ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
Справа № 915/1692/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Олейняш Е.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
справу

за позовом Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України", проспект Перемоги, буд. 14, м.
Київ, 01135

в особі Миколаївської філії державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" (адміністрація
Миколаївського морського порту), вул.
Заводська, 23, м. Миколаїв, 54020

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарського підприємства
"Нібулон", Каботажний спуск, 1, м.
Миколаїв, 54002

про стягнення заборгованості у сумі 6
910, 38 грн.

за участю представників сторін

від позивача Травянко Леонід
Віталійович, довіреність № 1700 від
17.09.2014 року;

від позивача Опанюк Дмитро
Георгійович, довіреність № 3510 від
27.12.2013 року;

від відповідача Петровський Дмитро
Олександрович, довіреність № 364 від
28.12.2011 року.

Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України" в особі Миколаївської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (адміністрація Миколаївського
морського порту) звернулось до
господарського суду Миколаївської
області з позовними вимогами до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарське підприємство
"НІБУЛОН" про стягнення заборгованості
у розмірі 6 910, 38 грн., в тому числі: 5 836, 22
грн. - основного боргу; 499, 41 грн. - втрат
від інфляції; 73, 17 грн. - 3% річних; 501, 58
грн. - пені.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 17.10.2014 року
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі. Розгляд
справи призначено на 11.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 11.11.2014 року
відкладено розгляд справи на 04.12.2014
року.

В судовому засіданні 04.12.2014 року
було оголошено перерву до 11.12.2014 року.

В судовому засіданні 11.12.2014 року
судом відповідно до ст. 85 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частини.

Представники позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі та просили
суд позов задовольнити з підстав,
зазначених у позовній заяві (арк.
справи 2-10) та запереченні на відзив
(арк. справи 162-167). В обґрунтування
заявлених позовних вимог представники
позивача зазначили наступне.

05.05.2014 року ТзОВ СП "Нібулон" звернулось
до Миколаївської філії ДП
"Адміністрація морських портів
України" (адміністрація Миколаївського
морського порту) із заявками вих. №
4066-13-14/33 та вих. № 4088/3-14/33, у яких просило
надати якірну стоянку на зовнішньому
рейді морського порту Миколаїв для
навантаження приблизно 4 500 мт +/- 10%
соняшника на т/х "ST.NICOLAS", зазначивши, що
навантажувальні роботи на зовнішньому
рейді порту, а також роботи
сигнальників будуть проводитись
силами ТзОВ СП "Нібулон" із залученням
плавзасобів згідно переліку. Оплата
згідно виставленого рахунку
гарантувалась.

13.05.2014 року судно "ST.NICOLAS" прийшло на
зовнішній рейд Миколаївського
морського порту, що підтверджується
Довідкою № 387 від 13.05.2014 року та
Декларацією № 26 від 13.05.2014 року.

Використання місця для перевантаження
вантажу на зовнішньому рейді
Миколаївського морського порту силами
та засобами ТзОВ СП «Нібулон»
підтверджується Актом наданим послуг
від 16.05.2014 року, підписаним сторонами
буз зауважень.

В період з 13.05.2014 року по 14.05.2014 року на
зовнішньому рейді Миколаївського
морського пору ТзОВ СП "Нібулон"
перевантажило на судно т/х "ST.NICOLAS" 4 499, 995
тонн насіння соняшнику шляхом
виконання буксирами "Лідіївський",
"Баштанський", крановим судном "Святий
Миколай" та баржами NBL-021, NBL-024 вантажних
операцій на вказане судно, що
підтверджується Загальними
деклараціями, Довідками Інспекції
державного портового нагляду,
Довідками ТзОВ СП "Нібулон",
коносаментами.

У зв'язку з перевезеннями суднами ТзОВ
СП «Нібулон» насіння соняшнику на
зовнішній рейд Миколаївського
морського порту ТзОВ СП «Нібулон»
отримало від Адміністрації послуги,
які оплачуються портовими зборами, а
саме: адміністративний, корабельний та
санітарний збори.

Адміністративний, корабельний та
санітарний збори розраховано на
підставі Порядку справляння та розміри
ставок портових зборів, затвердженого
наказом Міністерства інфраструктури
України № 316 від 27.05.2013 року,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 12.06.2013 року за № 930/23462.

Крім того, 04.10.2010 року між Державним
підприємством "Миколаївський морський
торговельний порт" ( далі - Порт) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нібулон" (далі -
Агент) було укладено Договір № 7-С (далі
- договір). Вказаним договором, зокрема,
передбачено порядок отримання та
оплати рахунків за портові збори, а
також відповідальність у вигляді пені
за несвоєчасну оплату рахунків.

У зв'язку з простроченням сплати
адміністративного, корабельного та
санітарного зборів позивачем
нараховано відповідачу пеню, 3 % річних
та інфляційні втрати.

