м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПублічного акціонерного
"Західенергоавтоматика"доТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Альтіс-Енерго"простягнення 423255,34
грн.Суддя Смирнова Ю.М.
від позивача Фурик У.А. -
представник;від відповідача не
з'явилисьОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Публічне акціонерне товариство
"Західенергоавтоматика" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альтіс-Енерго" про
стягнення 423225,34 грн. за договором
підряду №133/2012 від 01.03.2012.
Позовні вимоги мотивовано неналежним
виконанням відповідачем умов
укладеного між сторонами договору
підряду №133/2012 від 01.03.2012 в частині
здійснення розрахунків за виконані
позивачем роботи, внаслідок чого у
відповідача утворилась заборгованість
у розмірі 318827,36 грн. Крім основного
боргу, за прострочення виконання
грошового зобов'язання позивач просить
стягнути з відповідача пеню у розмірі
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.10.2014 за вказаним позовом
та призначено розгляд справи на 05.11.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.11.2014 розгляд справи
відкладено на 19.11.2014.
Ухвалою від 19.11.2014, у зв'язку з неявкою в
судове засідання представника
відповідача, неподанням сторонами
витребуваних судом документів, розгляд
справи було відкладено на 15.12.2014. Крім
того, суд цією ж ухвалою задовольнив
клопотання позивача та продовжив строк
Представник позивача в судове
засідання 15.12.2014 з'явився, позов
Відповідач повноважних представників
в судове засідання не направив, відзив
В матеріалах справи наявне
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
про отримання 22.10.2014 відповідачем
ухвали Господарського суду міста Києва
отримання 12.11.2014 відповідачем ухвали
Господарського суду міста Києва від
Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України справа може бути розглянута за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

01.03.2012 між Публічним акціонерним
товариством "Західенергоавтоматика"
(виконавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Альтіс-Енерго"
(замовник) було укладено договір
підряду №133/2012 (надалі - договір), за
умовами якого виконавець виконує
комплекс робіт по налагодженню та
введенню в роботу ПС-110 кВ, згідно
проекту «Реконструкція існуючого
пасажирського терміналу та зовнішніх
інженерних мереж «Міжнародний
аеропорт Львів» в частині «Будівництво
зовнішніх інженерних мереж», а
замовник приймає та оплачує виконані
роботи, відповідно до договірної ціни
та локального кошторису (п.1.1.), загальна
вартість робіт, які виконуються за
даним договором, визначена договірною
ціною з розрахунками та локальними
кошторисами і складає 926685,64 грн. (п.2.1.),
замовник оплачує виконавцю авансовий
платіж у розмірі 50% від суми, вказаної в
п.2.1., протягом не більше 15 днів після
підписання даного договору (п.3.1.), решту
замовник оплачує виконавцю поетапно,
на основі актів виконаних робіт - в
термін до 30 календарних днів від дати
підписання акту виконаних робіт (п.3.2.)
у разі затримки із оплатою за виконані
роботи замовник сплачує на користь
виконавця пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочки (п.6.3.).

Відповідно до довідки про вартість
виконаних будівельних робіт/та витрат
та акту приймання виконаних
будівельних робіт від 25.05.2012 за травень
місяць 2012 року вартість виконаних
виконавцем та прийнятих замовником
робіт склала 485116,80 грн., довідки про
вартість виконаних будівельних
робіт/та витрат та акту приймання
виконаних будівельних робіт від 31.07.2012
за липень місяць 2012 року вартість
виконаних виконавцем та прийнятих
замовником робіт склала 222899,64 грн.,
довідки про вартість виконаних
будівельних робіт/та витрат та акту
приймання виконаних будівельних робіт
від 26.11.2012 за листопад місяць 2012 року
вартість виконаних виконавцем та
прийнятих замовником робіт склала
324968,82 грн., а всього на суму 1032985,26 грн.

Відповідно до виписок банку з
особового рахунку позивача,
відповідачем 14.03.2012 було сплачено 463342,82
грн. по договору підряду №133/2012 від
01.03.2012, 100000,00 грн. - 08.11.2012, 115657,30 грн. -
08.01.2013 та 35157,78 грн. - зараховано в оплату
заборгованості по договору підряду
№133/2012 від 01.03.2012 згідно листа
відповідача за вих.№368/2012 від 23.11.2012., а
всього 714157,90 грн.

Згідно підписаного між сторонами акту
звірки взаєморозрахунків станом на
25.07.2013 заборгованість відповідача
перед позивачем по договору підряду
№133/2012 від 01.03.2012 складала 318827,36 грн.

Як стверджує позивач в своїй позовній
заяві, відповідач за виконані
позивачем роботи не розрахувався, у
зв'язку з чим позивач звернувся до суду
з позовом про стягнення з відповідача
суми заборгованості у розмірі 318827,36
грн.

За правовою природою укладений між
сторонами договір є договором підряду.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу
України якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково. Підрядник має
право вимагати виплати йому авансу
лише у випадку та в розмірі,
встановлених договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530
Цивільного кодексу України та приписів
п. 3.2. договору строк виконання
відповідачем грошового зобов'язання по
оплаті вартості виконаних позивачем та
прийнятих відповідачем робіт станом на
момент розгляду справи настав.

