КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" грудня 2014 р. Справа№ 5011-49/1619-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шипка В.В.

суддів: Доманської М.Л.

Остапенка О.М.

при секретарі
Матвєєнко Т.Є.

розглянувши апеляційні скарги
Арбітражного керуючого Баскакова
Олександра Віталійовича та Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль"

на ухвалу попереднього засідання
господарського суду м. Києва від 15.09.2014
р.

у справі № 5011-49/1619-2012 (суддя Митрохіна
А.В.)

за заявою Приватного підприємства
"Транском"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ласуня Трейд"

про визнання банкрутом

за участю представників:

від ПАТ "Райффайзен Банк Аваль": Гіндрюк
Т.С. - дов. № 217/13-Н від 28.02.2014р.

від заявника: не з"явились

від боржника: не з"явились

арбітражний керуючий:Баскаков О.В. -
посвід. № 421 від 27.02.2013р.

Постанова приймається 18.12.2014р. у
зв»язку з оголошенням в судовому
засіданні 15.12.2013р. перерви відповідно
до ст. 77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою попереднього засідання
господарського суду м. Києва від
15.09.2014р. у справі № 5011-49/1619-2012 визнано
конкурсними кредиторами Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ласуня
Трейд" ():

1.1. Фурмана Ігоря Михайловича на суму 3
001 134,00 грн. (включення їх до реєстру
вимог кредиторів в наступній
черговості: 3 000 000,00 грн. - вимоги
четвертої черги, 1 134,00 грн. - вимоги
першої черги задоволення);

1.2. Дябло Сергія Владиславовича, на суму
3 001 134,00 грн. (включення їх до
реєстру вимог кредиторів в наступній
черговості: 3 000 000,00 грн. - вимоги
четвертої черги, 1 134,00 грн. - вимоги
першої черги задоволення);

1.3. Товариство з обмеженою
відповідальністю "Продукт-Менеджмент"
на суму 20 606 680,61 грн. (включення їх
до реєстру вимог кредиторів в
наступній черговості: 20 605 546,61 грн. -
вимоги четвертої черги, 1 134,00 грн. -
вимоги першої черги);

1.4. Компанію "Forwood Transit LLP" на суму 24 408
553,83 грн. (включення їх до реєстру вимог
кредиторів в наступній черговості: на
суму 3 054 782,53 доларів США, що
еквівалентні курсу НБУ гривні до
долару станом на дату подання заяви і
становлять 24 407 419,83 грн. - вимоги
четвертої черги задоволення, 1 134,00 грн. -
вимоги першої черги задоволення);

1.5. Корпорацію "F.D. Import & Export Corp." на суму 4
082 095,13 грн. (включення їх до реєстру
вимог кредиторів в наступній
черговості: на суму 510 764,98 доларів
США, що еквівалентні курсу НБУ гривні
до долару станом на дату подання заяви
і становлять 4 080 961,13 грн. - вимоги
четвертої черги, 1 134,00 грн. - вимоги
першої черги задоволення);

1.6. Спільне підприємство "Аттіс-Т" у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю на суму 69 660 809,35
грн. (включення їх до реєстру вимог
кредиторів в наступній черговості: 59
380 784,67 грн. - вимоги четвертої черги, 10
278 890,68 грн. - вимоги шостої черги, 1
134,00 грн. - вимоги першої черги
задоволення);

1.7. Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" на суму 62 453 102,62
грн. (включення їх до реєстру вимог
кредиторів в наступній черговості: 51 305
917,16 грн. - вимоги четвертої черги
задоволення, 3 179 040,46 грн. - вимоги
шостої черги задоволення, 7 968 145,00
грн. - що забезпечені заставою боржника,
1 134,00 грн. - вимоги першої черги
задоволення.

Визнано Приватне підприємство
"Транском" кредитором Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ласуня
Трейд" () на загальну
суму 25 531 209,90 грн. (включення їх до
реєстру вимог кредиторів в наступній
черговості: 24 500 797,93 грн. - вимоги
четвертої черги, 1134,00 грн. - вимоги
першої черги) та 1 029 277,97 грн. -
вимоги четвертої черги задоволення, 90
650,77 грн. вимоги - шостої черги, які
визнані ухвалою підготовчого
засідання Господарського суду міста
Києва від 25.05.2012.

Затверджено реєстр вимог кредиторів
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ласуня Трейд" ()та інше.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" звернулось з
апеляційною скаргою до Київського
апеляційного господарського суду, в
якій просить скасувати (змінити) ухвалу
господарського суду м. Києва від
15.09.2014р. у справі № 5011-49/1619-2012, прийняти
нове рішення, яким відмовити у
задоволенні кредиторських вимог:

- компанії "Forwood Transit LLP" в розмірі 1
031 187,01 грн.;

- корпорації "F.D. Import & Ехроrt Соrр." в
розмірі 949,02 грн.;

- ПП "Транском" в розмірі 7 703 744,13
грн.;

- СП "Аттіс Т" у формі ТОВ.

Змінити черговість заявлених до
боржника кредиторських вимог та
включити, крім визнаних судом першої
інстанції, до шостої черги погашення
вимоги наступних кредиторів:

- вимоги корпорації "Forwood Transit LLP" в
розмірі 40 868,05 грн.

- вимоги СП "Аттіс Т" у формі ТОВ в
розмірі 13 600 119,00 грн.;

- вимоги ТОВ "Продукт Менеджмент" в
розмірі 4 568 501,00 грн.

Визнати вимоги АТ "Райффайзен Банк
Аваль" до ТОВ "Ласуня Трейд" в розмірі 62
453 102,62 грн., в тому числі в розмірі 7 968
145,00 грн. як вимоги, що забезпечені
заставою майнаборжника.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.11.2014р.
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" було прийнято до
провадження і розгляд справи
призначено на 02.12.2014р.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
Арбітражний керуючий Баскаков
Олександр Віталійович звернувся з
апеляційною скаргою до Київського
апеляційного господарського суду, в
якій просить скасувати (змінити) ухвалу
господарського суду м. Києва від
15.09.2014р. у справі № 5011-49/1619-2012, прийняти
нову ухвалу, якою визнати кредиторами
ТОВ "Ласуня Трейд" та затвердити реєстр
вимог кредиторів:

- Дябло С.В. на загальну суму - 2 501 134,00
грн.

- Фурмана І.М. на загальну суму - 2 501 134,00
грн.

- ПП "Транском" на загальну суму - 1 034 642,97
грн.

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на загальну
суму - 59 589 714.14 грн.

1. Відхилити вимоги:

- ПП "Транском" на загальну суму - 27 992 478,36
грн.

- ТОВ "Продукт-Менеджмент" на
загальну суму - 20 606 680,35 грн. СП "Аттіс-Т"
у формі ТОВ на загальну суму - 69 660 809,35
грн. Корпорації "F.D. Import & Ехроrt Соrр." на
загальну суму - 4 083 044,15 грн.

- Компанії "Forwood Transit LLP" на загальну
суму - 25 439 740,84 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.11.2014р.
апеляційну скаргу Арбітражного
керуючого Баскакова Олександра
Віталійовича було прийнято до
провадження і розгляд справи
призначено на 02.12.2014р.

Через відділ документального
забезпечення 02.12.2014р. представником ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" було подано
пояснення до апеляційної скарги.

Встановлено, що в судове
засідання 02.12.2014р. представник боржника
та заявника не з"явилися, причини
неявки суду не повідомили. Хоча про час
та місце судового засідання
повідомлені належним чином.

У зв'язку з тим, що строк розгляду
спору по даній справі закінчується
представником ПАТ "Райффайзен Банк
Аваль" в судовому засіданні 02.12.2014р.
подано клопотання про продовження
строку розгляду справи на підставі ст.69
ГПК України.

Відповідно до ч.3 ст.69 ГПК України
у виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду спору, господарський суд
ухвалою може продовжити строк розгляду
спору, але не більш як на п'ятнадцять
днів.

Враховуючи викладене, строк розгляду
справи підлягає продовженню на 15 днів
та розгляд справи підлягає
відкладенню.

Відповідно до ст.77 ГПК України
господарський суд відкладає розгляд
справи, коли за якихось обставин спір
не може бути вирішено в даному
засіданні.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.12.2014р.
продовжено строк вирішення спору у
справі № 5011-49/1619-2012 на п'ятнадцять днів
та відкладено розгляд справи на 15.12.2014р.

Через відділ документального
забезпечення 09.12.2014р. представником ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" було подано
пояснення щодо повідомлення
кредиторів-нерезидентів у справі про
банкрутство.

В судовому засіданні 15.12.2014р.
відповідно до ст. 77 ГПК України було
оголошено перерву до 18.12.2014р.

Встановлено, що в судове
засідання 18.12.2014р. представник боржника
та заявника не з"явилися, причини
неявки суду не повідомили. Хоча про час
та місце судового засідання
повідомлені належним чином.

Представник Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав та просив її задовольнити.

Арбітражний керуючий Баскаков О.В. в
судовому засіданні апеляційну скаргу
підтримав та просив її задовольнити.

Представник Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" в
судовому засіданні апеляційну скаргу
Арбітражного керуючого Баскакова О.В.
підтримав частково.

