номер провадження справи 3/104/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014
Справа № 908/2275/14

За позовом: Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" (49600,
м. Дніпропетровськ, пр-т. Карла
Маркса, 108, ідентифікаційний код 01073828)

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Запорізький
завод надпотужних трансформаторів"
(69124, м. Запоріжжя, вул. Випробувачів, 2,
ідентифікаційний код 13604509)

про стягнення недобору за перевезення
вантажу в сумі 27 913, 29 грн.

Суддя Соловйов В.М.

при секретарі Прокопенко М.О.

Представники:

від позивача: Губарєв К.С., юрисконсульт
сектору актово-претензійної роботи
комерційного відділу відокремленого
структурного підрозділу "Запорізька
дирекція залізничних перевезень"
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця",
довіреність № 37 від 01.01.2014р.;

Медвідь В.В., інженер сектору
актово-претензійної роботи
комерційного відділу відокремленого
структурного підрозділу "Запорізька
дирекція залізничних перевезень"
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця",
довіреність № 37 від 01.01.2014р.

від відповідача: Бяскова П.Г.,
довіреність № 214 від 10.11.2014р.

ДП "Придніпровська залізниця"
звернулось до господарського суду
Запорізької області з позовною заявою
до відповідача ПуАТ "Запорізький завод
надпотужних трансформаторів" про
стягнення боргу за недобір за
перевезення вантажу на підставі
залізничної накладної прямого
міжнародного залізничного сполучення
№ 46666574 від 27.09.2013р. в сумі 27 913, 29 грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 03.07.2014р. по
справі № 908/2275/14 (суддя
Гончаренко С.А.) позовну заяву №Нюс-1/244
від 23.06.2014р. та додані до неї документи
повернуто ДП "Придніпровська
залізниця" без розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 23.09.2014р. по
справі № 908/2275/14 апеляційну скаргу ДП
"Придніпровська залізниця" задоволено.

Ухвалу господарського суду
Запорізької області від 03.07.2014р. у
справі № 908/2275/14
скасовано.

Справу повернуто до господарського
суду Запорізької області для розгляду.

10.10.2014р. матеріали справи № 908/2275/14
надійшли до господарського суду
Запорізької області.

Відповідно до протоколу розподілу
справ між суддями від 10.10.2014р.
автоматизованою системою
документообігу суду матеріали справи
передано на розгляд судді Соловйову
В.М.

Позовні вимоги мотивовані обставинами,
викладеними у позовній заяві, та
обґрунтовані ст. 1, 2, 12, 15, 33, 49, 58, 61, 64, 82
ГПК України, ст. 3, 10 Закону України "Про
залізничний транспорт", ст. 307 ГК
України, ст. 13, 15 Угоди про міжнародне
сполучення (СМГ).

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 13.10.2014р. справа
№ 908/2275/14 прийнята до
розгляду судді Соловйова В.М.,
присвоєно справі номер провадження
3/104/14, справу до розгляду в засіданні
господарського суду призначено на
12.11.2014р. об 11 год. 00 хв.

В судових засіданнях 12.11.2014р., 03.12.2014о.
оголошувалась перерва.

В судовому засіданні 11.12.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Повідомлено, що повне рішення
буде складено 15.12.2014р.

Під час розгляду справи учасники
судового процесу вимогу про здійснення
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не заявляли.

В судовому засіданні 11.12.2014р.
представники позивача підтримали
позовні вимоги з підстав, викладених у
позовній заві (а.с.21-24).

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що в вересні 2013р.
ПуАТ "Запорізький завод надпотужних
трансформаторів" за залізничною
накладною прямого сполучення № 46666574 зі
станції Дніпробуд-2 Придніпровської
залізниці було відправлено вантаж
(трансформатори електричні потужністю
більше 1000 кВт) на станцію
Брянськ-Льгівський Російської
залізниці одержувачу ТОВ
"Спецрегіонпоставка" через прикордонну
станцію переходу Зерново - експорт
Південно-Західної залізниці.

Станцією відправлення Дніпробуд-2
Придніпровської залізниці була
встановлена тарифна відстань 923
кілометри до станції пограничного
переходу Зерново-Експорт, нарахована
провізна плата у розмірі 53 803, 00 грн. та
додаткові збори, які включають в себе
покриття витрат на митний догляд
експортних та імпортних вантажів,
супроводження воєнізованою охороною
залізниці у розмірі 2 181, 75 грн. Разом
платежі при відправленні вантажу
відповідно до графи 83 перевізного
документу склали 55 984, 75 грн., які були
сплачені вантажовідправником при
відправлені вантажу.

