ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2014 р.Справа № 916/4307/14

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвої
К.Р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Янковський С.А. за
довіреністю № 1548/11 від 24.07.2014р.

Від відповідача: Лазарчук К.Р. за
довіреністю № 08-13/384 від 31.01.2014р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом
комунального підприємства
„Житлово-комунальний сервіс
„Порто-Франківський" до Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання недійсним рішення та за
зустрічним позовом Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України до
комунального підприємства
„Житлово-комунальний сервіс
„Порто-Франківський" про стягнення 17
200,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство
„Житлово-комунальний сервіс
„Порто-Франківський" (далі по тексту -
КП „ЖКС „Порто-Франківський")
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом до
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України про визнання недійсним рішення
№ 172-р/к по справі № 99-01/2014 від 24.06.2014р.
„Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладення штрафу". Позовні вимоги
обґрунтовані невідповідністю
висновків, викладених в оспорюваному
рішенні, фактичним обставинам справи
щодо виявлення у діях відповідача
факту зловживання монопольним
становищем на ринку, а також
неправомірним накладенням на позивача
штрафу у розмірі, визначеному
оспорюваним рішенням.

Не погоджуючись із позовними вимогами,
10.11.2014р. Одеське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України звернулось до суду із
зустрічною позовною заявою до КП „ЖКС
„Порто-Франківський" про стягнення
штрафу в сумі 10 000 грн. та пені в сумі 7
200 грн., нарахованих на підставі рішення
№ 172-р/к по справі № 99-01/2014 від 24.06.2014р.
Ухвалою від 11.11.2014р. зустрічну позовну
заяву Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
було прийнято до розгляду разом із
первісним позовом КП „ЖКС
„Порто-Франківський", що розглядається
в межах даної справи.

Позивач за первісним позовом повністю
підтримує заявлені позовні вимоги та,
як наслідок, заперечує проти
задоволення зустрічного позову
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України.

В свою чергу, Одеське обласне
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України
підтримує зустрічний позов та
наголошує на необхідності відмови у
задоволенні первісного позову.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, суд
встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, на
підставі розпорядження
адміністративної колегії Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
01.04.2014р. № 100 рп/к було розпочато розгляд
справи № 99-01/2014 відносно КП „ЖКС
„Порто-Франківський" за ознаками
можливого порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 50 Закону
України „Про захист економічної
конкуренції", яке полягає у ненаданні
повного комплексу робіт з утримання
будинку № 27 по вул. Балківська,
передбачених тарифом, який відшкодовує
витрати з поточного ремонту, та
нездійсненні перерахунку коштів
мешканцям будинку № 27 по вул.
Балківська.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України
„Про Антимонопольний комітет України"
від 26 листопада 1993 року N 3659-XII (з
наступними змінами та доповненнями;
далі по тексту - Закон України „Про
Антимонопольний комітет України")
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
забезпечення державного захисту
конкуренції у підприємницькій
діяльності та у сфері державних
закупівель. Основним завданням
Антимонопольного комітету України є
участь у формуванні та реалізації
конкурентної політики в частині
зокрема здійснення державного
контролю за дотриманням законодавства
про захист економічної конкуренції на
засадах рівності суб'єктів
господарювання перед законом та
пріоритету прав споживачів,
запобігання, виявлення і припинення
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції.

В свою чергу, положеннями ст. 4 Закону
України „Про захист економічної
конкуренції" від 11 січня 2001 року N 2210-III
(з наступними змінами та доповненнями;
далі по тексту - Закон України „Про
захист економічної конкуренції)
передбачено, що державний контроль за
додержанням законодавства про захист
економічної конкуренції, захист
інтересів суб'єктів господарювання та
споживачів від його порушень
здійснюються органами
Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про
Антимонопольний комітет України"
Антимонопольний комітет України,
адміністративні колегії
Антимонопольного комітету України,
державні уповноважені
Антимонопольного комітету України,
адміністративні колегії
територіальних відділень
Антимонопольного комітету України є
органами Антимонопольного комітету
України.

