Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"15" грудня 2014 року
Справа № 927/1631/14

Господарський суд Чернігівської
області у складі судді Цимбал-Нарожної
М.П., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Понори"

17221, вул.Леніна, б.13,
с.Понори, Талалаївський р-н,
Чернігівська обл.,

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

АДРЕСА_1;

предмет спору: стягнення 13746,77грн.;

за участю представників сторін:

від позивача: Борсай В.В. (дов. №б/н від
24.10.2014р.) - представник;

від відповідача: не з'явився;

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Понори" звернулось
до господарського суду Чернігівської
області з позовом до фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 13746,77грн., з яких:
заборгованість в сумі 12074,00грн.,
інфляційні в сумі 1450,48грн. за період з
10.01.2014р. по 21.08.2014р., 3% річних в сумі
222,29грн. за період з 10.01.2014р. по 21.08.2014р.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 20.10.2014р.
порушено провадження у справі та
розгляд справи призначено на 29.10.2014р.,
після чого розгляд справи відкладався
до 19.11.2014р. та 15.12.2014р..

Суд перейшов до розгляду спору по суті
в судовому засіданні 15.12.2014р.

Відповідач відзив на позов не надав,
повноважного представника в судові
засідання не направив.

За змістом ч.3 п.3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011р. „Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, станом на
15.12.2014р. ФОП ОСОБА_1 зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1. Аналогічні відомості
щодо місцезнаходження відповідача
містяться у позовній заяві.

Ухвали господарського суду
Чернігівської області від 20.10.2014р., від
29.10.2014р., від 19.11.2014р., направлені за
юридичною адресою відповідача
повернулись до суду з відміткою
поштового відділення: "за закінченням
терміну зберігання".

Таким чином, відповідач був належним
чином повідомлений про час та місце
судового засідання.

За змістом правової позиції Вищого
господарського суду України,
викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. При цьому неявка у
судове засідання однієї з сторін,
належним чином повідомленої про час і
місце цього засідання, не перешкоджає
такому переходові до розгляду позовних
вимог, якщо у господарського суду
відсутні підстави для відкладення
розгляду справи, передбачені частиною
першою статті 77 ГПК України (п.3.12
постанови).

До повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи. Примірники
повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками "адресат вибув", "адресат
відсутній" і т. п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення судом
певних процесуальних дій.

Рішення приймається за наявними у
справі матеріалами на підставі ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані позивачем
документи і матеріали, вислухавши
пояснення повноважного представника
позивача, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для вирішення спору
по суті, господарський суд встановив
наступне:

Відповідно до ч. 1 статті 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 626 ЦК України
передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивач поставив відповідачу худобу
(далі-Товар), що підтверджується
видатковими накладними: №533 від 27.10.2011р.
на суму 46606,00грн., №534 від 27.10.2011р. на суму
14500,00грн., №б/н від 17.12.2011р. на суму
3696,00грн., №644 від 26.12.2011р. на суму
10304,00грн., №13 від 17.01.2012р. на суму
3588,00грн., №14 від 16.02.2012р. на суму 3910,00грн.,
№55 від 19.03.2012р. на суму 4554,00грн., №136 від
24.04.2012р. на суму 13500,00грн., №135 від 24.01.2012р.
на суму 15000,00грн., №248 від 03.05.2012р. на суму
2988,00грн., №345 від 28.06.2012р. на суму
3600,00грн., №422 від 09.08.2012р. на суму
4440,00грн., №б/н від 29.10.2012р. на суму
4000,00грн., №402 від 17.11.2012р. на суму
13634,00грн., №54 від 19.03.2013р. на суму
6118,00грн., №б/н від 29.10.2012р. на суму
13540,00грн., які підписані відповідачем
особисто та скріплені печаткою.

Факт передачі товару належним чином
доведений, документально
підтверджений вищевказаними
накладними.

Статтею 655 Цивільного кодексу України
передбачено, що продавець згідно
договору купівлі - продажу передає або
зобов'язується передати у власність
покупцеві товар, а покупець прийняти
його та оплатити.

Таким чином, угода купівлі - продажу,
відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного
кодексу України, була укладена між
сторонами шляхом передачі позивачем
відповідачу товару та прийняття його
відповідачем.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідні положення також
визначаються у ч.1 статті 193 ГК України.

Згідно зі статтею 525 ЦК України та ч.7
статті 193 ГК України одностороння
відмова від зобов'язання не
допускається, крім випадку коли право
такої відмови встановлено договором
або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Позивач посилається на те, що
купівля-продаж товарів здійснювалась
на підставі накладних.