Однак, при розрахунку тарифної
відстані, працівником станції
відправлення Дніпробуд-2
Придніпровської залізниці, була
допущена помилка, а саме встановлена
невірно тарифна відстань, тобто при
розрахунку платежів при відправленні
було застосовано тарифну відстань 923 км
і нараховані платежі склали 55 984, 75 грн.,
хоча правильна тарифна відстань
становить 1067 км, тому провізна плата
складає 81 407, 00 грн. та додаткові збори
на суму 2 444, 54 грн. Разом платежі при
відправлені вантажу повинні були
скласти 83 851, 54 грн., тому залізниця
недоотримала платежів на загальну суму
27 913, 29 грн.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтримала заперечення
проти позову та додаткові заперечення
до позову.

Зокрема зазначила, що згідно до
пояснень по заповнень накладної УМВС
(Додаток 12.5 до Угоди про міжнародне
залізничне вантажне сполучення), до
графи 93 "Відмітка залізниці" при
необхідності вноситься інформація
щодо перевезення вантажу. Тобто
додаткову інформацію про обставини що
виникли під час перевезення можливо
встановити лише з інформації, яку
внесено до даної графи. Дана графа є
лише на 4 (лист видачі вантажу) та 5 (лист
повідомлення про прибуття вантажу)
аркуші накладної УМВС.

Позивачем до позовної заяви додано
екземпляр дорожньої відомості до
накладної УМВС № 46666574. Листи 4 (лист
видачі вантажу) та 5 (лист повідомлення
про прибуття вантажу) накладної УМВС №
46666574, на яких знаходиться графа 93
"Відмітки залізниці", позивачем не
надано. Тому з'ясувати чи були у
залізниці витрати після приймання до
перевезення вантажу не можливо.

Договір перевезення, як відповідно до
закону оформлено залізничною
накладною № 46666574 від 27.09.2013р., є
чинним. Ціна в ньому зафіксована
сторонами відповідно до чинного
законодавства. Зміни у встановленому
порядку не вносилися.

Позивач же, посилаючись на зроблену ним
помилку при обчисленні ціни,
намагається в односторонньому порядку
змінити суттєву умову договору.

Отже нарахування боргу за недобір за
перевезення вантажу на підставі
залізничної накладної прямого
міжнародного залізничного сполучення
№ 46666574 від 27.09.2013р. в сумі 27 913,
29 грн. є неправомірним та недоведеним
позивачем.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши учасників судового процесу,
суд вважає, що в задоволенні позовних
вимог слід відмовити повністю з
наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Договір може бути укладений у будь-якій
формі, якщо вимоги щодо форми договору
не встановлені законом.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 205 ЦК України правочин
може вчиняться усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Зі змісту ст. 207 ЦК України випливає, що
правочин в простій письмовій формі
вчиняється сторонами шляхом фіксації
його змісту в одному або кількох
документах, листах, телеграмах тощо,
якими сторони обмінялися за допомогою
телетайпних, електронних або інших
технічних засобів зв'язку.

За приписами ч.1 ст. 181 ГК України,
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Як свідчать матеріали справи та надані
суду документи, між сторонами склалися
господарські відносини, що породили
взаємні права та обов'язки.

Згідно ст. 638 ЦК України, договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору.

За приписами статті 6 Статуту залізниць
України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 06.04.1998р. N 457, накладна - основний
перевізний документ встановленої
форми, оформлений відповідно до цього
Статуту та Правил і наданий залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони - одержувача. Накладна
одночасно є договором на заставу
вантажу для забезпечення гарантії
внесення належної провізної плати та
інших платежів за перевезення.
Накладна супроводжує вантаж на всьому
шляху перевезення до станції
призначення

Відповідно до ст. 909 ЦК України, за
договором перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу
укладається у письмовій формі.

Укладення договору перевезення
вантажу підтверджується складенням
транспортної накладної (коносамента
або іншого документа, встановленого
транспортними кодексами (статутами).

Укладення договору перевезення
вантажу шляхом складання транспортної
накладної передбачено і ч.2 ст.307 ГК
України.