Враховуючи вищевикладене, із
посиланням на приписи ст. 526, 530, 625 ЦК
України, ст. 85 Кодексу торговельного
мореплавства України, ст. 22 Закону
України "Про морські порти України",
Порядок справляння та розміри ставок
портових зборів, затверджений наказом
Міністрства інфраструктури України
від 27.05.2013 року № 316, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 12.06.2013
року за № 930/23462 позивач просив суд
стягнути з відповідача ТзОВ СП
"Нібулон" заявлену до стягнення суму
заборгованості.

Представник відповідача проти позову
заперечував з підстав, зазначених у
відзиві (арк. справи 92-99) та додаткових
поясненнях (арк. справи 201-205), просив суд
відмовити в задоволенні позову в
повному обсязі. В обґрунтування
заперечень зазначив наступне.

- із посиланням на приписи п. 6, 7 ч. 1 ст. 1,
п. 2, 3 Прикінцевих положень Закону
України «Про морські порти України»
представник відповідача зазначив, що
ТзОВ СП «Нібулон» на березі Бузького
лиману на захід від Миколаївського
морського торговельного порту по вул.
Каботажний спуск, 1 у м. Миколаєві
побудований перевантажувальний
термінал для зернових та олійних
культур, що підтверджується поданими
суду Свідоцтвми про право власності на
нерухоме майно та Свідоцтвами про
реєстрацію гідротехнічної споруди,
який відповідає поняттю «морський
термінал». Морський термінал ТзОВ СП
«Нібулон» у м. Миколаєві розташований у
морському порту Миколаїв та належить
до меж порту Миколаїв. Відповідно до
Обов'язкових постанов по
Миколаївському морькому торговельному
порту, постанови Кабінету Міністрів
України від 22.10.08 року № 934 «Про межі
акваторії морського порту Миколаїв»
зовнішній рейд порту Миколаїв також
належить до меж порту Миколаїв. Таким
чином, плавання виключно на
зовнішньому рейді та між зовнішнім
рейдом та морським терміналом ТзОВ СП
"НІБУЛОН" у м. Миколаєві є плаванням в
межах морського порту Миколаїв.

Портом приписки буксирів "Лідіївський",
"Баштанській", несамохідних барж
"НБЛ-021", "НБЛ-024", а також кранового судна
"Святий Миколай" є морський порт
Миколаїв.

Вищевказані судна, які належать ТзОВ СП
«Нібулон» на праві власності, під час
завантаження судна "ST.NICOLAS" на
зовнішньому рейді морського порту
Миколаїв заходження у морський порт
Миколаїв ззовні або вихід з морського
порту Миколаїв не здійснювали, відтак
відсутні підстави для справляння
вказаних зборів із зазначених суден.

- із посиланням на п. 1.3 Порядку
справляння та розміри ставок портових
зборів представник відповідача вказав,
що буксири "Лідіївський", "Баштанській",
несамохідні баржі "НБЛ-021", "НБЛ-024"
відносяться до групи В, а не до групи А.
Неправомірне віднесення позивачем
вищевказаних суден до групи А мало
наслідком здійснення неправильних
розрахунків. Зокрема, керуючись п. 2.7, 2.8
вищевказаниого Порядку, ТзОВ СП
«Нібулон» зазначив, що корабельний
збір має становити 447, 57 грн. (детальний
розрахунок наявний у письмовому
відзиві (арк.. справи 96-97).

- із посиланням на п. 3.2 Договору № 7-С
від 04.10.2010 року, укладеному між
сторонами, представник відповідача
зазначив, що позивачем не надано
будь-яких послуг з безпеки
судноплавства, будь-яких рахунків, а
також будь-яких приймально-здавальних
актів щодо надання вказаних послуг.
Таким чином, в силу ст. 11 ЦК України та
вказаного Договору у ТзОВ СП «Нібулон»
не виникло зобов'язання щодо оплати
корабельного та адміністративного
збору, як наслідок, безпідставним є
нарахування пені, інфляційних втрат та
3 % річних.

- враховуючи, що буксири "Лідіївський",
"Баштанській", несамохідні баржі
"НБЛ-021", "НБЛ-024" відносяться до групи В, а
в силу п. 8.3 Порядку судна групи В
звільняються від сплати санітарного
збору, позивачем необґрунтовано
нараховано санітарний збір.

- із посиланням на ст. 2, 9 Бюджетного
кодексу України ТзОВ СП «Нібулон»
вказав, що зарахування портових зборів,
які є дохідною частиною бюджету, на
розрахунковий рахунок господарюючого
суд'єкта (ДП «Адміністрація морських
портів України») є порушенням вимог
Бюджетного кодексу України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши усі
подані у справу докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд встановив
наступне.

04.10.2010 року між Державним підприємством
"Миколаївський морський торговельний
порт" ( далі - Порт) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Нібулон"
(далі - Агент) було укладено Договір №
7-С (далі - договір), відповідно до умов
якого Порт надає послуги згідно
письмових заявок Агента по
обслуговуванню суден, а агент приймає
ці послуги та оплачує їх вартість
згідно доручень від імені та за рахунок
судновласника, на умовах цього
договору (п. 1 Договору) (арк. справи 68-69).

