ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р.Справа № 916/3868/14Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.

Головея В.М.

(склад судової колегії сформовано
відповідно до розпорядження голови
суду від 28.11.2014р. №3018)

при секретарі судового засідання
Будному О.В.

за участю представників сторін в
судовому засіданні від 17.12.2014р.:

від позивача: Орєхов С.П., за
довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Савранський завод
продовольчих товарів"

на рішення господарського суду
Одеської області

від 06 листопада 2014 року

по справі № 916/3868/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківський
авіаційний сільськогосподарський
комплекс"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Савранський завод
продовольчих товарів"

про стягнення 64971,06 грн.

В судовому засіданні 17.12.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 06.11.2014р. по справі №916/3868/14
(суддя Гут С.Ф.) задоволено позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Харківський
авіаційний сільськогосподарський
комплекс" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Савранський завод
продовольчих товарів" про стягнення
64971,06 грн. з посиланням на те, що
матеріалами справи містять докази
надання позивачем відповідачу послуг
за договором №12/АБР на
авіаційно-біологічні роботи від
09.07.2014р., існування заборгованості ТОВ
"Савранський завод продовольчих
товарів" по оплаті, у зв'язку з чим
позовна вимога позивача щодо стягнення
з відповідача основного боргу у
розмірі 63767грн. підлягає задоволенню,
при цьому, враховуючи прострочення
виконання основного зобов'язання,
нарахування пені, 3% річних та
інфляційних є правомірним.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду першої інстанції,
до Одеського апеляційного
господарського суду звернулося
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Савранський завод
продовольчих товарів" з апеляційною
скаргою, в якій відповідач просить
скасувати рішення господарського суду
Одеської області від 06.11.2014р. по справі
№916/3868/14 та прийняти нове рішення, яким
відмовити ТОВ "Харківський авіаційний
сільськогосподарський комплекс" у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі, мотивуючи це тим, що при
винесенні оскаржуваного рішення судом
першої інстанції порушено матеріальні
та процесуальні норми права, внаслідок
чого рішення підлягає скасуванню з
підстав, зазначених у апеляційній
скарзі.

17.12.2014р. від Товариства з обмеженою
відповідальністю "Савранський завод
продовольчих товарів" до Одеського
апеляційного господарського суду
надійшло клопотання про відкладення
розгляду справи у зв'язку з
неможливістю прибуття у судове
засідання уповноваженого
представника.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду відмовляє в
задоволенні даного клопотання з
посиланням на те, що до клопотання не
надано жодних доказів, в розумінні
ст.ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України, що
підтверджують викладені в ньому
обставини, при цьому, відповідачем не
доведено неможливість направлення в
судове засідання іншого представника.

Представник відповідача в судове
засідання 17.12.2014р. не з'явився, про час,
дату та місце розгляду апеляційної
скарги повідомлений належним чином, що
вбачається з рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення від 01.12.2014р.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Савранський завод продовольчих
товарів", заслухавши представника
позивача, перевіривши правильність
юридичної оцінки встановлених
фактичних обставин справи,
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
рішення, колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду
вважає, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду - без змін.

Як вбачається з матеріалів справи,
09.07.2014р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Харківський
авіаційний сільськогосподарський
комплекс"(виконавець, позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Савранський завод
продовольчих товарів" (замовник,
відповідач) укладено договір на
авіаційно-біологічні роботи №12/АБР, за
умовами п.1.1 якого замовник доручає, а
виконавець бере на себе зобов'язання з
виконання робіт по розселенню
трихограми (далі - РТ) на полях
замовника по посівах кукурудзи.

За положеннями п. 5.1 договору акт
прийому-здачі робіт складається і
підписується у двосторонньому порядку
на підставі візуального спостереження
за якістю РТ під час огляду
трихограмниць на наявність в них
залишку трихограми після закінчення
робіт по РТ.

Актом прийому-здачі робіт визначається
фактично виконаний обсяг робіт,
вартість виконаних робіт і терміни їх
остаточної оплати (п.5.2 договору).

