ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"22" грудня 2014 р.
Справа № 923/1102/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Клепай З.В. при
секретарі Кудак М.І., розглянувши
скаргу на дії ДВС

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Херсонбудіндустрія",
смт.Білозерка

до: Комунального закладу "Білозерський
центр первинної медико-санітарної
допомоги" Білозерської районної ради
Херсонської області

третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідача - Управління
Державної казначейської служби
України у Білозерському районі

про стягнення 156 865грн.

за участю представників сторін:

від позивача - не прибув;

від відповідача - Калугін Д.О.,
представник, дов. від 19.12.2014 року;

від 3-ї особи - не прибув;

від ДВС Білозерського РУЮ - не прибув.

За заявою відповідача.

Суть справи викладена в рішенні
господарського суду по справі від
02.09.14р., яким позов задоволено частково
та з відповідача на користь позивача
стягнуто заборгованість по договору
підряду № 24 від 23.09.2013 року в сумі 156 865,00
грн., 11324 грн. 12 коп. пені та 3363 грн. 67 коп.
витрат по сплаті судового збору. По
відношенню до суми 958 грн. 62 коп. в
задоволенні позову відмовлено.

18.09.14р. позивачу видано наказ на
примусове виконання рішення по справі,
який ним пред'явлений до виконання ВДВС
Білозерського РУЮ, яким відкрито
виконавче провадження та постановою ВП
№44882312 від 01.12.14р. накладено арешт на
майно відповідача.

Відповідач просить скасувати
вказану постанову, оскільки вважає, що
вона ВДВС Білозерського РУЮ винесена з
порушенням норм чинного законодавства.

У судовому засіданні представник
відповідача підтримав свою скаргу.

Позивач, повідомлений належним
чином про час та місце розгляду скарги,
свого представника у судове засідання
не направив, причини неявки не
повідомив, свою думку щодо скарги не
повідомив.

ВДВС Білозерського РУЮ листом
№17952 від 19.12.14р. заявив клопотання про
відкладення розгляду скарги у зв'язку
зі службовою необхідністю.

Відповідно до ч.2 ст.121-2 ГПК
України скарги на дії органів
Державної виконавчої служби
розглядаються господарським судом, про
час і місце якого повідомляються
ухвалою стягувач, боржник чи прокурор
та орган виконання судових рішень.
Неявка боржника, стягувача, прокурора
чи представника органу Державної
виконавчої служби в судове засідання
не є перешкодою для розгляду скарги.

З урахуванням викладеного скарга
розглядається за відсутності
представників позивача та ВДВС
Білозерського РУЮ.

Розглядом скарги та доданими до
неї доказами господарський суд -

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду по
справі від 02.09.14р. позов задоволено
частково та з відповідача на користь
позивача стягнуто заборгованість по
договору підряду № 24 від 23.09.2013 року в
сумі 156 865,00 грн., 11324 грн. 12 коп. пені та 3363
грн. 67 коп. витрат по сплаті судового
збору. По відношенню до суми 958 грн. 62
коп. в задоволенні позову відмовлено.

18.09.14р. позивачу видано наказ на
примусове виконання рішення по справі,
який ним пред'явлений до виконання ВДВС
Білозерського РУЮ, яким порушено
виконавче провадження та постановою ВП
№44882312 від 01.12.14р. накладено арешт на
майно відповідача.

Відповідач вважає, що ВДВС
Білозерського РУЮ відкривши виконавче
провадження та наклавши арешт на майно
порушив свої повноваження, оскільки
відповідач є комунальним закладом та
основні грошові кошти є бюджетними, а
тому рішення господарського суду по
справі повинно виконуватись Державною
казначейською службою.

Зважаючи на те, що цими доводами
відповідач фактично оскаржує
постанову ВДВС Білозерського РУЮ про
відкриття виконавчого провадження, то
до постанови про накладення арешту ці
доводи не мають ніякого відношення та в
цій частині доводи відповідача
господарським судом не розглядаються.

Відповідач також вважає, що
постанова ВДВС Білозерського РУЮ
суперечить чинному законодавству,
оскільки відповідно до ст.32 Закону
України "Про виконавче провадження"
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб є заходом примусового виконання
рішень і застосування його органами
виконавчої служби по відношенню до
державних органів та бюджетних
установ, згідно вимог ч.2 ст. 3 Закону, є
неправомірним.

Відповідно до ч.2 ст.52 Закону
України "Про виконавче провадження"
стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитарних
установах.

У разі відсутності у боржника
коштів та інших цінностей, достатніх
для задоволення вимог стягувача,
стягнення звертається також на належне
боржнику інше майно, за винятком майна,
на яке згідно із законом не може бути
накладено стягнення. Звернення
стягнення на майно боржника не зупиняє
звернення стягнення на кошти боржника.
Боржник має право запропонувати ті
види майна чи предмети, на які
необхідно в першу чергу звернути
стягнення (ч.5 ст.52 Закону).

Таким чином Законом передбачено,
що в першу чергу примусове погашення
боргу здійснюється за рахунок коштів
боржника, а в разі їх недостатності або
відсутності - на належне йому майно.

З викладеного слідує, що
державний виконавець в першу чергу
повинен був здійснити дії на виявлення
у КЗ "Білозерський ЦПМСД" грошових
коштів та інших цінностей, цінних
паперів, тощо, як це передбачено
вказаною нормою Закону.

Господарський суд виходить із
того, що рішенням господарського суду з
відповідача на користь позивача
стягнуто грошові кошти, а тому
державний виконавець при здійснені
виконавчих дій відповідно до ст.52
Закону України "Про виконавче
провадження" повинен виконати рішення
у відповідності до наказу
господарського суду та відповідно
перевірити наявність грошових коштів
на рахунках відповідача та лише при
відсутності грошових коштів вчиняти
виконавчі дії відповідно до Закону
України "Про виконавче провадження" та
норм ГПК України.

Відповідно до п.7.13 Постанови
Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 9 "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" під зміною способу і порядку
виконання рішення слід розуміти
прийняття господарським судом нових
заходів для реалізації рішення в разі
неможливості його виконання у порядку
і способом, раніше встановленими.
Наприклад, зміна способу виконання
рішення можлива шляхом видозмінення
зазначеної у рішенні форми (грошової чи
майнової) виконання, тобто за
відсутності у боржника присудженого
позивачеві майна в натурі або грошових
коштів, достатніх для покриття
заборгованості.

П.7.5 Постанови Пленуму ВГСУ від
17.10.2012 № 9 передбачено, якщо у
відповідача відсутні кошти на рахунку
в банку або коли їх не вистачає для
покриття заборгованості,
господарський суд може змінити спосіб
виконання рішення і видати наказ про
звернення стягнення на його майно.
Оскільки майно боржника, на яке може
бути звернуто стягнення, визначається
державним виконавцем у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження", господарський
суд у своєму наказі не зобов'язаний
зазначати конкретне майно, а має
вмістити в ньому лише вказівку про
звернення стягнення на майно у сумі, що
підлягає стягненню за рішенням
господарського суду. Наведене не
виключає права господарського суду з
метою захисту у найбільш ефективний та
справедливий спосіб порушених
відповідачем майнових прав позивача
зазначити у виданому ним наказі й
конкретне майно відповідача, на яке
слід звернути стягнення, якщо в
розпорядженні суду є достовірні дані
про його наявність у відповідача.

Таким чином державний виконавець
зобов'язаний був спочатку перевірити
наявність грошових коштів на рахунках
відповідача та лише у разі їх
відсутності у кількості, необхідних
для виконання рішення по справі
вчинити дії, необхідні для зміни
способу виконання рішення по справі, що
ним не зроблено.

Відповідач повідомив, що ВДВС
Білозерського РУЮ не перевіряв
наявності грошових коштів на його
рахунках.

ВДВС Білозерського РУЮ не надав
доказів вчинення ним всіх необхідних
дій по виявленню грошових коштів, а
тому накладення арешту на майно
відповідача є передчасним та
безпідставним.

З урахуванням викладеного скарга
відповідача підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та
керуючись ст.121-2 ГПК України,
господарський суд -

у х в а л и в:

1. Скаргу комунального закладу
"Білозерський центр первинної
медико-санітарної допомоги"
Білозерської районної ради
Херсонської області задовольнити.

2. Визнати незаконною та
скасувати постанову державного
виконавця ВДВС Білозерського РУЮ про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 01.12.14р.
ВП № 44882312.

Суддя
З.В. Клепай