ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.12.14р. Справа № 904/8637/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТРАНСМОЛОКО", смт.
Ювілейне, Дніпропетровська обл.

до відповідача-1: Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Trade Point Agro Limited, London

про розірвання договору застави та
стягнення 10 000 00,00 доларів США, що
відповідно до офіційного курсу НБУ на
04.11.2014 складає 129 507 460,00 грн..

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Вікторовський С.М. -
директор

від відповідача-1: Стрельченко Я.С. -
представник (дов. № 8166-К-Н-О від 16.10.2014)

від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТРАНСМОЛОКО"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області із позовом
до відповідача-1: ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК "ПРИВАТБАНК" та відповідача-2:
Trade Point Agro Limited, в якому просить суд:

- розірвати договір застави № Г21.1.2.0/5-405
від 11.09.2014 укладений між Товариством з
обмеженою відповідальністю
"ТРАНСМОЛОКО" та ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ
ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
"ПРИВАТБАНК";

- стягнути з Trade Point Agro Limited
заборгованість за контрактом №
ТМ-2108-2014 від 21.08.2014 у розмірі 10 000 000,00
доларів США, що відповідно до
офіційного курсу НБУ станом на 04.11.2014
складає 129 507 460,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем-2 зобов'язань
за контрактом № ТМ-2108-2014 від 21.08.2014 в
частині поставки оплаченого товару.
Для оплати товару за контрактом №
ТМ-2108-2014 від 21.08.2014 було укладено
кредитні договори № 4Т14005Д від 11.01.2014 на
суму 35 000 000,00 дол. США, № 4Т13833И від 25.12.2013
на суму 120 000 000,00 грн., № 4Т13377Д від 17.06.2013
на суму 10 000 000,00 дол. США, № 4Т13378И від
18.06.2013 на суму 120 000,00 грн., № 4Т14319И від
19.09.2014 на суму 120 000 000,00 грн.

11.09.2014 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТРАНСМОЛОКО" та
ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" було
укладено договір застави № Г21.1.2.0/5-405,
предметом якого є надання в заставу
позивачем майнових прав на отримання
товару за контрактом № ТМ-2108-2014 від
21.08.2014

Позивач зазначає, що втрачено предмет
застави, а саме майнові права на
отримання товару за контрактом №
ТМ-2108-2014 від 21.08.2014, оскільки цей
контракт розірвано.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 04.11.2014
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду у судовому
засіданні на 25.11.2014.

17.11.2014 представник відповідача-2
надіслав до господарського суду
Дніпропетровської області відзив на
позов, в якому зазначає, що у
відповідача-2 перед позивачем існує
заборгованість у розмірі 10 000 000,00 дол.
США та просить суд розглядати справу
без участі представника.

25.11.2014 представник відповідача-1 надав
відзив на позовну заяву, в якому
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог в частині розірвання
договору застави № Г21.1.2.0/5-405 від 11.09.2014,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТРАНСМОЛОКО" та
ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК", з огляду
на наступне.

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТРАНСМОЛОКО" та
ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" було
укладено договір застави №Г21.1.2.0/5-405
від 11.09.2014, предметом якого є надання
позивачем в заставу майнових прав по
Контракту ТМ-2108-2014 від 21.08.2014,
укладеному між заставодавцем та Trade Point
Agro Limited на отримання товару, опис якого
наявний в п.6 цього договору, а після
отримання заставодавцем товару - він
стає предметом застави, в забезпечення
виконання зобов'язань ТОВ "ТРАНСМОЛОКО"
перед відповіачем-1, в силу чого
відповідач-1 має вищий пріоритет
(переважне право) в разі невиконання
позичальником зобов'язань,
забезпечених заставою, та (або)
невиконання заставодавцем зобов'язань
за цим договором, одержати задоволення
за рахунок предмету застави переважно
перед іншими кредиторами заставодавця
та (або) позичальника.

Договором №Г21.1.2.0/5-405 від 11.09.2014,
передбачено, що у разі пошкодження, або
знищення, або втрати (повністю або
частково), або псування, або погіршення
стану, або недостачі товару (предмету
застави) - у термін не пізніше трьох
днів від дня, коли це відбулось,
заставодавець зобов'язався відновити
предмет застави або за узгодженням із
заставодержателем замінити його іншим
майном не меншої вартості, або
незалежно від настання строків
виконання зобов'язань за кредитним
договором виконати їх у повному обсязі.
Отже, втрата предмету застави не
зумовлює ані припинення договору
застави, ані виникнення підстав для
його розірвання в судовому порядку,
оскільки сторони договору застави
№Г21.1.2.0/5-405 від 11.09.2014, вирішили, що в
цьому випадку договір не лише не
припиняє свою дій, а більше того - за
договором виникають нові зобов'язання,
порушення порядку виконання яких
призводить до відповідальності
заставодавця.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
25.11.2014 на09.12.2014.

