м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮНІТРЕЙД ПРОДЖЕКТ
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «СИСТЕМ БІЗНЕС
про стягнення 70 203, 41 грн.
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Хлопоніна В.О.
від відповідача: не з'явились.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ЮНІТРЕЙД ПРОДЖЕКТ
МЕНЕДЖМЕНТ» (далі-позивач) звернулося
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «СИСТЕМ БІЗНЕС
МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» (далі-відповідач) про
стягнення 70 203, 41 грн., з яких: 42 278, 78 грн. -
основний борг, 13 733, 65 грн. - пеня, 12 178, 41
грн. - інфляційні втрати та 2 012, 57 грн. - 3%
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за договором підряду № 26/02
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 28.10.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 20.11.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
Розгляд справи відкладався в порядку
п.п. 1-2 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, проте був
повідомлений про час та місце судового
засідання належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (в
матеріалах справи).
Приймаючи до уваги, що представник
відповідача був належним чином
повідомлений про дату та час судового
засідання, враховуючи, що матеріали
справи містять достатньо документів
для розгляду справи по суті, суд вважає,
що неявка у судове засідання
представників відповідача не є
перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 11.12.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2014 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ЮНІТРЕЙД ПРОДЖЕКТ
МЕНЕДЖМЕНТ» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «СИСТЕМ БІЗНЕС
МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» укладено договір
підряду № 26/02, умовами якого
передбачено, що відповідач доручає, а
позивач зобов'язується власними та
залученими силами та засобами
відповідно до умов даного договору
виконати роботи по монтажу офісних
алюмінієвих перегородок-каси на
об'єкті відповідача, який знаходиться
за адресою: 08307 Україна, Київська обл., м.
Бориспіль, Міжнародний аеропорт
«Бориспіль», термінал «D», а відповідач
зобов'язується прийняти та оплатити
виконані роботи.

Відповідно до п. 2.2 договору, строк
виконання робіт - 35-ть робочих днів з
моменту належного виконання
відповідачем умов підпункту 4.1.1 даного
договору.

Датою закінчення робіт вважається дата
їх прийняття відповідачем (п. 2.3.
договору).

Згідно п. 3.1. договору, вартість робіт та
матеріалів становить 285 504, 00 грн., в тому
числі ПДВ - 47 584, 00 грн.

Умовами п. 4.1. договору передбачено, що
оплата робіт здійснюється
відповідачем шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
позивача, у наступному порядку:

4.1.1 - передплата у розмірі 55 500, 00 грн., в
тому числі ПДВ 9 250, 00 грн. від договірної
ціни - на комплектуючу фурнітуру та
транспорті витрати;

4.1.2. - оплата в розмірі 46 200, 00 грн., в тому
числі ПДВ 7 700, 00 від договірної ціни - за
виконання послуг по виготовленню
конструкцій кас - сплачується
відповідачем на протязі 3-х -
календарних днів з часу доставки та
виконання монтажних робіт.

4.1.3. - оплата в розмірі 183 804, 00 грн., в тому
числі ПДВ 30 634, 00 грн. від договірної
ціни - кінцева сплата за матеріали
(профіль та послуги).

У відповідності до п. 6.2. договору,
передача виконаних робіт позивачем і
приймання їх відповідачем
оформлюється видатковою накладною та,
або актом приймання виконаних
підрядних робіт.

Пунктом 8.4. договору передбачено, якщо
відповідач прострочить строк оплати
робіт прийнятих ним за актом приймання
виконаних підрядних робіт, він сплачує
позивачу неустойку у вигляді пені у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України на день
нарахування пені від суми
заборгованості, за кожен день
прострочення.

Договір набуває чинності в день його
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін та діє до
30.08.2014 р., але в будь-якому випадку до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за даним договором (п.11.1.
договору).

Так, з матеріалів справи вбачається, що
позивачем були виконані підрядні
роботи згідно договору на загальну
суму 285 504, 00 грн., а відповідачем
прийняті виконані роботи, що
підтверджується видатковою накладною
№ ЮПМ 00000047 від 15.04.2014 р., яка підписана
представниками сторін та скріплена їх
печатками (копія в матеріалах справи).

При цьому, відповідач за виконані
підрядні роботи розрахувався частково
в сумі 243 225, 22 грн., що підтверджується
платіжними дорученнями № 5 від 04.03.2014 р.,
№ 192 від 14.03.2014 р., № 199 від 14.03.2014 р., № 207
від 25.03.2014 р., № 208 від 25.03.2014 р., № 6 від
02.04.2014 р., № 7 від 02.04.2014 р., № 8 від 03.04.2014
р., № 247 від 01.08.2014 р. (копії в матеріалах
справи), внаслідок чого за відповідачем
утворилась заборгованість у сумі 42 278, 78
грн.

