РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2014 року
Справа № 906/596/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Демянчук Ю.Г.

судді
Філіпова Т.Л. ,

судді
Крейбух О.Г.

при секретарі судового засідання Лелех
І.Ю.

за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом
(стягувач) - не з'явився

відповідача 1 за первісним позовом
(боржник) - Глюза А.А. директор

відповідача 2 за первісним позовом
(боржник) - не з'явився

Корольовського відділу ДВС
Житомирського МУЮ - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Замкова
Гора" на ухвалу господарського суду
Житомирської області від 27.10.14 р.

на дії Корольовського відділу ДВС
Житомирського МУЮ

у справі № 906/596/14 (суддя Тимошенко О. М.
)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" (м.
Житомир)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Замкова Гора" (м.
Житомир)

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комфорт-Модерн" (м.
Житомир)

про стягнення 1 087 356,13 грн.

та за зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "Замкова
Гора" (м.Житомир)

до Публічного акціонерного товариства
"Райффайзен Банк Аваль" (м. Житомир)

про розірвання кредитного договору
№010/110/262 від 19.05.08

Розпорядженням голови Рівненського
апеляційного господарського суду від
17.12.2014 року у зв`язку із перебуванням у
відпустці судді Юрчука М.І. внесено
зміни до складу колегії, окрім заміни
головуючого судді.

в с т а н о в и в :

Відповідно до рішення господарського
суду Житомирської області від 15.07.2014
року у справі № 906/596/14 первісний позов
задоволено частково. Підлягає до
стягнення солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Замкова
гора" та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Комфорт-Модерн" на
користь Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" -
81262,80 доларів США, 28558,84 грн. Підлягає до
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Замкова гора" на
користь Публічного акціонерного
товариства "Райффайзен Банк Аваль" -
19547,09 грн. судового збору. В частині
позовних вимог про стягнення 1100
доларів США відмовлено. В частині
стягнення 1000 доларів США та в частині
стягнення 11000 грн. провадження у справі
припинено. Підлягає поверненню
Публічному акціонерному товариству
"Райффайзен Банк Аваль" з державного
бюджету України 1949,23 грн. зайво
сплаченого судового збору за платіжним
дорученням № 296477 від 05.05.14 на суму
21747,12грн. при подачі позову. У
задоволені зустрічного позову
відмовлено.

На виконання зазначеного рішення
господарським судом Житомирської
області 08.08.2014 р. видано накази.

Відповідач 1 за первісним позовом,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Замкова гора"
звернувся до господарського суду із
заявою за вх. г/с № 02-19/143/14 від 10.10.2014р.
про визнання незаконними дії
Корольовського відділу державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції в частині
винесення постанов від 29.09.14 року про
арешт грошових коштів боржника, про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження, про
стягнення з боржника виконавчого збору
та про стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій. Просить суд
визнати недійсними та скасувати
постанови Корольовського відділу
державної виконавчої служби
Житомирського міського управління
юстиції від 29.09.14 року про арешт
грошових коштів боржника, про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, про стягнення з
боржника виконавчого збору та про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 27.10.2014р.
скаргу ТОВ "Замкова гора" задоволено
частково. Визнано недійсною та
скасовано постанову державного
виконавця Корольовського відділу ДВС
Житомирського МУЮ від 29.09.14 у
виконавчому провадженні №44405008 про
стягнення з ТОВ "Замкова гора" витрат на
проведення виконавчих дій в розмірі
100,00 грн. Відмовлено в задоволенні
скарги в частині вимог про визнання
недійсними та скасування постанов
Корольовського відділу державної
виконавчої служби Житомирського
міського управління юстиції від 29.09.14
про арешт коштів боржника, про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження, про стягнення з
боржника виконавчого збору.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої
інстанції від 27.10.2014р. товариство з
обмеженою відповідальністю "Замкова
гора" звернулося до Рівненського
апеляційного господарського суду із
апеляційною скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить її
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким визнати недійсними та скасувати
постанови Корольовського ВДВС
Житомирського МУЮ від 29.09.2014 року про
арешт коштів боржника, про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, про стягнення з
боржника виконавчого збору.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 05.12.2014 року
апелянту поновлено строк на подання
апеляційної скарги.