Відповідач-2 у судові засідання,
призначені для розгляду справи, явку
свого повноважного представника не
забезпечив. Був належним чином
повідомлений про дату та місце
судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 09.12.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача та представника відповідача-1,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2014 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТРАНСМОЛОКО"
(покупець) та Trade Point Agro Limited (продавець)
було укладено контракт № ТМ-2108-2014
(а.с.14).

Відповідно до пункту 1 контракту
продавець продає, а покупець купує
продукцію на умовах поставки СІР
Дніпропетровськ, в тлумаченні INCOTERMS 2010
протягом 2014 року, концентрований
яблучний сік для виробництва сокової
продукції, в кількості 12 500,00 метричних
тонн.

Пунктом 2.1 контракту встановлено, що
ціна на товар, що поставляється
відповідно до пункту 1.1 цього контракту
становить 800,00 USD/t.

Згідно з пунктом 2.2 контракту загальна
вартість контракту становить 10 000 000,00
дол. США.

Поставка товару здійснюється морським
та автомобільним або морським та
залізничним транспортом на умовах
СІР-Дніпропетровськ, в тлумаченні INCOTERMS
2010 (пункт 3.1 контракту).

Згідно з пунктом 2.4 контракту покупець
здійснює оплату у вигляді 100%
передоплати, на підставі № ТМ-2108-2014 від
21.08.2014.

Відповідно до пункту 8.2 контракту всі
суперечки, розбіжності або вимоги, що
виникають за цим договором або у
зв'язку з ним, у тому числі що
стосуються його тлумачення, виконання,
порушення, припинення або недійсності,
підлягають вирішенню на території
України та відповідно до законодавства
України.

Пунктом 8.3 контракту встановлено, що
правом, регулюючим цей договір, є
матеріальне право України.

На виконання умов контракту, позивач
перерахував відповідачу-2 100%
передоплату у розмірі 10 000 000,00 дол. США,
що підтверджується платіжними
дорученнями № 1697 від01.09.2014 (а.с.16).

Відповідач-2 направив на адресу
позивача лист № 3/27 від 27.10.2014, в якому
відповідач-2 повідомив про відсутність
можливості виконати свої зобов'язання
за контрактом № ТМ-2108-2014 від 21.08.2014 та
здійснити поставку товару в
передбачені контрактом строки, у
зв'язку з чим відповідач-2 просить
розглянути варіант переносу строків
поставки товару на більш пізніші (а.с.17).

Позивач надав відповідь № 22-10 від 28.10.2014
з вимогою повернути раніше
перераховані грошові кошти у розмірі 10
000 000,00 дол. США в строк до 31.10.2014 (а.с.18).

29.10.2014 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТРАНСМОЛОКО"
(покупець) та Trade Point Agro Limited (продавець)
було укладено додаткову угоду до
контракту № ТМ-2108-2014 від 21.08.2014 (а.с.19).

Пунктом 1 додаткової угоди встановлено,
що сторони дійшли згоди розірвати
контракт ТМ-2108-2014 від 21.08.2014 з дати
підписання даної додаткової угоди.

Відповідно до пункту 2 додаткової угоди
продавець зобов'язаний повернути
покупцю грошові кошти, отримані в
якості передоплати в строк до 31.10.2014.

У встановлений додатковою угодою строк
грошові кошти у розмірі 10 000 000,00 дол. США
відповідач-2 не повернув, що і є
причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Відповідно до частини 2 статті 693
Цивільного кодексу України якщо
продавець, який одержав суму
попередньої оплати товару, не передав
товар у встановлений строк, покупець
має право вимагати передання
оплаченого товару або повернення суми
попередньої оплати.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України зазначено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору
(стаття 174 Господарського кодексу
України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова вiд зобов'язання або
одностороння змiна його умов не
допускається, якщо iнше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином вiдповiдно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, iнших актiв цивiльного
законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (стаття 530
Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 2 додаткової
угоди, строк повернення грошових
коштів у розмірі 10 000 000,00 дол. США є
таким, що настав.

Станом на час розгляду справи доказів
повернення грошових коштів у повному
обсязі від представників сторін не
надійшло.

З урахуванням викладеного,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача щодо стягнення
з відповідача-2 10 000 000,00 дол. США, що
відповідно до офіційного курсу НБУ на
04.11.2014 складає 129 507 460,00 грн. підлягають
задоволенню у повному обсязі.