Згідно зі ст.ст. 35, 37 Закону України
„Про захист економічної конкуренції"
розгляд справ про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції починається з прийняттям
розпорядження про початок розгляду
справи та закінчується прийняттям
рішення у справі. У разі виявлення
ознак порушення законодавства про
захист економічної конкуренції, в тому
числі наслідків такого порушення,
органи Антимонопольного комітету
України приймають розпорядження про
початок розгляду справи.

За результатами розгляду матеріалів
справи № 99-01/2014, адміністративною
колегією Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
було прийнято рішення № 172-р/к від
24.06.2014р., згідно якого: визнано, що
відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України
„Про захист економічної конкуренції"
та відповідно до п. 10.1.2 Методики
визначення монопольного (домінуючого)
становища суб'єктів господарювання на
ринку, затвердженої розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
05.03.2002р. № 49-р та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 01.04.2002р.
за № 317/6605, КП „ЖКС „Порто-Франківський
за результатами діяльності у 2011-2013
роках займало монопольне (домінуюче)
становище на ринку послуг з утримання
будинку за адресою: вул. Балківська, 27,
м. Одеса, з часткою 100%; визнано, що дії КП
„ЖКС „Порто-Франківський", які
полягають у ненаданні повного
комплексу робіт з утримання будинку №
27 по вул. Балківська, передбачених
тарифом, який відшкодовує витрати з
поточного ремонту, та нездійсненні
перерахунку коштів мешканцям будинку
№ 27 по вул. Балківська, є порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченим пунктом 2
статті 50, частиною першою статті 13
Закону України „Про захист
економічної конкуренції", у вигляді
зловживання монопольним становищем на
ринку послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
шляхом вчинення дій суб'єктом
господарювання, який займає монопольне
(домінуюче) становище на цьому ринку, що
можуть призвести до ущемлення
інтересів споживачів, які були б
неможливими за умов існування значної
конкуренції на ринку; за вчинення
вказаного порушення вирішено накласти
на КП „ЖКС „Порто-Франківський" штраф
в розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ст. 48 Закону України „Про
захист економічної конкуренції" за
результатами розгляду справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції органи
Антимонопольного комітету України
приймають рішення, в тому числі про
визнання вчинення порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України „Про
захист економічної конкуренції"
рішення (витяг з нього за вилученням
інформації з обмеженим доступом, а
також визначеної відповідним
державним уповноваженим
Антимонопольного комітету України,
головою територіального відділення
Антимонопольного комітету України
інформації, розголошення якої може
завдати шкоди інтересам інших осіб, які
брали участь у справі), розпорядження
органів Антимонопольного комітету
України, голів його територіальних
відділень надається для виконання
шляхом надсилання або вручення під
розписку чи доведення до відома в інший
спосіб.

Як вбачається із матеріалів справи,
копія зазначеного рішення була
надіслана позивачу супровідним листом
від 01.07.2014р. № 01-03/2816 та вручена
останньому 07.07.2014р., що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення під розписку.

Не погоджуючись із рішенням
адміністративної колегії Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
172-р/к по справі № 99-01/2014 від 24.06.2014р., КП
„ЖКС „Порто-Франківський" звернулось
до господарського суду Одеської
області із позовом про визнання цього
рішення неправомірним та його
скасування. Проте, ухвалою від 15.09.2014р.
№ 916/3673/14 господарським судом було
повернуто без розгляду вказану позовну
заяву КП „ЖКС „Порто-Франківський" з
передбачених п.п. 4, 6 ч.1 ст. 63 ГПК
України підстав у зв'язку із допущенням
позивачем низки порушень
процесуального закону при зверненні до
суду із цим позовом.