Договір в матеріалах справи відсутній
та позивачем не надавався. Тому,
господарський суд вважає за необхідне
застосувати положення ст. 692 ЦК України
та 222 ГК України.

Відповідачем було частково оплачено
вартість поставленого позивачем
товару.

Відповідно до наданих позивачем
банківських виписок, відповідач
здійснив часткову оплату товару:
06.10.2011р. на суму 4750,00грн., 26.10.2011р. на суму
9000,00грн., 27.10.2011р. на суму 40000,00грн.,
08.11.2011р. на суму 7000,00грн., 17.01.2012р. на суму
12000,00грн., 03.03.2012р. на суму 9154,00грн.,
23.04.2012р. на суму 3000,00грн., 27.04.2012р. на суму
10000,00грн., 11.10.2012р. на суму 15000,00грн.,
11.01.2013р. на суму 10000,00грн., 06.12.2013р. на суму
6000,00грн., а всього на суму 151904,00грн..

Станом на час звернення позивача з
позовом до суду несплаченою залишилась
заборгованість в сумі 12074,00грн.

Позивачем було направлено відповідачу
вимогу (претензію) №12 від 30.12.2013р. про
сплату 12074,00грн. заборгованості за
поставлений товар, що підтверджується
копією фіскального чеку №3200 від
31.12.2013р. та поштового опису вкладення до
нього.

Разом з тим, позивачем надано суду
копію акту звірки взаємних розрахунків
за 2012-2013р.р. на суму 12074,0грн., що
підписаний відповідачем та скріплений
печаткою відповідача.

Обов'язок щодо повної оплати
отриманого товару відповідачем не
виконаний, що є порушенням ст. ст. 525,692
ЦК України і ст.193 ГК України.

Станом на час вирішення спору
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 12074,00грн..

Факт наявності заборгованості
відповідача перед позивачем в сумі
12074,00грн. належним чином доведений,
документально підтверджений, тому суд
дійшов висновку, що позовні вимоги в
частині стягнення 12074,00грн. основного
боргу визнаються судом обґрунтованими
та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 625
ЦК України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Приймаючи до уваги, що строк оплати
отриманого товару сторонами визначено
не було і видаткові накладні є
первинним обліковим документом, які є
підставою виникнення обов'язку щодо
здійснення розрахунків за отриманий
товар, тому відповідно до частини 1 ст.
692 Цивільного кодексу України, перебіг
строку виконання грошового
зобов'язання по спірних накладних
починається з моменту прийняття товару
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього.

Позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача 3%річних за
період з 10.01.2014р. по 21.08.2014р. в сумі
222,29грн. та інфляційних за період з
10.01.2014р. по 21.08.2014р. в сумі 1450,48грн..

За перерахунком суду 3% за період з
10.01.2014р. по 21.08.2014р. складають 222,29грн., а
інфляційні за період з 10.01.2014р. по
21.08.2014р. - 1558,67грн..

Оскільки позивачем заявлено вимогу про
стягнення з відповідача 3%річних за
період з 10.01.2014р. по 21.08.2014р. в сумі
222,29грн. та інфляційних за період з
10.01.2014р. по 21.08.2014р. в сумі 1450,48грн.,
нарахування яких відповідає вимогам
норм матеріального права та умовам
Договору, отже суд дійшов висновку, що
такі вимоги підлягають задоволенню та
стягненню на користь позивача.

Частиною 6 ст. 84 ГПК України
передбачено, що в резолютивній частині
рішення вказується про розподіл
господарських витрат між сторонами,
про повернення судового збору з
бюджету.

Відповідно до ст.49 ГПК України, суми,
які підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Згідно статті 49 ГПК України та Закону
України „Про судовий збір" від 08.07.2011
року № 3674-VI, господарський суд вважає
за необхідне стягнути з відповідача на
користь позивача 1827,00грн. судового
збору.

Керуючись ст.49, ст.75, ст.82-85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код
ЄДРПОУ НОМЕР_1, відомості про рахунки
відсутні) на користь товариства з
обмеженою відповідальністю «Понори»
(17221, вул. Леніна, б.13, с.Понори,
Талалаївський р-н, Чернігівська обл.,
р/р 4101 в ПАТ «Кредитінвестбанк»
м.Київ, МФО 380441, )
12074,00грн. основної заборгованості,
222,29грн. 3%річних та 1450,48 грн.
інфляційних, а всього 13746,77гн., а також
1827,00грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя М.П.
Цимбал-Нарожна

Повний текст рішення підписано 22
грудня 2014року

Суддя М.П.
Цимбал-Нарожна

.