Обговоривши доводи апеляційних скарг,
заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженої ухвали норм матеріального і
процесуального права, колегія суддів
вважає, що апеляційні скарги
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(надалі - Закон) у попередньому
засіданні господарський суд розглядає
реєстр вимог кредиторів, вимоги
кредиторів, щодо яких були заперечення
боржника і які не були включені
розпорядником майна до реєстру вимог
кредиторів.

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону конкурсні
кредитори за вимогами, які виникли до
дня порушення провадження у справі про
банкрутство, протягом тридцяти днів
від дня опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Судом встановлено, що оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство ТОВ "Ласуня Трейд"
опубліковано у газеті "Голос України"
від 17.05.2012 №88 (5338).

Після публікації вказаного оголошення
з вимогами до боржника надійшли
наступні заяви:

-Приватного підприємства "Транском" з
додатковими вимогами на суму 27 992 478,36
грн., крім того 1 134,00 грн. судового
збору за подачу заяви;

-Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" на суму 65 647
189,91 грн., з яких 5 156 029,00 грн. вимоги
забезпечені заставою, крім того 1 134,00
грн. судового збору за подачу заяви;

-Товариства з обмеженою
відповідальністю "Продукт-менеджмент"
на суму 20 605 546,61 грн., крім того 1 134,00
грн. судового збору за подачу заяви;

-Компанії "Forwood Transit LLP" суму 3 183 845,46
доларів США, що є еквівалентом 25 438
606,84 грн. по курсу НБУ станом на день
звернення з заявою до суду, крім того 1
134,00 грн. судового збору за подачу заяви;

-Фрумана Ігоря Михайловича на суму 3 000
000,00 грн., крім того 1 134,00 грн. судового
збору за подачу заяви;

-Дябло Сергія Владиславовича на суму 3
000 000,00 грн., крім того 1 134,00 грн.
судового збору за подачу заяви;

- Спільного підприємства "Аттіс -Т" у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю на суму 69 659 675,35
грн., крім того 1 134,00 грн. судового
збору за подачу заяви;

- Корпорації "F.D.Import & Export Corp" на суму 510
883,76 доларів США, що є еквівалентом 4 081
910,15 грн. по курсу НБУ станом на день
звернення з заявою до суду, крім того 1
134,00 грн. судового збору за подачу заяви;

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прайм Логістик" на
суму 496 433,27 грн., крім того 1 134,00 грн.
судового збору за подачу заяви;

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Данон" на суму 21 030
807,67 грн., крім того 1 134,00 грн. судового
збору за подачу заяви.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону про
банкрутство боржник разом з
розпорядником майна за наслідками
розгляду зазначених вимог повністю або
частково визнає їх або відхиляє, з
обґрунтуванням підстав відхилення, про
що розпорядник майна повідомляє
письмово заявників і господарський
суд.

01.03.2013р. до господарського суду міста
Києва розпорядник майна подав
клопотання про затвердження реєстру
вимог кредиторів боржника.

Поданий реєстр вимог кредиторів
розпорядник майна боржника
арбітражний керуючий Баскаков О.В.
просив суд розглянути та затвердити
ухвалою суду.

Виходячи зі змісту ст. 15 Закону про
банкрутство за результатами
розгляду реєстру вимог кредиторів
господарський суд виносить ухвалу, в
якій зазначається розмір визнаних
судом вимог кредиторів, які
включаються розпорядником майна до
реєстру вимог кредиторів, та
призначається дата проведення зборів
кредиторів. Реєстр вимог кредиторів
повинен включати усі визнані судом
вимоги кредиторів. У реєстрі вимог
кредиторів повинні міститися
відомості про кожного кредитора,
розмір його вимог за грошовими
зобов'язаннями чи зобов'язаннями щодо
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів),
черговість задоволення кожної вимоги,
окремо розмір неустойки (штрафу, пені).

У ст. 31 Закону про банкрутство
встановлено, що кошти, одержані від
продажу майна банкрута, спрямовуються
на задоволення вимог кредиторів, у
наступному порядку:

1) у першу чергу задовольняються:

а) вимоги, забезпечені заставою; б)
вимоги щодо виплати заборгованості із
заробітної плати за три місяці роботи,
що передують порушенню справи про
банкрутство чи припиненню трудових
відносин у разі звільнення працівника
до порушення зазначеної справи,
грошової компенсації за всі
невикористані дні щорічної відпустки
та додаткової відпустки працівникам,
які мають дітей, право на які виникло
протягом двох років, відпрацьованих до
порушення справи про банкрутство чи
припинення трудових відносин, інших
коштів, належних працівникам у зв'язку
з оплачуваною відсутністю на роботі
(оплата часу простою не з вини
працівника, гарантії на час виконання
державних або громадських обов'язків,
гарантії і компенсації при службових
відрядженнях, гарантії для
працівників, що направляються для
підвищення кваліфікації, гарантії для
донорів, гарантії для працівників, що
направляються на обстеження до
медичного закладу, соціальні виплати у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності за рахунок коштів
підприємства тощо), право на які
виникло протягом трьох останніх
місяців до порушення справи про
банкрутство чи припинення трудових
відносин, а також вихідної допомоги,
належної працівникам у зв'язку з
припиненням трудових відносин, у тому
числі відшкодування кредиту,
отриманого на ці цілі; в) витрати Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб, що
пов'язані з набуттям ним прав кредитора
щодо банку, - у розмірі всієї суми
відшкодування за вкладами фізичних
осіб; в-1) вимоги кредиторів за
договорами страхування; г) витрати,
пов'язані з провадженням у справі про
банкрутство в господарському суді та
роботою ліквідаційної комісії, у тому
числі: витрати на оплату державного
мита; витрати заявника на публікацію
оголошення про порушення справи про
банкрутство; витрати на публікацію в
офіційних друкованих органах
інформації про порядок продажу майна
банкрута; витрати на публікацію в
засобах масової інформації про
поновлення провадження у справі про
банкрутство у зв'язку з визнанням
мирової угоди недійсною; витрати
арбітражного керуючого (розпорядника
майна, керуючого санацією,
ліквідатора), пов'язані з утриманням і
збереженням майнових активів банкрута;
витрати кредиторів на проведення
аудиту, якщо аудит проводився за
рішенням господарського суду за
рахунок їх коштів; витрати на оплату
праці арбітражних керуючих
(розпорядника майна, керуючого
санацією, ліквідатора) в порядку,
передбаченому ст. 27 цього Закону.

2) у другу чергу задовольняються вимоги,
що виникли із зобов'язань банкрута
перед працівниками
підприємства-банкрута (за винятком
повернення внесків членів трудового
колективу до статутного фонду
підприємства), крім вимог, задоволених
у першу чергу, зобов'язань, що виникли
внаслідок заподіяння шкоди життю та
здоров'ю громадян, шляхом
капіталізації відповідних платежів, у
тому числі до Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України за громадян, які
застраховані в цьому Фонді, у порядку,
встановленому Кабінетом Міністрів
України, зобов'язань зі сплати
страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування та інші види
загальнообов'язкового державного
соціального страхування, а також
вимоги громадян - довірителів
(вкладників) довірчих товариств або
інших суб'єктів підприємницької
діяльності, які залучали майно (кошти)
довірителів (вкладників);

3) у третю чергу задовольняються вимоги
щодо сплати податків і зборів
(обов'язкових платежів). Вимоги
центрального органу виконавчої влади,
що здійснює управління державним
резервом;

4) у четверту чергу задовольняються
вимоги кредиторів, не забезпечені
заставою, у тому числі і вимоги
кредиторів, що виникли із зобов'язань у
процедурі розпорядження майном
боржника чи в процедурі санації
боржника;

5) у п'яту чергу задовольняються вимоги
щодо повернення внесків членів
трудового колективу до статутного
фонду підприємства;

6) у шосту чергу задовольняються інші
вимоги.

15.06.2012 Публічне акціонерне товариство
"Райффайзен Банк Аваль" звернулося до
господарського суду м. Києва із заявою
з грошовими вимогами до боржника на
суму 65 647 189,91 грн. в тому числі вимоги в
сумі 65 517 295,91 грн., що випливають з
кредитних договорів та договорів
поруки, вимоги в сумі 64 380,00 грн., що
випливають з рішення суду, крім того 1
134,00 грн. судового збору за подачу заяви.

Заяву з кредиторськими вимогами до
боржника заявник подав в строк,
встановлений ст. 14 Закону про
банкрутство.

20.07.2012 до суду надійшли уточнення до
заяви Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" з
грошовими вимогами до боржника,
відповідно до якої просили суд визнати
вимоги в сумі 65 642 809,61 грн., з яких 65
577 295,61 грн., що випливають з кредитних
договорів та договорів поруки, 64 380,00
грн., що випливають з рішення суду, крім
того 1 134,00 грн. судового збору за
подачу заяви.

28.05.2014 до суду надійшли уточнення до
заяви Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" з
грошовими вимогами до боржника,
відповідно до якої просили суд визнати
вимоги в сумі 62 453 102,62 грн. та включити
до реєстру вимог кредиторів грошові
вимоги в сумі 7 968 145,00 грн., як вимоги,
що забезпечені заставою.

В обґрунтування своїх вимог ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" (далі - Кредитор,
Банк) посилався на те, що між Кредитором
з однієї сторони та ТОВ ТД "Ласуня" (далі
- Позичальник-1), ТОВ "Ласуня Трейд" (далі
- Позичальник-2) було укладено
Генеральну кредитну угоду №010/14/242/1 від
18.12.2007.

