КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р. Справа№ 910/11386/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Самсіна Р.І.

Гончарова С.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Миронов О.А. - дов. б/н від
24.04.2014р.

від відповідача: Кушніренко І.О. - дов.
б/н від 30.10.2014р.

розглянувши апеляційну скаргу
Підприємства об'єднання громадян
"Науково-дослідний інститут історії
архітектури та містобудування"
Українського товариства охорони
пам'яток історії та культури на рішення
Господарського суду м. Києва від
08.08.2014р. (повний текст підписано 13.08.2014р.)

у справі № 910/11386/14 (суддя Отрош І.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Текнопак"

до Підприємства об'єднання
громадян "Науково-дослідний

інститут історії
архітектури та містобудування"

Українського товариства
охорони пам'яток історії та культури

про зобов'язання виконати
зобов'язання в натурі

В судовому засіданні 17.12.2014р.
відповідно до ст. ст. 85, 99
Господарського процесуального кодексу
України оголошено вступну та
резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Текнопак" звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Підприємства об'єднання
громадян "Науково-дослідний інститут
історії архітектури та містобудування"
Українського товариства охорони
пам'яток історії та культури про
зобов'язання відповідача погодити
виконану ним робочу документацію
архітектурної частини у складі проекту
реставрації та пристосування пам'ятки
архітектури 1818 року - будинку по вул.
Костянтинівській, 11/13 у Подільському
районі м. Києва в Управлінні охорони
культурної спадщини КМДА та передати
погоджену робочу документацію ТОВ
"ТЕКНОПАК".

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилався на невиконання
відповідачем в повному обсязі робіт,
передбачених договором №7 від 01.07.2010р.,
оскільки дійсно виконану робочу
документацію у відповідності із
погодженим ескізним проектом, останній
не погодив з управлінням охорони
культурної спадщини КМДА, як того
вимагає п.1.1 договору.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 08.08.2014р. у справі №
910/11386/14 позов задоволено повністю.

Зобов'язано Підприємство об'єднання
громадян "Науково-дослідний інститут
історії архітектури та містобудування"
Українського товариства охорони
пам'яток історії та культури виконати
п.1.1. договору № 7 від 01.07.2010р. на
створення (передачу)
проектно-вишукувальної продукції, а
саме погодити виготовлену робочу
документацію архітектурної частини у
складі проекту реставрації та
пристосування пам'ятки архітектури 1818
року - будинку по вул. Костянтинівській,
11/13 у Подільському районі м. Києва в
Управлінні охорони культурної
спадщини виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації).

Зобов'язано Підприємство об'єднання
громадян "Науково-дослідний інститут
історії архітектури та містобудування"
Українського товариства охорони
пам'яток історії та культури передати
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Текнопак" погоджену
в Управлінні охорони культурної
спадщини виконавчого органу Київської
міської ради (Київської міської
державної адміністрації) робочу
документацію архітектурної частини у
складі проекту реставрації та
пристосування пам'ятки архітектури 1818
року - будинку по вул.Костянтинівській,
11/13 у Подільському районі м. Києва,
виготовлену за договором №7 від 01.07.2010
р. на створення (передачу)
проекто-вишукувальної продукції.

Стягнуто з Підприємства об'єднання
громадян "Науково-дослідний інститут
історії архітектури та містобудування"
Українського товариства охорони
пам'яток історії та культури на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Текнопак" витрати по
сплаті судового збору у розмірі 1 218,00
грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням
місцевого господарського суду,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове про відмову в позові.

Апеляційна скарга обґрунтована
порушенням судом норм матеріального
права, оскільки, на думку відповідача,
робоча документація по спірному
договору виготовлена у точній
відповідності з ескізним проектом, а
тому згідно п.6.6 ДБН А.2.2-6-2008 "Склад,
зміст, порядок розроблення, погодження
і затвердження науково-проектної
документації для реставрації об'єктів
нерухомої культурної спадщини" не
підлягає погодженню та експертизі.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Підприємства об'єднання громадян
"Науково-дослідний інститут історії
архітектури та містобудування"
Українського товариства охорони
пам'яток історії та культури 23.09.2014р.
передано на розгляд судді Скрипці І.М.,
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Скрипка І.М., судді
Шаптала Є.Ю., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.09.2014р.
колегією суддів в зазначеному складі
апеляційну скаргу відповідача
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 05.11.2014р.

