ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

15.12.14 № 910/27948/14. Суддя Селівон А.М.,
розглянувши матеріали позовної заяви
б/н від 12.12.14 р.

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ресурс Трейдінг
Україна" (вул.
Струтинського, 8, м. Київ, 01014; вул.
Чкалова, 41, с. Пекарщина, Черняхівський
район, Житомирська область, 12330)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРАНС-УНІВЕРСАЛ"
(вул. Московська, 24, кв. 21, м. Київ, 01010)

про стягнення 177 611,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ресурс Трейдінг
Україна» звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Транс-Універсал»
про стягнення 1776211,11 грн., а саме 172438,00
грн. заборгованості за Договором
поставки продукції № 13/07-08/14 від 07.08.14 р.,
5173,14 грн. процентів річних, а також 3552,22
грн. витрат зі сплати судового збору.

У відповідності до ст. 56 Господарського
процесуального кодексу України на
позивача, прокурора покладено
обов'язок при поданні позову надіслати
сторонам копії позовної заяви та
доданих до неї документів відповідно
до кількості відповідачів та третіх
осіб листом з описом вкладення.

При цьому, вказана правова норма не
ставить обов'язок позивача направити
відповідачу копії доданих до позовної
заяви документів в залежність від того
чи є у відповідача в наявності ці
документи, а містить імперативну норму
щодо обов'язковості надіслання
сторонам копії позовної заяви та
доданих до неї документів листом з
описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
відправлення відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Правилами надання послуг поштового
зв'язку, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України № 270 від
05.03.2009 р. (далі - Правила), визначено, що
розрахунковий документ - документ
встановленої відповідно до Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" форми та змісту (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), що
підтверджує надання послуг поштового
зв'язку.

Пунктами 59, 61 Правил визначено порядок
надіслання листів з описом вкладенням
та вимоги до складання таких описів.
Так, зокрема, внутрішні поштові
відправлення з оголошеною цінністю з
описом вкладення подаються для
пересилання відкритими для перевірки
їх вкладення. У разі приймання
внутрішніх поштових відправлень з
оголошеною цінністю з описом вкладення
бланк опису заповнюється відправником
у двох примірниках. Працівник
поштового зв'язку повинен перевірити
відповідність вкладення опису,
розписатися на обох його примірниках і
проставити відбиток календарного
штемпеля. Один примірник опису
вкладається до поштового відправлення,
другий видається відправникові. На
примірнику опису, що видається
відправникові, працівник поштового
зв'язку повинен зазначити номер
поштового відправлення. За бажанням
відправника на примірнику опису, що
вкладається до поштового відправлення,
вартість предметів може не
зазначатися.

Судом встановлено, що позивачем в
порушення вищезазначених норм в якості
доказів на підтвердження відправлення
відповідачеві копії позовної заяви б/н
від 12.12.14 р. і доданих до неї документів
наданий лише фіскальний чек № 1475 від
12.12.14 р. про відправлення цінного листа
ТОВ Транс 01010 Київ.

Опису вкладення до рекомендованого
листа, надісланого відповідачу згідно
вищезазначеного фіскального чеку
позивачем не надано, тому даний
фіскальний чек без додання
вищевказаного опису вкладення не може
бути прийнятий судом як належний доказ
на підтвердження відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Отже, суд позбавлений можливості дійти
беззаперечного висновку про
надсилання на адресу відповідача копій
позовної заяви б/н від 12.12.14 р. та всіх
доданих до неї матеріалів, що в свою
чергу порушує визначені засади
змагальності, рівності учасників
процесу перед законом і судом, а також
позбавляє відповідача можливості
ознайомитись з відповідними позовними
матеріалами, надати свої доводи і
заперечення.

Враховуючи вищевикладене, зазначений
фіскальний чек № 1475 від 12.12.14 р. не може
бути прийнятий судом як належний доказ
підтвердження відправлення
відповідачеві копій позовної заяви б/н
від 12.12.14 р. і доданих до неї документів.

Інших доказів, які свідчать про
надсилання відповідачеві копій
позовної заяви та доданих до неї
документів, позивачем не надано.

Крім того, відповідно до п. 5 ч.2 ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 57
Господарського процесуального кодексу
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги.

