ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2014 р.
Справа № 914/3407/14

За позовом: Приватного акціонерного
товариства «Компанія Ензим», м. Львів;

до відповідача: Львівського міського
комунального підприємства
«Львівводоканал», м. Львів;

про: припинення дій, що порушують право.

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Урбанська Т.В.,
Крученюк Ю. Д.- представники;

В судовому засіданні 04.12.2014 р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору: позов заявлено Приватним
акціонерним товариством «Компанія
Ензим» (м.Львів) до Львівського
міського комунального підприємства
«Львівводоканал» (м.Львів) про
зобов'язання до припинення дій про
відключення каналізаційної мережі
позивача від мереж міської
каналізації.

Ухвалою суду від 25.09.14 року порушено
провадження у справі. Розгляд судової
справи призначено на 16.10.14р. Вимоги до
сторін по підготовці справи до
розгляду в судовому засіданні
висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому
числі визнано обов'язковою участь
повноважних представників сторін в
судовому засіданні.

Позивач участь повноважного
представника в судове засідання 16.10.2014
року не забезпечив, через відділ обліку
та документального забезпечення суду
подав клопотання про відкладення
розгляду справи (вх. №43839/14 від 16.10.2014
року).

Відповідач участь повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, через відділ обліку та
документального забезпечення суду
подав заяву про відкладення розгляду
справи (вх. №43682/14 від 15.10.2014 року).

Судом відкладено розгляд справи на
06.11.2014 року.

05.11.2014 року через відділ обліку та
документального забезпечення суду
відповідачем подано відзив на позовну
заяву (вх.№ 47387/14 від 05.11.2014 року),
відповідно до якого відповідач позовні
вимоги заперечує та просить суд
відмовити в задоволенні позову.

В судове засідання 06.11.2014 року позивач
участь повноважного представника
забезпечив, позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач участь повноважного
представника в судове засідання
забезпечив, вимоги ухвали суду від
25.09.2014 року виконав, через відділ обліку
та документального забезпечення суду
подав клопотання про долучення доказів
до матеріалів справи (вх.№ 47387/14 від
05.11.2014 року та № 47745/14 від 06.11.2014 року),
позов заперечив з підстав, викладених у
відзиві на позовну заяву.

Судом оголошено перерву в судовому
засіданні до 20.11.2014 року.

Сторони участь повноважних
представників в судове засідання 20.11.2014
року забезпечили.

Представник позивача через відділ
обліку та документального
забезпечення суду подав клопотання про
продовження строку розгляду спору на 15
днів (вх. №5518/14 від 20.11.2014 року).

Представники відповідача проти
заявленого клопотання не заперечили.

Судом відкладено розгляд справи до
04.12.2014 року.

В судове засідання 04.12.2014 року позивач
участь повноважного представника не
забезпечив, причини неявки не
повідомив, з заявами чи клопотаннями не
звертався.

Відповідач участь повноважних
представників в судове засідання
забезпечив, позовні вимоги заперечив.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, повно та об'єктивно дослідивши
докази в їх сукупності, суд встановив
наступне.

13.10.2009 р. між Приватним акціонерним
товариством «Компанія Ензим» та
Львівським міським комунальним
підприємством «Львівводоканал»
укладено договір №300058 на подачу води з
комунального водопроводу та приймання
стічних вод до каналазаційної мережі.

Відповідно до п. 1.1 договору,
Львівводоканал надає послуги у
забезпеченні питною водою та прийманні
стічних вод, а абонент користується
послугами: здійснює забір води з
водопроводу, скид стічних вод у
каналізацію і сплачує вартість наданих
послуг на умовах, які визначені
договором та чиним законодавством
України.

Відповідно до п. 4.3 договору,
Львівводоканал має право при
невиконанні абонентом умов договору
після завчасного попередження,
припинити йому подачу води та
приймання стоків.