05.12.2014 року апеляційну скаргу
відповідача 1 за первісним позовом
прийнято до провадження у складі
колегії: головуючий суддя Демянчук Ю.Г.,
суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І. та
призначено до розгляду на 18.12.2014 року.

Позивач за первісним позовом,
відповідач 2 за первісним позовом та
Корольовський ВДВС Житомирського МУЮ
не скористалися правом, наданим ст. 96
ГПК України, та не направили до
господарського суду відзив на
апеляційну скаргу.

Присутній в судовому засіданні 18.12.2014
року представник апелянта підтримав
доводи апеляційної скарги, просив суд
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "Замкова
гора" задоволити, а ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 27.10.2014 року в частині
відмови в задоволенні скарги про
визнання недійсними та скасування
постанов Корольовського відділу ДВС
Житомирського МУЮ від 29.09.2014 р. про
арешт коштів боржника, про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження, про стягнення з
боржника виконавчого збору скасувати.

Представники позивача, відповідача 2 за
первісним позовом та Корольовський
ВДВС Житомирського МУЮ у судове
засідання не з'явилися, про поважність
причин неявки суд не повідомили.

Зважаючи, що судом вжито необхідних
заходів для завчасного повідомлення
сторін про час і місце розгляду справи,
що стверджується наявними у справі
матеріалами /а.с. 73-76/, явка
представників сторін в судове
засідання обов'язковою не визнавалась
та додаткові докази судом не
витребовувались, колегія суддів дійшла
висновку про можливість розгляду
апеляційної скарги без участі
представників позивача за первісним
позовом, відповідача 2 за первісним
позовом та Корольовський ВДВС
Житомирського МУЮ за наявними у справі
матеріалами.

Статтею 99 ГПК України передбачено, що в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст. 101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно частини 5 статті 106
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційні скарги на ухвали
місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст.121-2 ГПК України, неявка
боржника, стягувача, прокурора чи
представника органу Державної
виконавчої служби в судове засідання
не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, наявні в ній
докази, заслухавши пояснення
представника відповідача 1 у судовому
засіданні, перевіривши оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення
місцевим господарським судом,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваної ухвали норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на таке.

22.09.2014р. старшим державним виконавцем
Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження на виконання
наказу №906/596/14 виданого 08.08.2014 року
господарським судом Житомирської
області про стягнення солідарно з ТОВ
"Замкова гора" на користь ПАТ
"Райффайзен Банк Аваль" заборгованості
в сумі 81262,80 дол. США та 28558,84 грн., надано
добровільний строк для виконання до
26.09.2014 року включно.

В порядку ч.2 ст.25 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець протягом трьох робочих днів
з дня надходження до нього виконавчого
документа виносить постанову про
відкриття виконавчого провадження. У
постанові державний виконавець вказує
про необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи днів з
моменту винесення постанови (у разі
виконання рішення про примусове
виселення боржника - у строк до
п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі
ненадання боржником документального
підтвердження виконання рішення буде
розпочате примусове виконання цього
рішення із стягненням з боржника
виконавчого збору і витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом.

27.09.2014 року боржником отримана
постанова Корольовського відділу ДВС
Житомирського МУЮ, що вбачається з
довідки про відстеження пересилання
поштових відправлень.

За наявності обставин, що
перешкоджають провадженню виконавчих
дій, або у разі несвоєчасного одержання
сторонами документів виконавчого
провадження, внаслідок чого вони були
позбавлені можливості скористатися
правами, наданими їм цим Законом,
державний виконавець може відкласти
виконавчі дії за заявою стягувача чи
боржника або з власної ініціативи на
строк до десяти робочих днів. Про
відкладання провадження виконавчих
дій державний виконавець виносить
відповідну постанову, про що
повідомляє сторонам ( ч.1 ст. 35 ЗУ "Про
виконавче провадження", п.4.3.2.
Інструкції про проведення виконавчих
дій).

Отже, Закон не встановлює для
державного виконавця обов'язку
відкладення провадження виконавчих
дій, а лише наділяє його таким правом.