11.09.2014 між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТРАНСМОЛОКО"
(заставодавець) та ПУБЛІЧНИМ
АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК "ПРИВАТБАНК" (заставодержатель)
було укладено договір застави
№Г21.1.2.0/5-405 (а.с.21).

Пунктом 1 договору застави встановлено,
що предметом цього договору є надання
заставодавцем в заставу майнових прав
по контракту №ТМ-2108-2014 від 21.08.2014,
укладеному між заставодавцем та Trade Point
Agro Limited на отримання товару:
концентрованого яблучного соку для
виробництва сокової продукції, в
кількості 12 500,00 метричних тонн, а після
отримання заставодавцем товару - він
стає предметом застави, в забезпечення
виконання зобов'язань ТОВ "ТРАНСМОЛОКО"
перед заставодержателем, в силу чого
заставодержатель має вищий пріоритет
(переважне право) в разі невиконання
позичальником зобов'язань,
забезпечених заставою, та (або)
невиконання заставодавцем зобов'язань
за цим договором, одержати задоволення
за рахунок предмету застави переважно
перед іншими кредиторами заставодавця
та (або) позичальника.

Відповідно до пункту 2 договору застави
заставою забезпечується виконання
зобов'язань Позивача, що випливають з
кредитних договорів:

- № 4Т14005Д від 11.01.2014 на суму 35 000 000,00 дол.
США,

- № 4Т13833И від 25.12.2013 на суму 120 000 000,00 грн.,

- № 4Т13377Д від 17.06.2013 на суму 10 000 000,00 дол.
США,

- № 4Т13378И від 18.06.2013 на суму 120 000,00 грн.,

- № 4Т14319И від 19.09.2014 на суму 120 000 000,00 грн.

Згідно з пунктом 16.11 договору застави у
разі пошкодження, або знищення, або
втрати (повністю або частково), або
псування, або погіршення стану, або
недостачі товару (Предмету застави) - у
термін не пізніше трьох днів від дня,
коли це відбулось, заставодавець
зобов'язався відновити Предмет застави
або за узгодженням із
Заставодержателем замінити його іншим
майном не меншої вартості, або
незалежно від настання строків
виконання зобов'язань за Кредитним
договором виконати їх у повному обсязі.

Вказаний договір застави було укладено
за допомогою електронного цифрового
підпису, що підтверджується сторонами
договору.

Частинами 1 та 2 статті 651 Цивільного
кодексу України встановлено, що зміна
або розірвання договору допускається
лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Таким чином договір може бути
розірваний в судовому порядку саме з
підстав, що визначені чинним
законодавством або договором,
укладеним між сторонами, як підстави
для розірвання договору.

Відповідно частини 2 статті 4-3
Господарського процесуального кодексу
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, обґрунтовують
свої вимоги і заперечення поданими
суду доказами.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (стаття 34 Господарського
процесуального кодексу України).

Позивачем не доведено наявність
обставин, які визначені як підстави для
розірвання договору в судовому
порядку.

Статтею 572 Цивільного кодексу України
встановлено, що в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд дійшов висновку, що
втрата предмету застави не зумовлює
ані припинення договору застави, ані
виникнення підстав для його розірвання
в судовому порядку, оскільки сторони
договору застави №Г21.1.2.0/5-405 від 11.09.2014,
вирішили, що в цьому випадку договір не
лише не припиняє свою дій, а навпаки за
договором виникають нові зобов'язання,
порушення порядку виконання яких
призводить до відповідальності
заставодавця.

Таким чином, суд не вбачає підстав для
задоволенні позовних вимог позивача в
частині розірвання договору застави №
Г21.1.2.0/5-405 від 11.09.2014, укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ТРАНСМОЛОКО" та
ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК".

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, при частковому задоволенні
позову судовий збір покладається на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Таким чином, сума судового збору, яка
підлягає стягненню з відповідача-2
становить 73 080,00 грн.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82 - 85, 115 -
117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Trade Point Agro Limited (869 High Road, London, N12
8QA, UK, reg. number 6229858) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"ТРАНСМОЛОКО" (52005, Дніпропетровська
область, Дніпропетровський район, смт.
Ювілейне, вул. Дружби, 2;
ідентифікаційний код 32354141) - 10 000 000,00
доларів США, що відповідно до
офіційного курсу НБУ на 04.11.2014 складає
129 507 460,00 грн. основний борг та 73 080,00 грн.
судовий збір, про що видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 15.12.2014.

Суддя Я.С. Золотарьова