Після усунення процесуальних порушень,
22.10.2014р. КП „ЖКС „Порто-Франківський"
повторно передало до відправлення
органам поштового зв'язку на адресу
суду позовну заяву про визнання
незаконним та скасування рішення
адміністративної колегії Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
172-р/к по справі № 99-01/2014 від 24.06.2014р., яка
23.10.2014р. надійшла до суду та щодо якої
господарським судом згідно з ухвалою
від 27.10.2014р. було порушено провадження у
даній справі.

При вирішенні даного спору, враховуючи
зміст заявлених позовних вимог за
первісним та зустрічним позовом, існує
першочергова необхідність надання
правової оцінки оскаржуваному в межах
даної справи рішенню адміністративної
колегії Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
172-р/к по справі № 99-01/2014 від 24.06.2014р., при
здійсненні якої суд виходить із
наступного.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 60 Закону України
„Про захист економічної конкуренції"
передбачено, що заявник, відповідач,
третя особа мають право оскаржити
рішення органів Антимонопольного
комітету України повністю або частково
до господарського суду у двомісячний
строк з дня одержання рішення. Цей
строк не може бути відновлено. Рішення
Антимонопольного комітету України,
адміністративної колегії
Антимонопольного комітету України та
державного уповноваженого
Антимонопольного комітету України
оскаржуються до господарського суду
міста Києва. Рішення адміністративної
колегії територіального відділення
Антимонопольного комітету України
оскаржуються до господарських судів
Автономної Республіки Крим, областей,
міст Києва та Севастополя.

У п.п. 2, 21 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
конкурентного законодавства" від 26
грудня 2011 року N 15 зазначено наступне. У
застосуванні згаданого припису
частини першої статті 60 Закону України
"Про захист економічної конкуренції", а
також частини другої статті 47 цього
Закону господарським судам слід
враховувати таке. За цими приписами
передбачені ними строки оскарження
рішень органу Антимонопольного
комітету України не може бути
відновлено. Таким чином, зазначені
строки є присічними. Встановлена
Цивільним кодексом України позовна
давність до відповідних правовідносин
не застосовується, так само як і в
оскарженні розпоряджень
Антимонопольного комітету України та
його органів. Аналогічним чином
вирішується й питання щодо строків
оскарження рішень органів
Антимонопольного комітету України,
прийнятих у справах про недобросовісну
конкуренцію. Закінчення присічного
строку, незалежно від причин його
пропуску заінтересованою особою, є
підставою для відмови в позові про
визнання недійсним рішення
(розпорядження) Антимонопольного
комітету України та його органів.

Господарським судом не можуть братися
до уваги доводи особи, стосовно якої
прийнято рішення (заявника,
відповідача, третьої особи в розумінні
статті 39 Закону України "Про захист
економічної конкуренції"), з приводу
незаконності та/або необґрунтованості
цього рішення, якщо такі доводи
заявлено після закінчення строків,
встановлених частиною другою статті 47
та частиною першою статті 60 названого
Закону, оскільки дана особа не
скористалася своїм правом на
оскарження відповідного акта
державного органу, а перебіг
зазначеного строку виключає
можливість перевірки законності та
обґрунтованості рішення органу
Антимонопольного комітету України.

Таким чином, приймаючи до уваги, що
позивачем було отримано копію
оскаржуваного рішення 07.07.2014р., про що
свідчить наявне у матеріалах справи
поштове повідомлення, відповідно до ст.
60 Закону України „Про захист
економічної конкуренції" граничним
терміном оскарження цього рішення до
господарського суду є 07.09.2014р. В той же
час, враховуючи, що КП „ЖКС
„Порто-Франківський" було пред'явлено
належним чином оформлений позов про
визнання рішення відповідача № 172-р/к
по справі № 99-01/2014 від 24.06.2014р. через
установи поштового зв'язку лише
22.10.2014р., господарський суд доходить
висновку про пропущення позивачем
визначеного законом строку на
оскарження вищезазначеного рішення
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України.