Зважаючи на те, що сторони оформили
свої господарські відносини за
допомогою залізничної накладної №
46666574 від 27.09.2013р., в якій відображено
постачальника та одержувача товару,
найменування товару, його кількість та
ціна, суд дійшов висновку, що сторони
досягли всіх істотних умов, що
необхідні для укладення договору
перевезення.

Як зазначено у дорожній відомості (а.с.
29), на підставі залізничної накладної
№ 46666574 від 27.09.2013р. ПуАТ
"Запорізький завод надпотужних
трансформаторів" (Вантажовідправник)
зі станції Дніпробуд II на станцію
Брянськ-Льгівський Російської
залізниці через прикордонну станцію
переходу Зерново-Експорт відправило
одержувачу ТОВ "Спецрегіонпоставка", м.
Москва у вагоні № 85042300 вантаж -
трансформатори електричні з рідким
діелектриком потужністю більш 10000 кВт,
обладнання електричне та запасні
частини до нього.

У даній відомості міститься відмітка
про тарифну відстань 923 кілометри до
станції пограничного переходу
Зерново-Експорт та нараховано
провізної плати у розмірі 53 803, 00 грн.

Згідно § 2 статті 13 Угоди про міжнародне
залізничне вантажне сполучення (УМВС),
"плата за перевозку груза исчисляется
по кратчайшему расстоянию,
определенному применяемым тарифом, в
направлении через те пограничные
станции, которые указаны в накладной
отправителем".

У відповідності до § 4 цієї ж статті
УМВС, "Железной дороге должны быть
возмещены произведенные ею расходы по
перевозкам, в том числе, не
предусмотренные применяемыми
тарифами, как, например, расходы по
исправлению погрузки, расходы по
перегрузке, связанной с исправлением
погрузки, расходы по исправлению тары и
упаковки, необходимой для сохранности
груза, расходы по укрытию груза
брезентами и за пользование самими
брезентами в том случае, когда такое
укрытие не лежит на обязанности
железной дороги. Эти расходы должны
быть установлены отдельно для каждой
отправки и подтверждены
соответствующими документами.

Указанные расходы вписываются
железной дорогой в накладную и
взыскиваются с отправителя, если
расходы возникли на железной дороге
отправления, или с получателя, если они
возникли на железной дороге
назначения. Если эти расходы возникли
на транзитной железной дороге, они
взыскиваются с отправителя или
получателя в зависимости от того, кто
из них оплачивает провозные платежи за
перевозку по данной транзитной дороге.
В случаях, когда провозные платежи за
транзитные железные дороги оплачивает
отправитель или получатель через
плательщика (экспедиторскую
организацию, фрахтового агента и др.),
имеющего договор с транзитной железной
дорогой на оплату провозных платежей,
эти расходы взыскиваются с плательщика
(экспедиторской организации,
фрахтового агента и др.) по внутренним
правилам, действующим на транзитных
железных дорогах".

Отже, в даному випадку йдеться про
витрати, які виникли в процесі
перевезення, передбачити які до
відправлення вантажу зі станції
відправлення було не можливо і
відповідна залізниця здійснила їх з
власної ініціативи з метою
забезпечення безпеки руху та
схоронності вантажу. Крім того,
обов'язковою умовою є зазначення
відповідних даних витрат в накладній.

В додатку 12.5 до УМВС "Пояснения по
заполнению накладной СГСМ" зазначено:

"I. Общие положения

Накладная состоит из листов:

1 - оригинал накладной (сопровождает
груз до станции назначения и выдается
получателю с листом 5 и грузом);

2 - дорожная ведомость (сопровождает
груз до станции назначения и остается
на дороге назначения);

3 - дубликат накладной (выдается
отправителю после заключения договора
перевозки);

4 - лист выдачи груза (сопровождает груз
до станции назначения и остается на
дороге назначения);

5 - лист уведомления о прибытии груза
(сопровождает груз до станции
назначения и выдается получателю
вместе с листом 1 и грузом),

а также необходимого количества
дополнительных экземпляров дорожной
ведомости, предназначенных для дороги
отправления и транзитных железных
дорог.

Листы 1 и 5, а также листы 2 и 4 должны быть
скреплены между собой на левых полях
страниц. Допускается скрепление листов
1-5 на верхних полях страниц.

Отправитель заполняет на лицевой
стороне накладной графы, не обведенные
жирной линией, необходимые для
перевозки данного груза.