Розпорядженням Секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 04.11.2014р., у
зв'язку з перебуванням судді Шаптали
Є.Ю. у відпустці, сформовано судову
колегію у складі: головуючий суддя -
Скрипка І.М., судді - Гончаров С.А.,
Самсін Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 05.11.2014р.,
колегією суддів в зазначеному складі,
апеляційну скаргу відповідача
прийнято до провадження.

В судових засіданнях апеляційної
інстанції 05.11.2014р., 19.11.2014р. у
відповідності до ст. 77 ГПК України
розгляд справи відкладався, було
зобов'язано представників сторін
надати письмові пояснення щодо того, чи
необхідно погоджувати в Головному
управлінні охорони культурної
спадщини КМДА робочу документацію,
виконану згідно договору №7 від 01.07.2010р.
та чи відповідає вказана документація
ескізному проекту.

Представник відповідача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
17.12.2014р. вимоги апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
оскаржуване рішення скасувати та
прийняти нове про відмову в позові.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
17.12.2014р. заперечував проти доводів
відповідача, викладених в апеляційній
скарзі, просив суд відмовити в
задоволенні апеляційної скарги, а
оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до частини 1 статті 101
Господарського процесуального кодексу
України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін, перевіривши
правильність застосування
господарським судом при прийнятті
оскарженого рішення норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а рішення
підлягає скасуванню виходячи з
наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
01.07.2010р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Текнопак» (замовник,
позивач) та Підприємством Об'єднання
громадян «Науково-дослідний інститут
історії архітектури та
містобудування» Українського
товариства охорони пам'яток історії та
культури (виконавець, відповідач) був
укладений договір № 7 на створення
(передачу) проектно-вишукувальної
продукції (далі - договір).

Відповідно до п.1.1. договору, замовник
доручає та сплачує, а виконавець
приймає на себе виконання робочої
документації архітектурної частини у
складі проекту реставрації та
пристосування пам'ятки архітектури 1818
року - будинку по вул. Костянтинівській,
11/13 у Подільському районі м.Києва (далі -
проектна продукція) та погодження її у
Головному Управлінні охорони
культурної спадщини КМДА з подальшим
використанням виробництва робіт.

Пунктом 1.3. договору передбачено, що
виконавець зобов'язується своїми
силами, а також необхідними
матеріалами за завданням замовника
надати послуги згідно технічного
завдання, а замовник зобов'язується
прийняти й оплатити виконувані послуги
на умовах, викладених у Договорі.

Вартість послуг зазначених в п. 1.1.
цього договору визначена на підставі
кошторису №1 (додаток №1 до даного
договору) становить - 60 710,40 грн., у тому
числі 20% ПДВ - 10 118, 40 грн. Вказана ціна є
фіксованою (п. 3.1. договору).

Оплата за договором здійснюється
поетапно: 1 етап - аванс 50% загальної
вартості, що складає 30 355, 20 грн., в т.ч.
ПДВ 20% - 5 059, 20 грн., 2 етап - остаточний
розрахунок - після завершення робіт в
повному обсязі, згідно з Договором,
протягом 10 банківських днів з моменту
отримання проектної продукції та актів
здачі-приймання виконаних робіт, що
складає 30 355, 20 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 5 059,20
грн. (п. 3.2 договору).

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2., 4.3. договору,
повністю закінчену створену продукцію
виконавець передає по накладній для
приймання з актом здачі-приймання
створеної проектної продукції.
Замовник зобов'язаний прийняти
створену проектну продукцію та
протягом 10 днів підписати акт
здачі-приймання створеної продукції,
виконаної якісно та у повному обсязі,
або надіслати мотивовану відмову. У
випадку мотивованої відмови замовника
від приймання виконаної продукції за
даним Договором, яку він повинен
надіслати протягом 10 днів з дня
отримання виконаної продукції,
складається двосторонній акт з
перерахуванням необхідних доробок і
термінів їх виконання. Необхідні
доробки, що виникли з вини виконавця,
проводяться ним за власний рахунок.

