ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Справа № 925/851/14 Вищий
господарський суд України у складі:
суддя Селіваненко В.П. - головуючий,
судді Бенедисюк І.М. і Харченко В.М.

розглянув касаційну скаргу приватного
підприємства "Северин", смт
Маньківка, Маньківський район,
Черкаська область

на постанову Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014

зі справи № 925/851/14

за позовом приватного підприємства
"Северин", смт Маньківка, Маньківський
район, Черкаська область (далі -
Підприємство)

до Черкаського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України,
м.Черкаси (далі - відділення АМК
України)

про визнання недійсним рішення.

Судове засідання проведено за участю
представників сторін:

позивача - Алексєєнко Б.М., Алексєєнко
М.Г.;

відповідача - Максименко А.П.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року Підприємство
звернулося з позовом про визнання
недійсним рішення адміністративної
колегії відділення АМК України від
03.04.2014 № 20-р/к у справі № 03-21-24/13.

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 17.07.2014 (суддя
Васянович А.В.), яке залишено без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014 (колегія
суддів у складі: суддя Корсакова
Г.В. - головуючий, судді Ільєнок Т.В. і
Власов Ю.Л.), у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі до Вищого
господарського суду України
Підприємство просить скасувати
рішення господарського суду від 17.07.2014,
постанову апеляційного суду від 14.10.2014
та прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити. Скарга мотивована тим, що
рішення попередніх судових інстанцій
прийняті з порушенням норм
матеріального права.

Перевіривши правильність застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, Вищий
господарський суд України не знаходить
підстав для задоволення касаційної
скарги.

Відповідного висновку суд дійшов на
підставі такого.

Як встановлено судами, за результатами
розгляду матеріалів справи №
03-21-24/13 відділенням АМК України 03.04.2014
прийнято рішення № 20-р/к "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу", яким визнано, що Підприємство у
2012 році та 9 місяців 2013 року займало
монопольне (домінуюче) становище на
ринку скрапленого газу як моторного
пального, що реалізується уроздріб у
межах смт Маньківка Черкаської
області. Також визнано, що дії
Підприємства по встановленню
необґрунтованого завищення цін
роздрібної реалізації скрапленого
газу як моторного пального є
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції, передбаченим
пунктом 2 статті 50, пунктом 1 частини
другої статті 13 Закону України "Про
захист економічної конкуренції", у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку
скрапленого газу як моторного
пального, що реалізується уроздріб у
межах смт Маньківка Черкаської області
шляхом встановлення таких цін
реалізації товару, які неможливо було б
встановити за умов існування значної
конкуренції на ринку. За вказане
порушення на Підприємство накладено
штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Дослідженим у справі обставинам
попередні судові інстанції дали
належну оцінку та дійшли
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

При цьому суди правильно виходили з
того, що висновки відділення АМК
України про наявність у діях
Товариства складу правопорушення,
передбаченого пунктом 2 статті 50,
пунктом 1 частини другої статті 13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", ґрунтуються на фактичних
обставинах справи. З цих обставин
вбачається, що позивач, не маючи
жодного конкурента на ринку
скрапленого газу як моторного
пального, яке реалізовувалося ним
уроздріб у межах смт Маньківка
Черкаської області у 2012 році та за 9
місяців 2013 року, встановлював або
утримував необґрунтовано завищені
роздрібні ціни на реалізацію згаданої
продукції, у той час як закупівельна
ціна її зменшувалася або залишалася
незмінною.

За таких обставин суди також
обґрунтовано зазначили про
правильність висновків відповідача,
оскільки за умови існування значної
конкуренції на зазначеному ринку
реалізації згаданої продукції, дії
Підприємства по встановленню цін
роздрібної реалізації скрапленого
газу як моторного пального, які були
необґрунтовано завищеними, призвели б
до зменшення привабливості
Підприємства, оскільки споживачі
користувалися б послугами інших
операторів зазначеного ринку, у зв'язку
з чим позивач істотно втратив би свою
ринкову владу.

Посилання позивача на неправильність
застосування відповідачем Методики
визначення монопольного (домінуючого)
становища суб'єктів господарювання на
ринку, затвердженої розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
5 березня 2002 року № 49-р, зареєстрованої
у Міністерстві юстиції України 1 квітня
2002 року за № 317/6605, а, отже, і його
твердження про неправильність рішення
відділення АМК щодо визнання його
монополістом були перевірені
попередніми судовими інстанціями, які
дійшли правильного висновку про їх
безпідставність та невідповідність
фактичним обставинам справи.

Твердження позивача про неповне
дослідження обставин справи
відділенням АМК України, а зокрема щодо
недослідження відповідачем
економічної обґрунтованості
роздрібних цін на скраплений газ, що
встановлювались Підприємством, суди
також не взяли до уваги обґрунтовано,
оскільки чинне законодавство, що
регулює конкурентні правовідносини
покладає на органи Антимонопольного
комітету України відповідні
повноваження із забезпечення
державного захисту конкуренції у
підприємницькій діяльності та у сфері
державних закупівель і не відносить до
сфери його повноважень вирішення
питань, пов'язаних із здійсненням
контролю за ціноутворенням у сфері
застосування вільних цін та тарифів.

Враховуючи зазначене, а також з огляду
на те, що інші наведені у касаційній
скарзі доводи висновків попередніх
судових інстанцій не спростовують, суд
не бере їх до уваги і вважає, що
оскаржувані судові рішення
відповідають вимогам чинного
законодавства і підстав для їх
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Черкаської області від 17.07.2014 та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014 у справі
№ 925/851/14 залишити без змін, а касаційну
скаргу приватного підприємства
"Северин" - без задоволення.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
В. Харченко