Все графы, обведенные на лицевой
стороне жирной линией, и все графы на
обратной стороне накладной
заполняются железной дорогой.

Сведения, вносимые в накладную, должны
вписываться строго в пределах граф и
строк, предусмотренных для них.
Исключением являются случаи,
предусмотренные в "Общих пояснениях к
графам 9-11".

III.2. Оборотная сторона листа 4 накладной

(Заполняется только железной дорогой,
кроме графы 93)

93 Отметки железной дороги

(Заполняется железной дорогой и
отправителем)

При необходимости вносятся отметки,
касающиеся перевозки грузов, например:

- изменения договора перевозки
отправителем/получателем,

- извещения о препятствиях к перевозке
или выдаче груза,

- оформления досылочных дорожных
ведомостей.

Отметки, касающиеся исчисления
провозной платы, вносятся в графу 91.

При перевозке грузов, способы
размещения и крепления которых на
подвижном составе колеи 1520 мм в
соответствии с Приложением 14 к СМГС
установлены НТУ или МТУ, отправитель
делает запись о выполнении условий
размещения и крепления груза на
подвижном составе, предусмотренную
пунктом 13.4 главы 1 Приложения 14 к СМГС,
которую удостоверяет подписью
отправитель или уполномоченное им
лицо, ответственное за размещение и
крепление груза в вагоне, с указанием
должности и фамилии".

Таким чином, додаткову інформацію про
обставини, що виникли під час
перевезення можливо встановити лише з
інформації, яку внесено до графи 93
додатку 12.5 до УМВС. Дана графа є лише на
4 (листі видачі вантажу) та 5 (листі
повідомлення про прибуття вантажу)
аркуші накладної УМВС.

В даному випадку позивачем не надано
відомостей про наявність таких
відміток.

Згідно § 5 ст.15 УМВС, "в случае
неправильного применения тарифов или
ошибок в расчете при исчислении
провозных платежей, а также в случае
невзыскания платежей недобор подлежит
уплате, а перебор - возврату.

Расчеты недоборов и переборов по
провозным платежам производятся в
соответствии со ставками тарифов,
которые действовали на момент
заключения договора перевозки.

Железная дорога, которая производит
расчет с отправителем или получателем,
взыскивает недоборы или возвращает
переборы в соответствии с внутренними
правилами, действующими на этой
дороге".

Пунктом 1.2 Правил розрахунків за
перевезення вантажів (ст. 62 Статуту)
(надалі - Правила), затверджених наказом
Мінтрансу України від 21.11.2000р. № 644,
зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України 24.11.2000р. за № 864/5085 (в редакції,
що діяла на час перевезення вантажу)
встановлено, що плата за перевезення
вантажу вноситься відправником під час
оформлення перевезення.

До внесення цієї плати відправлення
вантажу може бути затримано, за час
затримки залізниця стягує з
відправника плату за користування
вагонами (контейнерами), передбачену
ст.119 Статуту, а також пеню у розмірі,
встановленому законодавством.

Відповідно до п. 1.3 Правил, остаточні
розрахунки між залізницями і
одержувачами за перевезення вантажів і
надання додаткових послуг
здійснюються на станціях призначення.
При цьому до оформлення видачі вантажу
одержувачу станція повинна перевірити
правильність сплаченої провізної
плати, отримати недобори і всі платежі,
які виникли на станції відправлення
або при перевезенні і на станції
призначення.

Згідно пункту 1.5 Правил, розрахунки за
перевезення вантажів експортно -
імпортних здійснюються згідно з
міжнародними угодами та чинним
законодавством.

Платежі за перевезення експортних
вантажів сплачуються на станції
відправлення за відстань від станції
відправлення до вихідних прикордонних
станцій (включаючи відстань до
державного кордону).

Платежі за перевезення імпортних
вантажів з припортових станцій можуть
сплачуватися на станції відправлення
вантажовласником чи експедитором або
на станції призначення одержувачем.

У разі перевезення імпортних вантажів
за документами внутрішнього
сполучення з оплатою на станції
призначення у графі "Провізна плата"
цих документів зазначається:
"Розрахунок на станції призначення".