Додатковою угодою № 1 від 17.06.2013 року до
Договору від 04.10.2010 року № 7-С сторонами
було погоджено змінити преамбулу
Договору № 7-с від 04.10.2010 року
зазначивши замість "Державне
підприємство "Миколаївський морський
торговельний порт" - "Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України" в особі виконуючого
обов'язки начальника Миколаївської
філії Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (адміністрація Миколаївського
морського порту) (арк. справи 71).

Правонаступником прав та обов'язків
Державного підприємства
"Миколаївський морський торговельний
порт" по Договору є Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України" внаслідок
реорганізації ДП "ММТП" шляхом виділу
стратегічних об'єктів портової
інфраструктури, іншого майна, прав та
обов'язків стосовно них на підставі
частини 6 розділу VI Закону України „Про
морські порти України", розпорядження
Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 №
133-р, наказу Міністерства
інфраструктури України від 19.03.2013 року
№ 163 та Акту приймання передачі майна,
майнових прав та зобов'язань від 13.06.2013
року, які передаються з ДП
"Миколаївський морський торговельний
порт" до ДП "Адміністрація морських
портів України".

На підставі Акту приймання-передачі
майна, майнових прав та зобов'язань № 8
від 13.06.2013 року (арк. справи 60-67) ДП "АМПУ"
передало всі права та обов'язки, які
передбачені Договором на
відокремлений баланс до Миколаївської
філії Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (адміністрації Миколаївського
морського порту).

Умовами Договору сторони передбачили
наступне.

Відповідно до п. 2.1.1 Договору (в
редакції Додаткової угоди № 2 від 20.06.2013
року) Порт зобов'язаний надавати
Агенту рахунки для сплати зборів і
платежів за користування наданими
послугами, які розраховані на підставі
встановлених цін, державних тарифів і
вільних тарифів, у т. ч. на послуги, які
надаються службою капітана Порту.
Рахунки направляються поштою або
вручаються Агенту під розписку. В
необхідних випадках рахунки
попередньо можуть направлятись факсом.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору Агент
зобов'язаний надавати Порту «Заявку на
підхід судна» і «Інформація для
виставлення рахунку», які є невід'ємною
частиною Договору (Додатки № 1 і № 2) у
термін, передбачений «Зводом звичаїв
ДП «ММТП».

Відповідно до п. 2.2.3 Договору Агент
зобов'язаний отримувати від порту
рахунки на портові збори і сплачувати
їх до відходу судна з порту.

Відповідно до п. 3.1 Договору (в редакції
Додаткової угоди № 2 від 20.06.2013 року)
Агент зобов'язується одержувати
попередні рахунки на передоплату за
портові збори згідно Порядку
справляння та розмірів ставок портових
зборів, затвердженого Наказом
Міністерства інфраструктури України
від 27.05.2013 року № 316 на другу добу після
надання заявки на заходження судна в
порт. Оплату попередніх рахунків
(портових зборів) агент виконує не
пізніше ніж за добу до виходу судна з
порту.

Відповідно до п. 3.2 Договору (в редакції
Додаткової угоди № 2 від 20.06.2013 року)
Агент здійснює остаточні розрахунки за
портові збори - до виходу судна з порту,
а за інші послуги - до 20-го числа місяця,
наступного за звітним на підставі
підтверджуючих документів та
приймально-здавальних актів.

Оплату рахунків Порту Агент здійснює в
безготівковій формі відповідно до норм
законодавства України про здійснення
безготівкових розрахунків по суднам,
що плавають під іноземним прапором - у
ВКВ, в під прапором України - в
національній валюті України.
Перерахунок сум портових зборів та
інших послуг у доларах США в гривні або
навпаки здійснюється по курсу НБУ на
дату відходу судна з Порту, а у випадку
зміни агента/фрахтувальника в Порту -
на дату закінчення вантажних робіт.

Відповідно до п. 5.2 Договору за
несвоєчасну оплату рахунків агент
оплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу за кожний день
затримки, враховуючи день сплати
заборгованості.

Вказаний Договір та Додаткові угоди №
1, 2 підписані представниками сторін та
скріплені печатками.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між
сторонами на підставі Договору виникли
зобов'язальні відносини, які в силу ч. 1
ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України
повинні виконуватись належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Судом встановлено наступне.

05.05.2014 року ТзОВ СП "Нібулон" звернулось
до Миколаївської філії ДП
"Адміністрація морських портів
України" (адміністрація Миколаївського
морського порту) із заявками вих. №
4066-13-14/33 та вих. № 4088/3-14/33, у яких просило
надати якірну стоянку на зовнішньому
рейді морського порту Миколаїв для
навантаження приблизно 4 500 мт +/- 10%
соняшника на т/х "ST.NICOLAS", зазначивши, що
навантажувальні роботи на зовнішньому
рейді порту, а також роботи
сигнальників будуть проводитись
силами ТзОВ СП "Нібулон" із залученням
плавзасобів згідно переліку. Оплата
згідно виставленого рахунку
гарантувалась (арк. справи 19-20).

