Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

11 грудня 2014 року
Справа № 927/1681/14

позивач: публічне акціонерне
товариство "Чернігівський завод
радіоприладів",

вул. Одинцова, будинок 25, м. Чернігів,
14030

відповідач: публічне акціонерне
товариство "Банк "Демарк",

вул. Комсомольська, будинок, 28, м.
Чернігів, 14000

предмет спору: про зобов"язання
виконати платіжне доручення

Суддя Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: Марчук В.Р., довіреність
без номера, від 25.06.2012р., представник

від відповідача: Оніщенко В.В.,
довіреність № 01/20-205 від 08.12.2014р.,
представник

Рішення приймається після
оголошеної в судовому засіданні
перерви, з 10.12.2014 року по 11.12.2014 року, на
підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем - публічним
акціонерним товариством
"Чернігівський завод радіоприладів"
подано позов про зобов"язання
відповідача - публічне акціонерне
товариство "Банк "Демарк" виконати
платіжне доручення №3948 від 08.10.2014 року
публічного акціонерного товариства
"Чернігівський завод радіоприладів"
про перерахування коштів у сумі 2566958,80
грн.

Представниками сторін подані
письмові клопотання про відмову від
фіксації судового засідання
технічними засобами, які задоволено
судом.

Представником позивача в судовому
засіданні 10.12.2014р. подані додаткові
пояснення до позову в яких він вказує
на те, що позивач не є кредитором банку
у розумінні чинного законодавства
України, а тому вимоги позивача
стосуються зобов»язання виконати
умови договору банківського рахунку, а
не стягнення коштів за договором
депозиту чи інше.

В судовому засіданні 10.12.2014р. суд
перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача виклав позовні
вимоги та підтримав їх в повному
обсязі.

Відповідач проти позовних вимог
заперечував, вказуючи на те, що
відповідно до п.1 ч.5 ст. 36 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб", п. 1.25. глави 1 розділу III
рішення виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №2
від 05.07.2012 року "Про затвердження
Положення про виведення
неплатоспроможності банку з ринку" під
час тимчасової адміністрації не
здійснюється задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку.
За таких обставин, враховуючи
встановлену чинним законодавством та
внутрішнім розпорядчим документом
банку заборону на здійснення
видаткових операцій за рахунок коштів,
які надійшли до банку до 29.09.2014 року
відповідачем було правомірно
повернуто платіжне доручення позивача
№3948 від 08.10.2014 року без виконання. На
даний момент статус банку, як
неплатоспроможного із введеною
тимчасовою адміністрацією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб не
змінено, тому прийняття рішення про
задоволення вимог позивача щодо
здійснення операції по його платіжних
документах буде суперечити ст. 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб".

В судому засіданні 10.12.2014р. було
оголошено перерву до 11.12.2014р.

В судовому засіданні 11.12.2014 року суд
продовжив розгляд справи по суті.

Заяв та клопотань від сторін до суду не
надходило.

Розглянувши подані документи і
матеріали, вислухавши пояснення
повноважних представників позивача та
відповідача, з'ясувавши фактичні
обставини справи, дослідивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд доходить
висновку, що позовні вимоги позивача є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню з наступних підстав:

02 липня 2012р. між ПАТ "Банк"Демарк" та
публічним акціонерним товариством
«Чернігівський завод радіоприладів»
було укладено договір банківського
рахунку № 322.

Відповідно до п. 1.1. договору, банк
відкриває клієнту рахунок у
національній валюті відповідно до
Інструкції НБУ "Про порядок відкриття,
використання і закриття рахунків у
національній та іноземній валютах"
(Постанови Правління НБУ від 12.11.2003р.
№492 із змінами та доповненнями до неї),
іншими нормативно-правовими актами
України для зберігання грошей та
здійснення розрахунково-касових
операцій.

Договір банківського рахунку регулює
порядок відкриття, використання та
закриття поточних рахунків №0322,
№0322, №0322 в національній
валюті (п. 1.3. договору).

Пунктом 2.1.3. договору сторони
визначили, що банк зобов'язується,
своєчасно здійснювати розрахункові
операції за поточним рахунком клієнта
згідно вимог Інструкції НБУ "Про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті", інших
нормативно-правових актів НБУ та умов
цього Договору.

Відповідно до 2.1.4. договору банк
зобов'язується, приймати та
здійснювати операції по платіжних
документах, які надійшли в банк від
клієнта протягом операційного часу,
тобто до 15год. 00хв., та після
операційного часу до 16год. 00хв. в день
надходження таких документів, згідно з
діючими тарифами.

Згідно п.2.1.8. договору, банк
зобов'язаний повернути без виконання
платіжні документи Клієнта, оформлені
з порушенням чинного законодавства
України, нормативних актів НБУ, у тому
числі, і тих, що регулюють відносини у
сфері запобігання, легалізації
(відмиванню) доходів, одержаних
злочинним шляхом. У цьому випадку Банк
повертає Клієнту платіжні документи із
зазначенням причини повернення.