Оскільки визначений ст. 60 Закону
України „Про захист економічної
конкуренції" строк на оскарження
рішення органів Антимонопольного
комітету України є присічним та не може
бути поновлений незалежно від причин
пропуску, а пропуск вказаного строку
унеможливлює перегляд відповідних
рішень на предмет їх законності, у
господарського суду відсутні будь-які
правові підстави для скасування
рішення Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
172-р/к по справі № 99-01/2014 від 24.06.2014р. З
викладених обставин первісний позов КП
„ЖКС „Порто-Франківський" не підлягає
задоволенню.

В свою чергу, вирішуючи питання про
обґрунтованість позовних вимог
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України за зустрічним позовом,
господарський суд вважає за необхідне
зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 1 Закону України „Про
Антимонопольний комітет України", ст. 4
Закону України „Про захист
економічної конкуренції"
Антимонопольний комітет України є
державним органом із спеціальним
статусом, метою діяльності якого є
зокрема здійснення державного
контролю за додержанням законодавства
про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ст. 19 Закону України „Про
Антимонопольний комітет України" під
час розгляду заяв і справ про узгоджені
дії, концентрацію, про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, в тому числі під час
проведення розслідування, дослідження,
прийняття розпоряджень, рішень за
заявами і справами, здійснення інших
повноважень у сфері контролю за
дотриманням законодавства про захист
економічної конкуренції, контролю за
узгодженими діями, концентрацією
органи та посадові особи
Антимонопольного комітету України та
його територіальних відділень
керуються лише законодавством про
захист економічної конкуренції і є
незалежними від органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових осіб та
суб'єктів господарювання, а також
політичних партій та інших об'єднань
громадян чи їх орган.

Отже, законом чітко визначено, що
Антимонопольний комітет України є
єдиним органом державної влади, до
повноважень якого віднесено
здійснення державного контролю за
додержання законодавства про захист
економічної конкуренції, та
відповідно, виявлення, фіксацію
порушень норм цього законодавства, а
також вжиття передбачених законом
заходів щодо їх усунення, в тому числі
шляхом прийняття обов'язкових до
виконання рішень з цього приводу. Чинні
рішення органів Антимонопольного
комітету України, ухвалені за
результатами розгляду справ про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, строк
оскарження яких минув, згідно з ч. 2 ст. 34
ГПК України є єдиними належними
доказами вчення особою відповідного
правопорушення.

В той же час, положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 13
Закону України „Про захист
економічної конкуренції" передбачено,
що зловживанням монопольним
(домінуючим) становищем на ринку є дії
чи бездіяльність суб'єкта
господарювання, який займає монопольне
(домінуюче) становище на ринку, що
призвели або можуть призвести до
недопущення, усунення чи обмеження
конкуренції, або ущемлення інтересів
інших суб'єктів господарювання чи
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку. Зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно з законом.

При цьому, п. 2 ч. 1 ст. 50 Закону України
„Про захист економічної конкуренції"
визначено, що зловживання монопольним
(домінуючим) становищем є порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції.

Таким чином, з огляду на чинність
рішення адміністративної колегії
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України № 172-р/к по справі № 99-01/2014 від
24.06.2014р., яким встановлено факт
зловживання позивачем монопольним
становищем на ринку, відповідно до ч. 2
ст. 34 ГПК України господарський суд
доходить висновку про доведеність
матеріалами справи факту вчинення з
боку КП „ЖКС „Порто-Франківський"
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції у вигляді
зловживання монопольним становищем.

