м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
міста Києва у складі головуючого судді
Чинчин О.В., при секретарі судового
засідання Бігмі Я.В., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної компанії «Оранта»
доПриватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Провідна»
провідшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 5 920 гривень 90 копійок.
від Позивача: Дудуц О.В.
(представник за Довіреністю);
від Відповідача: Дзюба І.М.
(представник за Довіреністю);
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Відкрите акціонерне товариство
Національної акціонерної компанії
«Оранта» (надалі також - «Позивач»)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» (надалі також -
«Відповідач») про відшкодування шкоди
в порядку регресу в розмірі 5 920 гривень
Позовні вимоги вмотивовано тим,
Відкритим акціонерним товариством
Національної акціонерної компанії
«Оранта» на підставі Договору №УБ 896871
від 28.02.2012 року внаслідок настання
дорожньо-транспортної пригоди
виплатило страхове відшкодування
власнику автомобіля «Део», державний
реєстраційний номер АА 8513 НВ, а тому
Позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України «Про
страхування» та статті 993 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Позивач зазначає, що відповідальність
водія транспортного засобу «ВАЗ»,
державний реєстраційний номер 725-57 КВ,
яким скоєно ДТП, застрахована у
Відповідача на підставі Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/454273, а тому Позивач вказує,
що обов'язок з відшкодування збитків
покладається на Відповідача.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.12.2014 року порушено
справи призначено на 17.12.2014 року.
17.12.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) отримано
від Позивача документи на виконання
вимог Ухвали суду про порушення
провадження у справі, а саме: довідка
про юридичну адресу та банківські
реквізити; копія витягу з ЄДР на
Відповідача; письмове підтвердження
того, що у провадженні господарських
судів України або іншого органу, який в
межах своєї компетенції вирішує спір,
немає справи зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав та не має рішення цих органів з
такого спору, які долучені до
матеріалів справи.
17.12.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) отримано
від Відповідача відзив на позовну
заяву, в якому зазначено, що сума
страхового відшкодування за Полісом №
АВ/0454273 складає 5 920 гривень 90 копійок, а
також документи: копія Полісу №АВ/0454273,
копія Витягу з ЄДР на Відповідача, які
долучено до матеріалів справи.
В судовому засіданні 17.12.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги
та доводи позовної заяви. Представник
Відповідача надав усні пояснення по
Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 17 грудня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

28 лютого 2012 року між Відкритим
акціонерним товариством Національної
акціонерної компанії «Оранта»
(Страховик) та Гевелюк Ганною
Вікторівною (Страхувальник) було
укладено Договір УБ № 896871, предметом
якого є страхування транспортного
засобу «Део», державний реєстраційний
номер АА 8513 НВ.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.09.2012 року по вул. Гетьмана, 27 в м. Києві
відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю транспортного засобу
«Део», державний реєстраційний номер
АА 8513 НВ, що належить Гевелюк Ганні
Вікторівні, та транспортного засобу
«ВАЗ», державний реєстраційний номер
72557 КВ, під керуванням Лобунець Олега
Леонідовича.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено застрахований
Позивачем автомобіль «Део», державний
реєстраційний номер АА 8513 НВ.

Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва у справі №3-8012/12 Лобунець
Олега Леонідовича, водія
транспортного засобу «ВАЗ», державний
реєстраційний номер 72557 КВ визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340
гривень.

Відповідно до Страхового акту №
СТО-12-15204/1 від 05.10.2012 року Позивач
здійснив виплату страхового
відшкодування Страхувальнику Гевелюк
Г.В. в розмірі 5 920 гривень 90 копійок, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 69453 від 08.11.2012 року.

Як встановлено Судом, цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу «ВАЗ», державний
реєстраційний номер 72557 КВ, на момент
настання страхової події була
застрахована у Відповідача на підставі
Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/0454273, розмір франшизи
згідно з вказаним Полісом складає 00
гривень 00 копійок.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач посилається на те, що
Відповідач, як страховик особи, винної
у вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди, зобов'язаний відшкодувати
суму матеріальної шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, розмір якої становить 5 920
гривень 90 копійок.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна компанія «Оранта»
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Положення статті 22 Цивільного кодексу
України передбачає, що особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Також, статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивачем на виконання зобов'язань за
Договором УБ № 896871 від 28.0.2012 року,
предметом якого є страхування
транспортного засобу «Део», державний
реєстраційний номер АА 8513 НВ, було
відшкодовано на користь
Страхувальника 5 920 гривень 90 копійок.

Таким чином, Суд зазначає, що до
Позивача перейшло право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено Судом, вина особи, яка
керувала транспортним засобом «ВАЗ»,
державний реєстраційний номер 72557 КВ,
встановлена у судовому порядку
Постановою Солом'янського районного
суду м. Києва у справі №3-8012/12, якою
Лобунець Олега Леонідовича, водія
транспортного засобу «ВАЗ», державний
реєстраційний номер 72557 КВ визнано
винним у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та накладено адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340
гривень.

Відповідно до частини 4 статті 35
Господарського процесуального кодексу
України вирок суду в кримінальному
провадженні або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення, які набрали законної
сили, є обов'язковими для
господарського суду, що розглядає
справу про правові наслідки дій чи
бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про
страхування" визначено, що майнові
інтереси, які пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням майном,
а також інтереси, пов'язані з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності) віднесені до
об'єктів страхування.

Абзацем 1 статті 9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхова
сума - грошова сума, в межах якої
страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку.

Страхове відшкодування - це страхова
виплата, яка здійснюється страховиком
у межах страхової суми за договорами
майнового страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку (абзац 16 статті 9
Закону України „Про страхування").

Абзацем 18 статті 9 Закону України
«Про страхування» передбачено, що
франшиза - частина збитків, що не
відшкодовується страховиком згідно з
договором страхування.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України
зазначено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Суд звертає увагу, що реальним
підтвердженням виплати суми
страхового відшкодування
страхувальнику є саме платіжне
доручення. Звіт про оцінку
транспортного засобу є лише попереднім
оціночним документом, в якому
зазначається про можливу, але не
кінцеву суму, що витрачена на
відновлення транспортного засобу.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Вищого господарського суду
України від 23 серпня 2011 року у справі №
42/92.

Згідно статті 228 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

Отже, враховуючи визначені Полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АВ/0454273 розміри лімітів
відповідальності та франшизи, Суд
приходить до висновку, що Відповідач
зобов'язаний відшкодувати Позивачу
витрати в розмірі 5 920 гривень 90 копійок.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
компанії «Оранта» - задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Провідна» (03049, м.Київ,
ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 25,
ідентифікаційний код юридичної особи
23510137) на користь Відкритого
акціонерного товариства Національної
акціонерної компанії «Оранта» (02081, м.
Київ, ВУЛИЦЯ ЗДОЛБУНІВСЬКА, 7-Д,
ідентифікаційний код юридичної особи
00034186) 5 920 (п'ять тисяч дев'ятсот
двадцять) гривень 90 (дев'яносто)
копійок, судовий збір у розмірі 1 827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім)
гривень 00 копійок.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

4.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 19 грудня 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин