м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/1835/14 16.12.14

За скаргою Дочірнього підприємства
«Строй-Маркет Груп»

На дії Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління

юстиції у місті Києві

у справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінанс
Гарант»

До Дочірнього підприємства
«Строй-Маркет Груп»

про стягнення 138 417,92 грн.

Суддя
Сівакова В.В.

Представники сторін

від позивача не з'явився

від відповідача Тавлуй А.В. - по дов.
№ б/н від 21.11.2014

від ДВС не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва № 910/1835/14 від 04.03.2014 повністю
задоволені позовні вимоги та стягнуто
з Дочірнього підприємства
«Строй-Маркет Груп» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінанс Гарант» 123
714,98 грн. боргу по орендній платі, 1 894,70
грн. пені, 12 371,00 грн. штрафу, 437,24 грн.- 3%
річних, 2 768,35 грн. витрат по сплаті
судового збору.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.05.2014 рішення
Господарського суду міста Києва від
04.03.2014 у справі № 910/1835/14 залишено без
змін.

06.06.2014 Господарським судом міста Києва
було видано відповідний наказ.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/1835/14 від 25.09.2014 зобов'язано
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві Корольова М.А.
винести постанову про закінчення
виконавчого провадження № 43908678, у
зв'язку з фактичним виконання в повному
обсязі рішення згідно з виконавчим
документом; визнано незаконними дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві Корольова М.А.,
щодо винесення постанови від 29.07.2014 про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження ВП № 43908678;
скасувано постанову Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві від 29.07.2014 про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження ВП № 43908678.

27.11.2014 Дочірнім підприємством
«Строй-Маркет Груп» до відділу
діловодства суду подано скаргу на дії
Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві, відповідно до
якої просить суд

1. визнати незаконними дії старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві Андрійко Є.Л. щодо
винесення постанови від 05.11.2014 про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 45332193 (про стягнення виконавчого
збору у розмірі 13 929,12 грн.);

2. зобов'язати старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві Андрійко Є.Л. скасувати постанову
від 05.11.2014 про відкриття виконавчого
провадження ВП № 45332193 (про стягнення
виконавчого збору у розмірі 13 929,12 грн.);

3. визнати незаконними дії старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві Андрійко Є.Л. щодо
винесення постанови від 05.11.2014 про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 45337557 (про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій у розмірі 98,11
грн.);

4. зобов'язати старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві Андрійко Є.Л. скасувати постанову
від 05.11.2014 про відкриття виконавчого
провадження ВП № 45337557 (про стягнення
витрат на проведення виконавчих дій у
розмірі 98,11 грн.).

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/1835/14 від 01.12.2014 скаргу
призначено до розгляду на 16.12.2014.

Позивач в судове засідання 16.12.2014 не
з'явився.

Позивач належним чином повідомлений
про призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи поштовим повідомленням про
вручення 12.12.2014 останньому ухвали суду
від 01.12.2014.

Відповідач (скаржник) в судовому
засіданні 16.12.2014 вимоги скарги
підтримав повністю.

Відділ державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві в судове
засідання 16.12.2014 представника не
направив, вимог ухвали від 01.12.2014 не
виконав, а саме не подав письмові
пояснення щодо фактів, які викладені у
скарзі з наданням відповідних доказів.

ВДВС Подільського РУЮ у місті Києві
належним чином повідомлений про
призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду, про час
і місце його проведення, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи поштовим повідомленням про
вручення 05.12.2014 останньому ухвали суду
від 01.12.2014.

Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважного представника
ВДВС Подільського РУЮ у місті Києві суд
не повідомлений. Клопотань про
відкладення розгляду справи також не
надходило.

Згідно з ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України неявка
боржника, стягувача, прокурора чи
представника органу Державної
виконавчої служби в судове засідання
не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення скаржника,
Господарський суд міста Києва,
встановив:

09.07.2014 державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управлінню
юстиції у місті Києві було відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання Господарського суду міста
Києва від 06.06.2014, виданого на виконання
рішення суду від 04.03.2014 у справі №
910/1835/14, про що винесено відповідну
постанову за ВП № 43908678.