Однак, як свідчать матеріали справи,
відповідач своїх зобов'язань по оплаті
виконаних позивачем та прийнятих
відповідачем робіт належним чином не
виконав, у зв'язку з чим у відповідача
перед позивачем утворилась
заборгованість у розмірі 318827,36 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими
доказами факту наявності
заборгованості та її розмір не
спростовано, доказів погашення
заборгованості в добровільному
порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача
про стягнення з відповідача основної
заборгованості у розмірі 318827,36 грн. є
обґрунтованими, документально
підтвердженими та такими, що
підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового
зобов'язання позивач просить стягнути
з відповідача пеню у розмірі 48889,77 грн.,
3% річних у розмірі 15434,74 грн. та
інфляційні втрати у розмірі 40073,47 грн.

Судом встановлено, що відповідач у
встановлений договором строк свого
обов'язку по перерахуванню коштів не
виконав, допустивши прострочення
виконання грошового зобов'язання, тому
дії відповідача є порушенням
договірних зобов'язань (ст. 610
Цивільного кодексу України), і він
вважається таким, що прострочив (ст. 612
Цивільного кодексу України),
відповідно є підстави для застосування
встановленої законом
відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549
Цивільного кодексу України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Пунктом 6.3. договору встановлено, що у
разі затримки із оплатою за виконані
роботи замовник сплачує на користь
виконавця пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожний день
прострочки.

Позивачем заявлено до стягнення суму
пені у розмірі 48889,77 грн., яка нарахована
за період з 08.08.2013 по 08.08.2014.

Водночас, відповідно до ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Як зазначено в п. 2.5 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань», щодо пені за
порушення грошових зобов'язань
застосовується припис частини шостої
статті 232 ГК України. Даним приписом
передбачено не позовну давність, а
період часу, за який нараховується пеня
і який не повинен перевищувати шести
місяців від дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконане;
законом або укладеним сторонами
договором може бути передбачено більшу
або меншу тривалість цього періоду.
Його перебіг починається з дня,
наступного за останнім днем, у який
зобов'язання мало бути виконане, і
початок такого перебігу не може бути
змінений за згодою сторін. Необхідно
також мати на увазі, що умова договору
про сплату пені за кожний день
прострочення виконання зобов'язання не
може розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції.

За змістом ч. 1 ст. 251 Цивільного кодексу
України строком є певний період у часі,
зі спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Тобто, та обставина, що сторони в умовах
договору погодили, що неустойка
нараховується та сплачується за весь
період невиконання або неналежного
виконання замовником своїх
зобов'язань, не означає погодження
сторонами іншого, аніж встановленого ч.
6 ст. 232 Господарського кодексу України
строку, за який нараховується
неустойка.

Враховуючи наведене, суд здійснює
перерахунок заявленої до стягнення
суми пені починаючи з 08.08.2013 (як
самостійно вказано позивачем у
розрахунку до позовної заяви) з
урахуванням приписів ч.6 ст.232
Господарського кодексу України.

За здійсненим судом перерахунком, за
прострочення виконання відповідачем
зобов'язання з оплати за виконані
позивачем роботи, з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню
пеня у розмірі 20701,94 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Оскільки судом встановлено факт
прострочення виконання відповідачем
зобов'язання по оплаті виконаних
позивачем на підставі договору підряду
№133/2012 від 01.03.2012 робіт, вимоги позивача
про стягнення з відповідача 3% річних у
розмірі 15434,74 грн. та інфляційних втрат
у розмірі 40073,47 грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню, за
розрахунком позивача, який перевірено
судом.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються сторін пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України
«Про судовий збір» сплачена сума
судового збору повертається за ухвалою
суду зокрема у разі внесення судового
збору в більшому розмірі, ніж
встановлено законом. При цьому, у
випадках, установлених п. 1 ч. 1 цієї
статті, судовий збір повертається в
розмірі переплаченої суми.

Враховуючи те, що позивачем внесено
згідно платіжного доручення №254 від
20.08.2014 судовий збір у більшому розмірі
ніж передбачено вимогами цього Закону,
поверненню з Державного бюджету
України на користь позивача підлягає
судовий збір у розмірі 149,99 грн.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альтіс-Енерго" (02100,
м.Київ, вул. Краківська, 6-А,
ідентифікаційний код 36069563) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Західенергоавтоматика" (79034, м. Львів,
вул. Проф.Буйка, 2, ідентифікаційний код
00110912) заборгованість у розмірі 318827
(триста вісімнадцять тисяч вісімсот
двадцять сім) грн. 36 коп., пеню у розмірі
20701 (двадцять тисяч сімсот одна) грн. 94
коп., 3% річних у розмірі 15434 (п'ятнадцять
тисяч чотириста тридцять чотири) грн. 74
коп., інфляційні втрати у розмірі 40073
(сорок тисяч сімдесят три) грн. 47 коп. та
судовий збір у розмірі 7900 (сім тисяч
дев'ятсот) 75 коп.

3.Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Повернути з Державного бюджету
України на користь Публічного
акціонерного товариства
"Західенергоавтоматика" (79034, м. Львів,
вул. Проф.Буйка, 2, ідентифікаційний код
00110912) 149 (сто сорок дев'ять) грн. 99 коп.
судового збору, який сплачений згідно
платіжного доручення №254 від 20.08.2014.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 19.12.2014.

Суддя
Ю.М. Смирнова