Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

?11? грудня 2014 року
справа № 906/1397/14

Позивач: Публічне акціонерне
товариство «Енергопостачальна
компанія «Житомиробленерго»,

10008, м. Житомир, вул. Пушкінська, 32/8

Відповідач: Товариство з обмеженою
відповідальністю «АПБ-ЦЕГЛА»

16400, м. Борзна, Чернігівська область,
вул. Паризької комуни, 33

Про стягнення 62921,70 грн.

Суддя Н.О.Скорик

Представники сторін:

Від позивача: не з'явився (Петрук О.В.
дов. № 08/10638-001710 від 28.08.2014 юрисконсульт,
присутня 02.12.2014)

Від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Публічним акціонерним товариством
«Енергопостачальна компанія
«Житомиробленерго» подано позов до
товариства з обмеженою
відповідальністю «АПБ-Цегла» про
стягнення 55140,09 грн. боргу за договором
№ 1049 про постачання електричної
енергії від 28.03.2013, пені в сумі 5290,75 грн.,
інфляційних нарахувань в сумі 1787,15 грн.,
річних в сумі 703,71 грн.

До початку судового засідання від
відповідача надійшов відзив на позов. В
поданому відзиві відповідач заперечує
проти стягнення пені у розмірі 5290,75 грн.
та річних у сумі 703,71 грн. та зазначає, що
позивачем невірно визначено момент
настання права вимоги, та невірно
визначена облікова ставка НБУ для
розрахунку пені.

Крім того, до початку судового
засідання від відповідача надійшло
клопотання з додатком, в якому
відповідач просить розглянути справу
за відсутності представника
відповідача. Суд подане клопотання
задовольнив.

До початку судового засідання від
позивача надійшло письмове клопотання
про відкладення розгляду справи та
продовження строку розгляду справи.

В поданому клопотання представник
позивач просить перенести розгляд
справи на іншу дату у зв'язку з тим, що
уповноважена особа позивача
знаходиться на лікарняному з приводу
захворювання дитини, а також
продовжити строк розгляду справи.

Зважаючи на те, що згідно до ст.. 22
Господарського процесуального
кодексу України сторони зобов'язані
добросовісно користуватися належними
їм процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи, неявка представників
сторін у судове засідання, не є
перешкодою для розгляду справи за
наявними доказами у порядку ст.. 75
Господарського процесуального
кодексу України.

Згідно з п.3.9.2. Постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" №18
від 26.12.2011, у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї
з них справа може бути розглянута без
їх участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору. Господарський суд з
урахуванням обставин конкретної
справи може відхилити доводи
учасника судового процесу -
підприємства, установи, організації,
іншої юридичної особи, державного чи
іншого органу щодо відкладення
розгляду справи у зв'язку з відсутністю
його представника (з причин, пов'язаних
з відпусткою, хворобою, службовим
відрядженням, участю в іншому
судовому засіданні і т.п.). При цьому
господарський суд виходить з того,
що у відповідних випадках такий
учасник судового процесу не
позбавлений права і можливості
забезпечити за необхідності участь у
судовому засіданні іншого
представника згідно з частинами першою
- п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх
працівників, так і осіб, не пов'язаних
з ним трудовими відносинами.
Неможливість такої заміни
представника і неможливість розгляду
справи без участі представника
підлягає доведенню учасником судового
процесу на загальних підставах (статті
32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів
для оплати послуг представника не
може свідчити про поважність причини
його відсутності в судовому засіданні.

Судом взято до уваги, що ухвалами суду
явка представників сторін в судове
засідання обов'язковою не визнавалась,
представник позивача приймав участь у
судовому засіданні 02.12.2014. Клопотанням
обґрунтовується тільки неможливість
явки представника в судове засідання, а
з врахуванням вищевикладених обставин
необхідні для розгляду документи
позивач надати раніше міг та надав і в
клопотанні про докази не заявляється -
клопотання відповідача про
відкладення розгляду справи відхилено
судом.

Клопотання позивача про продовження
строку розгляду спору відхиляється
судом за необґрунтованістю.

Відповідно ст.. 69 Господарського
процесуального кодексу України, у
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду спору, господарський суд
ухвалою може продовжити строк розгляду
спору, але не більш як на п'ятнадцять
днів.

Позивачем не наведено виняткових
обставин для продовження строку
розгляду справи та не визначено
кількості днів, на які має бути
продовжено строк розгляду спору.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши представника
позивача, суд

Встановив:

Відповідно до ч. 1 ст. 275 Господарського
кодексу України, за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
Окремим видом договору
енергопостачання є договір про
постачання електричної енергії
споживачу. Особливості постачання
електричної енергії споживачам та
вимоги до договору про постачання
електричної енергії встановлюється
законами України "Про засади
функціонування ринку електричної
енергії України" та "Про
електроенергетику".