Так, як було зазначено по тексту вище,
за допущене порушення рішенням
адміністративної колегії Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
172-р/к по справі № 99-01/2014 від 24.06.2014р. на
позивача було накладено штраф в сумі 10
000,00 грн. Примірник вказаного рішення
було надіслано на адресу позивача
разом із супровідним листом від 01.07.2014р.
№ 01-03/2816 та вручена останньому 07.07.2014р.,
що підтверджується наявним у
матеріалах справи повідомленням про
вручення поштового відправлення під
розписку.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 56 Закону
України „Про захист економічної
конкуренції" рішення та розпорядження
органів Антимонопольного комітету
України, голів його територіальних
відділень є обов'язковими до виконання.
Особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу.

Згідно зі ст. 22 Закону України „Про
Антимонопольний комітет України"
розпорядження, рішення та вимоги
органу Антимонопольного комітету
України, голови територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, вимоги уповноважених ними
працівників Антимонопольного комітету
України, його територіального
відділення в межах їх компетенції є
обов'язковими для виконання у
визначені ними строки, якщо інше не
передбачено законом.

Статтею 25 Закону України „Про
Антимонопольний комітет України" з
метою захисту інтересів держави,
споживачів та суб'єктів господарювання
Антимонопольний комітет України,
територіальні відділення
Антимонопольного комітету України у
зв'язку з порушенням законодавства про
захист економічної конкуренції
органами влади, юридичними чи
фізичними особами подають заяви,
позови, скарги до суду, в тому числі про
стягнення не сплачених у добровільному
порядку штрафів та пені.

Як було зазначено вище по тексту
рішення, 07.07.2014р. КП „ЖКС
„Порто-Франківський" отримало
примірник рішення адміністративної
колегії Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
172-р/к по справі № 99-01/2014 від 24.06.2014р. та,
відповідно, на позивача покладався
обов'язок виконання цього рішення щодо
сплати штрафу в сумі 10 000 грн. у строк до
07.09.2014р. включно, чого з боку КП „ЖКС
„Порто-Франківський" зроблено не було.
Приймаючи до уваги чинність даного
рішення та обов'язковість до виконання,
а також враховуючи, що протягом двох
місяців з моменту отримання примірника
цього рішення позивач у добровільному
порядку не сплатив застосовану до
нього санкцію за порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, господарський суд
доходить висновку про наявність
правових підстав для стягнення із КП
„ЖКС „Порто-Франкіський" в дохід
державного бюджету штрафу в сумі 10 000,00
грн., що має наслідком задоволення
вказаної частини позовних вимог
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України за зустрічним позовом.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону
України „Про захист економічної
конкуренції" за кожний день
прострочення сплати штрафу стягується
пеня у розмірі півтора відсотка від
суми штрафу. Розмір пені не може
перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу Антимонопольного комітету
України. Нарахування пені припиняється
з дня прийняття господарським судом
рішення про стягнення відповідного
штрафу.

Таким чином, у зв'язку із невиконанням
відповідачем рішення адміністративної
колегії Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України №
172-р/к по справі № 99-01/2014 від 24.06.2014р. щодо
сплати в дохід державного бюджету
штрафу в сумі 10 000 грн. в строк до
07.09.2014р. включно, відповідач вправі
нарахувати до сплати КП „ЖКС
„Порто-Франківський" пеню за
правилами, визначеними ч. 5 ст. 56 Закону
України „Про захист економічної
конкуренції".

З посиланням на норми ст. 56 Закону
України „Про захист економічної
конкуренції" відповідачем було
нараховано позивачу до сплати пеню в
сумі 7 200 грн. за невиконання
оспорюваного рішення за період з
09.09.2014р. по 26.10.2014р. включно. Перевіривши
вказаний розрахунок пені,
господарський суд визнає його
правильним та обґрунтованим, у зв'язку
з чим, позовні вимоги Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України за
зустрічним позовом в частині стягнення
пені в сумі 7 200,00 грн. також підлягають
задоволенню як законні та
обґрунтовані.