В рамках Генеральної кредитної угоди
№010/14/242/1 від 18.12.2007 між Кредитором та
ТОВ "ТД "Ласуня" укладено кредитний
договір №010/14/06/001 від 04.01.2008 про надання
кредитування (відкриття
відновлювальної кредитної лінії) в
межах ліміту 3 700 000 грн. строком до
12.12.2008. Додатковими угодами №010/14/04/194
від 15.05.2008, №010/14/04/199 від 20.05.2008 та
№010/14/06/001/6 від 25.12.2009 ліміт кредитування
було збільшено до 4 700 000,00 грн., 5 500
000,00 грн. та 5 700 000,00 грн. відповідно.
Додатковими угодами №010/14/06/001/203 від
12.12.2008 та №010/14/06/001/325 від 28.01.2008 строк
повернення кредиту було
відтерміновано до 28.01.2009 та 06.03.2009
відповідно. Додатковою угодою
№010/14/06/001/397 від 15.03.3009 строк повернення
кредиту змінено на 01.03.2010, процентну
ставку за користування кредитом
встановлено в розмірі 26% річних.
Додатковою угодою №101/14/06/001/7 від 07.07.2010
процентну ставку змінено на 20% річних.
Крім того, представник Кредитора
зазначає, що згідно п. 10.1. кредитного
договору №010/14/06/001 від 04.01.2008 за
порушення строків повернення кредиту,
сплати відсотків останнім нараховано
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми простроченого
платежу за фактичну кількість днів
прострочення.

В забезпечення виконання зобов'язань
ТОВ "ТД "Ласуня" за кредитним договором
№010/14/06/001 від 04.01.2008 Банком та ТОВ
"Ласуня Трейд" було укладено договір
поруки №12/14/882 від 16.07.2010, відповідно до
останнього ТОВ "Ласуня-Трейд"
зобов'язалося солідарно відповідати за
зобов'язаннями ТОВ "ТД "Ласуня" з
повернення кредиту, сплати процентів
за користування ним, сплати комісії,
пені, штрафів, передбачених кредитним
договором. Отже, як вказує Кредитор,
загальний борг ТОВ "Ласуня Трейд" за
Договором поруки складає 7 299 530,92
грн.

13.07.2009 в рамках Генеральної кредитної
угоди №010/14/242/1 від 18.12.2008 між Банком та
ТОВ "ТД "Ласуня" укладено кредитний
договір №010/14/528 про надання кредиту
(відкриття невідновлювальної
кредитної лінії) в межах ліміту 34 580
000,00 грн. строком до 07.07.2010. Договором
встановлено графік погашення кредиту:
920 000,00 грн. в липні 2009, по 460 000,00 грн.
щомісячно в період з серпня до лютого
2010 включно та 30 440 000,00 грн. - до 07.07.2010.

Додатковими угодами: №010/14/528/1 від
10.08.2009; №010/14/528/2 від 10.09.2009 та №010/14/528/3
від 27.10.2009 ліміт кредитування
змінювався на 38 170 000,00 грн., 35 631 733,01
грн. та 21 916 733,01 грн. відповідно.
Додатковою угодою №101/14/528/4 від 07.07.2010
процентну ставку змінено на 20% річних. У
відповідності з кредитним договором
№010/14/528 від 13.07.2009 Банком було надано
ТОВ "ТД "Ласуня" 35 631733,01 грн. кредитних
коштів. Крім того, згідно п. 14.4.
кредитного договору №010/14/528 від 13.07.2009
за порушення строків повернення
кредиту, сплати відсотків Банком
нараховано пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу за фактичну
кількість днів прострочення.

В забезпечення виконання зобов'язань
ТОВ "ТД "Ласуня" за кредитним договором
№010/14/528 від 13.07.2009 Банком та ТОВ "Ласуня
Трейд" було укладено договір поруки
№12/14/885 від 16.07.2010, відповідно до
останнього ТОВ "Ласуня-Трейд"
зобов'язалося солідарно відповідати за
зобов'язаннями ТОВ "ТД "Ласуня" з
повернення кредиту, сплати процентів
за користування ним, сплати комісії,
пені, штрафів, передбачених кредитним
договором. Отже, як вказує Кредитор,
загальний борг ТОВ "Ласуня Трейд" за
договором поруки №12/14/887 від 16.07.2010
складає 28 067 886,35 грн.

15.07.2009 в рамках Генеральної кредитної
угоди №010/14/242/1 від 18.12.2008 між Банком та
ТОВ "ТД "Ласуня" укладено кредитний
договір №010/14/529 про надання кредиту
(відкриття невідновлювальної
кредитної лінії) в межах ліміту 6 620 000
грн. строком до 12.12.2012. Додатковою
угодою №010/14/529/1 від 12.08.2009 ліміт
кредитування встановлено в розмірі 7 310
000 грн. Додатковою угодою №010/14/529/3 від
22.09.2009 встановлено наступний графік
погашення кредиту.

У відповідності з кредитним договором
№010/14/529 від 15.07.2009 Банком було надано
ТОВ "ТД "Ласуня" 7 310 0000 грн. кредитних
коштів. Крім того, згідно п. 14.4.
кредитного договору №010/14/529 за
порушення строків повернення кредиту,
сплати відсотків Банк нарахував пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми простроченого платежу за
фактичну кількість днів прострочення.

В забезпечення виконання зобов'язань
ТОВ "ТД "Ласуня" за кредитним договором
№010/14/529 від 15.07.2009 Банком та ТОВ "Ласуня
Трейд" було укладено договір поруки
№12/14/887 від 16.07.2010, відповідно до якого
ТОВ "Ласуня-Трейд" зобов'язалося
солідарно відповідати за
зобов'язаннями ТОВ "ТД "Ласуня" з
повернення кредиту, сплати процентів
за користування ним, сплати комісії,
пені, штрафів, передбачених кредитним
договором. Отже, як вказує Кредитор,
загальний борг ТОВ "Ласуня Трейд" за
договором поруки №12/14/888 від 16.07.2010
складає 6 921 106,17 грн.

17.09.2009 в рамках Генеральної кредитної
угоди №012/14/242/1 від 18.12.2008 між Банком та
ТОВ "ТД "Ласуня" укладено кредитний
договір №010/14/540 про надання кредиту
(відкриття невідновлювальної
кредитної лінії) в межах ліміту - 13 715
000,00 грн. строком до 01.09.2014. Додатковою
угодою №012/14/540/1 від 27.10.2009 до договору
встановлено графік погашення кредиту.
Додатковою угодою №012/14/540/2 від 13.01.2010
графік погашення кредиту змінено.
Додатковою угодою №012/14/540/3 від 09.07.2010
зменшено до 24% процентну ставку за
користування кредитом, встановлено
графік погашення кредиту.

Відповідно до кредитного договору
№012/14/540 від 15.07.2009 банком було надано
ТОВ "ТД "Ласуня" 13 715 000,00 грн. кредитних
коштів. Крім того, згідно п. 14.4.
кредитного договору №012/14/540 від 15.07.2009
за порушення строків повернення
кредиту, сплати відсотків Банком
нараховано пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу за фактичну
кількість днів прострочення.

В забезпечення виконання зобов'язань
ТОВ "ТД "Ласуня" за кредитним договором
№012/14/540 від 17.09.2009 Банк та ТОВ "Ласуня
Трейд" було укладено договір поруки
№12/14/888 від 16.07.2010, відповідно до
останнього ТОВ "Ласуня-Трейд"
зобов'язалося солідарно відповідати за
зобов'язаннями ТОВ "ТД "Ласуня" з
повернення кредиту, сплати процентів
за користування ним, сплати комісії,
пені, штрафів, передбачених кредитним
договором. Отже, як вказує Кредитор,
загальний борг ТОВ "Ласуня Трейд" за
договором поруки №12/14/888 від 16.07.2010
складає 17 918 742,62 грн.

09.07.2010 в рамках Генеральної кредитної
угоди №012/14/242/1 від 18.12.2008 між Банком та
ТОВ "ТД "Ласуня" укладено договір
овердрафту №015/14/604 про надання кредиту
(можливості використання овердрафту
шляхом здійснення платежів з поточного
рахунку в обсягах, що перевищують
фактичні залишки на ньому) в межах
ліміту 2 000 000,00 грн. строком до 01.07.2011.

Згідно з договором овердрафту №015/14/604
від 09.07.2010 Банком було надано ТОВ "ТД
"Ласуня" 13 565 318,04 грн. кредитних коштів.
Крім того, згідно п. 14.3. договору
овердрафту №015/14/504 від 09.07.2010 за
порушення строків повернення кредиту,
сплати відсотків Банк нарахував пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми простроченого платежу за
фактичну кількість днів прострочення.

В забезпечення виконання зобов'язань
ТОВ "ТД "Ласуня" за договором овердрафту
№015/14/604 від 09.07.2010 Банком та ТОВ "Ласуня
Трейд" було укладено договір поруки
№12/14/884 від 16.07.2010, відповідно до якого
ТОВ "Ласуня-Трейд" зобов'язалося
солідарно відповідати за
зобов'язаннями ТОВ "ТД "Ласуня" з
повернення кредиту, сплати процентів
за користування ним, сплати комісії,
пені, штрафів, передбачених кредитним
договором. Отже, як вказує Кредитор,
загальний борг ТОВ "Ласуня Трейд" за
договором поруки №12/14/884 від 16.07.2010
складає 2 229 176,65 грн. (відповідно до
заяви про уточнення позовних вимог).