Пунктами 2.2.4.-2.2.5. договору визначено
право банку відмовитися від проведення
операцій, а саме: відмовити клієнту в
проведенні операцій у разі відсутності
коштів на рахунку клієнта для сплати
комісійної винагороди банку згідно з
діючими тарифами та відмовити клієнту
в обслуговуванні за цим договором у
разі несплати клієнтом більше одного
календарного місяця послуг банку за
розрахунково-касове обслуговування.

За своєю правовою природою договір,
який укладений між позивачем та
відповідачем є договором банківського
рахунка.

Відповідно до п. 7.1.2. ст. 7 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" поточний рахунок - рахунок,
що відкривається банком клієнту на
договірній основі для зберігання
коштів і здійснення
розрахунково-касових операцій за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов договору та вимог
законодавства України.

10 жовтня 2014р. позивач звернувся до
банку з листом № 1581 в якому просив
виконати платіжне доручення № 3948 від
08.10.2014р. на суму 2566958 грн. 80 коп. щодо
перерахування коштів з поточного
рахунку ПАТ «ЧЕЗАРА» № 0322,
відкритого в банку «Демарк» на рахунок
ПАТ «ЧЕЗАРА» № 0322, відкритий в
банку «Демарк». В додаток до листа було
додано платіжне доручення № 3948 від
08.10.2014р. на суму 2566958 грн. 80 коп.

Вказане платіжне доручення № 3948 від
08.10.2014р. на суму 2566958 грн. 80 коп. було
повернуто банком 14.10.2014р. без
виконання, про що зроблена відмітка на
звороті платіжного доручення, а саме
«Повертається без виконання згідно
п.2.15 Інструкції НБУ «Про безготівкові
розрахунки в Україні в нац. валюті.
(Постанова НБУ № 22 від 21.01.2014р.). На
підставі п.1,4 част.5 ст. 36 ЗУ «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»».

14 жовтня 2014 року банком на адресу
позивача було також направлено лист
№03/12-7146 151, в якому зазначено, що
враховуючи особливий статус банку з
тимчасовою адміністрацією, а також
встановлену чинним законодавством та
внутрішнім розпорядчим документом
заборону на здійснення видаткових
операцій за рахунок коштів, які
надійшли до банку до 29 вересня 2014р., а
також у зв»язку із недопустимістю
зарахування зустрічних однорідних
вимог між банком та юридичними особами
протягом дії тимчасової
адміністрації, публічне акціонерне
товариство «Банк «Демарк» повертає
платіжне доручення ПАТ «ЧЕЗАРА» № 3948
від 08.10.2014р. без виконання.

Як вбачається із наданих банком
«Демарк» довідок від 11.11.2014р. № 03/12-7752
та від 24.11.2014р. № 09/06-7994 станом на
26.09.2014р., 29.09.2014р., 08.10.2014р., а також
виписки з рахунку позивача № 0322,
залишок коштів на рахунку позивача №
0322 становив 2567004 грн. 65 коп.

Згідно частин 1 та 3 ст. 1066 Цивільного
кодексу України, за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк не має права
визначати та контролювати напрями
використання грошових коштів клієнта
та встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України
встановлено, що обмеження прав клієнта
щодо розпорядження грошовими коштами,
що знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпорядження рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Відповідно до статті 1089 Цивільного
кодексу України, за платіжним
дорученням банк зобов'язується за
дорученням платника за рахунок
грошових коштів, що розміщені на його
рахунку у цьому банку, переказати певну
грошову суму на рахунок визначеної
платником особи (одержувача) у цьому чи
в іншому банку у строк, встановлений
законом або банківськими правилами,
якщо інший строк не передбачений
договором або звичаями ділового
обороту.

Частиною 3 ст. 1068 Цивільного кодексу
України визначено, що банк зобов'язаний
за розпорядженням клієнта видати або
перерахувати з його рахунка грошові
кошти в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Таким чином, з урахуванням
вищевикладеного, суд доходить
висновку, що позивачем відповідно до
умов укладеного договору
банківського рахунку та вимог
чинного законодавства було подано
банку на виконання платіжне доручення
№ 3948 від 08.10.2014р. і матеріалами справи
підтверджується наявність на рахунку
позивача необхідна кількість грошових
коштів, для виконання платіжного
доручення № 3948 від 08.10.2014р., однак банк
свої зобов'язання за договором
банківського рахунка не виконав
належним чином.

Посилання відповідача на те, що в банку
впроваджено тимчасову адміністрацію,
а тому відповідно до п.1 ч.5 ст. 36 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", п. 1.25. глави 1
розділу III рішення виконавчої дирекції
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб №2 від 05.07.2012 року "Про
затвердження Положення про виведення
неплатоспроможності банку з ринку" під
час тимчасової адміністрації не
здійснюється задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку
судом до уваги не може бути прийнято з
наступних підстав:

Пунктом 5 статті 36 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" передбачений перелік дій, які не
можуть бути здійсненні банками під час
запровадження тимчасової
адміністрації. До даного переліку не
входить здійснення
розрахунково-касових операцій банками.
Крім того, підпунктом 1 пунктом 6
зазначеної статті визначено, що
обмеження, не поширюється на
зобов'язання банку за договорами
банківського рахунку вкладників.