13.05.2014 року судно "ST.NICOLAS" прийшло на
зовнішній рейд Миколаївського
морського порту, що підтверджується
Довідкою № 387 від 13.05.2014 року (арк.
справи 32) та Декларацією № 26 від 13.05.2014
року (арк. справи 31).

Використання місця для перевантаження
вантажу на зовнішньому рейді
Миколаївського морського порту силами
та засобами ТзОВ СП «Нібулон»
підтверджується Актом наданим послуг
від 16.05.2014 року, підписаним сторонами
буз зауважень (арк. справи 55).

В період з 13.05.2014 року по 14.05.2014 року на
зовнішньому рейді Миколаївського
морського пору ТзОВ СП "Нібулон"
перевантажило на судно т/х "ST.NICOLAS" 4 499, 995
тонн насіння соняшнику шляхом
виконання буксирами "Лідіївський",
"Баштанський", крановим судном "Святий
Миколай" та баржами NBL-021, NBL-024 вантажних
операцій на вказане судно.

Так, 13.05.2014 року кранове судно "Святий
Миколай" (далі - КС "Святий Миколай")
перейшло від перевантажувального
терміналу ТзОВ СП "Нібулон" на
зовнішній рейд Миколаївського
морського порту для виконання
вантажних операцій, що підтверджується
загальною декларацією (General Declaration) про
вихід КС "Святий Миколай" від 13.05.2014 року
(арк. справи 29), довідкою Інспекції
державного портового нагляду (далі -
ІДПН) № 582 від 13.05.2014 року про транзитний
прохід КС "Святий Миколай" (арк. справи
30), довідкою ТзОВ СП "Нібулон" та ІДПН
№388 від 13.05.2014 року про оформлення
приходу КС "Святий Миколай" (арк. справи
33).

13.05.2014 року ТзОВ СП "Нібулон" видало
доручення на відвантаження експортних
вантажів №14/376-р, на відвантаження на
судно т/х "ST.NICOLAS" 2 382, 155 тонн насіння
соняшнику з баржі NBL-024 (арк. справи 27) та
доручення на відвантаження експортних
вантажів №14/377-р на відвантаження на
судно т/х "ST.NICOLAS" 2 117, 840 тонн насіння
соняшнику з баржі NBL -021 (арк. справи 28).

В період з 10.05.2014 року по 13.05.2014 року
буксиром "Лідіївський" було перевезено
від перевантажувального терміналу
ТзОВ СП "Нібулон" на зовнішній рейд
Миколаївського морського порту для
перевантаження на судно т/х "ST.NICOLAS" 4
499,995 тонн насіння соняшнику на баржах
NBL-021 та NBL-024, що підтверджується:
загальною декларацією (General Declaration) від
10.05.2014 року про вихід буксира
"Лідіївський" з баржами NBL-021 та NBL-024 (арк.
справи 23), довідкою ІДПН № 575 від 10.05.2014
року про транзитний прохід (арк. справи
24), коносаментами №1, № 2 від 10.05.2014 року
(арк. справи 25-26), довідкою ТзОВ СП
"Нібулон" та ІДПН № 389 від 13.05.2014 року про
оформлення приходу буксиру
"Лідіївський" з баржами NBL-021 та NBL-024 (арк.
справи 34), довідкою ТзОВ СП "Нібулон" та
ІДПН № 390 від 13.05.2014 року про оформлення
приходу баржі NBL -024 з вантажем, насінням
соняшнику (арк. справи 35), довідкою ТзОВ
СП "Нібулон" та ІДПН № 391 від 13.05.2014 року
про оформлення приходу баржі NBL -021 з
вантажем, насінням соняшнику (арк.
справи 36).

В період з 13.05.2014 року по 14.04.2014 року
буксир "Баштанський" декілька разів
приходив на зовнішній рейд
Миколаївського морського порту для
виконання вантажних операцій
(переміщення барж) та виходив з
зовнішнього рейду Миколаївського
морського порту, що підтверджується:
довідкою ТзОВ СП "Нібулон" та ІДПН № 392
від 13.05.2014 року про оформлення приходу
буксиру "Баштанський" (арк. справи 37),
довідкою ТзОВ СП "Нібулон" та ІДПН № 393
від 13.05.2014 року про оформлення виходу
буксиру "Баштанський" (арк. справи 38),
довідкою ТзОВ СП "Нібулон" та ІДПН № 396
від 13.05.2014 року про оформлення приходу
буксиру "Баштанський" з баржею NBL-021 (арк.
справи 39), довідкою ТзОВ СП "Нібулон" та
ІДПН № 401 від 14.05.2014 року про оформлення
виходу буксиру "Баштанський" (арк.
справи 41), довідкою ТзОВ СП "Нібулон" та
ІДПН № 402 від 14.05.2014 року про оформлення
виходу баржі NBL-021 (арк. справи 42),
довідкою ТзОВ СП "Нібулон" та ІДПН № 403
від 14.05.2014 року про оформлення приходу
буксиру "Баштанський" (арк. справи 43),
довідкою ТзОВ СП "Нібулон" та ІДПН № 408
від 14.05.2014 року про оформлення виходу
буксиру "Баштанський" (арк. справи 44),
довідкою ТзОВ СП "Нібулон" та ІДПН № 409
від 14.05.2014 року про оформлення приходу
буксиру "Баштанський" без вантажу (арк.
справи 45), довідкою ТзОВ СП "Нібулон" та
ІДПН № 413 від 14.05.2014 року про оформлення
виходу буксиру "Баштанський" (арк.
справи 46), довідкою ТзОВ СП "Нібулон" та
ІДПН № 414 від 14.05.2014 року про оформлення
виходу баржі NBL-024 (арк. справи 47).