Позивач вважає, що ним було виконано
зобов'язання з оплати 50% вартості
передбачених Договором робіт, однак
відповідачем виконано умови Договору
лише в частині виготовлення проектної
документації - натомість не виконано
зобов'язання з погодження такої
проектної документації в Управлінні
охорони культурної спадщини КМДА. За
таких обставин, позивач просить суд
зобов'язати відповідача виконати свій
обов'язок з погодження виготовленої
проектної документації за Договором в
Управлінні охорони культурної
спадщини КМДА та передати погоджену
робочу документацію позивачу.

Відповідач заперечував проти позову з
тих підстав, що окрім спірного
Договору, між тими ж сторонами було
укладено договір № 5 від 01.07.2010р., що
належним чином виконаний сторонами, а
тому наявність у відповідача
передбаченого у п. 1.1. Договору № 7
зобов'язання з погодження виготовленої
проектної документації в Управлінні
охорони культурної спадщини КМДА є
результатом технічної помилки -
механічного перенесення фрази із
тексту договору № 5.

За таких обставин, відповідач зазначає,
що у позивача відсутнє право вимагати
здійснення погодження робочої
документації з органами охорони
культурної спадщини, оскільки робоча
документація по спірному договору
виготовлена у точній відповідності з
ескізним проектом, а тому згідно п.6.6
ДБН А.2.2-6-2008 "Склад, зміст, порядок
розроблення, погодження і затвердження
науково-проектної документації для
реставрації об'єктів нерухомої
культурної спадщини" не підлягає
погодженню та експертизі.

Задовольняючи позовні вимоги в повному
обсязі, місцевий господарський суд
виходив з того, що відповідачем не
надано суду жодного доказу на
підтвердження припинення існування у
нього обов'язку з виконання Договору в
частині погодження проектної
документації у відповідному органі
охорони культурної спадщини, як-от у
зв'язку з неможливістю його виконання
чи відсутністю обґрунтованої
необхідності у такому погодженні,
зокрема через відсутність
уповноваженого на це органу чи його
ліквідацію тощо.

Однак колегія суддів не може
погодитись з такими висновками
місцевого господарського суду, вважає
їх помилковими, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, до виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Зі змісту укладеного договору № 7 на
створення (передачу)
проектно-вишукувальної продукції від
01.07.2010р. вбачається, що даний договір
має змішану правову природу, зокрема в
частині виготовлення проектної
продукції є договором підряду на
проведення проектних та пошукових
робіт, а в частині здійснення
погодження виготовленої проектної
документації в Управлінні охорони
культурної спадщини виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) містить ознаки договору
про надання послуг.

За змістом ст. 887 ЦК України, за
договором підряду на проведення
проектних та пошукових робіт підрядник
зобов'язується розробити за завданням
замовника проектну або іншу технічну
документацію та (або) виконати пошукові
роботи, а замовник зобов'язується
прийняти та оплатити їх.

При цьому, згідно ст. 901 ЦК України за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов п.3.2 Договору,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Текнопак» здійснило
на користь відповідача оплату 50%
кошторисної вартості робіт, що є
предметом Договору, у сумі 30 355, 20 грн.,
що підтверджується платіжним
дорученням № 169 від 12.08.2010р. із
призначенням платежу «плата за
виготовлення робочої документації
згідно договору № 7 від 01.07.2010р., в т.ч.
ПДВ 5 059 грн. 20 коп.».

В свою чергу відповідачем на
підтвердження виконання проектної
продукції за Договором надано позивачу
для підписання Акт №1 від 25.04.2013р.
здачі-приймання
проектно-вишукувальної продукції за
договором № 7 від 01.07.2010р. загальною
вартістю виконаних робіт - 30 355, 20 грн.,
Акт №2 від 25.04.2013 р. здачі-приймання
проектно-вишукувальної продукції за
договором № 7 від 01.07.2010р. загальною
вартістю виконаних робіт 10 000, 00 грн. та
Акт №3 від 14.05.2014р. здачі-приймання
проектно-вишукувальної продукції за
договором № 7 від 01.07.2010 р. загальною
вартістю виконаних робіт - 20 355, 20 грн. із
зазначенням, що проектно-вишукувальна
продукція виготовлена у відповідності
з умовами договору в повному обсязі,
належним чином оформлена та передана
замовнику.