Також, 09.07.2010 в рамках Генеральної
кредитної угоди №012/14/242/1 від 18.12.2008
Кредитором та ТОВ "Ласуня-Трейд"
укладено договір овердрафту №015/14/605
про надання кредиту (можливості
використання овердрафту шляхом
здійснення платежів з поточного
рахунку в обсягах, що перевищують
фактичні залишки на ньому) в межах
ліміту 1 700 000,00 грн. строком до 01.07.2011
Банком у відповідності з договором
овердрафту №015/14/605 від 09.07.2010 було
надано ТОВ "Ласуня-Трейд" 10 418 226,55 грн.
кредитних коштів.

Крім того, згідно п. 14.3. договору
овердрафту №015/14/605 від 09.07.2010 за
порушення строків повернення кредиту,
сплати відсотків Банк нарахував пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми простроченого платежу за
фактичну кількість днів прострочення.
Отже, як вказує Кредитор, загальний
борг ТОВ "Ласуня Трейд" за договором
овердрафту №015/14/605 від 09.07.2010 складає 3
140 853,20 грн.

Як зазначав представник ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" 08.12.2010 було
направлено вимоги до ТД "Ласуня" та ТОВ
"Ласуня Трейд" у зв'язку з простроченням
останніми своїх грошових зобов'язань
за кредитними договорами №010/14/06/001 від
04.01.2008, №010/14/528 від 13.07.2009, №010/14/529 від
15.07.2009, №012/14/540 від 17.09.2009, договорами
овердрафту №015/14/604 від 09.07.2010, № 015/14/605
від 09.07.2010.

Таким чином, виходячи з встановлених
обставин, заборгованість ТОВ "Ласуня
Трейд" перед ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
по Генеральній кредитній угоді
№010/14/242/1 від 18.12.2007, в рамках якої було
укладено ряд Кредитних договорів
становить 65 641 676,61грн.

Як встановлено судом, для забезпечення
виконання позичальником своїх
зобов'язань за Генеральною кредитною
угодою №012/14/242/1 від 18.12.2008 р. з
додатковими угодами до неї та всіма
договорами, що укладені в її рамках, АТ
"Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Ласуня
Трейд" також було укладено договір
іпотеки №010/14/03/473 від 14.05.2008,
зареєстрований приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Щербак Т.В. за реєстровим №2214. У
відповідності з ним ТОВ "Ласуня Трейд"
як іпотекодавець передало в іпотеку
нежилі приміщення з №1 по №33 (групи
приміщень №122) (в літ. А), загальною
площею 380,80 кв.м, що знаходяться за
адресою: м. Київ, вул. Драгомирова
Михайлова, буд. 4, та належать ТОВ
"Ласуня Трейд" на праві власності.

Сторонами договору заставну вартість
предмета іпотеки визначено в розмірі 7
567 000,00 грн.

Стаття 626 Цивільного кодексу України
встановлює, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямованих на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно статті 180 Господарського
кодексу України, зміст господарського
договору становлять умови договору,
визначені угодою його сторін,
спрямованою на встановлення, зміну або
припинення господарських зобов'язань,
як погоджені сторонами, так і ті, що
приймаються ними як обов'язкові умови
договору відповідно до законодавства.
Господарський договір вважається
укладеним, якщо між сторонами у
передбачених законом порядку та формі
досягнуто згоди щодо усіх його
істотних умов. Істотними є умови,
визнані такими за законом чи необхідні
для договорів даного виду, а також
умови, щодо яких на вимогу однієї із
сторін повинна бути досягнута згода.
При укладенні господарського договору
сторони зобов'язані у будь-якому разі
погодити предмет, ціну та строк дії
договору. Умови про предмет у
господарському договорі повинні
визначати найменування (номенклатуру,
асортимент) та кількість продукції
(робіт, послуг), а також вимоги до їх
якості. Вимоги щодо якості предмета
договору визначаються відповідно до
обов'язкових для сторін нормативних
документів, зазначених у статті 15 цього
Кодексу, а у разі їх відсутності - в
договірному порядку, з додержанням
умов, що забезпечують захист інтересів
кінцевих споживачів товарів і послуг.
Ціна у господарському договорі
визначається в порядку, встановленому
цим Кодексом, іншими законами, актами
Кабінету Міністрів України. За згодою
сторін у господарському договорі може
бути передбачено доплати до
встановленої ціни за продукцію (роботи,
послуги) вищої якості або виконання
робіт у скорочені строки порівняно з
нормативними. У разі визнання
погодженої сторонами в договорі ціни
такою, що порушує вимоги
антимонопольно-конкурентного
законодавства, антимонопольний орган
має право вимагати від сторін зміни
умови договору щодо ціни. Строком дії
господарського договору є час,
впродовж якого існують господарські
зобов'язання сторін, що виникли на
основі цього договору. На зобов'язання,
що виникли у сторін до укладення ними
господарського договору, не
поширюються умови укладеного договору,
якщо договором не передбачено інше.
Закінчення строку дії господарського
договору не звільняє сторони від
відповідальності за його порушення, що
мало місце під час дії договору.

Частиною 2 статті 18 Закону України "Про
іпотеку", визначено. що іпотечний
договір може містити інші положення,
зокрема, визначення вартості предмета
іпотеки, посилання на документ, що
підтверджує право власності
Іпотекодавця на предмет іпотеки,
відомості про обмеження та обтяження
прав Іпотекодавця на предмет іпотеки,
визначення способу звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Так, п. 2.12 Договору Іпотеки №010/14/03/473
від 14.05.2008 встановлено, що у
відповідності до ст. 38 Закону України
"Про іпотеку" продати предмет іпотеки
будь-якій особі-покупцеві, при цьому
ціна продажу предмету іпотеки може
бути встановлена за вибором
Іпотекодержателя, або в розмірі
заставної вартості предмета іпотеки,
визначеної в п. 1.3. цього Договору або на
підставі оцінки майна, що підготовлена
незалежним суб'єктом оціночної
діяльності. Договір купівлі-продажу,
укладений у відповідності до цього
пункту є правовою підставою для
реєстрації права власності покупця на
нерухоме майно, що було предметом
іпотеки.

21.06.2011 суб'єктом оціночної діяльності
ТОВ "Українська експертна група"
проведено незалежну оцінку предмету
іпотеки - нежилих приміщень з №1 по №33
(групи приміщень №122), загальною площею
380,8 кв.м, що знаходяться за адресою: м.
Київ, Печерський район, вул. Михайла
Драгомірова, 4 (літ. А). У відповідності з
наданим висновком ринкова вартість
зазначеного нерухомого майна
становить 5 156 029,00 грн., без ПДВ.

Відповідно до Договору про внесення
змін №010/14/03/473/5 від 16.07.2010до Договору
іпотеки №010/14/03/473 від 14.05.2008, заставна
вартість предмета іпотеки визначена
сторонами в сумі 7 968 145,00 грн. Крім того,
рішенням суду по справі №5011-64/1689-2012
вирішено звернути стягнення на
предметіпотеки за Договором №010/14/03/473
від 14.05.2008, початкову реалізацію
предмета іпотеки визначено в сумі 7 968
145,00 грн.

Таким чином, з огляду на викладене, суд
приходить до висновку, що вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль", які
забезпечені заставою боржника
становлять 7 968 145,00 грн.

Місцевий суд, дійшов правильного
висновку, що вимоги ПАТ "Райффайзен
БанкАваль" у розмірі 62 453 102,62 грн. (з
урахування заяви про уточнення
кредиторських вимог від 28.05.2014)
підлягають включенню до реєстру вимог
кредиторів в наступній черговості: 59 274
062,16 грн. - вимоги четвертої черги, 3 179
040,46 грн. - вимоги шостої черги.

Відповідно до 6 ст. 14 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
розпорядник майна зобов'язаний окремо
внести до реєстру вимоги кредиторів,
які забезпечені заставою майна
боржника.

Таким чином, окремому внесенню до
реєстру вимог кредиторів ТОВ "Ласуня
Трейд" підлягають вимоги ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" у розмірі 7 968
145,00 грн.

Поряд з вищевказаною заборгованістю до
реєстру вимог кредиторів також
підлягають включення витрати заявника,
понесені на сплату судового збору за
подання кредиторської заяви у розмірі
1134,00 грн. - вимоги першої черги.

Заперечення стосовно заявлених ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" вимог з боку
боржника відсутні.

Щодо заяви ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
про визнання кредиторських вимог
розпорядник майна зазначив наступне.
Вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"
розпорядником майна визнані частково в
сумі 59 589 714,14 грн., решта вимог в сумі
6057475,77 грн. розпорядником майна
відхилені, у зв'язку тим, що заявником
не надано документів, що їх
підтверджують.

З вищевказаними твердженнями
розпорядника майна суд погодитись не
може, твердження розпорядника майна не
приймаються судом та спростовуються
вищевикладеним.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що вимоги
ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на загальну
суму 62 453 102,62 грн. (з урахування заяви
про уточнення кредиторських вимог від
28.05.2014) є обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню судом
включенню до реєстру вимог кредиторів.
Черговість задоволення розподіляється
наступним чином: 51 305 917,16 грн. - вимоги
четвертої черги задоволення, 3 179 040,46
грн. - вимоги шостої черги задоволення, 7
968 145,00 грн. - що забезпечені заставою
боржника, 1 134,00 грн. - вимоги першої
черги задоволення.

