ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 р.
Справа № 918/1589/14

Суддя Романюк Р.В. розглянувши
матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 16 670 грн. 97 коп.

В засіданні приймали участь:

від позивача: Дробот І.А. (довіреність
№3636-О від 18.09.2013 року);

від відповідача:не з'явився.

Обставини справи: Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"Приватбанк" звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовом до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення
16 670 грн. 97 коп. з яких: 5 278 грн. 07 коп. -
заборгованості за кредитом, 6 309 грн. 06
коп. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 1 425 грн. 00 коп.
заборгованості по комісії за
користування кредитом та 3 658 грн. 84 коп.
пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач зазначив, що відповідач
отримавши грошові кошти у вигляді
кредитного ліміту в сумі 7 200 грн. 00 коп.,
обумовлені заявою про відкриття
рахунку, у визначений строк їх не
повернув, не сплатив процентів і
комісію за користування коштами та
пеню, передбачену за несвоєчасне
виконання грошового зобов'язання.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги в
повному обсязі з підстав вказаних у
позовній заяві та просив суд стягнути
заборгованість, проценти, комісію та
пеню з відповідача.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, відзиву на позов
не подав, хоча належним чином був
повідомлений про місце, дату та час
розгляду справи.

Дослідивши зібрані у справі докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, з'ясувавши обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно
оцінивши в сукупності докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

12.04.2011р. між Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
"Приватбанк" (надалі - банк) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (надалі -
клієнт) було підписано заяву про
відкриття поточного рахунку.

Згідно заяви відповідач приєднався до
"Умов та правил надання банківських
послуг" (надалі - Умови, а.с. 30-37), тарифів
банку (а.с. 38-39), що розміщені в мережі
Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом
із заявою складають договір
банківського обслуговування б/н від
12.04.2011р. (надалі - Договір) та взяв на
себе зобов'язання виконувати умови
Договору.

Відповідно до розділу "Кредитний ліміт
на рахунок", сторони погодили, що Банк
за наявності вільних грошових ресурсів
здійснює обслуговування кредитного
ліміту клієнта за рахунок кредитних
коштів у межах ліміту, про розмір якого
банк повідомляє клієнту на свій вибір
або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку та клієнта. Порядок
встановлення, зміни ліміту, погашення
заборгованості та розмір відсоткової
ставки за користування кредитним
лімітом регламентується Умовами та
Правилами надання банківських послуг,
що розміщені в мережі Інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом із заявою
складають договір банківського
обслуговування.

Відповідно до пункту 3.18.1.1 Умов,
кредитний ліміт на поточний рахунок
надається на поповнення обігових
коштів та здійснення поточних платежів
клієнта, в межах кредитного ліміту. Про
розмір ліміту банк повідомляє клієнта
на свій вибір або в письмовій формі або
через встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта.

Згідно пункту 3.18.1.3 Умов, кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта щодо його повернення, сплаті
процентів та винагороди.

Пунктом 3.18.1.6 Умов визначено, що ліміт
може бути змінений банком в
односторонньому порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбаченими внутрішніми
нормативними документами банку.
Підписавши угоду, клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна ліміту
проводиться банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення клієнта на
свій вибір або в письмовій формі або
через встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта.

Відповідно до пункту 3.18.1.8 Умов,
проведення платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг".

Згідно пункту 3.18.1.16 Умов, при укладанні
договорів і угод чи вчиненні інших дій,
що свідчать про приєднання клієнта до
"Умов і правил надання банківських
послуг" (або у формі "Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк або у
формі обміну паперовій або електронній
інформацією або у будь-якій іншій
формі), банк і клієнт допускають
використання підписів клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматись від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК
України якщо у зобов'язані
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України та
статтею 193 ГК України - зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно статті 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1049 ЦК
України, позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику у строк
та в порядку, що встановлені договором.
Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахуванням грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок.

Свої зобов'язання за договором Банк
виконав в повному обсязі, надавши
позичальнику кредитний ліміт в розмірі
7 200 грн. 00 коп., що підтверджується
довідкою банку № 08.7.0.0.0/55 від
15.09.2014р. (а.с. 40) та банківськими
виписками (а.с.42).

Відповідач, в свою чергу, зобов'язання
за Договором, належним чином не
виконав, а саме не сплатив кошти в сумі 5
278 грн. 07 коп. на погашення
заборгованості по кредиту.