Статтею 59 Закону України "Про банки і
банківську" діяльність зупинення
власних видаткових операцій банку за
його рахунками, а також видаткових
операцій за рахунками юридичних або
фізичних осіб здійснюється лише в разі
накладення арешту відповідно до
частини першої цієї статті, крім
випадків, передбачених Законом України
"Про запобігання та протидію
легалізації (відмиванню) доходів,
одержаних злочинним шляхом, або
фінансуванню тероризму". Зупинення
видаткових операцій здійснюється в
межах суми, на яку накладено арешт, крім
випадків, коли арешт накладено без
встановлення такої суми.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
банки і банківську діяльність"
кредитор банку це юридична або фізична
особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань.

В позовній заяві позивач просить суд
зобов'язати ПАТ "Банк "Демарк"
перерахувати з розрахункового рахунку
ПАТ «ЧЕЗАРА» грошові кошти згідно
платіжного доручення № 3948 від 08.10.2014р.,
тобто виконати умови укладеного
договору банківського рахунку.

Отже, позивач не є кредитором ПАТ "Банк
"Демарк" в розумінні чинного
законодавства, а є клієнтом банку та
власником грошових коштів, що є на
рахунку позивача, який обслуговує ПАТ
"Банк "Демарк". Кошти, які позивач
просить ПАТ "Банк "Демарк" перерахувати
належать не банку, а ПАТ «ЧЕЗАРА», а
тому ПАТ "Банк "Демарк" лише надає
послуги ПАТ «ЧЕЗАРА» з обслуговування
рахунку, тобто фактично виконує
розпорядження власника рахунку про
перерахування його грошових коштів.

Так як, позивач просить зобов'язати ПАТ
"Банк "Демарк" виконати умови договору
банківського рахунку, а не стягнути
кошти за договором депозиту чи інше,
позивач не є кредитором банку у
розумінні чинного законодавства
України. Аналогічна позиція викладена
в постанові Вищого господарського суду
України по справі № 910/5560/14 від 29 жовтня
2014 року.

Також в силу ст.ст.34,43 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення для господарського суду не
є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України,
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Однак, всупереч наведеним нормам,
відповідач не надав суду доказів, які
підтверджують, що внутрішнім
розпорядчим документом банку було
введено заборону на здійснення
видаткових операцій. Клопотань про
неможливість їх надання суду від
відповідача також не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного
кодексу України способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути визнання права; визнання
правочину недійсним; припинення дії,
яка порушує право; відновлення
становища, яке існувало до порушення;
примусове виконання обов'язку в натурі;
зміна правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

За таких обставин позовні вимоги
позивача щодо зобов»язання публічне
акціонерне товариство "Банк "Демарк",
вул. Комсомольська, будинок, 28, м.
Чернігів, 14000 () виконати
платіжне доручення №3948 від 08.10.2014 року
публічного акціонерного товариства
"Чернігівський завод радіоприладів",
вул. Одинцова, будинок 25, м. Чернігів,
14030 (, відомості про
банківські реквізити відсутні) про
перерахування коштів у сумі 2566958,80 грн.,
є обґрунтованими і підлягають
задоволенню. Відповідно до ст.
49 Господарського процесуального
кодексу України, у спорах, що виникають
при виконанні договорів та з інших
підстав, судовий збір покладається на
сторони пропорційно розміру позовних
вимог.

Оскільки спір виник у зв»язку з
неправомірними діями відповідача, то
витрати по сплаті судового збору в
сумі 1218 грн. підлягають відшкодуванню
позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 11, 16, 202, 205, 509, 1066, 1068, 1074
Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174,
175, 193 Господарського кодексу України;
ст. 7 Закону України «Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні»,
ст.ст. 2, 59 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» ст.4 Закону
України „Про судовий збір"; ст.ст.
32,33,34,49,82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Зобов»язати публічне акціонерне
товариство "Банк "Демарк", вул.
Комсомольська, будинок, 28, м. Чернігів,
14000 () виконати платіжне
доручення №3948 від 08.10.2014 року
публічного акціонерного товариства
"Чернігівський завод радіоприладів",
вул. Одинцова, будинок 25, м. Чернігів, 14030
(, відомості про
банківські реквізити відсутні) про
перерахування коштів у сумі 2566958,80 грн.
3. Стягнути з публічного
акціонерного товариства "Банк "Демарк",
вул. Комсомольська, будинок, 28, м.
Чернігів, 14000 (,
відомості про банківські реквізити
відсутні) на користь публічного
акціонерного товариства
"Чернігівський завод радіоприладів",
вул. Одинцова, будинок 25, м. Чернігів,
14030 (, відомості про
банківські реквізити відсутні) 1218 грн.
судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

Повне рішення підписано 15.12.2014р.

Суддя
Л.М. Лавриненко