ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.12.14р. Справа № 904/8050/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю ""Ц-Л УКРАЇНА", м. Львів

до Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКЕ ВИРОБНИЧЕ
ПІДПРИЄМСТВО МДС", м. Дніпропетровськ

про стягнення 58 667,08 грн.

Суддя Турчин С.О.

Секретар Сергієнко П.М.
Представники:

від позивача - не з`явився

від відповідача - Галаніна В.М. дов. №49
від 30.10.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю ""Ц-Л УКРАЇНА"
звернулося з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
"ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКЕ ВИРОБНИЧЕ
ПІДПРИЄМСТВО МДС" про стягнення 58 667,08
грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідачем порушені зобов'язання
щодо своєчасної та повної оплати
поставленого товару за видатковими
накладними №1341 від 07.06.11р., №1472 від
21.06.11р., №1671 від 05.08.11р. Заборгованість
ТОВ "ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКЕ
ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО МДС" на час
звернення до суду складає 58 667,08 грн.

Ухвалою господарського суду від
15.10.2014 року порушено провадження у
справі та призначено розгляд справи на
04.11.14р.

03.11.14р. представником відповідача
подано клопотання про відкладення
розгляду справи.

04.11.14р. в судове засідання з'явився
повноважний представник позивача. За
результатами судового засідання
розгляд справи відкладено до 19.11.14р.

18.11.14р. представником відповідача
подано клопотання про відкладення
розгляду справи.

19.11.14р. в судове засідання
представники сторін не з'явились.

Відповідачем заперечує проти
задоволення позовних вимог:

- як вбачається з банківських
виписок наявних в матеріалах справи
відповідачем здійснено оплату за
гелькоут по договору 95-06-МДС;

- відповідачем здійснено оплату
поставленого товару на суму 213 425,98грн.;

- є неправомірним застосування
положень ч.2 ст.530 Цивільного кодексу
України до спірних правовідносин;

- відповідно до ст. 267 Цивільного
кодексу України, сплив строк позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

За результатами судового засідання
розгляд справи відкладено до 03.12.14р.

03.12.14р. в судове засідання
з'явився повноважний представник
відповідача. . Крім того, представником
відповідача в судовому засіданні
подано клопотання про продовження
розгляду справи до 30.12.14р. За
результатами судового засідання
розгляд справи відкладено до 17.12.14р.

17.12.14р. в судове засідання з'явився
повноважний представник відповідача.

Представником відповідача подано
заяву про застосування строку позовної
давності.

Відповідно до п.3.9.1. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87
Господарського процесуального кодексу
України. У разі присутності сторони або
іншого учасника судового процесу в
судовому засіданні протокол судового
засідання, в якому відображені
відомості про явку сторін (пункт 4
частини другої статті 811 ГПК), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Сторони належним чином повідомлені
про час та місце судового засідання, що
підтверджується поштовими
повідомленнями, які повернулися на
адресу господарського суду з
відмітками про отримання ухвал суду
повноважними представниками сторін та
відомостями відображеними в протоколі
судового засідання.

Згідно зі ст. 75 ГПК України за
результатами судового засідання
справу було розглянуто за участю
повноважного представника відповідача
за наявними в ній матеріалами та
оригіналами документів наданих
позивачем додатково на вимоги суду в
судове засідання в обґрунтування своїх
позовних вимог .

В судовому засіданні, в порядку ст.
85 Господарського процесуального
кодексу України, оголошено вступну та
резолютивну частину рішення та
представника відповідача повідомлено
про дату складення повного тексту
рішення.

Фіксація судового процесу
технічними засобами не проводилася.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд -

В С Т А Н О
В И В :

Товариством з обмеженою
відповідальністю ""Ц-Л УКРАЇНА"
здійснено поставки товариству з
обмеженою відповідальністю
"ПРОЕКТНО-КОНСТРУКТОРСЬКЕ ВИРОБНИЧЕ
ПІДПРИЄМСТВО МДС" на підставі рахунків:
№СФ-00001113 від 26.07.11р.; №СФ-00000706від 04.05.11р.
та видаткових накладних №1341 від 07.06.11р.
на суму 28 287,47грн., №1472 від 21.06.11р. на суму
13 334,16грн., №1671 від 05.08.11р. на суму 86
748,23грн.

Заборгованість ТОВ "ПРОЕКТНО -
КОНСТРУКТОРСЬКЕ ВИРОБНИЧЕ
ПІДПРИЄМСТВО МДС" на час звернення до
суду складає 58 667,08грн.

Суд вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позовних вимог з таких
підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь
другої сторони (кредитора) певну дію
(передати майно, виконати роботу,
надати послугу, сплатити гроші тощо)
або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 11 ЦК України передбачено,
що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, є: 1)
договори та інші правочини; 2) створення
літературних, художніх творів,
винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності; 3)
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі; 4) інші
юридичні факти. Цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

Вищезазначені факти, дають підстави
суду вважати, що між сторонами склалися
правовідносини пов'язані із поставкою
товару.

Відповідно до ч.1,2 ст.712
Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

За рахунками №СФ-00001113 від
26.07.11р.; №СФ-00000706від 04.05.11р. та
видатковими накладними №1341 від 07.06.11р.
на суму 28 287,47грн., №1472 від 21.06.11р. на суму
13 334.16грн., №1671 від 05.08.11р. на суму 86
748,23грн. позивач передав відповідачу
товар.