Підсумовуючи наведені по тексту
рішення обставини та висновки суду,
відповідно до ст.ст. 1, 3, 6 Закону України
„Про Антимонопольний комітет України"
від 26 листопада 1993 року N 3659-XII (з
наступними змінами та доповненнями),
ст.ст. 4, 35, 37, 48, 56, 60 Закону України „Про
захист економічної конкуренції" від 11
січня 2001 року N 2210-III (з наступними
змінами та доповненнями) первісний
позов КП „ЖКС „Порто-Франківьский" про
визнання незаконним та скасування
рішення адміністративної колегії
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України № 172-р/к по справі № 99-01/2014 від
24.06.2014р. задоволенню не підлягає. При
цьому, зустрічний позов Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
стягнення із КП „ЖКС
„Порто-Франківський" штрафу в сумі 10
000,00 грн. та пені в сумі 7 200,00 грн.,
нарахованих на підставі
вищезазначеного рішення, підлягає
задоволенню на підставі ст.ст. 1, 19, 22, 25
Закону України „Про Антимонопольний
комітет України" від 26 листопада 1993
року N 3659-XII (з наступними змінами та
доповненнями), ст.ст. 13, 50, 56 Закону
України „Про захист економічної
конкуренції" від 11 січня 2001 року N 2210-III
(з наступними змінами та доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового
збору за розгляд позовних вимог за
первісним та зустрічним позовом
покладаються на позивача відповідно до
ст. 49 ГПК України. При цьому, сума
судового збору в розмірі 1 827,00 грн. за
розгляд позовних вимог за зустрічним
позовом покладається на позивача
шляхом присудження її до стягнення в
дохід державного бюджету, оскільки
Одеське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України звільнене від сплати судового
збору відповідно до ст. 5 Закону України
„Про судовий збір" при зверненні до
суду із зустрічною позовною заявою.

Керуючись ст.ст. 1, 3, 6, 19, 22, 25 Закону
України „Про Антимонопольний комітет
України" від 26 листопада 1993 року N 3659-XII
(з наступними змінами та доповненнями),
ст.ст. 4, 13, 35, 37, 48, 50, 56, 60 Закону України
„Про захист економічної конкуренції"
від 11 січня 2001 року N 2210-III (з наступними
змінами та доповненнями), ст.ст. 32, 33, 43,
44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

2. Зустрічний позов задовольнити.

3. Стягнути з комунального
підприємства „Житлово-комунальний
сервіс „Порто-Франківський" /65023, м.
Одеса, вул. Л. Толстого, 5, , р/р 0900 в ПАТ „Укрсиббанк" в м.
Іллічівськ, МФО 351005/ до Державного
бюджету України /на рахунок ГУДКСУ в
Одеській області, , МФО
828011, р/р 0005, код за бюджетним
класифікатором 21081100 вид платежу
„Адміністративні штрафи та інші
санкції" символ банку 106, Державний
бюджет/ штраф в сумі 10 000 грн. 00 коп.
/десять тисяч грн. 00 коп./. та пеню в сумі
7 200 грн. 00 коп. /сім тисяч двісті грн. 00
коп./. Наказ видати.

4. Стягнути з комунального
підприємства „Житлово-комунальний
сервіс „Порто-Франківський" /65023, м.
Одеса, вул. Л. Толстого, 5, , р/р 0900 в ПАТ „Укрсиббанк" в м.
Іллічівськ, МФО 351005/ до державного
бюджету України по коду бюджетної
класифікації 22030001, рахунок №3008,
отримувач - ГУДКУ в Одеській області,
, банк отримувача - ГУДКУ
в Одеській області, код ЄДРПОУ
господарського суду Одеської області
03499997, через Державну податкову
інспекцію у Приморському районі м.
Одеси судовий збір в сумі 1 827 грн. 00
коп. /одна тисяча вісімсот двадцять сім
грн. 00 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Апеляційна
скарга подається на рішення місцевого
господарського суду протягом десяти
днів з дня його оголошення місцевим
господарським судом. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 15.12.2014р.

Суддя
С.П.
Желєзна