19.06.2012 до господарського суду надійшли
заяви Фрумана Ігоря Михайловича на
суму 3 000 000,00 грн., крім того 1 147,00 грн.
судового збору за подачу заяви та Дябло
Сергія Владиславовича на суму 3 000 000,00
грн., крім того 1 147,00 грн. судового збору
за подачу заяви.

В обґрунтування своїх вимог кредитори
посилалися на те, що між Дябло С.В.,
Фруманом І.М. (далі Ліцензіари,
Кредитори) та ТОВ "Ласуня Трейд" (далі
Ліцензіат, Боржник) було укладено
Ліцензійні Договори, а саме:

- Ліцензійний Договір №1/ЛТ від 28.07.2008
(надалі - Договір 1) про передачу прав на
використання торговельної марки,
відповідно до якого Ліцензіар надає
Ліцензіату за винагороду невиключну
ліцензію (невиключні права) на
використання Торгівельної марки щодо
усіх товарів і послуг, зазначених у
Свідоцтві за класами МКТП (Свідоцтво на
знак для товарів і послуг №50910 виданого
Державним департаментом
інтелектуальної власності та
зареєстрованого в Державному реєстрі
свідоцтв України на знак для товарів і
послуг від 15.07.2005 на торговельну марку
(знак для товарів і послуг) "ЛАСУНЯ") .
Відповідно до умов додаткової угоди №2
до Договору 1 (п.7.1.-7.2.) за надання права
на користування Торговельної марки
Ліцензіат сплачує Ліцензіарам
винагороду у вигляді фіксованої суми у
розмірі 750 000,00 грн. кожному Ліцензіару
за весь строк користування
Торговельною маркою, оплата
здійснюється не пізніше 11.02.2012.

- Ліцензійний Договір №2/ЛТ від 28.07.2008
(надалі - Договір 2) про передачу прав на
використання торговельної марки,
відповідно до якого Ліцензіари надають
Лецензіату право на користування
торгівельної марки "ЛАСУНЯ" (Свідоцтва
на знак для товарів і послуг №27193
виданого Державним департаментом
інтелектуальної власності та
зареєстрованого в Державному реєстрі
свідоцтв України на знак для товарів і
послуг від 16.09.2002 на торгівельну
марку(знак для товарів і послуг)
"ЛАСУНЯ"). Відповідно до п.п. 7.1.-7.2.
Договору 2 та Додаткової угоди №3 за
надання права на використання
Торговельної марки Ліцензіат сплачує
винагороду у розмірі 750 000, 00 грн.
кожному Ліцензіару, за весь строк
користування Торговельною маркою,
оплата здійснюється не пізніше 11.02.2012.

- Ліцензійний Договір №3/ЛТ від 28.07.2008
(надалі - Договір 3) про передачу прав на
використання торговельної марки,
відповідно до якого Ліцензіар надає
Ліцензіату за винагороду невиключну
ліцензію (невиключні права) на
використання Торгівельної марки щодо
усіх товарів і послуг, зазначених у
Свідоцтві за класами МКТП (Свідоцтво на
знак для товарів і послуг №19675 виданого
Державним департаментом
інтелектуальної власності та
зареєстрованого в Державному реєстрі
свідоцтв України на знак для товарів і
послуг від 15.05.2001 на торговельну марку
(знак для товарів і послуг) "ЛАСУНЯ").
Відповідно до п.п. 7.1.-7.2. Договору 3 та
Додаткової угоди № 2, за надання права
на використання Торговельної марки ТОВ
"Ласуня Трейд" сплачує винагороду у
розмірі 1 500 000,00 грн. кожному Ліцензіару,
за весь строк користування
Торговельною маркою, оплата
здійснюється не пізніше 11.02.2012.

Задовольняючи грошові вимоги Фрумана
І.М. в розмірі 3 000 000,00 грн. та Дябло С.В. в
розмірі 3 000 000,00 грн. місцевий суд
послався на те, що вони виникли на
підставі Ліцензійних Договорів: №1/ЛТ
від 28.07.2008; №2/ЛТ від 28.07.2008; №3/ЛТ від
28.07.2008 про передачу прав на
користування торгівельної марки, а
відповідно до Додаткових угод до
вищезазначених Ліцензійних Договорів
Сторонами прямо встановлено
винагороду Ліцензіару та строк сплати
винагороди до 11.02.2012.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком, оскільки на підтвердження
своїх вимог кредиторами були надані
ліцензійні договори № 1, № 2 та № 3 та
додаткові угоди до них, якими було
збільшені суми винагороди Ліцензіарам.
Додаткова угода № 2 до ліцензійного
договору № 1/ЛТ не є такою по суті, у
назві додаткової угоди зазначено, що це
додаткова угода № 2 до ліцензійного
договору № 1ЛТ, а в тексті записано, що
сторони склали цю Додаткову угоду до
ліцензійного договору №2ЛТ.

В матеріалах справи відсутні
належні докази внесення змін до
ліцензійного договору №1ЛТ і саме тому
факт збільшення суми заборгованості з
250 000 до 750 000 грн. за цим договором є
недоведеним. А тому на думку колегії
суддів, вимоги Дябло С.В. та Фурмана І.М.
були безпідставно збільшені на 500 000
грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, про задоволення
вимоги Фурмана Ігоря Михайловича на
суму 2 501 134 грн. (з включенням їх до
реєстру вимог кредиторів у наступній
черговості: 2 500 000 грн. - вимоги
четвертої черги, 1 134 грн. вимога першої
черги задоволення) та вимоги Дябло
Сергія Владиславовича на суму 2 501 134
грн. (з включенням їх до реєстру вимог
кредиторів у наступній черговості: 2 500
000 грн. - вимоги четвертої черги, 1 134 грн.
вимога першої черги задоволення).

Суд першої інстанції визнав ПП
«Транском» кредитором ТОВ «Ласуня
Трейд» з загальною сумою вимог 29 027 121,33
грн. Решта 27 992 478,36 грн. - додаткові
вимоги до боржника, які були заявлені
після публікації оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство ТОВ «Ласуня Трейд».

Як зазначається в заяві з
кредиторськими вимогами ПП «Транском»,
відповідно до умов Договору
купівлі-продажу цінних паперів від
26.10.2010 р. № Б 30/10 В, укладеного між ПП
«Транском» і ПП «Аероком Технолоджи»,
ПП «Транском» придбав у власність два
простих векселя: АА 2122312 номіналом 300
000,00 грн. і АА 2122313 номіналом 14 902 000,00 грн.,
емітентом за яким є ТОВ «Торгівельний
дім «Ласуня».

Крім того, ПП «Транском» за Договором
купівлі-продажу цінних паперів від
26.10.2010 р. № Б 27/10 В, укладеним з ПП
«Алакран», придбано вексель АА 2122311,
номіналом 1 866 034,23 грн., емітентом за
яким є ТОВ «Торгівельний дім «Ласуня».

28.10.2010р. для забезпечення виконання
вексельних зобов'язань ТОВ
«Торгівельний дім «Ласуня» між ПП
«Транском», ТОВ «Торгівельний дім
«Ласуня» і ТОВ «Ласуня Трейд» укладено
трьохсторонній Договір поруки, за яким
боржник ТОВ «Ласуня Трейд» виступило
поручителем ТОВ «ТД «Ласуня» з приводу
оплати вищевказаних векселів.

Згідно з пунктом 3 Договору поруки
боржник та поручитель солідарно
відповідають перед кредитором по
зобов'язанню щодо оплати простих
векселів, зазначених в пункті 1
Договору поруки, усім своїм майном, на
яке у відповідності з чинними
законодавством України може бути
звернено стягнення.

Колегія суддів вважає, що вимоги,
пред'явлені ПП «Транском» на підставі
Договору поруки від 28.10.2010р. є
безпідставними, не підтвердженими
належними доказами та такими, що не
відповідають нормам чинного
законодавства, виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про обіг
векселів в Україні» законодавство
України про обіг векселів складається
із Женевської конвенції 1930 року, якою
запроваджено Уніфікований закон про
переказні векселі та прості векселі
(далі - Уніфікований закон), з
урахуванням застережень, обумовлених
додатком II до цієї Конвенції, та із
Женевської конвенції 1930 року про
врегулювання деяких колізій законів
про переказні векселі та прості
векселі. Женевської конвенції 1930 року
про гербовий збір стосовно переказних
векселів і простих векселів, Закону
України "Про цінні папери і фондову
біржу", Закону України "Про приєднання
України до Женевської конвенції 1930
року, якою запроваджено Уніфікований
закон про переказні векселі та прості
векселі", Закону України "Про
приєднання України до Женевської
конвенції 1930 року про врегулювання
деяких колізій законів про переказні
векселі та прості векселі", Закону
України "Про приєднання України до
Женевської конвенції 1930 року про
гербовий збір стосовно переказних
векселів і простих векселів", цього
Закону та інших прийнятих згідно з ними
актів законодавства України.