Буксир "Лідіївський" вийшов із
зовнішнього рейду Миколаївського
морського порту 15.05.2014 року, що
підтверджується довідкою ТзОВ СП
"Нібулон" та ІДПН № 422 від 15.05.2014року про
оформлення виходу буксиру
"Лідіївський" (арк. справи 52).

Кранове судно "Святий Миколай" вийшло
із зовнішнього рейду Миколаївського
морського порту 18.05.2014 року, що
підтверджується довідкою ТОВ СП
„Нібулон" та ІДПН №457 від 18.05.2014 року
про оформлення виходу КС "Святий
Миколай" (арк. справи 56).

У зв'язку з перевезеннями суднами ТзОВ
СП "Нібулон" насіння соняшнику на
зовнішній рейд Миколаївського
морського порту позивачем було
виставлено відповідачу рахунок № 23661512
від 21.05.2014 року на оплату портових
зборів, а саме: адміністративного
збору, корабельного збору та
санітарного збору (арк. справи 74), який
розраховано відповідно до
відомостей-розрахунків (арк. справи
75-82). Факт направлення рахунку
підтверджується поштовою квитанцією,
Реєстром поштових відправлень МФ ДП
«АМПУ» (адміністрація Миколаївського
морського порту), Журналом реєстрації
рахунків, Довідкою Загального відділу
Адміністрації Миколаївського
морського порту № 18-02/26 від 11.12.2014 року
(арк. справи 83, 207-212).

При цьому судом враховано наступне.

Кодекс торговельного мореплавства
України визначає два види перевезень
каботажні (ст. 131 КТМ) та міжнародні (ст.
132 КТМ).

Під каботажем розуміється перевезення
українських та іноземних товарів
шляхом завантаження їх на морське
(річкове) судно в одному пункті на
митній території України і
транспортування в інший пункт
території України, де
здійснюватиметься їх вивантаження. При
цьому товари, ввезені на митну
територію України морським (річковим)
судном, допускаються до каботажного
перевезення між митними органами або в
межах одного митного органу після їх
перевантаження на інше морське
(річкове) судно, що ходить під прапором
України, або, за умови отримання на це
дозволу центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування та реалізує державну
політику у сфері транспорту, на
іноземне судно (ст. 97 Митного кодексу).

Каботажні (внутрішні) перевезення -
транспортування вантажів або
перевезення пасажирів у межах
Азовсько-Чорноморського басейну без
виходу з територіальних вод і в межах
водних шляхів (ділянок) басейнів рік
Дніпро, Дунай, Інгулець та інших
судноплавних рік, озер, штучних шляхів
без виходу з територіальних вод,
оформлені документами на перевезення у
внутрішньому сполученні. До
каботажного (внутрішнього) належать
також перевезення між причалами в
межах акваторії порту або сусідніх
портів (причалів) незалежно від
відстані перевезення при належному
документальному оформленні (п. 4 Наказу
Державного комітету статистики
України «Про затвердження інструкцій
щодо заповнення форм державних
статистичних спостережень з водного
транспорту» № 302 від 11.10.2005 року).

Перевезення вантажів між
перевантажувальним терміналом ТзОВ СП
«Нібулон» та зовнішнім рейдом
Миколаївського морського порту
підтверджується наявними в матеріалах
справи оформленими Коносаментами, в
яких зазначено порт відправлення
(перевантажувальний термінал ТзОВ СП
«Нібулон») та порт призначення
(зовнішній рейд морського порту
Миколаїв), Загальними деклараціями,
Довідками Інспекції державного
портового нагляду.

Відповідно до ст. 85 Кодексу
торговельного мореплавства України
під час перебування в морському
порту будь-яке судно зобов'язане
дотримувати чинних законів і правил
України, у тому числі тих, що
стосуються безпеки порту і
судноплавства в порту, митного,
прикордонного, санітарного
(фітосанітарного) режимів,
лоцманського проведення,
буксирування, рятувальних і
суднопіднімальних робіт, якірної
стоянки і надання місць біля
причалів, навантаження і вивантаження
вантажів, посадки і висадки людей,
послуг, пов'язаних з
навантажувально-розвантажувальними
роботами, і будь-яких інших портових
послуг, портових зборів, запобігання
забрудненню навколишнього природного
середовища.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 Закону України
"Про морські порти України" у морському
порту справляються такі портові збори:
корабельний, причальний, якірний,
канальний, маяковий, адміністративний
та санітарний. Використання коштів від
портових зборів допускається виключно
за їх цільовим призначенням.
Фінансування утримання гідротехнічних
споруд в об'ємах, необхідних для
підтримання їх паспортних
характеристик, здійснюється за рахунок
портових зборів, що справляються у
морських портах, де розташовані такі
гідротехнічні споруди.