При цьому, у вищезазначених
документах (накладних, рахунках) наявні
посилання на договір ДГ-0000319.

В той же час, позивачем вказано на
те, що сторонами не укладався договору
ДГ-0000319. Вказане не заперечується
представником відповідача.

Крім того, відповідачем долучено до
матеріалів справи укладений сторонами
договір поставки №95-09-МДС від 08.05.2009р.

Суд звертає увагу на те, що наявні
матеріали справи не дозволяють
стверджувати про те, що позивачем
поставлявся товар, а відповідачем
здійснювалась часткова оплата саме на
виконання вказаного договору.

Також, в судовому засіданні
представником відповідача надано
пояснення та вказано на те, що товар
поставлений за накладними №1341 від
07.06.11р. на суму 28 287,47грн., №1472 від 21.06.11р.
на суму 13 334,16грн., №1671 від 05.08.11р. на суму
86 748,23грн. є позадоговірною поставкою.

За таких обставин, відсутні підстави
для застосування до спірних
правовідносин умов вказаного
договору.

Інформаційним листом N 01-06/928/2012 від
17.07.2012 р. "Про практику застосування
Вищим господарським судом України у
розгляді справ окремих норм
матеріального права" Вищий
господарський суд України, звернув
увагу господарських судів на те, що
частиною першої статті 692 ЦК України
визначено строк виконання боржником
грошового зобов'язання, яке виникло на
підставі договору купівлі-продажу (у
співвідношенні з частиною другою
статті 530 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті
692 ЦК України покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару. Договором
купівлі-продажу може бути передбачено
розстрочення платежу.

Отже, якщо інше не встановлено
укладеним сторонами договором або
актом цивільного законодавства,
перебіг строку виконання грошового
зобов'язання, яке виникло на підставі
договору купівлі-продажу, починається
з моменту прийняття товару або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, і положення
частини другої статті 530 названого
Кодексу, в якій ідеться про строк
(термін) виконання боржником обов'язку,
що не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, до
відповідних правовідносин не
застосовується (див. постанову Вищого
господарського суду України від 28.02.2012
№ 5002-8/481-2011).

При цьому підписання покупцем
видаткової накладної, яка є первинним
обліковим документом у розумінні
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в Україні"
і яка відповідає вимогам, зокрема,
статті 9 названого Закону і Положення
про документальне забезпечення
записів у бухгалтерському обліку та
фіксує факт здійснення господарської
операції і встановлення договірних
відносин, є підставою виникнення
обов'язку щодо здійснення розрахунків
за отриманий товар. Строк виконання
відповідного грошового зобов'язання
визначається за правилами,
встановленими частиною першою статті
692 ЦК України (див. постанову Вищого
господарського суду України від 21.04.2011
№ 9/252-10);

У відповідності до ст.1 Закону України
"Про бухгалтерський облік та звітність
в Україні", первинний документ -
документ, який містить відомості про
господарську операцію та підтверджує
її здійснення.

Згідно з п. 2, 4 Положення про
документальне забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, затвердженого
наказом Міністерства фінансів України
від 24.0595р. № 88, первинні документи
повинні мати такі обов'язкові
реквізити: найменування підприємства,
установи, від імені яких складений
документ, назва документа (форми), дата
і місце складання, зміст та обсяг
господарської операції, одиниця виміру
господарської операції (у натуральному
та/або вартісному виразі), посади і
прізвища осіб, відповідальних за
здійснення господарської операції і
правильність її оформлення, особистий
чи електронний підпис або інші дані, що
дають змогу ідентифікувати особу, яка
брала участь у здійсненні
господарської операції.

В матеріалах справи містяться
копії належним чином оформлених та
підписаних обома сторонами видаткових
накладних, що є документальним
підтвердженням факту поставки
позивачем відповідачу товару на
загальну суму 128 369,86грн.

Таким чином, відповідач
зобов'язаний сплатити вартість
отриманого товару з наступного дня,
починаючи з дня його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього.

Однак, відповідач порушив умови
чинного законодавства України і
своєчасно та у повному обсязі не
сплатив вартість отриманого товару.
Заборгованість відповідача на час
звернення до суду складає у розмірі 58
667,08грн.

Відповідно до ст. 256 ЦК України,
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України ).

Відповідно до ст. 261 ЦК України, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Крім того, п.4.2 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 10
від 29.05.13р. „Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів"
встановлено, що у зобов'язальних
правовідносинах, в яких визначено
строк виконання зобов'язання, перебіг
позовної давності починається з дня,
наступного за останнім днем, у який
відповідне зобов'язання мало бути
виконане.

Оскільки строк виконання
зобов'язання з оплати товару, виник на
підставі видаткових накладних №1341 від
07.06.11р., №1472 від 21.06.11р., №1671 від 05.08.11р.,
сплив 07.06.14р., 21.06.14р., 05.08.14р. (відповідно),
позивач звернувся з вимогами до
відповідача про стягнення боргу з
пропущенням позовної давності.

Згідно із ч.3.4 ст. 267 ЦК України,
позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач в своїх поясненнях
посилається на положення ст.267
Цивільного кодексу України, щодо
застосування до спірних правовідносин
строку позовної давності.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Позивачем на надано обґрунтованого
клопотання про поновлення строків
позовної давності.

Викладені обставини свідчать про
необхідність відмови в задоволенні
позову.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

вирішив:

В позові відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено та підписано -
17.12.2014р.

Суддя
С.О. Турчин