Відповідно до ст. 77 Уніфікованого
закону про переказні векселі та прості
векселі до простих векселів
застосовуються такі ж положення, що
стосуються переказних векселів, тією
мірою, якою вони є сумісними з природою
цих документів, а саме положення щодо,
зокрема, індосаменту (статті 11 - 20).
строку платежу (статті 33 - 37); платежу
(статті 38 - 42), позовної давності (статті
70 і 71). До простого векселя також
застосовуються такі положення щодо
забезпечення авалем (статті 30 - 32).
Стаття 77 Уніфікованого закону
передбачає, що у випадку, якщо в авалі
не зазначено, за кого він даний,
вважається, що він даний за
векселедавця простого векселя.

Відповідно до ст. 30 Уніфікованого
закону платіж за переказним векселем
може бути забезпечений авалем повністю
або в частині його суми. Забезпечення
може бути надане третьою особою або
навіть однією з осіб, які поставили
свій підпис на векселі.

Згідно зі ст. 31 вищезазначеного закону
аваль вчинюється або на самому
переказному векселі, або на алонжі. Він
виражається словами "вважати за аваль"
або будь-яким іншим рівнозначним
формулюванням. Він підписується тим,
хто надає аваль. Вважається, що для
здійснення авалю достатньо одного лише
підпису, вчиненого авалістом на
лицьовій стороні векселя, якщо тільки
цей підпис не вчинений трасатом або
трасантом. В авалі повинно бути
вказано, за кого він виданий. У разі
відсутності такої вказівки він
вважається виданим за трасанта (особу,
яка видає вексель). Інших видів
забезпечення виконання зобов'язання
трасанта (векселедавця) по оплаті
векселя законодавство не передбачає.

Із змісту векселів №№АА 2122312, 2122313, 2122311,
не вбачається підпису ТОВ «Ласуня
Трейд» із відповідним формулюванням,
який би свідчив про аваль боржником цих
векселів.

Стаття 43 Уніфікованого закону надає
держателю векселя можливість
використати своє право регресу проти
індосантів, трасанта та інших
зобов'язаних осіб. Однак, із змісту
векселів №№АА 2122312, 212.2313, 2122311 не
вбачається надписів, що свідчили б про
покладення на боржника ТОВ «Ласуня
Трейд» зобов'язання по оплаті таких
векселів.

Законодавством про обіг векселів
встановлено особливий порядок
виконання зобов'язання по оплаті
векселя, та коло осіб, які можуть бути
зобов'язані за векселем.

З матеріалів справи не вбачається
покладення на ТОВ «Ласуня Трейд»
зобов'язання по оплаті векселів з
дотриманням положень законодавства
про вексельний обіг. Посилання ПП
«Транском» на договір поруки є
необгрунтованим та безпідставним,
оскільки порядок забезпечення
зобов'язання по оплаті векселя
відповідно до діючого законодавства
про вексельний обіг передбачає
необхідність відображення такого
зобов'язання внесенням відповідного
напису на вексель.

Крім того, відповідно до Постанови
Пленуму Верховного суду України від 8
червня 2007 року N 5 «Про деякі питання
практики розгляду спорів, пов'язаних з
обігом векселів», ВСУ вказав на те, що
при розгляді спорів, пов'язаних із
виконанням зобов'язань за авалем
(вексельною порукою), слід враховувати,
що зазначені відносини регулюються
нормами Уніфікованого закону, які
відрізняються від норм про поруку
(статті 553 - 559 ЦК) і про гарантії (статті
560 - 569 цього Кодексу).

Також, вищевказане свідчить про
незаконність та безпідставність
включення до Реєстру вимог кредиторів
ТОВ «Ласуня Трейд» вимоги ПП
«Транском» за Договором поруки від
28.10.2010р. в розмірі 27 992 478,36 грн.

ПП «Транском» необгрунтовано
здійснило нарахування процентів
річних за прострочення виконання
вексельних зобов'язань.

Зокрема, заявником нараховано 3% річних
за прострочення виконання грошового
зобов'язання щодо оплати векселя АА
1811247, виданого ТОВ «Ласуня Трейд» за
період з 31.10.2010 року по 13.02.2012 року, що за
розрахунками ПП «Транском» складає 124
389,04 грн.

Згідно з інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
24.11.2011р. № 01-06/1642/2011 вказано, що у разі,
якщо спірні правовідносини сторін
врегульовано вексельним
законодавством, яким не передбачено
стягнення інфляційних витрат та трьох
процентів річних у разі прострочення
виконання вексельного зобов»язання за
рішенням суду, відсутні підстави для
застосування до таких правовідносин ч.
2 ст. 625 ЦК України.

Із зазначеного вище вбачається, що не
підлягають включенню до Реєстру вимог
кредиторів вимоги ПП «Транском» в сумі
124 389,04 грн. як проценти річних у зв'язку
з невиконанням боржником простого
векселя АА 1811247.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, про задоволення
вимоги Приватного підприємства
«Транском» на суму 1 034 642,97 грн. (з
включенням їх до реєстру вимог
кредиторів у наступній черговості: 5365
грн. судові витрати - вимоги першої
черги, 938 627,20 грн. основний борг - вимога
четвертої черги задоволення, 90 650,77 грн.
неустойка (штраф,пеня) - вимога шостої
черги задоволення).

Суд першої інстанції визнав Компанію
"Forwood Transit LLP" кредитором ТОВ Ласуня
Трейд» на загальну суму - 25 439 740,84 грн.

Як слідує із заяви Компанії "Forwood Transit LLP"
підставою заявлених вимог вказаного
підприємства є невиконання з боку
боржника умов Договору про надання
посередницьких послуг від 09.09.2009 року №
30/09/09, укладеного між сторонами, а також
Акт здачі-прийняття виконаних робіт
від 23.12.2009 року.

Як вбачається із умов Договору про
надання посередницьких послуг від
09.09.2009р. № 30/09/09, Компанія "Forwood Transit LLP"
зобов'язалася надати ТОВ «Ласуня
Трейд» послуги щодо знаходження
покупців на продукцію (сухе молоко)
шляхом передання замовнику реквізитів
контрагентів для підписання
контрактів купівлі-продажу продукції.
Відповідно до п. 4.1. Договору за надання
послуг за цим Договором Замовник
виплачує шконавцю плату в розмірі 4% від
ціни підписаного контракту між
Замовником і покупцем. Розрахунки
здійснюються в доларах США в строк - 7
днів з моменту перерахування Покупцем
грошових коштів на адресу Замовника
(Продавця по контракту
купівлі-продажу).

Як зазначено в Акті здачі-прийняття
виконаних робіт від 23.12.2009р. виконавцем
проведено аналіз ринку з питань попиту
та реалізації сухого молока, виконано
роботу щодо організації зустрічей та
переговорів з покупцями, «підписано
контракт: ООО «Милкоу» на суму 59 050 000,00
доларів США» .

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Тобто у відповідності до умов Договору
про надання посередницьких послуг від
09.09.2009 року. № 30/09/09, зобов'язання ТОВ
«Ласуня Трейд» щодо оплати послуг
Компанії "Forwood Transit LLP" мало бути
виконано протягом 7 днів з моменту
перерахування Покупцем грошових
коштів. Однак, жодних підтверджуючих
документів щодо перерахування
Покупцем, якого, як зазначає Компанія
"Forwood Transit LLP", було знайдено, останнім не
надається, як і не надано жодного
документу який підтверджував би сам
факт надання відповідних послуг
боржнику.

Як вбачається із заяви з
кредиторськими вимогами Компанії «Forwood
Transit LLP» при формуванні загальної суми
заборгованості ТОВ «Ласуня Трейд» в
розмірі 25 439 740,84грн. заявником,
нараховані інфляційні витрати в
розмірі 1 031 187,01 грн.

При цьому, як слідує із п.4.1 Договору про
надання посередницьких послуг від
09.09.2009р. № 30/09/09 розрахунки між
сторонами здійснюються в доларах США,
тобто договором передбачено грошове
зобов'язання в іноземній валюті.

Як роз'яснив Вищий господарський суд
України в оглядовому листі від 26.07.2002р.
№ 01-8/870 щодо огляду практики вирішення
спорів, пов'язаних з розрахунками
«Вираження у договорі грошових
зобов'язань в іноземній валюті не
суперечить чинному законодавству,
однак унеможливлює урахування
розрахованого Державним комітетом
статистики України індексу інфляції
для обґрунтування вимог, пов'язаних із
знеціненням валюти боргу».

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про необґрунтованість
кредиторських вимог Компанії "Forwood Transit
LLP" на загальну суму - 25 439 740,84 грн. у
зв'язку з недоведеністю настання
строку виконання зобов'язань та
відсутністю належних та допустимих
доказів.

Суд першої інстанції визнав Корпорацію
"F.D.Import & Export Corp" кредитором ТОВ «Ласуня
Трейд» на загальну суму 4 083 004,15 грн.

