ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 р.
Справа № 914/3952/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк», м.
Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю «СОЛО-БУД», м. Львів

про: стягнення 76570,15 грн. заборгованості
за Договором № Б/Н від 29.06.2011 року

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Никитюк І.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Деркач Ю.Ю. (довіреність №
5350-О від 20.11.2013 р.)

від відповідача: не з'явився

Представнику позивача роз'яснено права
та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК
України. Заяв про відвід судді не
подавалось. У судовому засіданні 09.12.2014
року оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору: Господарським судом
Львівської області розглядається
справа за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до Товариства з
обмеженою відповідальністю «СОЛО-БУД»
про стягнення 76570,15 грн. заборгованості
за Договором № Б/Н від 29.06.2011 року.

Ухвалою суду від 10.11.2014 року позовну
заяву прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до судового розгляду на 25.11.2014 року.
Ухвалою суду від 25.11.2014 року розгляд
справи відкладено на 09.12.2014 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються
невиконанням відповідачем умов
Договору банківського обслуговування
№б/н від 29.06.2011 р., внаслідок чого у
нього виникла заборгованість перед
позивачем у розмірі 76570,15 грн., з яких:
52000,00 грн. - заборгованість за кредитом;
15049,77 грн. - заборгованість по процентам
за користування кредитом; 5776,38 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 3744,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом.

Представник позивача в судове
засідання з'явився, подав довідку
(заява вх.№53252/14 від 09.12.2014 р.) про
відсутність в провадженні
господарських судів України, або
іншого органу, який в межах своєї
компетенції вирішує спір, спору між
тими ж сторонами, про той же предмет і з
тих же підстав, та рішення цих органів з
такого спору. Повідомив суд, що спір в
позасудовому порядку не врегульований,
заборгованість по кредиту не погашена.
На виконання вимог попередніх ухвал
суду долучив до матеріалів справи
копію витягу з ДП
«Інформаційно-ресурсний центр» на
відповідача та копію виписки по
рахунку на підтвердження використання
коштів в межах ліміту. Позовні вимоги
підтримав, просив позов задоволити
повністю з підстав, наведених у
позовній заяві.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив, вимог попередніх ухвал
суду не виконав, проти задоволення
позову у встановленому законом порядку
не заперечив, доказів погашення
заборгованості не надав, причин неявки
не повідомив, хоча про час та місце
судового засідання був належним чином
повідомлений.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними у справі матеріалами, яких
достатньо для встановлення обставин і
вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, повно та об'єктивно
дослідивши докази в їх сукупності, суд
встановив наступне.

29.06.2011 р. Товариство з обмеженою
відповідальністю «СОЛО-БУД»
приєдналось до «Умов та правил надання
банківських послуг» (надалі - Умови),
Тарифів Банку, що розміщені в мережі
Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом
складають Договір банківського
обслуговування № б/н від 29.06.2011 р. (далі -
Договір) та взяв на себе зобов'язання
виконувати умови Договору.

Відповідно до Договору відповідачу
було встановлено кредитний ліміт, на
поточний рахунок 1314 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших), що визначено і
врегульовано «Умовами та правилами
надання банківських послуг».

Відповідно до 3.2.1.1.16. Умов при укладанні
договорів і угод, чи вчиненні інших дій,
що свідчать про приєднання Клієнта до
«Умов і правил надання банківських
послуг» (або у формі «Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки» або у формі авторизації
кредитної угоди в системах клієнт-банк
/ інтернет клієнт-банк, або у формі
обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі), Банк і Клієнт допускають
використання підписів Клієнта у
вигляді електронно - цифрового підпису
та / або підтвердження через пароль,
спрямований Банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі Клієнта з
правом «першого» підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів Клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банка та Клієнта.

Згідно з п. 3.2.1.1.3. Умов кредит надається
в обмін на зобов'язання Клієнта щодо
його повернення, сплаті процентів та
винагороди.

Пунктом 3.2.1.1.8 Умов встановлено, що
проведення платежів Клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться Банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до «Умов і правил
надання банківських послуг» (або у
формі «Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відбитка печатки» або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або
у формі обміну паперовій або
електронній інформацією, або в
будь-якій іншій формі - «Угода»).