01.12.2011 р. сторони уклали договір №217 про
приймання наднормативно забруднених
стічних вод, відповідно до п. 1 якого
водоканал приймає наднормативно
забруднені стічні води абонента, а
абонент здійснює скид наднормативно
забруднених стічних вод у каналізацію
і сплачує додаткову плату за приймання
цих вод на умовах, які визначені
договором згідно з «Правилами
приймання стічних вод підприємств у
комунальну систему каналізації міста
Львова».

ЛКП «Львівводоканал» направило
позивачу лист №35-5383 від 22.09.2014 р. про
відключення відповідача від міської
каналізації з 25.09.2014 р. у зв'язку з
систематичним порушенням ПрАТ
«Компанія Ензим» «Правил приймання
стічних вод підприємств у комунальну
систему каналізації міста Львова» в
частині вимог щодо якості стічних вод.

Вважаючи вказані дії відповідача
незаконними, позивач звернувся до суду
з позовом про зобов'язання відповідача
до припинення дій по відключенню
каналізаційної мережі ПрАТ «Компанія
Ензим" від мереж міської каналізації.

Оцінивши подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 15 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

В переліку способів захисту порушеного
права, передбачених ч.2 ст. 16 ЦК України,
міститься, зокрема, припинення дії, яка
порушує право.

Цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини, у відповідності до ст. 11 ЦК
України.

Положеннями статті 509 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певні дії або
утриматися від певної дії, а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Згідно зі
статтею 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Статтею 525
Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Відповідно до статті 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим до виконання. Частинами 1, 2
статі 193 Господарського кодексу
України передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом, правовідносини
між сторонами виникли на підставі
договору №300058 на подачу води з
комунального водопроводу та приймання
стічних вод до каналазаційної мережі
від 13.10.2009 р. та договору №217 про
приймання наднормативно забруднених
стічних вод від 01.12.2011 р.

Відповідно до ст. 1 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів.

Виходячи із змісту зазначеної норми,
порушення права чи інтересу або спір
щодо них повинні існувати на момент
звернення до суду.

На думку позивача, повідомляючи про
відключення каналізаційної мережі
ПрАТ «Компанія Ензим» від мереж
міської каналізації листом №35-5383 від
22.09.2014 р., відповідач вчиняє дії, що
порушують право позивача на ведення
виробничо - господарської діяльності. З
наведеним твердженням погодитись не
можна в зв'язку з наступним.

Вказаним листом відповідач повідомив
позивача про відключення відповідача
від міської каналізації з 25.09.2014 р. у
зв'язку з систематичним порушенням
ПрАТ «Компанія Ензим» «Правил
приймання стічних вод підприємств у
комунальну систему каналізації міста
Львова» в частині вимог щодо якості
стічних вод

Виходячи із змісту позовної заяви та
доказів, якими позивач обґрунтовує
позовні вимоги, суд вважає, що між
сторонами на момент звернення до суду
відсутній предмет спору, оскільки
відповідач лише висловлював наміри по
відключенню позивача від мереж
каналізації, а тому такі дії
відповідача не є протиправними та не
перешкоджають позивачу здійснювати
господарську діяльність. Наведене
свідчить про відсутність спірного
матеріального правовідношення між
сторонами.

У відповідності до п. 4.4 Постанови
пленуму Вищого господарського суду
України №18 «Про деякі питання практики
застосування ГПК України судами першої
інстанції», господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи. Якщо ж він був відсутній і до
порушення провадження у справі, то
зазначена обставина тягне за собою
відмову в позові, а не припинення
провадження у справі.

Враховуючи те, що предмет спору між
сторонами не існував на момент
звернення з позовом до суду та не існує
в процесі розгляду справи, позовні
вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень;
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивачем не подано суду належних та
допустимих доказів, які б свідчили про
порушення відповідачем його права чи
охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК
України судовий збір залишається за
позивачем.

З огляду на викладене, керуючись 4, 33, 34,
35, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд -

В И Р І Ш И В:

В задовленні позову відмовити
повністю.

Повне рішення складено 09.12.2014 р.

Суддя
Король М.Р.