ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 грудня 2014 р. Справа №
903/1190/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Атлант плюс»

до відповідача Підприємтсва «ПІК»

про стягнення 53 815,62 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Кучма В.Ю., дов.№1 від
25.11.2013 року

від відповідача: Євсєєва С.В., дов. від
16.12.2014 року

Права та обов'язки учасникам судового
процесу роз'яснені відповідно до ст. ст.
20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового
процесу технічними засобами не
поступило.

В судовому засіданні 16.12.2014 року було
оголошено перерву до 17.12.2014 року для
надання відповідачем доказів
часткового погашення боргу.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Суть: Позивач ставить вимогу стягнути з
відповідача 66 540,80 грн., з них 35 213,97 грн.
боргу, 6852,82 грн. інфляційних, 1726,03 грн.
відсотків річних, 10 022,80 грн. пені.

Обгрунтовуючи заявлену вимогу
посилається на те, що заборгованість
виникла із-за неоплати товару
відпущеного по видатковій накладній
№249 від 24.07.2012 року, на яку згідно ч.2
ст.625 ЦК України нараховано інфляційні
та відсотки річних, а також пеня у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за період з 01.05.2013 року по 30.11.2014 року.

Відповідач у відзиві на позов
заперечує вимогу про стягнення пені 10
022,80 грн., посилаючись на ч.1 ч.1 ст.258 ЦК
України; також з посиланням на ч.2 ст.530
ЦК України вказує, що позивачем
необґрунтовано завищено суму
інфляційних та річних.

В судовому засіданні 16.12.2014 року
зазначив, що в грудні 2014 року
відповідачем було частково сплачено
борг в сумі 2000 грн., а тому в судовому
засіданні оголошено перерву до 17.12.2014
року для подання доказів перерахування
коштів.

З матеріалів справи, пояснень
представників сторін вбачається, що
між сторонами по справі виникли
правовідносини з договору
купівлі-продажу, оформленого шляхом
виписки видаткової накладної №249 від
24.07.2012 року.

За загальними нормами ст. 193 ГК України,
ст. 526 ЦК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших актів, договору ,а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно п.1 ст.692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Виходячи з вищезазначених норм,
обов'язок щодо оплати товару виник у
відповідача з моменту виписки
видаткової накладної, а саме з 24.07.2012
року. Тому вимога про стягнення боргу в
сумі 35 213,97 грн. підлягає задоволенню в
сумі 33 213,97 грн. Провадження у справі на
суму 2000 грн. слід припинити в зв'язку із
погашенням даної суми після
предявлення позову.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

За частиною 2 ст.625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно розрахунку позивача сума
інфляційних складає 6852,82 грн. відсотків
річних 1726,03 грн., які підлягають
стягненню з відповідача.

Щодо вимоги про стягнення пені в сумі 10
022,80 грн., то суд відмовив в її
задоволенні, оскільки між сторонами по
справі відсутній договір, яким
передбачалась відповідальність за
прострочку платежу у вигляді пені, а
актами законодавства не передбачено
підстави щодо застосування і розміру
відповідальності у вигляді пені по
зобов'язаннях , що виникли між
сторонами по справі.

Відповідно до ст.49 ГПК України понесені
позивачем витрати по оплаті судового
збору підлягають стягненню з
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись ст.193 Господарського кодексу
України, ст. ст. 526,610,612,625,655,692 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України , господарський суд України,-

в
и р і ш и в :

1. Припинити провадження у справі
на суму 2000 грн.

2. Стягнути з Підприємства «ПІК»
(43016, м.Луцьк, вул.Кафедрельна, 14, ) в користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «АТЛАНТ ПЛЮС» (45200,
м.Ківерці, вул.Чапаєва,53, )
41792,82 грн., з них 33 213,97 грн.
заборгованості, 6852,82 грн. інфляційних,
1726,03 грн. відсотків річних, а також 1486,73
грн. витрат по судовому збору.

3. Відмовити в частині стягнення
пені в сумі 10 022,80 грн.

4. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено

19.12.2014

Суддя
С. В. Костюк