ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2014 року Справа № 910/4112/14 Вищий
господарський суду України в складі
колегії суддів:

Овечкін В.Е. - головуючого, Чернов Є.В.,
Цвігун В.Л.за участю представників: Дп
"Науково-технічний комплекс "Імпульс"
Тов "Інвестиційна компанія "Спорт-Тур"
розглянув касаційну скаргу Коваль В.В.
Сахар А.В. товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна
компанія "Спорт-Тур"на
постановуКиївський апеляційного
господарського суду від 10 вересня 2014
рокуу справі№ 910/4112/14 господарського
суду міста Києваза позовомДержавного
підприємства "Науково-технічний
комплекс "Імпульс"до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інвестиційна компанія
"Спорт-Тур"простягнення 532298, 58 грн.В С Т
А Н О В И В:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 27.05.2014 р. (суддя Головатюк Л.Д.)
позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з ТОВ
"Інвестиційна компанія "Спорт-Тур" на
користь ДП "НТК "Імпульс" 374000,00 грн.
основного боргу, 23577,94 грн. інфляційних
збитків, 24714,74 грн. 3% річних, 40865,54 грн.
витрат за правову допомогу та 8445,85 грн.
судового збору. В іншій частині позову
відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов до
висновку про наявність у відповідача
простроченої заборгованості перед
позивачем у вказаній останнім сумі на
підставі договору підряду №15/11 від
11.01.2012 року, а також про правомірність
нарахування позивачем на суму боргу
відповідача пені, інфляційних збитків
та 3% річних. При цьому, судом першої
інстанції здійснено перерахунок
заявленого до стягнення розміру
інфляційних збитків у бік зменшення, а
також відмовлено в задоволенні вимог
про стягнення пені у зв'язку зі спливом
строку позовної давності щодо вказаних
вимог.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014р. (судді:
Агрикова О.В., Суховий В.Г., Чорногуз М.Г.)
рішення господарського суду міста
Києва від 27.05.2014 залишено без зміни.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна
компанія "Спорт-Тур" в касаційній
скарзі просить постанову апеляційного
господарського суду скасувати з
підстав неправильного застосування та
порушення норм процесуального права,
справу передати на новий розгляд до
апеляційного господарського суду.

Скаржник доводить, що суд апеляційної
інстанції порушив вимоги ст.ст. 44, 49, 101,
105 ГПК України, оскільки рішення суду
першої інстанції не скасовував та не
змінював, тому не мав правових підстав
для розгляду вимог про відшкодування
витрат на послуги адвоката;
апеляційний господарський суд не надав
оцінки витребуваним доказам на
підтвердження факту участі у тендерній
процедурі, докази проведення тендерної
процедури чим порушив ст.ст. 33, 34 ГПК
України.

Державне підприємство
"Науково-технічний комплекс "Імпульс" у
відзиві доводи скарги заперечує з
підстав необґрунтованості, вважає, що
висновки суду щодо стягнення судових
витрат за послуги адвоката
відповідають нормам ст.ст. 44, 49 ГПК
України, оскільки факт надання послуг
адвокатами судом встановлено, як і
співмірність відповідних послуг; інші
доводи скарги стосуються переоцінки
доказів та вимог про надання переваги
одним доказам над іншими, тому виходять
за межі касаційного перегляду справи,
просить постанову апеляційного
господарського суду залишити без
зміни, а скаргу без задоволення.

Вищий господарський суд України,
розглянувши доводи касаційної скарги,
приходить до висновку, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як встановлено судом, 11.01.2012 року між
відокремленим структурним підрозділом
казенного підприємства НТК "Імпульс"
(правонаступником якого згідно наказу
ДК "Укроборонпром" №82 від 03.08.2012 року
є ДП "НТК "Імпульс") - НТЦ "Сфера" ДП
"НТК "Імпульс" (підрядник) та ТОВ
"Інвестиційна компанія "Спорт-Тур"
(замовник) було укладено договір
підряду №15/11 (далі - договір), згідно
розділ 2 якого позивач зобов'язався
здійснити роботи по встановленню
інфрачервоної підсвітки периметру
об'єкта, встановленню системи
безперебійного живлення мережі Internet,
WiFi, встановленню додаткового
обладнання системи відео
спостереження, встановленню
додаткового пульта керування системою
відео спостереження на об'єкті
відповідача - "Профілакторій ЗАТ "ФК
"Динамо - Київ", що розташований за
адресою: АР Крим, м. Ялта, смт. Сімеїз,
в районі санаторія ім. Баранова.

Відповідно розділу 3 договору строки
виконання робіт встановлюються
договором підряду і визначаються датою
їх початку та тривалістю виконання.

Датою закінчення робіт вважається дата
їх прийняття замовником.

Строки виконання робіт можуть бути
змінені з внесенням відповідних змін у
договір підряду в разі: виникнення
обставин непереборної сили;
невиконання або неналежного виконання
замовником своїх зобов'язань
(порушення умов фінансування п. 4.6; п.
4.8, несвоєчасне надання будівельного
майданчика (фронту робіт), проектної
документації, ресурсів тощо); дій
третіх осіб, що унеможливлюють належне
виконання робіт; виникнення інших
обставин, що можуть вплинути на строки
виконання робіт.