Позивачем на адресу відповідача
направлялась претензія № 09/09/14 від
09.09.2014 р., в якій позивач просить
відповідача протягом 1 місяця від дня
отримання претензії погасити
заборгованість та штрафні санкції за
виконані роботи, перерахувавши суму
боргу на поточний рахунок позивача, що
підтверджується описом вкладення та
фіскальним чеком № 2522 від 10.09.2014 р.
(копії в матеріалах справи).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що відповідач неналежним
чином виконує зобов'язання щодо оплати
виконаних підрядних робіт на суму 42 278,
78 грн. Крім того, позивач просить
стягнути з відповідача 13 733, 65 грн. - пені
за період з 19.04.2014 р. по 19.10.2014 р., 12 178, 41
грн. - інфляційних нарахувань та 2 012, 57
грн. - 3 % річних за період з 19.04.2014 р. по
22.10.2014 р.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між
сторонами договору підряду № 26/02 від
26.02.2014 р., суд дійшов висновку, що за
своєю правовою природою він і є
договором підряду.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного
кодексу України, за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав
свої зобов'язання за договором
належним чином, виконав всі
передбачені договором підрядні роботи,
які прийняті відповідачем без
зауважень щодо кількості та якості по
видатковій накладній.

Однак відповідач не оплатив в повному
обсязі виконані позивачем роботи, в
результаті чого заборгував останньому
42 278, 78 грн., доказів зворотного суду не
надав.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України вставлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
відповідач не надав суду жодних
доказів належного виконання свого
зобов'язання щодо оплати виконаних
робіт та не спростував заявлених
позовних вимог, суд дійшов висновку, що
відповідачем було порушено умови
договору підряду № 26/02 від 26.02.2014 р. та
положення ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, а тому підлягають
задоволенню вимоги позивача про
стягнення з відповідача 42 278, 78 грн.
основної заборгованості.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню у розмірі 13 733, 65 грн.
за період з 19.04.2014 р. по 19.10.2014 р.,
інфляційних нарахувань у розмірі 12 178, 41
грн. та 3 % річних у розмірі 2 012, 57 грн. за
період з 19.04.2014 р. по 22.10.2014 р.

Так, відповідно до п. 8.4. договору, якщо
відповідач прострочить строк оплати
робіт прийнятих ним за актом приймання
виконаних підрядних робіт, він сплачує
позивачу неустойку у вигляді пені у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України на день
нарахування пені від суми
заборгованості, за кожен день
прострочення.

Пунктом 4.1.1. договору передбачено, що
оплата робіт здійснюється
відповідачем шляхом перерахування
грошових коштів на поточний рахунок
позивача, у наступному порядку, зокрема
передплата у розмірі 55 500, 00 грн., в тому
числі ПДВ 9 250, 00 грн. від договірної ціна
- на комплектуючу фурнітуру та
транспорті витрати.

Враховуючи те, що відповідач свої
зобов'язання за договором належним
чином не виконав, та приймаючи до уваги
те, що договором не встановлений термін
виконання останнім своїх зобов'язань,
суд приходить до висновку, що
прострочення зобов'язання
відповідачем почалось з 16.04.2014 р., тобто
з наступного дня після підписання
видаткової накладної № ЮПМ 00000047 від
15.04.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського
кодексу України, учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно зі ст. 218 Господарського кодексу
України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинення ним
правопорушення у сфері господарювання.
Учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведено, що ним вжито усіх
належних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230
Господарського кодексу України,
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

В силу положень ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем
розрахунок пені, 3% річних та
інфляційних нарахувань, і встановив, що
останній відповідає вимогам
законодавства, а тому визнаються
обґрунтованими вимоги позивача про
стягнення з відповідача 13 733, 65 грн. -
пені за період з 19.04.2014 р. по 19.10.2014 р., 12
178, 41 грн. - інфляційних нарахувань та 2
012, 57 грн. - 3 % річних за період з 19.04.2014 р.
по 22.10.2014 р.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.
32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЮНІТРЕЙД
ПРОДЖЕКТ МЕНЕДЖМЕНТ» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «СИСТЕМ БІЗНЕС
МЕНЕДЖМЕНТ ГРУП» (01021, м. Київ, Кловський
узвіз, буд. 14/24, кв. 23, ідентифікаційний
код - 36386453), з будь-якого рахунку,
виявленого державним виконавцем під
час виконання судового рішення, на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЮНІТРЕЙД ПРОДЖЕКТ
МЕНЕДЖМЕНТ» (04073, м. Київ, проспект
Московський, буд. 23, корпус «А»,
ідентифікаційний код - 37797721) 42 278 (сорок
дві тисячі двісті сімдесят вісім) грн. 78
коп. - заборгованості, 13 733 (тринадцять
тисяч сімсот тридцять три) грн. 65 коп. -
пені, 2 012 (дві тисячі дванадцять) грн. 57
коп. - 3% річних, 12 178 (дванадцять тисяч
сто сімдесят вісім) грн. 41 коп. -
інфляційних нарахувань та 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 15.12.2014 р.

Суддя
Бондарчук
В.В.