Розміри ставок портових зборів для
кожного морського порту
встановлюються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері транспорту, відповідно до
затвердженої нею методики. Порядок
справляння, обліку та використання
коштів від портових зборів, крім
використання коштів від
адміністративного збору, визначається
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сферах морського і
річкового транспорту. Кошти від
адміністративного збору
використовуються відповідно до закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України
«Про морські порти в Україні» портові
збори сплачуються адміністрації
морських портів України, крім випадків,
визначених цим Законом.

Порядок справляння та розміри ставок
портових зборів, затверджений наказом
Міністерства інфраструктури України №
316 від 27.05.2013 року, зареєстрований в
Міністерстві юстиції України 12.06.2013
року за № 930/23462 визначає процедуру
справляння портових зборів та
встановлює розміри ставок портових
зборів.

Відповідно до п. 1.3 Порядку портові
збори (корабельний, причальний,
якірний, канальний, маяковий,
адміністративний та санітарний)
справляються в морських портах із
суден і плавучих споруд, що плавають
під Державним Прапором України та
іноземними прапорами, за групами
згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до п. 1.4. Порядку сплата
портових зборів у морських портах
здійснюється до виходу судна з
морського порту, а за транзитний прохід
каналами - шляхом попередньої оплати
або безпосередньо на вході у канал.

Відповідно до ч. 1 п. 1.5. Порядку
нарахування портових зборів
здійснюється з умовного об'єму судна,
який обчислюється в кубічних метрах і
дорівнює добутку трьох величин
(довжина судна, ширина судна і висота
борту судна), зазначених в обмірному
свідоцтві (головні розмірення) або
документі, що його замінює.

Відповідно до п. 1.13 Порядку податок на
додану вартість нараховується та
сплачується відповідно до вимог
Податкового кодексу України.

Позивачем до матеріалів справи на
підтвердження розрахунків подано
обмірні Свідоцтва на судна, які
здійснювали перевезення, з яких
фактично здійснено розрахунок (арк.
справи 84-88).

Додатком № 1 до Порядку справляння та
розмірів ставок портових зборів
визначені групи суден і плавучих
споруд, що плавають під Державним
Прапором України та іноземними
прапорами та з яких справляються
портові збори.

До групи А відносяться вантажні судна,
що заходять для виконання вантажних
операцій, та плавучі споруди.

До групи В відносяться ліхтери,
буксири, буксири-штовхачі, штовхачі,
баржі (самохідні і несамохідні),
річкові самохідні судна, включаючи
судна типу «ріка - море» пароплавств,
які є членами Братиславської угоди, що
заходять у порти на р. Дунай, а також
річкові самохідні судна, що заходять
для подальшого перевантаження
вантажів на морські судна і навпаки.

Відповідно до п. 2 Примітки Додатку № 1
до Порядку судна груп В (буксири та
баржі), Д та Е, що виконують комерційні
вантажні рейси, належать до групи А.

Відповідно до п. 2.2 Інструкції щодо
складання державного статистичного
спостереження за формою N 2-вод "Звіт про
наявність власних морських і річкових
суден, вантажних та пасажирських
причалів-набережних, затвердженої
наказом Державного комітету
статистики України № 102 від 22.02.2001 року
за районами плавання судна
поділяються:

- на річкові, призначені для
судноплавства по внутрішніх водних
шляхах (річках, озерах, каналах) без
права виходу в море;

- морські, призначені для
судноплавства у морських
територіальних водах України з
виходом у нейтральні та
територіальні води інших країн;

- змішаного типу "ріка-море", призначені
для судноплавства по внутрішніх водних
шляхах (річках, озерах, каналах) з
правом виходу в море.

Враховуючи викладене, суд дійшов
наступного висновку.

Оскільки буксири "Лідіївський",
"Баштанській", несамохідні баржі
"НБЛ-021", "НБЛ-024" не є членами
Братиславської угоди та не заходили у
порти на р. Дунай, в суду відсутні
правові підстави для віднесення
вказаних суден до групи В.

Згідно Класифікаційних свідоцтв
буксири "Лідіївський", "Баштанській",
несамохідні баржі "НБЛ-021", "НБЛ-024",
кранове судно «Святий Миколай»
відносяться до суден типу «ріка-море»
(арк. справи 168-175), а відтак не можуть
одночасно належати до річкових суден,
що також спростовує доводи відповідача
щодо віднесення вказаних суден до
річкових суден та, як наслідок,
віднесення їх до групи В.

