ст. ст. 85, 99
Господарського процесуального кодексу
України оголошено вступну та
резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014р. Публічне акціонерне
товариство «Національна акціонерна
компанія «Надра України» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» про стягнення 81
865, 69 грн.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилався на порушення
відповідачем своїх зобов'язань за
договором № 7/2970-Р-163М/13 про проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування від
19.12.2013р., а саме щодо повної та
своєчасної оплати наданих послуг, а
тому просив суд стягнути з відповідача
заборгованість в розмірі 81 865, 69 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 21.10.2014р. у справі №910/20274/14
позов задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» на користь
Публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Надра України» 81 865, 69 грн. основного
боргу, 1827, 00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
суду, відповідач звернувся до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржуване
рішення скасувати та прийняти нове про
відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована
порушенням судом норм процесуального
та матеріального права, рішення
прийнято з неправильним з'ясуванням
фактичних обставин справи.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Укрнафта» 19.11.2014р. передано на розгляд
судді Скрипці І.М.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 20.11.2014р.
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Скрипка І.М., судді
Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.11.2014р.
колегією суддів в зазначеному складі
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
на 10.12.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
10.12.2014р. заперечував проти доводів
відповідача, викладених в апеляційній
скарзі, просив її відхилити, а
оскаржуване рішення залишити без змін
з підстав, викладених у відзиві на
апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове
засідання апеляційної інстанції
10.12.2014р., будучи належним чином
повідомленим про дату, час та місце
розгляду справи (а. с. 165), не з'явився,
причини неявки суду не повідомив, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
можливе розглянути справу у
відсутність представника відповідача
за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК
України.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника позивача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
рішення підлягає залишенню без змін
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
19.12.2013р. між Публічним акціонерним
товариством «Національна акціонерна
компанія «Надра України» (позивач,
виконавець за договором) та Публічним
акціонерним товариством «Укрнафта»
(відповідач, замовник за договором)
укладено договір № 7/2970-Р-163М/13 про
проведення моніторингу та наукового
супроводження надрокористування,
відповідно до п. 1.1. якого виконавець
зобов'язується виконати для замовника,
а замовник зобов'язується прийняти й
оплатити роботи з проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування (далі
- роботи) з метою видобування корисних
копалин на Качалівському родовищі
відповідно до умов цього договору.

Обсяг робіт, етапи (підетапи) та строки
їх виконання наведені в календарному
плані (додаток 1), який є невід'ємною
частиною цього договору та складається
виконавцем щорічно (п. 1.2. договору).

Згідно п. 1.3. договору моніторинг та
наукове супроводження здійснюється
згідно з пунктом 26 Порядку надання
спеціальних дозволів на користування
надрами, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від «30»
травня 2011 року № 615, Угодою про умови
користування надрами з метою
видобування корисних копалин на
Качалівському родовищі від 07.08.2012р. №
1075, що є додатком до спеціального
дозволу на користування надрами
Качалівського родовища від 23.09.1997 № 1075
та Положення про проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування,
затвердженого наказом Міністерства
екології та природних ресурсів України
від 11.03.2013 № 96, зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України від 27.03.2013
за № 500/23032.

Відповідно до п. 1.4. договору виконавця
визнано Держгеонадрами України
переможцем конкурсу, який має право
проводити протягом року моніторинг та
наукове супроводження
надрокористування.

Замовник зобов'язався своєчасно та в
повному обсязі, згідно з умовами цього
договору, здійснювати оплату за
виконані роботи (п. 2.1.2. договору).

Згідно п. 3.1. договору строки виконання
робіт або їх етапів (підетапів)
визначаються календарним планом.

Відповідно до п. 5.1. договору вартість
робіт за цим договором визначається
протоколами узгодження договірної
ціни у додатках до цього договору, які є
його невід'ємними частинами.

Цей договір, згідно п. 10.5., діє з дати
його підписання сторонами та
скріплення їх підписів печатками та до
закінчення дії спеціального дозволу
на користування надрами Качалівського
родовища від 23.09.1997р. № 1075.

Додатком № 1 до договору № 7/2970-Р-163М/13
від 19.12.2013р. «Календарний план на 2013 рік
(Качалівське родовище)» сторони
визначили наступні роботи
(найменування етапу): Вивчення вихідних
матеріалів від замовника. Аналіз
програми робіт замовника, складання
календарного плану з моніторингу та
наукового супроводження
надрокористування. Підготовка та
укладання договору з проведення
моніторингу та наукового
супроводження виконання
Надрокористувачем особливих умов
надрокористування. Вивчення умов
спеціального дозволу та угоди про
користування надрами. Ознайомлення з
геологічною характеристикою родовища
та програмою робіт на Качалівському
родовищі. Загальна оцінка
відповідності робіт умовам дозволу та
угоди про умови користування надрами.
Підготовка річного звіту для замовника
та для Держгеонадр України (У разі
потреби надання рекомендацій з
обґрунтуванням необхідності внесення
змін до програми робіт на ділянці надр).
Строки виконання даного етапу - грудень
2013 року, вартість складає 81 865, 69 грн. з
ПДВ.

