ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2014 року Справа № 910/9226/14

Вищий господарський суд у складі
колегії суддів:головуючого
суддіЄвсікова О.О.,суддівГольцової Л.А.,
Кролевець О.А.,розглянувши касаційну
скаргуПублічного акціонерного
товариства "Автомобільна компанія
"Богдан Моторс"на постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
06.10.2014 р. (головуючий суддя Зеленін В.О.,
судді Шевченко Е.О., Ткаченко Б.О.)на
рішенняГосподарського суду міста
Києва від 23.07.2014 р. (суддя Любченко М.О.)у
справі№ 910/9226/14 Господарського суду
міста Києваза позовомПублічного
акціонерного товариства "Банк
Форум"доПублічного акціонерного
товариства "Автомобільна компанія
"Богдан Моторс",третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача Публічне
акціонерне товариство "ІНГ Банк
Україна"простягнення 482.266,31 грн.,за
участю представниківпозивачаГуцул
А.Д.,відповідачане з'явились,третьої
особине з'явились,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 23.07.2014 р. у справі №910/9226/14,
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014 р.,
позовні вимоги задоволено повністю:
стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Автомобільна компанія
"Богдан Моторс" на користь Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум"
заборгованість з відсоткового доходу
за облігаціями за 22-й, 23-й та 24-й
відсотковими періодами в розмірі 478.686,00
грн. та 3% річних в сумі 3.580,31 грн.

Не погоджуючись із зазначеними
рішенням та постановою в частині
задоволення позовних вимог про
стягнення 3 % річних, відповідач
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить рішення місцевого суду та
постанову апеляційного суду в цій
частині скасувати і прийняти нове
рішення, яким в позові відмовити.

Вимоги та доводи касаційної скарги
мотивовані тим, що судами попередніх
інстанцій було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також порушено норми
матеріального права, зокрема ст.ст. 614,
625 ЦК України. Доводи касаційної скарги
зводяться до того, що невиконання
відповідачем зобов'язань перед
позивачем щодо сплати процентного
доходу за облігаціями сталось не з вини
відповідача, оскільки у нього були
відсутні грошові кошти у зв'язку з
арештом банківських рахунків згідно з
ухвалою суду. Крім тог, відповідач
вважає неправомірним нарахування 3 %
річних на заборгованість з виплати
процентного доходу за облігаціями,
оскільки вказані виплати також є
платою за користування чужими
грошовими коштами.

Усіх учасників судового процесу
відповідно до статті 111-4 ГПК України
належним чином повідомлено про час і
місце розгляду касаційної скарги,
проте в судове засідання представники
відповідача та третьої особи не
з'явились. Зважаючи на те, що явку
представників сторін не було визнано
обов'язковою, а також на достатність
матеріалів справи для прийняття
рішення, колегія суддів, беручи до
уваги встановлені ст. 111-8 ГПК України
строки розгляду касаційних скарг,
дійшла висновку про можливість
розглянути справу за відсутності
вказаних представників.

Колегія суддів, обговоривши доводи
касаційної скарги, заслухавши
представника позивача, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування
господарськими судами норм
матеріального та процесуального права,
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, 31.10.2008 р. між Акціонерним
комерційним банком "Форум",
найменування якого було змінено на
Публічне акціонерне товариство "Банк
Форум" (покупець), та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Спарта
Капітал" (продавець) укладено договір №
Б311008-4; Д-779/08 номер угоди на ПФТС: 0,
купівлі-продажу цінних паперів, за
умовами якого покупець зобов'язався
передати у власність клієнта продавця,
а покупець зобов'язався прийняти та
оплатити за курсовою вартістю на
умовах та в строки, передбачені цим
договором, наступні цінні папери:
облігації процентні іменні, емітовані
Відкритим акціонерним товариством
"Луцький автомобільний завод", код 05808590,
серії В, код UA, в бездокументарній
формі існування в кількості 15.000 штук
номінальною вартістю 1.000,00 грн. за одну
облігацію.

Судами також встановлено, що Публічне
акціонерне товариство "Автомобільна
компанія "Богдан Моторс" своїх
зобов'язань зі сплати відсоткового
доходу за облігаціями за 22-й, 23-й та 24-й
періоди не виконало, а відсотковий
дохід за облігаціями відповідач
останній раз сплачував 07.08.2012 р.

Зазначене стало підставою для
звернення ПАТ "Банк Форум" з позовними
вимогами до відповідача про стягнення
482.266,31 грн.

Судами встановлено, що факт наявності
вказаної заборгованості у відповідача
перед позивачем належним чином
доведений, документально
підтверджений і відповідачем не
спростований, а тому позовні вимоги
щодо стягнення боргу визнано судами
обґрунтованими та задоволені в повному
розмірі.