При цьому, Акти здачі-приймання
проектно-вишукувальної продукції за
договором № 7 від 01.07.2010р. № 1 від 25.04.2013р.
та № 2 від 25.04.2013р. підписані сторонами
та скріплені їх печатками.

Акт здачі-приймання №3 від 14.05.2014р.
проектно-вишукувальної продукції за
договором №7 від 01.07.2010р. не підписаний
зі сторони Товариства з обмеженою
відповідальністю «Текнопак», а з
письмових пояснень позивача
вбачається, що останній заперечує
проти його підписання, оскільки
предметом Договору є, окрім
виготовлення проектної продукції,
також її погодження в Управлінні
охорони культурної спадщини КМДА, у
зв'язку з чим роботи за Договором, на
його думку, не є виконаними в повному
обсязі, а підписання згаданого акту є
передчасним.

З наявних у матеріалах справи
документів вбачається, що позивачем
було направлено на адресу відповідача
претензію №1 від 20.05.2014р., у якій
останній просить виконати в місячний
строк зобов'язання з погодження
проектної документації з Управлінням
охорони культурної спадщини КМДА та
надати відповідне письмове
підтвердження позивачу.

Однак листом від 02.06.2014р. на претензію
№1 від 20.05.2014р. відповідач зазначив, що
останній не зобов'язаний здійснювати
погодження виготовленої за Договором
проектної документації з Управлінням
охорони культурної спадщини КМДА, а
тому такі вимоги є безпідставними.

Колегія суддів зазначає, що дійсно п. 1.1.
укладеного між сторонами Договору
передбачено прийняття відповідачем на
себе обов'язку виготовлення робочої
документації архітектурної частини у
складі проекту реставрації та
пристосування пам'ятки архітектури 1818
року - будинку по вул. Костянтинівській,
11/13 у Подільському районі м. Києва та
погодження такої документації в
Головному управлінні охорони
культурної спадщини КМДА з подальшим
використанням для виробництва робіт.

Однак, ні в кошторисі №1 до договору №7
на створення (передачу)
проектно-вишукувальної продукції від
01.07.2010р., ні у виконавчому кошторисі №2,
ні в протоколі погодження розміру
договірної ціни (додаток №2 до договору
№7), ні в календарному плані-графіку на
виконання робочої документації
(додаток №3 до договору) (а.с. 32-34, 166)
сторонами не було передбачено такого
виду робіт, як погодження виготовленої
робочої документації по договору №7
від 01.07.2010р. в Головному управлінні
охорони культурної спадщини КМДА, та
вартість такого виду робіт.

Вартість послуг за спірним договором в
сумі 60 710, 40 грн. є погодженням сторонами
розміру договірної ціни на виконання
робочої документації і жодним додатком
до договору не передбачено включення
до цієї ціни вартості робіт по
погодженню документації в Управлінні.

Вказані обставини справи сторонами не
заперечуються.

Як вбачається з письмових пояснень
представника позивача, наданих суду
апеляційної інстанції, прийнята від
відповідача робоча документація по
договору №7 від 01.07.2010р. є робочими
кресленнями будівельних деталей та
конструкцій, зафіксованих в ескізному
проекті. Будь-яких невідповідностей
робочої документації ескізному
проекту ними не виявлено, претензій до
відповідача щодо невідповідності
робочої документації ТОВ "ТЕКНОПАК" не
має.

Згідно п.6.6 ДБН А.2.2-6-2008 "Склад, зміст,
порядок розроблення, погодження і
затвердження науково-проектної
документації для реставрації об'єктів
нерухомої культурної спадщини" робоча
документація, виконана у відповідності
із погоджувальними частинами
науково-проектної документації (див.
п.6.3) не підлягає погодженню та
експертизі.

У відповідності до реставраційного
завдання, затвердженого Головним
управління охорони культурної
спадщини КМР (КМДА) в 2010р., проектна
документація виготовляється у дві
стадії: стадія "ескізний проект" та
стадія "робоча документація".