Необхідність включення вказаних вимог
заявник обґрунтовує невиконанням з
боку боржника Контракту FD-26-06/09 від
26.09.2009р., за яким Корпорація "F.D.Import & Export
Corp" зробило передплату в розмірі 93 000,00
долари США., однак боржник не зміг
виконати умови контракту, у зв'язку з
чим частково повернув кошти в розмірі 90
440,00 доларів США. Як стверджує заявник, у
зв'язку з неповерненням боржником
частини передплати, за останнім
рахується борг у розмірі 2 560,00 доларів
США (в еквіваленті 20 454,14 грн.). Крім того,
заявником на вказану суму нараховано 24%
річних в сумі 6 523,01 грн. та інфляційних -
148,00 грн. (інфляційні не підлягають
нарахуванню на грошові зобов'язання в
іноземній валюті). Що стосується 24 %
річних, то обґрунтовуючи їх
нарахування, Корпорація "F.D.Import & Export Corp"
посилається на укладені до Контракту
FD-26-06/09 від 26.09.2009р. додаткові угоди від
12.09.2010р., а також від 18.11.2010р.

На думку колегії суддів вказані
додаткові договори не можуть братися
до уваги, враховуючи, те що сторонами в
них є ТОВ «Ласуня Трейд» як Покупець, а
Корпорація "F.D.Import & Export Corp", як
Продавець, тоді як за умовами Контракту
FD -26-06/09 від 26.09.2009р., ТОВ «Ласуня Трейд» є
Продавцем, а Корпорація "F.D.Import & Export Corp",
- Покупцем. Окрім того, на вказаних
Додаткових договорах відсутні печатки
Корпорації "F.D.Import & Export Corp".

Крім цього, за умовами Контракту FD-26-06/09
від 26.09.2009р. , а саме згідно з п. 9.1.
Контракту «Все спори и разногласия,
которые могут возникнуть из исполнения
настоящего Контракта или в связи с ним,
когда они не разрешены другим путем,
передаются за выбором истца на
разрешение либо в Федеральний суд
Южного округа Нью-Йорка, США в
соответствии с законодательством и
регламентом, либо на разрешение
Международного коммерческого
арбитража при ТПП г. Києва в
соответствии с регламентом».

У роз»яснені Вищого господарського
суду України від 31.05.2002 р. № 04- 5/608 «Про
деякі питання практики розгляду справ
за участю іноземних підприємств і
організацій», зазначено, що за статтею
76 Закону України "Про міжнародне
приватне право" суди можуть приймати до
свого провадження і розглядати справи
з іноземним елементом, у випадку, якщо
сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України. Таким чином,
якщо сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України, спір підлягає
вирішенню в господарських судах
України з урахуванням вимог розділу III
ГПК.

Враховуючи, що сторони в Контракті FD
-26-06/09 від 26.09.2009р. не передбачили
можливість звернення до місцевих
господарських судів для розгляду
спорів, пов'язаних з виконанням
Контракту, вимоги Корпорації "F.D.Import &
Export Corp", не підлягають розгляду і
включенню до Реєстру вимог кредиторів.

Також, Корпорація "F.D.Import & Export Corp",
заявило кредиторські вимоги на суму: 151
479,00 грн. у зв'язку з невиконанням з боку
ТОВ «Ласуня Трейд» умов Контракту №
11/06/08-ЛФ від 11.06.2008р., за яким Корпорація
"F.D.Import & Export Corp", поставила товар на суму
14 560,00 дол. США, який з боку боржника не
був оплачений.

При цьому, із самого контракту не
вбачається, який саме товар підлягає
доставці. Як зазначається в заяві,
підтвердженням отримання товару є
Вантажно-митна декларація № 122000106/8/017329
від 26.06.2008р.

Однак, із поганої якості копії
документу, на який посилається заявник,
не видно, на підставі чого і на яких
умовах був поставлений товар, у зв'язку
з чим останній не може вважатися
доказом на підтвердження
заборгованості.

Необгрунтованими є вимоги вказаного
заявника стосовно включення до Реєстру
вимог кредиторів ТОВ «Ласуня Трейд»
грошових коштів у зв'язку з невиконання
останнім умов Договору позики № FD /22/05/07
від 22.05.2007р.

Відповідно до ч.1. ст. 14 ЗУ «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у
справі про банкрутство, протягом
тридцяти днів від дня опублікування в
офіційному друкованому органі
оголошення про порушення провадження у
справі про банкрутство зобов'язані
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують. Однак,
як вбачається з умов Договору позики,
(п.4.2.) позичальник зобов'язується
повернути отриману позику не пізніше 22
травня 2012 року. Водночас, оголошення
про порушення справи про банкрутство
ТОВ «Ласуня Трейд» було розміщене
17.05.2012 року, що свідчить про те, що строк
виконання зобов'язань за Договором
позики не настав, і як наслідок,
унеможливлює звернення з конкурсними
вимогами до боржника.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про необґрунтованість
кредиторських вимог Корпорації "F.D.Import &
Export Corp" на загальну суму 4 083 004,15 грн.

Суд першої інстанції визнав Спільне
підприємство «Аттіс-Т» у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю кредитором ТОВ
«Ласуня Трейд» на загальну суму - 69 660
809,35 грн.

Спільне підприємство «Аттіс-Т» у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю звернулося з
вимогами до боржника на загальну суму 69
660 769,35 грн. Свої вимоги обґрунтовує
невиконанням з боку ТОВ «Ласуня Трейд»
вимог договору поруки № 129-1/04/09 від
18.05.2009р., за умовами якого останнє
(Поручитель) поручилося перед СП
«Аттіс-Т» (Кредитором) за виконання ТОВ
«Торгівельний дім Ласуня» (Боржником)
зобов'язань за Договором про надання
послуг дистрибутора № 129/04/09 від 18.05.2009р.

Пунктом 3 Договору поруки встановлено,
що Поручитель відповідає перед
Кедитором за виконання зобов'язань
Боржника усім своїм майном, на яке може
бути звернено стягнення.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
кредитором є юридична або фізична
особа, яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Грошове зобов'язання - зобов'язання
боржника заплатити кредитору певну
грошову суму відповідно до
цивільно-правового договору та на
інших підставах, передбачених
цивільним законодавством України.

Необхідною ознакою набуття статусу
кредитора у справі про банкрутство,
виходячи з вимог п.п.3, 7 ст. 1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або знання
його банкрутом" є наявність саме
зобов'язань грошового, тобто
фінансового характеру.

За таких обставин, слідує, що правові
підстави для визнання у справі про
банкрутство вимог кредиторів, які
ґрунтуються на договорах майнової
поруки відсутні.

Відповідно до положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
вимоги кредитора щодо грошових
зобов'язань до боржника, мають у
встановленому порядку пітверджуватися
відповідними документами.

Однак, СП «Аттіс-Т» не надав
відповідних доказів виникнення в нього
права вимоги щодо грошових зобов'язань
ТОВ «Ласуня Трейд». А тому, наданий
заявником «Реєстр накладних до говору
про надання послуг дистибутора № 129/04/09
від 18.05.2009р.» не може важатися належним
доказом виникнення грошових вимог.

Необгрунтованими є також посилання СП
«Аттіс-Т», як на підставу заявлення
вимог боржника в сумі 2 615 492,44 грн.,
невиконання останнім умов Договору
поруки № SSD2010/01-1 від 29.01.2010р. За умовами
вказаного договору ТОВ «Ласуня Трейд»
поручилося перед СП «Аттіс-Т» за
виконання ТОВ «Торгівельний дім
«Ласуня» (Боржником) зобов'язань за
Договором від 29.01.2010р.№ SSD2010/01, за яким
останнє виступає Постачальником майна,
виробленого СП «Аттіс-Т», та
зобов'язується його передати ТОВ
«Данон», яке є стороною договору, а саме
«Покупцем».

Вимоги СП «Аттіс-Т» за вказаним
договором поруки не підлягають
задоволенню, оскільки із умов Договору
поруки № SSD 2010/01-1 ТОВ «Ласуня Трейд»
поручилося за виконання зобов'язань
ТОВ Торгівельний дім «Ласуня» усім
своїм майном, на яке може бути звернено
стягнення.

Відповідно до п.2.7. Договору від 29.01.2010р.
№ SSD 2010/01-1 за виконання зобов'язань по
поставці за яким поручився боржник,
«Розрахунки за Товар між Виробником
(ТОВ «Аттіс-Т») і Постачальником (ТОВ
«Торгівельний дім «Ласуня»)
здійснюється на підставах та за
договором, укладеним між ними».
Натомість, Договір від 29.01.2010 р.№ SSD2010/01-1
містить умови щодо виготовлення
товару, передання його Покупцю (ТОВ
«Данон») та оплату його останнім.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про необґрунтованість
кредиторських вимог Спільного
підприємства «Аттіс-Т» у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю на загальну суму - 69
660 809,35 грн.

Суд першої інстанції визнав ТОВ
«Продукт-Менеджмент» кредитором ТОВ
«Ласуня Трейд» на загальну суму - 20 606
640,61 грн.

ТОВ «Продукт-Менеджмент» звернулося з
вимогами до боржника в сумі 20 606 640,61 грн.
у зв'язку з невиконання ТОВ «Ласуня
Трейд» своїх зобов'язань за Договором
поруки № 11/10/10-1 від 11.10.2010р.

Відповідно до вказаного Договору
поруки, ТОВ «Ласуня Трейд» поручилося
за виконання ТОВ «Торгівельний дім
Ласуня» зобов'язання у розмірі 14 556 212,
86грн. за Договором про відступлення
права вимоги № 11/10/10 від 11.10.2010р. всім
своїм майном, на яке може бути звернено
стягнення.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
кредитором є юридична або фізична
особа, яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Грошове зобов'язання - зобов'язання
боржника заплатити кредитору певну
грошову суму відповідно до
цивільно-правового договору та на
інших підставах, передбачених
цивільним законодавством України.