У відповідності до п. 3.2.1.1.6. Умов ліміт
може бути змінений Банком в
односторонньому порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбачених внутрішніми
нормативними документами Банку.
Підписавши Угоду, Клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна Ліміту
проводиться Банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення Клієнта на
свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).

Позивач у позовній заяві зазначив, що
свої зобов'язання за договором виконав
в повному обсязі, надавши відповідачу
кредитний ліміт в розмірі 52000,00 грн., що
підтверджується долученою до
матеріалів справи випискою по рахунку.

Відповідно до розділу Умов 3.2.1.4., яким
затверджений порядок розрахунків, за
користування кредитом в період з дати
виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня Клієнт виплачує
проценти, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від строку
користування кредитом
(диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнулення дебетового сальдо в
одну з дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (надалі - «період, в який
дебетове сальдо підлягає обнулінню»),
розрахунок процентів здійснюється за
процентною ставкою в розмірі, 0% річних
від суми залишку непогашеної
заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
Клієнт виплачує Банку за користування
кредитом проценти в розмірі 36% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання Клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні Клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
Клієнт сплачує Банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 56
(п'ятдесят шість)% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості. У
разі порушення Клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права Банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого Умовами і правилами
надання Банківських послуг, Клієнт
сплачує Банку пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми залишку
непогашеної заборгованості за кожен
день прострочення. Сплата пені
здійснюється з дня, наступного за датою
порушення зобов'язань.

Під «непогашенням кредиту» мається на
увазі не виникнення на поточному
рахунку нульового дебетового сальдо
при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати, вони
вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4. Умов Банк має
право при порушенні Клієнтом
будь-якого із зобов'язань,
передбаченого «Умовами, змінити умови
кредитування - вимагати від Клієнта
дострокового повернення кредиту,
сплати відсотків за його користування,
виконання інших зобов'язань за
кредитом в повному обсязі.

Відповідно до 3.2.1.5.1 Умов при порушенні
Клієнтом будь-якого із зобов'язань по
сплаті відсотків за користування
кредитом, передбачених Умовами п., п.
3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів
повернення кредиту, передбачених п., п.
3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди,
передбаченого п.п. 3.2.1.2.2.5, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5,
3.2.1.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний
випадок порушення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, (у % річних) від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення
платежу. А в разі реалізації Банком
права на встановлення іншого строку
повернення кредиту, Клієнт сплачує
Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.
3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється у гривні.

Пунктом 3.2.1.6.1. Умов передбачено, що
обслуговування кредитного Ліміту на
поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подачі Клієнтом
до Банку заяви на приєднання до «Умов
та Правил надання банківських послуг»
(або у формі «Заяви про відкриття
поточного рахунку та картки із
зразками підписів і відбитка печатки»
або у формі авторизації кредитної
угоди в системах клієнт-банк / інтернет
клієнт-банк, або у формі обміну
паперовій або електронною інформацією,
або в будь-якій іншій формі) та / або з
моменту надання Клієнтом
розрахункових документів на
використання коштів у рамках кредитної
Ліміту в межах зазначених у них сум, і
діє в обсязі перерахованих засобів до
повного виконання зобов'язань
сторонами.

Як зазначає позивач, у зв'язку з
невиконанням відповідачем зобов'язань
за Договором обслуговування кредитних
лімітів на поточному рахунку у
відповідача станом на 26.09.2014 року
виникла заборгованість у розмірі 76570,15
грн., з яких: 52000,00 грн. - заборгованість
за кредитом; 15049,77 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
5776,38 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором; 3744,00 грн. - заборгованість
по комісії за користуванням кредитом.

Дослідивши представлені суду докази,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими, підставними та такими,
що підлягають до задоволення повністю
з огляду на наступне.

Статтею 174 Господарського Кодексу
України визначено, що господарські
зобов'язання виникають, зокрема,
безпосередньо з господарського
договору, інших угод, передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 1066 ЦК України за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Статтею 1067 ЦК України встановлено, що
договір банківського рахунка
укладається для відкриття клієнтові
або визначеній ним особі рахунка у
банку на умовах, погоджених сторонами.
Банк зобов'язаний укласти договір
банківського рахунка з клієнтом, який
звернувся з пропозицією відкрити
рахунок на оголошених банком умовах, що
відповідають закону та банківським
правилам.