Загальна вартість робіт була визначена
п. 4.1. договору і склала 374000,00 грн., в
тому числі ПДВ 62333,33 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та п. 1 ст.
193 ГК України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до закону та договору.
Згідно зі ст. 525 ЦК України та п. 7 ст. 193
ГК України одностороння відмова від
зобов'язання не допускається.

За приписами ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Відповідно до ст. 853 ЦК України замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі. Замовник,
який прийняв роботу без перевірки,
позбавляється права посилатися на
недоліки роботи, які могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (явні недоліки). Якщо після
прийняття роботи замовник виявив
відступи від умов договору підряду або
інші недоліки, які не могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (приховані недоліки), у тому
числі такі, що були умисно приховані
підрядником, він зобов'язаний негайно
повідомити про це підрядника.

Згідно п.п.7.3., 7.4. договору передача
закінчених робіт позивачем і приймання
їх відповідачем оформлюється актом
приймання-передачі; підписання акта
приймання-передачі є підставою для
проведення остаточних розрахунків між
сторонами.

17.02.2012 року відповідно до п. 2.1. договору
позивач виконав роботи по встановленню
інфрачервоної підсвітки периметру
об'єкта, встановленню системи
безперебійного живлення мережі Internet,
WiFi, встановленню додаткового
обладнання системи відео
спостереження, встановленню
додаткового пульта керування системою
відео спостереження на об'єкті
відповідача, що підтверджується актом
виконаних робіт б/н від 17.02.2012 року,
вартість робіт склала 374000,00 грн.

Вказаний акт підписано відповідачем
без зауважень або застережень, містить
відтиск печатки відповідача. Також,
відповідачем не заперечується факт
виконання робіт.

Згідно ч. 4 ст. 879 ЦК України оплата робіт
провадиться після прийняття
замовником збудованого об'єкта
(виконаних робіт), якщо інший порядок
розрахунків не встановлений за
погодженням сторін.

Відповідно до п. 4.5. договору замовник
здійснює оплату роботи згідно цього
договору в розмірі 100% на протязі 10
банківських днів з моменту підписання
акту виконаних робіт.

Отже, з урахування п. 4.5 договору,
кінцевий строк розрахунку за виконані
позивачем роботи за актом виконаних
робіт настав 01.03.2012 року.

Відповідачем не надано суду доказів в
порядку ст.ст. 33, 34 ГПК України на
підтвердження здійснення розрахунку з
позивачем за виконані ним роботи, а
тому висновок суду першої інстанції
щодо задоволення позовних вимог про
стягнення з відповідача на користь
позивача 374000,00 грн. боргу колегія
суддів вважає законним та
обґрунтованим.

Апеляційним господарським судом
відшкодовано витрати на послуги
адвоката в апеляційній інстанції в
сумі 20430,00 грн.

Судом встановлено, що на підтвердження
понесених витрат суду надано копію
договору №27 про надання правової
допомоги у господарському спорі від
18.06.2014 року; оригінал банківської
виписки про сплату послуг за договором
№27 про надання правової допомоги в
господарському спорі від 18.06.2014 року;
оригінал платіжного доручення №517 від
11.07.2014 року про сплату 20430,00 грн. за
надання правової допомоги згідно
договору №27 від 18.06.2014 року; копію
виписки про державну реєстрацію
юридичної особи Адвокатського
об'єднання "Лігал Едвайзер" від 24.10.2012
року; копію свідоцтва про право на
заняття адвокатською діяльністю №5271
від 28.09.2012 року, видане на підставі
рішення Київської міської
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 28.09.2012 року за №29-20-29
адвокату Григоревському В.В., копію
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю №5291 від 28.09.2012
року, видане на підставі рішення
Київської міської
кваліфікаційно-дисциплінарної комісії
адвокатури від 28.09.2012 року за №29-40-29
адвокату Коваль В.В.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові
витрати складаються з державного мита,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката, витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу та інших витрат
пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми,
які підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає обґрунтованими висновки суду
про відшкодування за рахунок
відповідача витрат на послуги адвоката
в апеляційній інстанції в сумі 20430,00
грн.

Касаційна інстанція зазначає, що
згідно зі ст.111-7 Господарського
процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Касаційна інстанція відхиляє доводи
скаржника про неправомірність
стягнення судових витрат апеляційною
інстанцією з таких мотивів.

Повноваження апеляційного
господарського суду щодо розподілу
судових витрат, визначені в ст. 105 ГПК
України стосуються лише випадку нового
їх розподілу, якщо рішення змінено чи
скасовано; ці повноваження лише
доповнюють ті, що визначені ст. 49 ГПК
України, однак ніяким чином їх не
обмежують як помилково вважає
скаржник. В даному випадку новий
розподіл витрат не здійснювався,
оскільки рішення суду першої інстанції
залишено без зміни, що однак не обмежує
повноваження суду апеляційної
інстанції покласти понесені позивачем
в апеляційній інстанції витрати на
послуги адвоката в порядку,
визначеного ст. 49 ГПК України.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновків про те, що господарський суд
апеляційної інстанції не допустив
порушень норм процесуального закону
при вирішені питання розподілу судових
витрат, тому законних підстав для
скасування постанови за наведених
скаржником мотивів не має.

Виходячи з викладеного, керуючись
ст.ст. 107, 108, 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 10.09.2014 р. у
справі № 910/4112/14 господарського
суду міста Києва залишити без зміни, а
касаційну скаргу - без задоволення.

Головуючий, суддя
В. Овечкін

судді
Є. Чернов

В. Цвігун