Судом встановлено, що згідно
платіжного доручення № 100564049 від 28.07.2014
боржником у справі № 910/1835/14 було
добровільно погашено позивачу
заборгованість у повному обсязі, що
також підтвердив позивач у своєму
листі від 07.08.2014. У зв'язку з цим,
боржником до Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві 31.07.2014 було подано заяву про
закінчення виконавчого провадження,
яка була зареєстрована останнім за №
8843/03/23/5.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону
виконавче провадження підлягає
закінченню, у разі фактичного
виконання в повному обсязі рішення
згідно з виконавчим документом.

Оскільки, державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві тривалий час не
вчиняв відповідних дій, визначених
приписами Закону України «Про
виконавче провадження» боржник був
вимушений звернутися до
Господарського суду міста Києва зі
скаргою на дії органу ДВС.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 910/1835/14 від 25.09.2014 доводи
скаржника визнано обґрунтованими та
зобов'язано державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві Корольова М.А.,
винести постанову про закінчення
виконавчого провадження № 43908678, у
зв'язку з фактичним виконанням у
повному обсязі рішення згідно з
виконавчим документом.

Як свідчать матеріали справи 29.10.2014
держаним виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управлінню юстиції у місті
Києві Андрійко Є.Л. винесено постанову
про закінчення виконавчого
провадження ВП № 43908678 з примусового
виконання наказу Господарського суду
міста Києва від 06.06.2014 у справі №
910/1835/14.

При цьому в постанові ВП № 43908678 від
29.10.2014 зазначено, що постанову про
стягнення виконавчого збору та витрат
на проведення виконавчих дій виведено
в окреме виконавче провадження.

09.09.2014 державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управлінню
юстиції у місті Києві Корольовим М.А.
винесено дві постанови за ВП № 43908678 про
стягнення з ДП «Строй-Маркет Груп»
виконавчого збору в розмірі 13 929,12 грн.
та про стягнення з ДП «Строй-Маркет
Груп» витрат на проведення виконавчих
дій в розмірі 98,11 грн.

Згідно з п. 7. ч. 2 ст. 17 Закону відповідно
до цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи, як постанови
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу.

Відповідно до п. 4.16.6 Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України № 74/5 від 15.12.1999 (далі -
Інструкція), виділення постанови про
стягнення виконавчого збору в окреме
виконавче провадження допускається в
разі винесення постанови про
закінчення виконавчого провадження,
щодо якого було винесено постанову про
стягнення виконавчого збору.

05.11.2014 державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управлінню
юстиції у місті Києві Андрійко Є.Л. було
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання постанов № 43908678
від 09.09.2014, про що винесено дві
(оскаржувані) постанови, а саме

- постанову ВП № 45332193 про стягнення з ДП
«Строй-Маркет Груп» виконавчого збору
в розмірі 13 929,12 грн.,

- постанову ВП № 45337557 про стягнення з ДП
«Строй-Маркет Груп» витрат на
проведення виконавчих дій в розмірі 98,11
грн.

Згідно ч. 2 ст. 25 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закон) у
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

В постанові ВП № 43908678 від 09.07.2014
боржнику було надано строк для
добровільного виконання рішення суду у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону копії
постанови про відкриття виконавчого
провадження надсилаються не пізніше
наступного робочого дня стягувачу та
боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі - документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Разом з цим, відповідно до п. 4.1.1.
Інструкції державний виконавець,
починаючи виконувати рішення, повинен
пересвідчитись, чи отримана боржником
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження і чи здійснені
ним дії, спрямовані на добровільне
виконання рішення у встановлений
постановою строк.