Додатком № 2 до договору № 7/2970-Р-163М/13
від 19.12.2013р. «Протокол узгодження ціни
на 2013 рік» сторони досягли
домовленості про ціну робіт за
проведення моніторингу та наукового
супроводження надрокористування з
метою видобування корисних копалин на
Качалівському родовищі на 2013 рік, яка
становить 81 865, 69 грн. з ПДВ.

Дані додатки є невід'ємними частинами
договору № 7/2970-Р-163М/13 про проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування від
19.12.2013р.

Пунктом 4.1. договору сторонами
визначено, що по завершенню кожного
етапу (підетапу) виконавець надає
замовнику підписаний ним акт
здавання-приймання виконаних робіт в
2-х примірниках та звіт у письмовій
формі.

Відповідно до п. 4.2. договору замовник
протягом 5 робочих днів з дня одержання
звіту та акту здавання-приймання
виконаних робіт, якщо вони
відповідають умовам договору,
зобов'язаний направити виконавцю
підписаний та належним чином
оформлений акт здавання-приймання
виконаних робіт.

З матеріалів справи вбачається, що на
виконання умов договору №
7/2970-Р-163М/13 про проведення моніторингу
та наукового супроводження
надрокористування від 19.12.2013р.
позивачем за було надано відповідачу
послуги на загальну суму 81 865, 69 грн. (з
ПДВ), про що було складено відповідний
акт здачі-прийняття робіт (надання
послуг) № Н-00000017 від 14.01.2014р., який
підписаний уповноваженим
представниками та скріплений
печатками сторін (належним чином
завірена копія наявна в матеріалах
справи (а. с. 42)).

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши умови договору та
додатки до нього, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що
позивачем було належним чином виконано
взяті на себе зобов'язання за договором
№ 7/2970-Р-163М/13 про проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування від
19.12.2013р.

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за договором свідчить
також відсутність з боку відповідача
претензій та повідомлень про порушення
позивачем умов договору (претензій
щодо повноти, об'єму та якості наданих
послуг).

Однак, всупереч умовам договору,
відповідач за надані послуги
розрахунок не провів, у зв'язку з чим у
нього утворилась заборгованість в
розмірі 81 865, 69 грн., що і стало підставою
для звернення позивача з даним позовом
до суду.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України
встановлено, що відповідно до ст. 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що між
сторонами виникли зобов'язання, які
мають ознаки договору про надання
послуг, згідно якого, відповідно до ст.
901 Цивільного кодексу України, одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Пунктом 5.2. договору сторони погодили,
що замовник перераховує виконавцю
попередню оплату у розмірі 100% від
вартості робіт за відповідним етапом
(підетапом). Перерахування попередньої
оплати здійснюється на підставі
рахунку-фактури виконавця протягом 10
(десяти) банківських днів з дати
отримання рахунку-фактури.

З матеріалів справи вбачається, що
13.08.2014р. позивачем на адресу
відповідача було направлено
рахунок-фактуру № Н-00000529 від 11.08.2014р. на
суму 81 865, 69 грн., який отримано
відповідачем 15.08.2014р., що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (а. с.
45).

Оскільки послуги, передбачені
договором, були повністю та належним
чином надані позивачем та прийняті
відповідачем, що підтверджується
наявним у справі актом здачі-приймання
робіт (надання послуг), позивачем було
направлено, а відповідачем отримано
рахунок-фактуру на оплату наданих
послуг, відповідач зобов'язаний згідно
умов договору оплатити надані
позивачем послуги.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів погоджується з висновком
місцевого господарського суду про
обґрунтованість заявлених позивачем
вимог про стягнення з відповідача
заборгованості за договором №
7/2970-Р-163М/13 про проведення моніторингу
та наукового супроводження
надрокористування від 19.12.2013р. в
розмірі 81 865, 69 грн., які доведені
позивачем належними та допустимими
доказами, відповідачем не спростовані,
а тому є такими, що підлягають
задоволенню.

Доводи відповідача (апелянта) щодо
укладення спірного договору у зв'язку з
безвихідним становищем, не
заслуговують на увагу, оскільки не
підтверджуються матеріалами справи.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості, що скаржником зроблено
не було.

Таким чином, застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права
відповідає встановленим обставинам
справи, що свідчить про відсутність
підстав для скасування або зміни
оскаржуваного рішення від 21.10.2014р.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 85, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 21.10.2014р. у справі №910/20274/14
залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 21.10.2014р. у справі
№ 910/20274/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/20274/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано
15.12.2014р.

Головуючий суддя
І.М. Скрипка

Судді
С.А. Гончаров

Є.Ю. Шаптала