м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Приватного підприємства
До Товариства з обмеженою
відповідальністю "Віта Лідер"
Про стягнення 5 424,10 грн.
Суддя: Картавцева Ю.В.
Представники сторін:
від позивача Галіцина М.П. -
представник (дов. № б/н від 07.10.2014 р.)
від відповідача не з'явився
Приватне підприємство "АктивТоргКріп"
звернулось до Господарського суду м.
Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Віта
Лідер" про стягнення заборгованості у
розмірі 5 424,10 грн. (4824, 55 грн. - основний
борг, 304,01 грн. - пеня, 259,06 грн. -
інфляційні втрати, 36, 48 грн. - 3% річних).
Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем
зобов'язання з оплати вартості
поставленого товару за договором
поставки № 30/05/2014 від 28.05.2014 р.,
внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 4824,55 грн.
Також позивач просить суд стягнути з
відповідача 304,01 грн. - пені, 259,06 грн. -
інфляційних втрат, 36, 48 грн. - 3% річних.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.11.2014 р. порушено провадження
призначено на 10.12.2014 р.
У судове засідання 10.12.2014 р. представник
відповідача не з'явився, про поважні
причини неявки суд не повідомив, вимоги
ухвали суду не виконав, про час та місце
судового засідання був повідомлений
Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається сторонам за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про порушення
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

Поштове відправлення з ухвалою
Господарського суду міста Києва №
910/25663/14 від 21.11.2014 р. про порушення
провадження у справі, була направлена
відповідачу за адресою, вказаною у
позовній заяві (03148, м. Київ, вул. Тимофія
Строкача, 9), яка відповідає адресі
місцезнаходження відповідача згідно з
інформацією з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців.

За наведених обставин та з урахуванням
приписів ст. 64 ГПК України, вважається,
що ухвала про порушення провадження у
справі, вручена відповідачу належним
чином.

При цьому, в матеріалах справи
містяться повідомлення про вручення
даної ухвали уповноваженому
представнику підприємства
відповідача.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо
поважності причин відсутності
відповідача в судовому засіданні 10.12.2014
р. від останнього до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
визначений перелік обставин, за яких
суд відкладає розгляд справи. Зокрема,
відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у
разі нез'явлення в засідання
представників сторін, інших учасників
судового процесу та, відповідно до п. 2
ч. 1 названої статті, у разі неподання
витребуваних доказів. Однак стаття 77
ГПК України встановлює не обов'язок
суду відкласти розгляд справи, а
визначає лише право суду при наявності
зазначених випадків.

За таких обставин суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи по суті в судовому засіданні
10.12.2014 р. та за відсутності представника
відповідача, запобігаючи одночасно
безпідставному затягуванню розгляду
спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в
судовому засіданні 10.12.2014 р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.05.2014 р. між приватним підприємством
«Активбуд» (постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Віта Лідер»
(покупець, відповідач) був укладений
договір поставки № 30/05/2014
(далі-Договір).

Як встановлено сторонами у п.1.1
Договору постачальник зобов'язується
поставити (передати) у власність
Покупця кріпильно - будівельні
матеріали (надалі по тексту - Товар),
згідно Замовлень Покупця, а Покупець
зобов'язується прийняти Товар та
оплатити його вартість на умовах,
визначених даним Договором.

Як встановлено у п.п. 3.1., - 3.4. Договору,
ціна за одиницю товару вказується у
рахунках-фактурах та/або накладних на
Товар, що постачається.

Загальна сума договору складається із
загальної вартості товару,
поставленого Покупцю на протязі строку
дії договору, згідно видаткових
накладних на кожну партію товару та/або
згідно оплачених рахунків, але не може
перевищувати 10 (десять) тисяч гривень.

Оплата товару здійснюється Покупцем в
національній валюті Україні - гривні,
шляхом перерахування грошових коштів в
безготівковій формі на поточний
рахунок Продавця.