Крім того, здійснення вищевказаними
суднами вантажних перевезень є
підставою для віднесення їх до групи А.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов,
що в спірному випадку при розрахунку
портових зборів повинні
застосовуватись ставки для суден групи
А.

Відповідно до п. 2.1. Порядку справляння
та розмірів ставок портових зборів із
суден груп А, Б і Г корабельний збір
справляється за одиницю умовного
об'єму судна (за 1 куб. м об'єму судна) за
кожний вхід в акваторію морського
порту, операційну акваторію причалу
(причалів), а також вихід з акваторії
порту, операційної акваторії причалу
(причалів) за ставками, наведеними у
додатку 2 до цього Порядку.

Відповідно до Додатку № 2 до Порядку
справляння та розмірів ставок портових
зборів ставка корабельного збору у
Морському порту Миколаїв у каботажному
плаванні становить 0, 0085 доларів США.

Позивачем здійснено розрахунок
корабельного збору за кожний вхід і
вихід суден ТзОВ СП «Нібулон» із
зовнішнього рейду Миколаївського
морського порту в розмірі 4 989, 18 грн. із
врахуванням ПДВ, виходячи з одиниці
умовного об'єму судна та за ставками,
наведеними у додатку 2 до цього Порядку.
Детальний розрахунок наявний в
матеріалах справи ( арк. справи 17).

Відповідно до п. 7.1 Порядку із суден
груп А, Б, В і Г адміністративний збір
справляється під час кожного
заходження судна у порт за такими
ставками:

0,022 долара США за 1 куб. м умовного об'єму
судна - із суден у закордонному
плаванні;

0,0022 долара США за 1 куб. м умовного
об'єму судна - із суден у каботажному
плаванні.

Позивачем здійснено розрахунок
адміністративного збору за заходження
суден ТзОВ СП «Нібулон» на зовнішній
рейд Миколаївського морського порту в
розмірі 727, 09 грн. із врахуванням ПДВ,
виходячи з одиниці умовного об'єму
судна та за ставками, наведеними у п. 7.1
Порядку. Детальний розрахунок наявний
в матеріалах справи ( арк. справи 18).

Відповідно до п. 8.1 Порядку справляння
санітарного збору передбачає:

забезпечення Адміністрацією морських
портів України обов'язкового прийняття
із судна всіх видів забруднень (за
винятком баластних вод) за весь час
стоянки судна в морському порту, а
також сприяння виконанню операцій,
пов'язаних з прийняттям забруднень
(подання і прибирання плавзасобів,
надання контейнерів та інших
місткостей для збирання сміття,
перевантажувальні операції,
шлангування, відшлангування тощо);

обов'язкове здавання судном у
морському порту всіх наявних на борту
видів забруднень з метою запобігання
їх скиданню у море. Здавання забруднень
засвідчується відповідною довідкою
Адміністрації морських портів України.

Відповідно до п. 8.2 Порядку із суден
групи А санітарний збір справляється
за 1 куб. м умовного об'єму судна або
самохідної частини складеної плавучої
споруди за ставками, наведеними у
додатку 6 до цього Порядку.

Відповідно до Додатку № 6 до Порядку
справляння та розмірів ставок портових
зборів ставка санітарного збору у
Морському порту Миколаїв у каботажному
плаванні за стоянку до 10 діб становить
0, 0022 доларів США.

Позивачем здійснено розрахунок
санітарного збору за забезпечення
обов'язкового прийняття на зовнішньому
рейді Миколаївського морського порту
із суден ТзОВ СП «Нібулон» всіх видів
забруднень в розмірі 119, 95 грн. із
врахуванням ПДВ, виходячи з одиниці
умовного об'єму судна та за ставками,
наведеними у Додатку № 6 до Порядку.
Детальний розрахунок наявний в
матеріалах справи ( арк. справи 19).

За таких обставин, в силу вищевказаних
норм чинного законодавства та умов п.
2.2.3, 3.1, 3.2 Договору від 04.10.2010 року № 7-С з
урахуванням Додаткових угод у
відповідача ТзОВ СП «Нібулон» (Агент)
до виходу суден з порту виникло
зобов'язання перед позивачем
Адміністрацією Миколаївського
морського порту (Порт) з оплати
портових зборів в сумі 5 836, 22 грн. в тому
числі ПДВ ( 4 989, 18 грн. - корабельний збір
+ 727, 09 грн. - адміністративний збір + 119,
95 грн. - санітарний збір).

Однак, відповідач в порушення
вищевказаних норм чинного
законодавства не здійснив оплату за
портові збори. Посилання відповідача
на те, що позивачем не подано суду
належних доказів направлення рахунку
на оплату спростовується положеннями
умов Договору від 04.10.2010 року № 7-С,
укладеному між сторонами, умовами
якого сторони погодили покладення
обов'язку з отримання від порту
рахунків на портові збори саме на
відповідача ТзОВ СП «Нібулон» (п. 2.2.3, п.
3.1 Договору). Відповідачем не
спростовано доводів позивача щодо
неналежного виконання зобов'язань зі
сплати портових зборів, як і не подано
суду доказів оплати суми
заборгованості.