Згідно ст. 26 Закону України „Про
електроенергетику" постачання
електроенергії для забезпечення
потреб споживачів здійснюється на
підставі договору на постачання
електроенергії, що укладається між
споживачем та електропостачальною
організацією.

28.03.2013 року між Коростишівським РЕМ, що
діяло на підставі доручення
публічного акціонерного товариства
"Житомиробленерго" (далі - постачальник)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "АПБ-Цегла" (далі -
споживач), було укладено договір про
постачання електричної енергії № 1049
(надалі - договір).

Згідно п. 1 договору постачальник
постачає електричну енергію споживачу,
а споживач оплачує постачальнику
електричної енергії її вартість та
здійснює інші платежі згідно з умовами
договору та додатками до договору, що є
його невід'ємними частинами. Клас
напруги споживача визначається рівнем
напруги на межі балансової належності
електромереж постачальника та
споживача. При декількох вводах клас
напруги споживача встановлюється в
кожній точці обліку в залежності від
рівня напруги на межі балансової
належності електромереж (додаток 3.1.)

Згідно ст. 276 Господарського кодексу
України загальна кількість енергії, що
відпускається, визначається за
погодженням сторін. Строки постачання
енергії встановлюються сторонами у
договорі виходячи, як правило, з
необхідності забезпечення її
ритмічного та безперебійного
надходження абоненту.

Розділом 2 договору визначено, що під
час виконання умов цього договору, а
також вирішення всіх питань, що не
обумовлені цим договором, сторони
зобов'язуються керуватися чинним
законодавством України, зокрема
Правилами користування електричною
енергією затвердженими в
установленому порядку.

Згідно п.п. 2.1.1, 2.1.2 договору
постачальник зобов'язується:
виконувати умови цього договору;
постачати електроенергію як різновид
товарної продукції споживачу: - в межах
2 МВА приєднаної, 700 кВт дозволеної до
використання потужності на
відповідному класі напруги згідно з
визначеними йому цим договором умовами
та обсягами постачання електричної
енергії, викладеними у додатку № 1.

Відповідно до п. 2.2.3. договору споживач
зобов'язується своєчасно сплачувати за
використану електричну енергію, а
також вносити всі інші платежі за
розрахунковий період відповідно до
встановленої системи обліку
електроенергії, класу напруги та за
діючими на період розрахунку тарифами
у грошовій формі та іншими формами
розрахунків згідно з чинним
законодавством України. Дата оплати
рахунка (здійснення розрахунку)
визначається датою, на яку були
зараховані кошти на поточний рахунок
із спеціальним режимом використання
постачальника електричної енергії за
регульованим тарифом. Розрахунковим
періодом вважається період з 21 числа по
20 число включно і вказаний період
прирівнюється до періоду дії тарифу
(календарного місяця).

На виконання умов договору, позивачем
поставлено та спожито споживачем за
період з червня 2014 р. по липень 2014 р.,
включно, спожито активної
електроенергії на суму 119140,09 грн., що
підтверджується рахунками за активну
електроенергію № 18871 від 20.06.2014 на суму
112547,28 грн. та № 21894 від 21.07.2014 на суму 6592,81
грн. (а.с. 17,18)

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського
кодексу України визначено, що
розрахунки за договорами
енергопостачання здійснюються на
підставі цін (тарифів),
встановлених/визначених відповідно до
вимог закону. Оплата енергії, що
відпускається, здійснюється
відповідно до умов договору. Договір
може передбачати попередню оплату,
планові платежі з наступним
перерахунком або оплату, що
проводиться за вартість прийнятих
ресурсів.

Відповідно п. 7.3. договору оплата
електроенергії здійснюється
споживачем у формі попередньої оплати
у розмірі вартості заявленого обсягу
споживання електричної енергії на
відповідний розрахунковий період, або
плановими платежами в такі терміни: - до
початку розрахункового місяця -100%;
вартості заявленого споживання
електроенергії згідно з додатком 1 до
договору, з врахуванням сальдо на
початок місяця. Остаточний розрахунок
повинен здійснюватися в розмірі
фактичного споживання електричної
енергії за розрахунковий місяць, з
врахуванням сальдо на початок місяця
не пізніше 5 операційних днів з дня
отримання рахунку, включаючи день його
отримання, для споживачів, які
оплачують електричну енергію
самостійно.