Доказів того, що постанова про
відкриття виконавчого провадження №
43908678 від 09.07.2014 була своєчасно
надіслана боржнику, а також доказів її
отримання боржником органом ДВС не
подано.

Тобто, не підтверджується настання
тієї обставини, що державним
виконавцем було розпочато виконання
рішення в примусовому порядку. Також не
подано доказів вжиття заходів
необхідних для виконання рішення суду
в примусовому порядку, визначених ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження».

Натомість матеріали справи свідчать,
що відповідачем сплачено борг позивачу
добровільно, не в примусовому порядку
виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону витрати
органів державної виконавчої служби,
пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження.

Згідно з п. 4.16.1. Інструкції у разі
невиконання рішення у строк,
установлений для добровільного його
виконання, з боржника постановою
державного виконавця, яка
затверджується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби, стягується
виконавчий збір у розмірі десяти
відсотків від фактично стягненої суми
або вартості майна боржника, яке
передане стягувачу за виконавчим
документом, ...

Згідно з ч. 3 ст. 27 Закону у разі
отримання документального
підтвердження про повне виконання
рішення боржником до початку його
примусового виконання державний
виконавець закінчує виконавче
провадження в порядку, встановленому
цим Законом. Виконавчий збір та
витрати, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій, у такому
разі з боржника не стягуються.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 26.12.2013
«Про практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність органів
і посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження» витрати
виконавчого провадження та виконавчий
збір стягуються за постановою
державного виконавця з боржника, якщо
останній не виконав рішення
добровільно в установлений для цього
строк і воно було виконане примусово.

Суд може визнати стягнення виконавчого
збору необґрунтованим, якщо
встановлений державним виконавцем
строк для добровільного виконання
рішення не узгоджувався зі
встановленими строками, і був
нереальним.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Належність доказів - спроможність
фактичних даних містити інформацію
щодо обставин, що входять до предмета
доказування, слугувати аргументами
(посилками) у процесі встановлення
об'єктивної істини. При цьому питання
про належність доказів остаточно
вирішується судом.

Допустимість доказів означає, що у
випадках, передбачених нормами
матеріального права, певні обставини
повинні підтверджуватися певними
засобами доказування або певні
обставини не можуть підтверджуватися
певними засобами доказування.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві
належних та допустимих доказів, які б
спростували обставини зазначені
скаржником та встановлені судом, не
подано.

З огляду на викладене суд приходить до
висновку що дії Відділу державної
виконавчої служби Подільського
районного управління юстиції у місті
Києві щодо винесення постанов ВП №
45332193 та ВП № 45337557 від 05.11.2014 «Про
відкриття виконавчого провадження»
підлягають визнанню неправомірними, а
постанови недійсними.

За результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє (п. 9.13. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012 «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»).

За таких обставин, суд дійшов висновку,
що скарга Дочірнього підприємства
«Строй-Маркет Груп» на дії Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві підлягає
задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Дочірнього підприємства
«Строй-Маркет Груп» на дії Відділ
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у м. Києві задовольнити
повністю.

2. Визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві Андрійко Є.Л. щодо
винесення постанови від 05.11.2014 про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 45332193 (про стягнення виконавчого
збору у розмірі 13 929,12 грн.).

3. Визнати недійсною постанову старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві Андрійко Є.Л. від
05.11.2014 про відкриття виконавчого
провадження ВП № 45332193 (про стягнення
виконавчого збору у розмірі 13 929,12 грн.).

4. Визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві Андрійко Є.Л. щодо
винесення постанови від 05.11.2014 про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 45337557 (про стягнення витрат на
проведення виконавчих дій у розмірі 98,11
грн.).

5. Визнати недійсною постанову старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Подільського районного управління
юстиції у місті Києві Андрійко Є.Л. від
05.11.2014 про відкриття виконавчого
провадження ВП № 45337557 (про стягнення
витрат на проведення виконавчих дій у
розмірі 98,11 грн.).

СуддяВ.В.Сівакова