Остаточні розрахунки за експортні
вантажі, а також за вантажі, які
прямують на адресу військових
організацій, за перевезення яких
платежі були сплачені на станції
відправлення, провадяться:

для експортних вантажів - на
прикордонній станції, яка передає
вантаж на іноземну залізницю;

для вантажів, які прямують на адресу
військових організацій, - на станції
призначення до оформлення видачі
вантажу.

Виявлені суми недоборів або переборів
по кожній відправці прикордонна
станція зазначає в копії дорожньої
відомості. Розрахунки за перебори та
недобори в цих випадках провадяться
фінансово-економічною службою
залізниці з відправником (п.1.10 Правил).

Позивач, посилаючись на лист
фінансово-економічної служби
Державного територіально - галузевого
об'єднання "Південно - західна
залізниця" від 26.05.2014р. №
НФГ-5/260, просить суд стягнути з
відповідача недобір за перевезення
вантажу на підставі залізничної
накладної прямого міжнародного
залізничного сполучення
№ 46666574 від 27.09.2013р. в сумі 27 913, 29 грн.

Зі змісту даного листа вбачається, що
при проведенні комплексної ревізії
виробничої та фінансово-господарської
діяльності ДТГО "Південно - Західна
залізниця" відповідно до наказу від
29.04.2014р. № 158-ц/Од. за період з 01.04.2013р. по
01.05.2014р. виявлено недобір по перевізних
документах:

№ 46188751 Дніпробуд-II Придн. -
Брянськ-Льговський Мск від 27.06.2013р. на
суму в розмірі 3 570, 24 грн.;

№ 46666574 Дніпробуд-II - Брянск-Льговський
Мск. від 27.09.2013р. на суму в
розмірі 23 842, 29 грн.

Прикордонною станцією
Хутір-Михайлівський, в порушення вимог
пункту 1.10 "Правил розрахунків за
перевезення вантажів" та розпорядження
УЗ від 07.05.2012р. № ЦЗМ-12/918, щодо
обчислення відстані при перевезенні
негабаритних вантажів по заданому
маршруту прямування не виявлено та не
здійснено остаточні розрахунки за
експортні вантажі, за перевезення яких
платежі були сплачені на станції
відправлення.

Дане посилання позивача, як на підставу
стягнення суми у розмірі 27 913, 29 грн., є
безпідставними.

Оскільки, як зазначено вище,
правовідносини, що склалися між
сторонами, виникли на підставі
залізничної накладної № 46666574 від
27.09.2013р., яка за своєю суттю є договором
перевезення з чітко визначеною ціною.

Частинами 1, 2 ст. 189 ГК України
визначено, що ціна в цьому Кодексі є
вираженим у грошовій формі
еквівалентом одиниці товару
(продукції, робіт, послуг,
матеріально-технічних ресурсів,
майнових та немайнових прав), що
підлягає продажу (реалізації), який
повинен застосовуватися як тариф,
розмір плати, ставки або збору, крім
ставок і зборів, що використовуються в
системі оподаткування.

Ціна є істотною умовою господарського
договору. Ціна зазначається в договорі
у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних
договорах (контрактах) можуть
визначатися в іноземній валюті за
згодою сторін.

Частинами 1-3 ст. 632 ЦК України
передбачено, що ціна в договорі
встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом,
застосовуються ціни (тарифи, ставки
тощо), які встановлюються або
регулюються уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору
допускається лише у випадках і на
умовах, встановлених договором або
законом.

Зміна ціни в договорі після його
виконання не допускається.

Частинами 1, 2 статті 188 ГК України також
унормовано, що зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за
необхідне змінити або розірвати
договір, повинна надіслати пропозиції
про це другій стороні за договором.

В даному випадку позивачем не надано
доказів про зміну ціни у залізничній
накладній № 46666574 від 27.09.2013р.

Крім того, правовідносини між
сторонами в даному спорі виникли лише
на підставі перевізного документу за №
46666574. Проте, у листі
фінансово-економічної служби
Державного територіально - галузевого
об'єднання "Південно - Західна
залізниця" від 26.05.2014р. № НФГ-5/260
зазначено що за цим перевізним
документом виявлено недобір у розмірі
23 842, 29 грн.

З огляду на викладене, суд вважає
вимоги позивача про стягнення недобору
за перевезення вантажу в сумі 27 913, 29
грн. необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 44, 49 ГПК України, судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити
повністю.

2. Повне рішення складено 15.12.2014р.

Суддя
В.М. Соловйов