Відповідач порушив умови договору,
вартість спожитої активної
електроенергії оплатив частково, що
підтверджується платіжними
дорученнями № 975 від 09.07.2014 на суму 15000,00
грн., № 991 від 17.07.2014 на суму 19000,00 грн., №
999 від 21.07.2014 на суму 10000,00 грн., № 1014 від
23.07.2014 на суму 20000,00 грн. ( а.с. 55-58).

Таким чином, заборгованість
відповідача за спожиту активну
електроенергію за період з червня по
липень 2014 року, включно, склала 55140,09
грн., що підтверджується також актами
звірки розрахунків між сторонами.

У відповідності зі ст. 193
Господарського кодексу України та
ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

У відповідності до ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України та ст. 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, відповідно до умов
договору та вимог чинного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається.

Враховуючи, що відповідач взяті на
себе зобов'язання не виконав, за
спожиту електричну енергію своєчасно в
повному обсязі не розрахувався, суд з
урахуванням вищезазначеного, доходить
висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення 55140,09 грн. боргу за
електроенергію є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного
кодексу України, виконання зобов'язань
за договором можуть забезпечуватись
неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка
(штраф, пеня) є грошова сума або інше
майно, яке боржник повинен передати
кредитору в разі порушення боржником
зобов'язання. Частинами 4 та 6 ст. 231
Господарського кодексу України
встановлено, що штрафні санкції за
порушення зобов'язання застосовуються
у розмірі передбаченому сторонами у
договорі.

Згідно п. 4.2.1. договору, за внесення
платежів, передбачених п.7.3 цього
договору, з порушенням термінів,
визначених додатком № 4, споживач
сплачує постачальнику пеню за кожний
день прострочення платежу, в розмірі,
що не перевищує подвійної облікової
ставки НБУ, яка діяла на момент
прострочення платежу.

Позивачем нараховано та пред'явлено до
стягнення 5290,75 грн. пені за прострочку
виконання грошового зобов'язання по
споживанню енергії за період з 21.05.2014 р.
по 20.09.2014 р.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок нарахованої пені
господарський суд дійшов висновку про
правомірність нарахування пені в сумі
3576,94 грн., з огляду на наступне.

Пунктом 7.4. договору сторони погодили,
що при відсутності оплати за
електричну енергію в терміни,
обумовлені в п. 7.3. цього договору,
постачальник повідомляє споживача про
дату і час відключення чи обмеження
споживання електроенергії. На суму
вказану в платіжному документі,
нараховується пеня в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочення платежу, інфляційні та
річні згідно з діючим законодавством.
Сума нарахованої пені, інфляційні та
річні пред'являються споживачу у
встановленому законодавством порядку.

Отже, відповідно до п. 7.4 договору, пеня
може бути нарахована лише після
пред'явлення відповідачу
розрахункового документу, тобто
рахунку на оплату, в розумінні
договірних умов.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач отримав рахунок № 18871 від
20.06.2014 на суму 112547,28 грн. - 20.06.2014, а
рахунок № 21894 від 21.07.2014 на суму 6592,81 грн.
- 21.07.2014. Тобто пеня може бути нарахована
з 27.06.2014 по рахунку № 18871 та з 26.07.2014 по
рахунку № 21894, з урахуванням п. 7.3.
договору.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано та пред'явлено до
стягнення 1787,15 грн. інфляційних за
період з червня 2014 р. по вересень 2014 р.
та 703,71 грн. - трьох відсотків річних за
період з 21.05.2014 р. по 20.09.2014 р.

Докази сплати суми інфляційних та
трьох відсотків річних відповідач не
надав.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок нарахованих інфляційних та
річних господарський суд дійшов
висновку про правомірність
нарахування вказаних сум в розмірі 663,45
грн. інфляційних та 482,54 грн. річних, з
вищевикладених обставин.

Таким чином позов підлягає частковому
задоволенню в сумі 3576,94 грн. пені, 663,45
грн. інфляційних та 482,54 грн. річних.

Судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на сторін
пропорційно задоволеним позовним
вимогам відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст.525,526,546,549,625 Цивільного
кодексу України ст.ст. 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ
ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АПБ - ЦЕГЛА», код
03588301, вул.. Паризької комуни, 33, м.
Борзна, Чернігівська область, 16400 (р.
0861 в ПАТ «Укрсоцбанк» МФО 300023) на
користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА «ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА
КОМПАНІЯ «ЖИТОМИРОБЛЕНЕРГО» код 22048622,
вул. Пушкінська, 32/8, м. Житомир, 10008 (р.
1613 в ПАТ «Перший інвестиційний
банк» м. Житомир, МФО 300506) 55140,09 грн.
боргу, 3576,94 грн. пені, 663,45 грн.
інфляційних, 482,54 грн. річних, 1738,19 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

2. В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 15.12.2014 р.

Суддя
Н.О. Скорик

.