З урахуванням вказаного завдання та
згідно п.6.3 ДБН А.2.2-6-2008, погоджувальною
та затверджувальною частиною
науково-проектної документації
"Реставрація та пристосування пам'ятки
архітектури 1818 р. - будинку по вул.
Костянтинівській, 11/13 у Подільському
районі м. Києва " є лише ескізний проект
реставрації.

Ескізний проект вказаного об'єкту був
погоджений відповідачем з Головним
управління охорони культурної
спадщини КМР (КМДА) в 2010р. (а.с.68).

Оскільки робоча документація на
виконання умов договору №7 від 01.07.2010р.,
укладеного між сторонами, виготовлена
у відповідності до ескізного проекту, і
ця обставина позивачем не оспорюється,
а тому згідно п.6.6 ДБН А.2.2-6-2008 "Склад,
зміст, порядок розроблення, погодження
і затвердження науково-проектної
документації для реставрації об'єктів
нерухомої культурної спадщини" не
підлягає погодженню та експертизі.

Місцевий господарський суд не звернув
уваги на вказані обставини справи та
норми ДБН А.2.2-6-2008 "Склад, зміст, порядок
розроблення, погодження і затвердження
науково-проектної документації для
реставрації об'єктів нерухомої
культурної спадщини", а тому дійшов
помилкового висновку про задоволення
позову.

При цьому посилання позивача на
відмову Головного управління охорони
культурної спадщини КМР (КМДА) у видачі
дозволу на виконання реставраційних
робіт, а листом від 22.10.2013р. було
повідомлено про необхідність
погодження науково-проектної
документації з управлінням, не
приймаються колегією суддів до уваги,
оскільки з листа Головного управління
охорони культурної спадщини КМР (КМДА)
від 22.10.2013р. №066/02-6820 не вбачається, що
така відмова обґрунтована лише
необхідністю погодження з Управлінням
виготовленої відповідачем робочої
документації архітектурної частини у
складі проекту реставрації та
пристосування пам'ятки архітектури 1818
року - будинку по вул. Костянтинівській,
11/13 у Подільському районі м. Києва, або
що вказана документація не відповідає
ескізному проекту, погодженому з
Управлінням.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи, викладені відповідачем в
апеляційній скарзі, знайшли своє
підтвердження під час розгляду справи
в суді апеляційної інстанції.

Зважаючи на вищевикладені обставини
справи в їх сукупності, колегія суддів
дійшла висновку про те, що рішення
Господарського суду міста Києва від
08.08.2014р. у справі № 910/11386/14 прийняте з
невірним застосуванням норм
матеріального права, а тому апеляційна
скарга Підприємства об'єднання
громадян "Науково-дослідний інститут
історії архітектури та містобудування"
Українського товариства охорони
пам'яток історії та культури, з підстав
викладених в ній, підлягає задоволенню,
а рішення Господарського суду міста
Києва від 08.08.2014р. у справі № 910/11386/14
скасуванню у відповідності до п. 2 ч. 1
ст. 103 Господарського процесуального
кодексу України з прийняттям нового
рішення про відмову в позові.

У відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України у
зв'язку із відмовою у задоволенні
позову судові витрати за подання
позовної заяви покладаються на
позивача, а у зв'язку із задоволенням
апеляційної скарги відповідача, з
позивача на користь відповідача
підлягає стягненню судовий збір,
сплачений відповідачем за подання
апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 49, 85, 99, 101-105 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Підприємства
об'єднання громадян "Науково-дослідний
інститут історії архітектури та
містобудування" Українського
товариства охорони пам'яток історії та
культури на рішення Господарського
суду м. Києва від 08.08.2014р. у справі №
910/11386/14 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду м. Києва
від 08.08.2014р. у справі №910/11386/14 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю "Текнопак"
відмовити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Текнопак" (04071, м.
Київ, вул. Костянтинівська, 11/13А, ) на користь Підприємства
об'єднання громадян "Науково-дослідний
інститут історії архітектури та
містобудування" Українського
товариства охорони пам'яток історії та
культури (01015, м. Київ, вул. Івана мазепи,
21, корп.19, ) 609, 00 грн.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

5. Доручити Господарському суду міста
Києва видати наказ.

6. Матеріали справи № 910/11386/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
І.М. Скрипка

Судді
Р.І. Самсін

С.А. Гончаров