Повна оплата Товару здійснюється
Покупцем протягом 3 (трьох) робочих днів
з моменту отримання товару, згідно
видаткової накладної. Товар надається
Покупцю на умовах відстрочення оплати,
без товарного кредиту та без
нарахування відсотків за користування.
Загальна сума грошової заборгованості
Покупця за старими та новими
поставками, не має перевищувати десять
тисяч гривень 00 коп. У разі перевищення
суми заборгованості, наступні поставки
здійснюються на умовах 100% передплати. В
разі порушення Покупцем термінів
оплати за попередні поставки,
Постачальник має право призупинити
постачання товару за поточними
замовленнями до повного погашення
Покупцем заборгованості за
попередніми поставками.

Згідно п. 7.3. Договору, латою поставки
товару вважається дата підписання
Сторонами видаткової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, та
підтверджується поясненнями
представника позивача, на виконання
умов укладеного Договору поставки №
30/05/2014 від 28.05.2014р. відповідачу було
поставлено товар на загальну суму 5446,70
грн.

Факт поставки товару та прийняття його
відповідачем підтверджується
видатковою накладною №0175-0005879 від
27.08.2014р., що підписані уповноваженими
особами та скріплені печаткою
підприємства Відповідача. (належним
чином засвідчена копія даної накладної
міститься в матеріалах справи).

Проте, відповідачем не виконано свого
обов'язку щодо сплати вартості
поставленого Товару, відповідачем
здійснено лише часткову оплату
переданого товару, у зв'язку і з чим,
станом на дату подання даного позову
заборгованість відповідача становить
4824,55 грн.

Факт існування вказаної суми
заборгованості також підтверджується
підписаним представниками та
скріплений печатками ТОВ «Віта Лідер»
та ТОВ «Активбуд» актом звірки
взаєморозрахунків за період: Червень
2014р. - Вересень 2014р. Згідно даного акту,
ТОВ «Віта Лідер» станом на 30.09.2014р.
визнало заборгованість на користь ТОВ
«Активбуд» у сумі 4824,55 грн.

Разом з тим, ні станом на час звернення
до суду з даним позовом, ні на момент
розгляду справи відповідачем заявлена
сума коштів не сплачена, доказів іншого
суду не надано.

Судом також встановлено, що Угодою про
відступлення права вимоги №АТК-КВ-8 від
01.10.2014 р. первісний кредитор (ТОВ
«Активбуд») уступив новому кредитору
(Приватне підприємство
«АктивТоргКріп») дійсні вимоги,
зазначені у пункті 2 Угоди, які виникли
на підставі Договору №30/05/2014, а Новий
кредитор став кредитором за цим
Договором.

Згідно п.2 Угоди, з моменту підписання
цієї Угоди, у Нового кредитора виникає
право вимоги виконання зобов'язання
від Боржника, що передається за цією
Угодою від Первісного кредитора.

Як встановлено у п.3 Угоди. сума
основного боргу відносно якого
змінюється кредитор складає 4824,55 грн.
(Чотири тисячі вісімсот двадцять
чотири грн. 55 коп.).

Згідно п.п. 4, 5 Угоди, до Нового
кредитора переходить право на
стягнення санкцій, у тому числі
збитків, заподіяних невиконанням чи
неналежним виконанням зобов'язань
Боржником. Дійсність права вимоги, що
передається за цією Угодою
засвідчується видатковими накладними.

Дана угода скріплена підписами
уповноважених представників та
скріплена печатками ТОВ «Активбуд»
(первісного кредитора), ПП
«АктивТоргКріп» (новий кредитор,
позивач) та ТОВ «Віта Лідер» (боржник,
відповідач).

Отже, до нового кредитора
(ПП«АктивТоргКріп», позивач) перейшло
право вимоги до відповідача з приводу
стягнення заборгованості у заявленому
в даній справі розмірі та з заявлених
підстав.

З огляду на наведене, у поданому до суду
позові позивач просив суд стягнути з
відповідача суму основної
заборгованості у розмірі 4824,55 грн.

Крім суми основного боргу позивач
просить суд стягнути з відповідача 304,01
грн. - пені, 259,06 грн. - інфляційних втрат,
36, 48 грн. - 3% річних.

Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представника позивача, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є, зокрема,
договори та інші правочини.

Отже, внаслідок укладення договору
поставки № 30/05/2014 від 28.05.2014 р. між
сторонами виникли цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України один суб'єкт господарського
зобов'язання повинен вчинити певну дію
на користь іншого суб'єкта, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Відповідно до частини
сьомої зазначеної статті не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язанням є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст.612 Цивільного кодексу
України).

Отже, факт порушення відповідачем
договірних зобов'язань судом
встановлено.

Угодою про відступлення права вимоги
№АТК-КВ-8 від 01.10.2014 р. первісний
кредитор (ТОВ «Активбуд») уступив
новому кредитору (Приватне
підприємство «АктивТоргКріп») дійсні
вимоги, які виникли на підставі
Договору №30/05/2014, а Новий кредитор став
кредитором за цим Договором. Сума
основного боргу відносно якого
змінюється кредитор складає 4824,55 грн.
(Чотири тисячі вісімсот двадцять
чотири грн. 55 коп.). Також, до нового
кредитора перейшло право на стягнення
санкцій, у тому числі збитків,
заподіяних невиконанням чи неналежним
виконанням зобов'язань Боржником.

Відповідно до приписів ст. 512 ЦК
України, кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою зокрема
внаслідок передання ним своїх прав
іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги).

За змістом ст. 514 ЦК України, до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Таким чином, вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача суми основної
заборгованості в розмірі 4824, 55 грн.
обґрунтовані та підлягають
задоволенню в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст. 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно розрахунку позивача сума 3%
річних відносно основної
заборгованості у розмірі 4824,55 грн.
складає 36,48 грн., сума збитків від
інфляції становить 259,06 грн. та
нараховується за період з 31.08.2014 р. по
30.11.2014 р. (розрахунок в матеріалах
справи). Контррозрахунку суми 3% річних
та інфляційних збитків відповідачем
суду не надано. Розрахунок 3% річних та
інфляційних збитків відповідає
матеріалам справи та чинному
законодавству.

Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення 3% річних у розмірі 36,48 грн. та
інфляційних збитків в розмірі 259,06 грн.
підлягають задоволенню.

Стосовно вимоги позивача про стягнення
з відповідача пені, то суд вважає за
необхідне зазначити наступне.

У відповідності до п. 9.2 Договору, у
випадку порушення Покупцем термінів
оплати товару, Покупець зобов'язаний
сплатити Постачальнику пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що діє
у період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу, за кожний
день прострочення оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Згідно ч.3 ст. 549 Цивільного кодексу
України пенею визнається неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Статтею 230 Господарського кодексу
України визначено, що штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
договором або законом, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу
України передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Згідно розрахунку позивача сума пені
складає 304,01 грн. (розрахунок в
матеріалах справи). Контррозрахунку
суми пені відповідачем суду не надано.
Розрахунок пені відповідає матеріалам
справи та умовам договору.

Таким чином, позовні вимоги в частині
стягнення пені у розмірі 304,01 грн.
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Положеннями статті 34 ГПК України
встановлено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідач доказів спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

За таких обставин, позовні вимоги
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Оскільки спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, то
судові витрати: судовий збір,
відповідно до приписів статті 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 33, 49,
82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Віта Лідер» (03148, м.
Київ, вул. Тимофія Строкача, 9;
ідентифікаційний код 38605933) на користь
Приватного підприємства
«АктивТоргКріп» (08131,Київська обл.,
Києво-Святошинський район, с.
Софіївська Борщагівка, вул. Мала
Кільцева, буд. 10/1, ідентифікаційний код
37359888) основний борг у розмірі 4824 (чотири
тисячі вісімсот двадцять чотири) грн. 55
коп., пеню в розмірі 304 (триста чотири)
грн. 01 коп., 3% річних у розмірі 36
(тридцять шість) грн. 48 коп., суму
збитків від інфляції в розмірі 259
(двісті п'ятдесят дев'ять) грн. 06 коп., та
судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення

складено 15.12.2014 р.

Суддя
Ю.В. Картавцева