Необхідною ознакою набуття статусу
кредитора у справі про банкрутство,
виходячи з вимог п.п.3, 7 ст. 1 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або знання
його банкрутом" є наявність саме
зобов'язань грошового, тобто
фінансового характеру.

За таких обставин, слідує, що правові
підстави для визнання у справі про
банкрутство вимог кредиторів, які
ґрунтуються на договорах майнової
поруки відсутні.

Відповідно до положень Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
вимоги кредитора щодо грошових
зобов'язань до боржника, мають у
встановленому порядку пітверджуватися
відповідними документами.

Крім цього, в ході проведення
фінасово-економічного аналізу
діяльності боржника, було встановлено,
що боржником був укладений договір
№11/10/10 про відступлення права вимоги
від 11.10.2010р. з ТОВ «Продукт-Менеджмент».
За цим договором боржник продав право
вимоги 14 556 212,86 грн. лише за 100 000 грн., що
може свідчити про штучне заниження
вартості активів.

Крім того, згідно договору поруки №
11/10/10-1 боржник зобов'язався відповідати
перед ТОВ «Продукт-Менеджмент» за
виконання зобов'язань у розмірі 14556 212,86
грн., право вимоги яких відступлені
боржником відповідно до вказаного вище
договору №11/10/10 і які сам боржник
тривалий час не міг стягнути з ТОВ
«Торгівельний дім Ласуня».

Таким чином, боржник штучно збільшив
кредиторську заборгованість та
отримав збитків у розмірі 29 112,42 грн.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку про необґрунтованість
кредиторських вимог ТОВ
«Продукт-Менеджмент» на загальну суму -
20 606 640,61 грн.

Місцевий суд відхилив кредиторські
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прайм Логістик" на
загальну суму 496 433,27 грн. обґрунтовуючи
їх тим, що вони були заявлені після
закінчення строку, встановленого для
їх подання.

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прайм Логістик" з
грошовими вимогами на суму 496 433,27 грн.
надійшла до суду 26.06.2012 (штемпель
"одержано" датований 26.06.2012).

Як уже раніше було зазначено,
оголошення про порушення справи про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ласуня Трейд"
опубліковано в газеті "Голос України"
від 17.05.2012 №88 (5338).

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі - не розглядаються та
вважаються погашеними. Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає.

Таким чином, вищенаведену заяву подано
після спливу місячного строку,
протягом якого конкурсні кредитори
мають право подавати свої вимоги.

Виходячи з викладеного та беручи до
уваги те, що оголошення про визнання
банкрутом ТОВ "Ласуня Трейд" було
опубліковано в газеті "Голос України"
від 17.05.2012 №88 (5338), а кредиторські вимоги
ТОВ "Прайм Логістик" надійшли до
Господарського суду м. Києва після
закінчення 30 денного строку, протягом
якого конкурсні кредитори мають право
подавати свої вимоги, вони вважаються
такими, що задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що місцевий суд дійшов
правильного висновку про відмову в
задоволенні кредиторських вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прайм Логістик" на
загальну суму 496 433,27 грн.

Щодо, кредиторських вимог, Товариства з
обмеженою відповідальністю "Данон" на
загальну суму 21 030 807,67 грн. то вони на
думку колегії суддів підлягають
відхиленню, враховуючи наступне.

Заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Данон" з грошовими
вимогами на суму 21 030 807,67 грн. надійшла
до суду 18.09.2013 (штемпель "одержано"
датований 18.09.2013).

Оголошення про порушення справи про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ласуня Трейд"
опубліковано в газеті "Голос України"
від 17.05.2012 №88 (5338).

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі - не розглядаються та
вважаються погашеними. Зазначений
строк є граничним і поновленню не
підлягає.

Таким чином, вищенаведену заяву подано
після спливу місячного строку,
протягом якого конкурсні кредитори
мають право подавати свої вимоги.

Виходячи з викладеного та беручи до
уваги те, що оголошення про визнання
банкрутом ТОВ "Ласуня Трейд" було
опубліковано в газеті "Голос України"
від 17.05.2012 №88 (5338), а кредиторські вимоги
ТОВ "Данон" надійшли до Господарського
суду м. Києва після закінчення 30
денного строку, протягом якого
конкурсні кредитори мають право
подавати свої вимоги, вони вважаються
такими, що задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що місцевий суд дійшов
правильного висновку про відмову в
задоволенні кредиторських вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Данон" на загальну
суму 21 030 807,67 грн.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що апеляційні скарги Арбітражного
керуючого Баскакова Олександра
Віталійовича та Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" підлягають частковому
задоволенню, ухвала попереднього
засідання господарського суду м. Києва
від 15.09.2014р. по справі № 5011-49/1619-2012 -
скасуванню.

Керуючись ст.ст. 32 - 34, 36, 91, 92, 99, 101 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Арбітражного
керуючого Баскакова Олександра
Віталійовича та Публічного
акціонерного товариства "Райффайзен
Банк Аваль" задовольнити частково.

2. Ухвалу попереднього засідання
господарського суду м. Києва від
15.09.2014р. у справі № 5011-49/1619-2012 скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. Визнати конкурсними кредиторами
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ласуня Трейд" ():

4.1. Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» на суму 62 453 102,62
грн. (включення їх до реєстру вимог
кредиторів в наступній черговості: 51 305
917,16 грн. - вимоги четвертої черги
задоволення, 3 179 040,46 грн. - вимоги шостої
черги задоволення, 7 968 145,00 грн. що
забезпечені заставою боржника, 1 134,00
грн. - вимоги першої черги задоволення).

4.2. Фурмана Ігоря Михайловича на суму 2
501 134 грн. (з включенням їх до реєстру
вимог кредиторів у наступній
черговості: 2 500 000 грн. - вимоги
четвертої черги, 1 134 грн. вимога першої
черги задоволення).

4.3. Дябло Сергія Владиславовича на суму
2 501 134 грн. (з включенням їх до реєстру
вимог кредиторів у наступній
черговості: 2 500 000 грн. - вимоги
четвертої черги, 1 134 грн. вимога першої
черги задоволення).

5. Визнати Приватне підприємство
«Транском» кредитором Товариства з
обмеженою відповідальністю "Ласуня
Трейд" на суму 1 034 642,97 грн. (з включенням
їх до реєстру вимог кредиторів у
наступній черговості: 5365 грн. судові
витрати - вимоги першої черги, 938 627,20
грн. основний борг - вимога четвертої
черги задоволення, 90 650,77 грн. неустойка
(штраф,пеня) - вимога шостої черги
задоволення).

6. Затвердити реєстр вимог кредиторів
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ласуня Трейд» ().

7. Відхилити вимоги:

7.1. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Прайм-Логістик» на
суму 497 546,76 грн. (з яких 454 882,94 грн. -
основного боргу, 41 550,82 грн. - неустойки
(пені, штрафу) та 1 113,00 грн. судових
витрат).

7.2. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Данон» на загальну
суму 21 030 807, 67 грн. (з яких 17 646 606,82 грн.
суму попередньої оплати; 908 508,36 грн.
суму штрафу; 980 111,07 грн. суму 3% річних; 1
469 845,42 грн. суму інфляційних витрат; 25
500,00 грн. суму державного мита, 236 грн.
суму витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу).

7.3. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Продукт-Менеджмент»
на загальну суму 20 606 680,61 грн. з яких
заборгованість у розмірі 20 605 546,61 грн. з
урахуванням пені, інфляційних витрат
за весь час прострочення та 24 % річних, 1
147,00 грн. судового збору за подачу
заяви.

7.4. Компанії "Forwood Transit LLP" на суму 3 054 782,53
доларів США, що є еквівалентом 24 407 419,83
грн. по курсу НБУ станом на день
звернення з заявою до суду, 1 134,00 грн.
судового збору за подачу заяви.

7.5. Корпорації "F.D.Import & Export Corp" на суму 510
764,98 доларів США, що є еквівалентом 4 080
961,13 грн. по курсу НБУ станом на день
звернення з кредиторською заявою до
суду, 1 134,00 грн. судового збору за подачу
заяви.

7.6. Спільного підприємства "Аттіс -Т" у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю на суму 69 659 675,35 грн.,
1 134,00 грн. судового збору за подачу
заяви.

8. Зобов'язати розпорядника майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ласуня Трейд" () арбітражного керуючого
Баскакова О.В. протягом 10-ти днів
повідомити кредиторів про місце і час
проведення зборів кредиторів та
провести відповідні збори.

9. Зобов'язати розпорядника майна
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ласуня Трейд" () арбітражного керуючого
Баскакова О.В. надати суду протокол
зборів кредиторів боржника, на яких
обрано комітет кредиторів боржника, а
також протокол засідання комітету
кредиторів, на якому вирішено питання
про відкриття ліквідаційної процедури
або процедури санації боржника,
призначення ліквідатора або керуючого
санацією боржника.

10. Вимоги конкурсних кредиторів, що
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, - не розглядаються і
вважаються погашеними.

11.Копію ухвали направити боржнику,
кредиторам, розпоряднику майна.

12. Матеріали справи № 5011-49/1619-2012
повернути до господарського суду м.
Києва.

13. Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
до Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
В.В. Шипко

Судді
М.Л. Доманська

О.М. Остапенко