Розрахунок розміру портових зборів
здійснено позивачем арифметично
правильно.

Отже, позовні вимоги щодо стягнення
заборгованості зі сплати портових
зборів в сумі 5 836, 22 грн., в тому числі: 727,
09 грн. - адміністративного збору, 4 989, 18
грн. - корабельного збору, 119, 95 грн. -
санітарного збору є обґрунтованими,
підставними та підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача, про стягнення з
відповідача пені у сумі 501, 58 грн., то
слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом та якщо внаслідок прострочення
боржника виконання зобов'язання
втратило інтерес для кредитора, він
може відмовитися від прийняття
виконання і вимагати відшкодування
збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 ГК України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Суб'єктами права застосування штрафних
санкцій є учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 231 ГК України
законом щодо окремих видів зобов'язань
може бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням
сторін не допускається.

Відповідно ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Згідно ст. 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до п. 5.2 Договору за
несвоєчасну оплату рахунків агент
оплачує пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу за кожний день
затримки, враховуючи день сплати
заборгованості.

Позивачем здійснено нарахування пені
за період з 31.05.2014 року по 14.10.2014 року (137
днів) в сумі 501, 58 грн. Детальний
розрахунок пені вказано позивачем у
тексті позовної заяви (арк. справи 9).

Судом перевірено та встановлено, що
розрахунок пені здійснено арифметично
правильно відповідно до вимог чинного
законодавства та умов Договору,
виходячи з подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення. Отже, вимога про
стягнення пені в сумі 501, 58 грн. є
обґрунтованою, підставною та підлягає
задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з
відповідача інфляційних втрат у сумі
499, 41 грн. та 3 % річних у сумі 73, 17 грн., то
слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" від 17.12.13 року з
останніми змінами від 10.07.14 року № 14
інфляційні нарахування на суму боргу,
сплата яких передбачена частиною
другою статті 625 ЦК України, не є
штрафною санкцією, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення коштів внаслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються
окремо за кожен період часу, протягом
якого діяв відповідний індекс
інфляції, а одержані таким чином
результати підсумовуються за весь час
прострочення виконання грошового
зобов'язання.

Вказана позиція викладена також в
постанові Верховного Суду України від
23.01.12 року по справі № 37/64.

Позивачем нараховано відповідачу 499, 41
грн. - інфляційних втрат за період з
травня 2014 року по вересень 2014 року
окремо по кожному виду портових зборів.
Перевіривши розрахунок розміру
інфляційних втрат, судом встановлено,
що позивачем правильно застосовано як
період нарахування та суму
заборгованості на відповідний період,
так і розмір індексів інфляції.
Детальний розрахунок інфляційних
втрат, здійснений позивачем, наявний у
матеріалах справи (арк. справи 16-18).
Отже, позовна вимога в частині
стягнення 499, 41 грн. - інфляційних втрат
підлягає задоволенню.

Позивачем нараховано відповідачу 73, 17
грн. - 3 % річних за період з 14.05.2014 року по
14.10.2014 року (період вказано судом
сукупний) окремо по кожному виду
портових зборів. Перевіривши
розрахунок розміру 3 % річних, судом
встановлено, що позивачем правильно
здійснено розрахунок 3 % річних.
Детальний розрахунок 3 % річних наявний
у матеріалах справи (арк. справи 16-18).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про обґрунтованість та
підставність заявленої позовної
вимоги. Отже, позовна вимога в частині
стягнення 73, 17 грн. - 3 % річних підлягає
задоволенню.

Приписами ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Згідно зі ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК
України слід стягнути з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. 33, 34, 43, 49, ст. 82- 84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі Миколаївської
філії державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (адміністрація Миколаївського
морського порту) до відповідача
Товариства з обмеженою
відповідальністю
сільськогосподарського підприємства
"Нібулон" про стягнення заборгованості
у сумі 6 910, 38 грн.

Стягнути з відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
сільськогосподарського підприємства
"Нібулон", Каботажний спуск, 1, м.
Миколаїв, 54002 () на
користь позивача Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України", проспект Перемоги, буд.
14, м. Київ, 01135 () в особі
Миколаївської філії державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" (адміністрація
Миколаївського морського порту), вул.
Заводська, 23, м. Миколаїв, 54020 ():

- 5 836, 22 грн. (п'ять тисяч вісімсот
тридцять шість грн. 22 коп.) - основного
боргу;

- 499, 41 грн. (чотириста дев'яносто дев'ять
грн. 41 коп.) - втрат від інфляції;

- 73, 17 грн. (сімдесят три грн. 17 коп.) - 3%
річних;

- 501, 58 грн. (п'ятсот одна грн. 58 коп.) -
пені;

- 1 827, 00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.) - витрат по
сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 17.12.2014 року.

Суддя
Е.М. Олейняш