Відповідно до ст. 1069 ЦК України якщо
відповідно до договору банківського
рахунка банк здійснює платежі з
рахунка клієнта, незважаючи на
відсутність на ньому грошових коштів
(кредитування рахунка), банк вважається
таким, що надав клієнтові кредит на
відповідну суму від дня здійснення
цього платежу. Права та обов'язки
сторін, пов'язані з кредитуванням
рахунка, визначаються положеннями про
позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71
цього Кодексу), якщо інше не
встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що за
заявою відповідача позивачем було
відкрито поточний банківський рахунок
1314, на який відповідачу
встановлено кредитний ліміт в сумі
52000,00 грн.

Згідно визначення ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Відповідно до ст.ст. 526 ЦК України, 193 ГК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Пунктами 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.2.2.3. та 3.2.1.2.2.5. Умов
та тарифів надання банківських послуг
передбачено, що позивач як клієнт банку
зобов'язаний сплачувати проценти за
весь час фактичного користування
кредитом; здійснювати погашення
кредиту, отриманого в межах
встановленого ліміту, а також
повернути кредит в строк, встановлений
п.п. 3.2.1.1.10, 3.2.1.2.3.4., 3.2.1.2.2.17.

Згідно п. 3.2.1.1.3. Умов кредит позивачем
надано в обмін на зобов'язання
відповідача щодо його повернення,
сплати процентів та винагороди.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, а у
відповідності до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним
чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до 3.2.1.5.1 Умов при порушенні
Клієнтом будь-якого із зобов'язань по
сплаті відсотків за користування
кредитом, передбачених Умовами п.п.
3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів
повернення кредиту, передбачених п.п.
3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди,
передбаченого п.п. 3.2.1.2.2.5, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5,
3.2.1.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожний
випадок порушення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня, (у % річних) від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення
платежу. А в разі реалізації Банком
права на встановлення іншого строку
повернення кредиту, Клієнт сплачує
Банку пеню у розмірі, зазначеному в п.
3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за
кожен день прострочення. Сплата пені
здійснюється у гривнях.

Пункт 6 ст. 232 ГК України визначає, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Умовами встановлено інший порядок
нарахування пені, а саме нарахування
неустойки за кожний випадок порушення
зобов'язань, передбаченої п.п.3.2.1.5.1.,
3.2.1.5.2., 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3
(трьох) років з дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконано
Клієнтом (п.3.2.1.5.4. Умов).

Строки позовної давності на вимогу про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів
встановлюється сторонами тривалістю
5 років (п. 3.2.1.5.7. Умов).

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України
законом щодо окремих видів зобов'язань
може бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням
сторін не допускається.

Стаття 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачає, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону
України розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати розміру подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який
сплачується пеня.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок позовних вимог, суд
встановив, що розрахунок пені
здійснено правильно та у відповідності
із вимогами законодавства.

З урахуванням зазначеного, суд вважає
підставними та обґрунтованими вимоги
позивача про стягнення з відповідача
76570,15 грн. заборгованості за Договором
банківського обслуговування №б/н від
29.06.2011 р., з яких: 52000,00 грн. -
заборгованість за кредитом; 15049,77 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 5776,38
грн. - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 3744,00 грн. -
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст. 49 ГПК України
судовий збір у розмірі 1827,00 грн. слід
покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись
Конституцією України, ст.ст. 509, 525, 526, 530,
599, 1054, 1066, 1067, 1069 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 174, 193, 231, 232
Господарського кодексу України та
ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «СОЛО-БУД»
(79024, м. Львів, вул.
Б.Хмельницького, будинок 176; ) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційного
банку «Приватбанк» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, буд. 50; ) 52000,00
грн. заборгованості за кредитом, 15049,77
грн. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 5776,38 грн. пені за
несвоєчасність виконання зобов'язань
за договором, 3744,00 грн. заборгованості
по комісії за користуванням кредитом
та 1827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК
України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 15.12.2014 р.

Суддя
Кидисюк Р.А