ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р.Справа № 922/4678/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання
Дем'яновій Є.Є.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі" м.
Харків до Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 м. Харків про
стягнення коштів в сумі 27564,56грн. за
участю представників сторін:

від позивача: Падалко О.О. - дов. від
23.11.10.

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство
"Харківські теплові мережі", звернувся
до господарського суду Харківської
області з позовом до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в сумі 27564,56грн. за
договором про постачання теплової
енергії, а саме: основний борг -
22148,99грн., пеня в сумі 1849,20грн.,
інфляційні витрати в сумі 3107,10грн. та
три процента річних в сумі 459,27грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач
посилається на неналежне виконання
відповідачем умов вказаного договору
щодо оплати одержаної теплової
енергії.

Відповідач, Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, наданим правом не скористалась,
відзиву не надала, свого представника в
жодне судове засідання не направила,
причин неявки суду не повідомила. Про
час та місце судового засідання була
сповіщена належним чином, про що
свідчать повідомлення про вручення
поштового відправлення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника позивача,
всебічно і повно дослідивши матеріали
справи, суд встановив наступне.

Комунальним підприємством "Харківські
теплові мережі" (енергопостачальна
організація) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (споживач)
01.03.2002 року укладено Договір №4319 про
постачання теплової енергії (далі -
договір).

За умовами договору енергопостачальна
організація взяла на себе зобов'язання
постачати споживачеві теплову енергію
в гарячій воді в потрібних йому
обсягах, а споживач зобов'язався
оплачувати одержану теплову енергію
за встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором
(п.1.1. договору).

У відповідності до п. 3.2.2. договору
споживач зобов'язався виконувати умови
та порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, які
передбачені договором.

Розрахунковим періодом є календарний
місяць, по результатах якого
підписується акт на відпуск-получення
теплової енергії (п.6.2. договору).

Згідно з п.6.3 договору, споживач за три
дні до початку розрахункового періоду
сплачує енергопостачальній
організації попередню оплату вартості
необхідного обсягу теплової енергії,
що і є заявкою на наступний
розрахунковий період, з урахуванням
залишкової суми (сальдо) розрахунків на
початок розрахункового періоду.

Відповідно до п. 7.2.3. договору в разі
несвоєчасної оплати за спожиту теплову
енергію споживачу нараховується пеня в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
належної до сплати суми за кожен день
прострочення.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
правових підстав позовних вимог, суд
виходить з наступного.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
передбачено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
є: договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає
договір як домовленість двох або
більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 6 статті 19 Закону України
"Про теплопостачання", споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Стаття 526 цього ж кодексу передбачає, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
в статті 193 Господарського кодексу
України.

В силу статті 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

У відповідності до статей 610, 611 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач здійснив відпуск теплової
енергії відповідачу, та направив на
його адресу рахунки на оплату спожитої
теплової енергії.

Докази, наявні в матеріалах справи
свідчать про те, що відповідач не в
повному обсязі сплатив рахунки за
отриману теплову енергію, внаслідок
чого за ним утворилась заборгованість
перед позивачем в сумі 22148,99грн. за
період з квітня 2013 року по квітень 2014
року. Доказів на підтвердження оплати
боргу за спірний період відповідач до
суду не надав.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, суд визнає
вимоги позивача належно
обґрунтованими, доведеними та такими,
що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЕДРПОУ НОМЕР_1) на
користь Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі" (61037, м.
Харків, вул. Доброхотова,11, , р/р 2313 в ФХОУ ПАТ "Державний
ощадний банк України", МФО 351823, ) заборгованість в сумі 22148,99
грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЕДРПОУ НОМЕР_1) на
користь Комунального підприємства
"Харківські теплові мережі" (61037, м.
Харків, вул. Доброхотова,11, , р/р 13 в ФХОУ ПАТ "Державний
ощадний банк України", МФО 351823, ) інфляційні витрати в сумі
3107,10грн., три процента річних в сумі
459,27грн., пеню в сумі 1849,20грн. та витрати
зі сплати судового збору в сумі 1827,00
грн.

Видати накази.

Рішення може бути оскаржене в
установленому законом порядку.

Повне рішення складено 12.12.2014 р.

Суддя М.В. Калантай