Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26204/14 17.12.14

За позовом Товариства з додатковою
відповідальністю «Експрес
Страхування»

до Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«ГАРАНТ-АВТО»

про стягнення 7 036,05 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Шуплякова С.Ю. -
довіреність №96/14 від 17.06.2014 року;

від відповідача: Дуля Ю.В. - довіреність
№103-1-4/37-Ю від 20.12.2014 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою
відповідальністю «Експрес
Страхування» звернулось в
Господарський суд м. Києва з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«ГАРАНТ-АВТО» про стягнення 7 036,05 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну Демчук Д.М., який є
страхувальником позивача, було завдано
матеріальної шкоди, яка була
відшкодована позивачем в якості
страхового відшкодування. У зв'язку з
цим позивач просить суд стягнути з
відповідача 7 036,05 грн. - суми
виплаченого страхового відшкодування,
1 827,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 26.11.2014 року порушено провадження у
справі та призначено її розгляд на
17.10.2014 року.

17.12.2014 року через канцелярію суду
представник відповідача подав відзив
на позовну заяву.

В судовому засіданні 17.12.2014 року
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просив
суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 17.12.2014 року
представник відповідача позовні
вимоги визнав частково на суму 6 698,05
грн.

Відповідно до статті 85 ГПК України в
судовому засіданні 17.12.2014 року
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в
їх сукупності та заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.04.2012 року між Демчук Д.М. (далі по
тексту - страхувальник) та Товариством
з додатковою відповідальністю
«Експрес Страхування» (далі по тексту -
страховик, позивач) укладено Договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів, які є предметом
застави №202.12.2115641 (далі за текстом -
Договір), за умовами якого був
застрахований транспортний засіб
марки «KIA Rio», державний номер АА8455МВ
(далі по тексту - застрахований
транспортний засіб).

Відповідно до Договору страхування
страховик повинен відшкодовувати
шкоду, що трапилась в результаті
страхового випадку, а саме:
пошкодження, втрата або знищення
транспортного засобу або додаткового
обладнання внаслідок ДТП -
дорожньо-транспортної пригоди за
участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 20.12.2012
року по вул. Червоногвардійській в м.
Києві, сталося ДТП, в результаті якого
зіткнулися застрахований транспортний
засіб, та транспортний засіб марки
«Мерседес Бенц», державний номер
АА8395ІХ, яким керував Атрохін В.А., у
результаті чого застрахованому
транспортному засобу було завдано
пошкодження (Звіт №01.13.03 про незалежну
оцінку з визначення вартості
матеріального збитку, завданого
власнику колісного транспортного
засобі 28.01.2013; Протокол №01.13.03 огляду
транспортного засобу від 28.12.2012 року;
Довідка про ДТП №9128480 від 20.12.2012 року;
наявні у матеріалах справи).

Відповідно до Страхового акту №3.12.7283-1
від 14.01.2013 року вартість матеріального
збитку, завданого застрахованому
транспортному засобу склала 7 036,05 грн.
(копія страхового акту в матеріалах
справи).

У зв'язку зі зверненням страхувальника
до позивача з заявою про виплату
страхового відшкодування в порядку
регресу (копія заяви в матеріалах
справи), позивачем було визнано
вищезазначену дорожньо-транспортну
пригоду страховим випадком, про що
складено відповідний страховий акт,
видано наказ на здійснення виплати
страхового відшкодування
страхувальникові (зазначені документи
містяться в матеріалах справи) у
розмірі 7 036,05 грн.

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа,
якій завдано збитків в результаті її
цивільного права, має право на їх
відшкодування. Шкода, завдана майну
фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала, і звільняється
від її відшкодування, якщо доведе, що
шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Договір укладений між позивачем та
страхувальником за своєю правовою
природою є договором страхування.
Правовідносини щодо страхування
регулюються нормами Цивільного
кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК
України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Майнова шкода, завдана
страхувальникові позивача була
відшкодована позивачем відповідно до
умов Договору, однак постановою
Деснянського районного суду міста
Києва (суддя Тарасенко Н.В) від 28.01.2013
року справа №754/606/13-п, винним у ДТП
визнано водія транспортного засобу
марки «Мерседес Бенц», державний номер
АА8395ІХ, Атрохіна В.А., відповідно до
єдиної централізованої бази даних
МТСБУ цивільно-правова
відповідальність Атрохіна В.А. на
момент дорожньо-транспортної пригоди
була застрахована в Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» (далі
по тексту - відповідач), відповідно до
Полісу серія АВ №4685358, що в свою чергу є
підставою для відшкодування завданої
майнової шкоди відповідачем.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» та ст. 993 ЦК України до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК
України особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про
страхування» франшиза - частина
збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
страхування.

Судом встановлено, що страховик
виконав своє грошове зобов'язання
15.01.2013 року на підтвердження чого
позивач надав суду платіжне доручення:
№226 від 15.01.2013 року на суму 7 036,05 грн.
(копія платіжного доручення міститься
в матеріалах справи).

Відповідно до Полісу АВ №4685358 ліміт
відповідальності відповідача: за шкоду
по життю та здоров'ю 100 000,00 грн., ліміт по
майну 50 000,00 грн., франшиза 0,00 грн. (копія
Полісу міститься в матеріалах справи).

Відзив відповідача на позовну заяву не
приймається судом в якості належного
та допустимого доказу та
спростовується наявними в матеріалах
справи документами та чинним
законодавством.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, а також на те, що
відповідач в установленому порядку
обставини, які повідомлені позивачем,
не спростував, розміру позовних вимог
не оспорив, господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення 7 036,05 грн. -
суми виплаченого страхового
відшкодування, нормативно та
документально доведені, а тому
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України
судові витрати покладаються судом на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
32, 33, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Українська страхова
компанія «ГАРАНТ-АВТО» (01042, м. Київ,
ПРОВУЛОК НОВОПЕЧЕРСЬКИЙ, будинок 19/3,
) на користь Товариства
з додатковою відповідальністю
«Експрес Страхування» (01004, м. Київ,
ВУЛИЦЯ ЧЕРВОНОАРМІЙСЬКА, будинок 15/2,
) 7 036 (сім тисяч тридцять
шість) грн. 05 коп. - суми виплаченого
страхового відшкодування, 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного
тексту рішення: 18.12.2014 року.