Суд зазначає, що обґрунтованим є такий
розрахунок, з якого би вбачалося: коли
(дата), на підставі яких документів
(реквізити) та на яку суму виникали у
відповідача грошові зобов`язання; коли
(дата), на підставі яких документів
(реквізити) та на яку суму
здійснювалися відповідачем погашення
даних грошових зобов`язань; остаточна
суму боргу та строк, в який вона мала
бути сплачена. Крім того, обґрунтованим
є такий розрахунок, до якого додані
первинні бухгалтерські документи про
господарські операції, які засвідчують
суми, вказані в розрахунку щодо оплати
і суми фактично отриманої оплати.

Судом згідно позовних матеріалів
встановлено, що в позові б/н від 12.12.14 р.
позивачем зазначено про укладення між
сторонами Договору поставки продукції
№ 13/07-08/14 від 07.08.14 р. та про наявність
боргу за поставлений згідно вказаного
Договору товар в сумі 172438,00 грн., проте
не зазначено за яких конкретно
обставин та в який період виникла
заборгованість відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України
"Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні" підставою для
бухгалтерського обліку господарських
операцій є первинні документи, які
фіксують факти здійснення
господарських операцій. Первинні
документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції,
а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення.

Проте судом встановлено, що позовні
матеріали не містять доказів на
підтвердження обставин виникнення
боргу, а також позовна заява не містить
обґрунтованого розрахунку стягуваної
суми, а саме основного боргу та
процентів річних, з якого б вбачалося:
коли (дата), на підставі яких документів
та на яку суму виникали у відповідача
грошові зобов`язання; коли (дата), на
підставі яких документів та на яку суму
здійснювалися відповідачем погашення
даних грошових зобов`язань; граничний
строк сплати грошового зобов'язання;
період прострочення; прострочена сума
та нараховані проценти річних;
підсумкова сума боргу.

Акт звіряння взаєморозрахунків станом
на 30.09.14 р., підписаний сторонами по
справі, копія якого наявна в позовних
матеріалах, не є первинним документом в
розумінні ст. 9 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні".

Отже, визначити точний розмір
заявленої до стягнення заборгованості
за вказаним у позовній заяві договором,
у зв'язку з невиконанням зобов'язань
відповідачем, що стало підставою для
звернення позивача до суду, з метою
правильного вирішення господарського
спору не виявляється можливим.

У відповідності до п. 3.5 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.11 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
недодержання вимог статей 54, 56 та
пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК
щодо форми, змісту і додатків до
позовної заяви тягне за собою наслідки,
передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України суддя
повертає позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду, якщо у позовній
заяві не вказано обставини, на яких
ґрунтується позовна вимога, доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок
стягуваної чи оспорюваної суми; не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовна заява підлягає
поверненню без розгляду на підставі
п.п. 3, 6 ч. 1 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону
України "Про судовий збір" сплачена
сума судового збору повертається за
ухвалою суду в разі, зокрема,
повернення заяви.

З огляду на повернення позовної заяви
без розгляду, судовий збір у сумі 3552,22
грн., перерахований позивачем
платіжним дорученням № 169 від 11.12.14 р.,
підлягає поверненню.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно
до ч.3 ст.63 Господарського
процесуального кодексу України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись Законом України «Про судовий
збір», п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи
повернути позивачу без розгляду.

Повернути позивачу - Товариству з
обмеженою відповідальністю «Ресурс
Трейдінг Україна» (вул. Струнинського,
8, м. Київ, 01014; вул. Чкалова, 41, с.
Пекарщина, Черняхівський район,
Житомирська область, 12330, код 35918856)
судовий збір в сумі 3552,22 грн.,
перерахований позивачем платіжним
дорученням № 169 від 11.12.14 р., відповідно
до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про
судовий збір" від 08.07.11 р.

Додаток: на 20 арк..

Дана ухвала набирає законної сили з 15
грудня 2014 року та є підставою для
повернення судового збору з Державного
бюджету України.

Для вирішення питання про повернення
судового збору заявник має звернутись
до органів Державної казначейської
служби України.

Суддя
А.М. Селівон