Позивачем на адресу відповідача
направлялася претензія № 10221ROT0S044 від
19.08.2014р. (а.с. 44, докази направлення а.с. 46)
з вимогою погасити заборгованість.
Вказана претензія залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення..

Таким чином, використання відповідачем
коштів, отриманих як кредитний ліміт та
існування заборгованості в сумі 5 278
грн. 07 коп. підтверджується зібраними у
справі доказами та доведено в ході
судового розгляду справи.

Відповідно до статті 1054 Цивільного
кодексу України, банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У відповідності до частини 2 статті 1050
ЦК України, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилися, та сплати
процентів.

Відповідно до пункту 3.18.4.1.1 Умов, за
період користування кредитом з моменту
виникнення дебельтового сальдо до дати
обнулення дебетового сальдо в одну з
дат з наступного 20-го до 25-го числа
місяця, розрахунок процентів
здійснюється за процентною ставкою в
розмірі, 0% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості.

Згідно пункту 3.18.4.1.2 Умов, при не
обнуленні дебетового сальдо в одну з
дат періоду, в якому дебетове сальдо
підлягає обнуленню, протягом 90 днів з
останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду в
яку дебельтове сальдо підлягало
обнуленню.

У відповідності до пункту 3.18.4.1.3 Умов, у
випадку непогашення кредиту протягом 90
днів з дати закінчення періоду, в якому
дебельтове сальдо підлягало обнуленню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в якому дебельтове
сальдо підлягало обнуленню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта щодо погашення
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні клієнтом будь-якого з
грошового зобов'язання клієнт сплачує
банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 48% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.

На підставі вищевикладених положень
Умов позивач нарахував відповідачу
відсотки за користування кредитом в
розмірі 6 309 грн. 06 коп. та комісію за
користування кредитом в сумі 1 425 грн. 00
коп. (розрахунок а.с. 41).

Подані позивачем розрахунки та період
нарахування процентів та комісії,
перевірені судом та визнані
обґрунтованими.

Статтею 610 ЦК України визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК
України порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Пунктом 2 частини 1 статті 611 ЦК України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, зміна умов
зобов'язання, сплата неустойки (пені,
штрафу).

Статтею 216 ГК України передбачено, що
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 ГК
України, штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

В силу статті 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися,
зокрема неустойкою (штрафом, пенею),
якою, з огляду на положення статті 549 ЦК
України, є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. При цьому, пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасного виконання
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 231 ГК
України штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою НБУ, за увесь час
користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Статтею 549 ЦК України визначено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Пунктом 3.18.4.1.3 Умов визначено, що у разі
порушення клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань і при реалізації
права банку на встановлення іншого
строку повернення кредиту,
передбаченого умовами і правилами
надання банківських послуг, клієнт
сплачує банку пеню у розмірі 0,1315% від
суми залишку непогашеної
заборгованості за кожен день
прострочення. Плата пені здійснюється
з дня, наступного за датою порушення
зобов'язань.

На підставі пункту 3.18.4.1.3 Умов
позивачем нараховано відповідачу пеню
за порушення грошового зобов'язання в
розмірі 3 658 грн. /84 коп. (розрахунок а.с.
41).

Поданий розрахунок перевірено судом та
визнано обґрунтованим.

З огляду на зазначене, враховуючи, що
борг відповідача перед позивачем на
час прийняття рішення не оплачений,
його розмір підтверджується
матеріалами справи, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача 5 278 грн. 07 коп.
заборгованості за кредитом, 6 309 грн. 06
коп. заборгованості по процентам за
користування кредитом, 1 425 грн. 00 коп.
заборгованості по комісії за
користуванням кредиту та 3 658 грн. 84 коп.
пені за несвоєчасне виконання
зобов'язань за договором є доведеними,
обґрунтованими, відповідачем не
спростовані, а відтак підлягають
задоволенню з покладенням судових
витрат на відповідача у справі, а тому,
керуючись ст.ст. 49, 81-1, 82-85 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідент. номер НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) - 5 278 грн. 07 коп
заборгованості за кредитом, 6 309 грн. 06
коп заборгованості по процентам за
користування кредитом, 1 425 грн. 00 коп.
заборгованості по комісії за
користування кредитом,3 658 грн. 84 коп.
пені та 1 827 грн. 00 коп. витрат по сплаті
судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 19.12.2014р.

Суддя
Романюк Р.В.