Крім того позивачем було заявлено
вимогу про стягнення з відповідача 3 %
річних у розмірі 3.580,31 грн.

Скаржник не погоджується з
оскаржуваними рішенням та постановою
лише в частині задоволення позовних
вимог про стягнення 3 % річних.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України
"Про цінні папери та фондовий ринок"
емітент у порядку, встановленому
Національною комісією з цінних паперів
та фондового ринку, може розміщувати
відсоткові, цільові та дисконтні
облігації. Відсоткові облігації -
облігації, за якими передбачається
виплата відсоткових доходів.

Рішенням Національної комісії з цінних
паперів та фондового ринку № 2998 від
27.12.2013 р. затверджено Положення про
порядок здійснення емісії облігацій
підприємств, облігацій міжнародних
фінансових організацій та їх обігу, яке
встановлює порядок здійснення емісії,
обігу іменних облігацій підприємств,
облігацій міжнародних фінансових
організацій, реєстрації в Національній
комісії з цінних паперів та фондового
ринку випуску облігацій підприємств та
проспекту їх емісії, облігацій
міжнародних фінансових організацій та
проспекту їх емісії, змін до проспекту
емісії облігацій, звіту про результати
розміщення облігацій, надання до
Національної комісії з цінних паперів
та фондового ринку звіту про наслідки
погашення та скасування реєстрації
випуску цих облігацій.

Пунктом 5 Розділу І вказаного вище
Положення передбачено, що емітент
відсоткових облігацій повинен
виплачувати відсотковий дохід за
облігаціями в розмірі та в строки, що
встановлені рішенням про розміщення
таких облігацій та проспектом їх
емісії.

Положенням ч. 2 ст. 197 Цивільного кодексу
України та ч. 2 ст. 5 Закону України "Про
цінні папери та фондовий ринок"
визначено, що відмова від виконання
зобов'язання, посвідченого цінним
папером, з посиланням на відсутність
підстави зобов'язання або на його
недійсність не допускається.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Стаття 610 ЦК визначає, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

При цьому 3% річних за своєю правовою
природою є платою за користування
коштами, що не були своєчасно сплачені
боржником, а не мірою відповідальності.
Відтак, безпідставним є посилання
скаржника на ст. 61 Конституції України,
згідно з якою ніхто не може бути двічі
притягнений до юридичної
відповідальності одного виду за одне й
те саме правопорушення.

Оскільки виплата відсоткового доходу
за облігаціями за своєю правовою
природою є грошовим зобов'язанням і
таке зобов'язання зі сплати грошових
коштів позивач вчасно не виконав, суди
дійшли правильного висновку, що вимога
позивача про стягнення з відповідача 3 %
річних у розмірі 3.580,31 грн. є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому посилання скаржника на
відсутність у нього коштів у зв'язку з
арештом банківських рахунків колегією
суддів до уваги не береться, оскільки
згідно зі ст. 617 ЦК України особа, яка
порушила зобов'язання, звільняється
від відповідальності за порушення
зобов'язання, лише якщо вона доведе, що
це порушення сталося внаслідок випадку
або непереборної сили. Не вважається
випадком, зокрема, недодержання своїх
обов'язків контрагентом боржника,
відсутність на ринку товарів,
потрібних для виконання зобов'язання,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Відповідно до ст. 111-5 ГПК України
касаційна інстанція використовує
процесуальні права суду першої
інстанції виключно для перевірки
юридичної оцінки обставин справи та
повноти їх встановлення у рішенні або
постанові господарського суду.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Зважаючи на обмеженість процесуальних
дій касаційної інстанції, пов'язаних із
встановленням обставин справи та їх
доказуванням, колегія суддів відхиляє
всі інші доводи скаржника, які фактично
зводяться до переоцінки доказів та
необхідності додаткового встановлення
обставин справи, а також на довільному
тлумаченні чинного законодавства.

Відповідно до ст. 111-9 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, залишити рішення першої
інстанції або постанову апеляційної
інстанції без змін, а скаргу без
задоволення.

На думку колегії суддів, висновок
місцевого та апеляційного судів про
наявність правових підстав для
задоволення заявлених позовних вимог є
законним, обґрунтованим, відповідає
нормам чинного законодавства,
фактичним обставинам справи і наявним
у ній матеріалам, а доводи касаційної
скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для
зміни або скасування постановлених у
справі рішення місцевого суду та
постанови апеляційної інстанції не
вбачається.

Керуючись статтями 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Автомобільна
компанія "Богдан Моторс" залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду міста Києва від 23.07.2014 р. та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014 р. у
справі № 910/9226/14 - без змін.

Головуючий суддя О.О. Євсіков суддіЛ.А.
Гольцова О.А. Кролевець