Боржник (апелянт) в свою чергу також
таким правом не скористався та не надав
суду доказів, щодо звернення до
Корольовського відділу ДВС
Житомирського МУЮ із такою заявою.

Відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України
"Про виконавче провадження" у разі
ненадання боржником у строки,
встановлені частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного
виконання рішення, документального
підтвердження повного виконання
рішення державний виконавець на
наступний день після закінчення
відповідних строків розпочинає
примусове виконання рішення.

Частиною 1 ст. 28 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
у разі невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми.

У зв`язку із невиконанням боржником в
добровільному порядку рішення суду у
строк до 26.09.2014 р. та за відсутності
заяви боржника про відкладення
провадження виконавчих дій, державним
виконавцем 29.09.2014 р. винесено постанову
про стягнення з боржника виконавчого
збору.

Станом на 29.09.2014р. (день винесення
постанови державного виконавця про
стягнення з боржника виконавчого
збору) курс долара США до гривні
становив 12,91 грн. (а.с.14 мат.оск.ухвали),
тому державним виконавцем правомірно
винесено постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору в сумі 107766,16
грн. (81262,80 доларів США х12,91 грн. +
28558,84грн.), що складає 10 відсотків від
суми заборгованості за рішенням суду.

Звернення стягнення на майно
боржника полягає в його арешті,
вилученні та примусовій реалізації.
Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній
валюті. У разі відсутності у боржника
коштів та інших цінностей, достатніх
для задоволення вимог стягувача,
стягнення звертається також на належне
боржнику інше майно. Стягнення на майно
боржника звертається в розмірі і
обсязі, необхідних для виконання за
виконавчим документом, з урахуванням
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій, штрафів,
накладених на боржника під час
виконавчого провадження. (ст.52 Закону).

Тому колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, щодо правомірності винесення
державним виконавцем 29.09.2014 року
постанови про арешт коштів та
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
у межах суми 1185427,75 грн., що включає в
себе заборгованість згідно наказу
господарського суду - 1077661,59 грн. та
виконавчий збір в сумі 107766,16 грн.

Так, у суду відсутні підстави для
визнання постанов старшого державного
виконавця від 29.09.2014 р. про стягнення з
боржника виконавчого збору, про арешт
коштів боржника та про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження недійсними.

Частиною 1 ст. 41 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
витрати органів державної виконавчої
служби, пов'язані з організацією та
проведенням виконавчих дій щодо
забезпечення примусового виконання
рішень, є витратами виконавчого
провадження. Перелік витрат, пов`язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій, зазначений в ст. 41
Закону.

29.09.2014 р. старшим державним виконавцем
складено акт про витрати на проведення
виконавчих дій на суму 100 грн. та
відповідно винесена постанова про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій.

Відповідно до п. 4.15.2. Інструкції про
проведення виконавчих дій про суми
витрат на проведення виконавчих дій
державний виконавець складає акт про
витрати на проведення виконавчих дій, в
якому зазначаються перелік та суми
витрат, пов'язаних з проведенням
виконавчих дій, а також документи,
якими вони підтверджуються, з доданням
копій таких документів.

Проте, ні апелянту, ні до суду,
підтверджуючих копій таких документів
надано не було, тому сума витрат 100 грн.
необґрунтована належним чином.

Отже, колегія суддів апеляційної
інстанції погоджується з висновком
місцевого господарського суду, щодо
визнання недійсною постанови старшого
державного виконавця про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій в сумі 100 грн.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку, що ухвала
господарського суду Житомирської
області від 27.10.2014 р. у справі № 906/596/14
прийнята на підставі матеріалів
справи, відповідає нормам
матеріального та процесуального права.
Доводи скаржника, викладені ним в
апеляційній скарзі, висновків
місцевого господарського суду не
спростовують, а відтак, не є такими, що
можуть бути підставою згідно зі ст. 104
ГПК України для скасування чи зміни
оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст.99,101,103,105,106,121-2
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Ухвалу господарського суду
Житомирської області від 27.10.2014р. зі
справи №906/596/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Замкова
гора" без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України у
касаційному порядку через апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
Демянчук Ю.Г.

Суддя
Філіпова Т.Л.

Суддя
Крейбух О.Г.