Відповідно до п.п. 6.2. договору сторони
прийшли до згоди відносно наступного
порядку розрахунку: до початку робіт
замовник за узгодженням з виконавцем
робить передплату за 10днів до РТ у
розмірі 30 % вартості запланованого
об'єму робіт за два внесення; 20 %
протягом 2 днів після кожного внесення
після підписання актів виконаних
робіт; 25 % суми, що залишилася, до 15
вересня 2014р.; 25 % суми, що залишилася
(остаточний розрахунок), до 15 жовтня
2014р. Оплата робиться шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок виконавця або
іншим не забороненим законодавством
України способом, у тому числі шляхом
видачі векселя (в т.ч. авальованого).

Згідно з п.п.6.4 договору, у випадку
порушення замовником термінів оплати
по РТ, замовник оплачує виконавцю суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь термін
прострочення, і штраф 0,3% від суми боргу
за кожен день прострочення до моменту
остаточного погашення заборгованості.

Даний договір набирає чинності з
моменту його підписання
уповноваженими особами сторін і діє до
повного виконання сторонами своїх
зобов'язань (п.12.1 договору).

03.08.2014р. між сторонами укладено
протокол узгодження договірної ціни
№1, за умовами якого ціна за 1 га складає
45 грн., в т.ч. ПДВ.

Як свідчать матеріали справи, позивач
виконав роботи по розселенню
трихограми на замовлення відповідача з
30.07.2014р. по 03.08.2014р. загальною вартістю
147870грн., що підтверджується актом
здачі-приймання виконаних робіт від
03.08.2014р., підписаним представниками
обох сторін та кріпленим печатками
підприємств (арк. спр. 14).

Враховуючи умови договору, граничними
термінами оплати відповідачем за
виконані роботи є - 06.08.2014р., 15.09.2014р.

Однак, в порушення умов договору,
відповідач здійснив лише часткову
оплату у розмірі 47155,50 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№1013 від 10.07.2014р. на суму 47155,50 грн., у
зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість перед позивачем на суму
63767грн.

Враховуючи вищезазначені обставини,
ТОВ "Харківський авіаційний
сільськогосподарський комплекс",
посилаючись на невиконання прийнятих
на себе договірних зобов'язань
відповідачем, звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовними вимогами про стягнення
заборгованості у розмірі 64971,06 грн., а
саме: основного боргу у розмірі 63767 грн.,
3%річних у розмірі 106,04 грн., інфляційних
втрат у розмірі 214,40 грн. та пені у
розмірі 883,62 грн.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд дійшов
наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України встановлено, якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Матеріали справи свідчать, що позивач
виконав роботи по розселенню
трихограми на замовлення відповідача
за умовами договору загальною вартістю
147870 грн., що підтверджується актом
здачі-приймання виконаних робіт від
03.08.2014р., підписаним представниками
обох сторін та кріпленим печатками
підприємств.

Проте, відповідачем, в порушення умов
договору, здійснено часткову оплату на
суму 47155,50 грн., що вбачається з
платіжного доручення №1013 від 10.07.2014р

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Такі ж самі положення містяться й у ст.
ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, за
якими зобов'язання мають виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору.

Апеляційний господарський суд
зазначає, що в матеріалах справи
відсутні будь-які докази, в розумінні
ст.32-34 Господарського процесуального
кодексу України, які б підтверджували
факт повної оплати позивачу
відповідачем за виконані роботи.

Отже, враховуючи неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором на авіаційно-біологічні
роботи №12/АБР від09.07.2014р. в частині
повної та своєчасної оплати за
виконані роботи, колегія суддів
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком суду першої
інстанції про обґрунтованість
позовних вимог в частині стягнення
основної заборгованості у розмірі
63767грн.

У позовній заяві ТОВ "Харківський
авіаційний сільськогосподарський
комплекс" просив також стягнути з
відповідача пеню у розмірі 883,62 грн.

Згідно з п. 1 ст. 624 Цивільного кодексу
України, якщо за порушення зобов'язання
встановлена неустойка (пеня, штраф), то
вона підлягає стягненню у повному
розмірі, незалежно від відшкодування
збитків.

За ст. 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу
України визначено, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з п.п.6.4 договору, у випадку
порушення замовником термінів оплати
по РТ, замовник оплачує виконавцю суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь термін
прострочення, і штраф 0,3% від суми боргу
за кожен день прострочення до моменту
остаточного погашення заборгованості.

Апеляційний господарський суд,
перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені, погоджується з
висновком суду, що вказана позовна
вимога підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено
позовну вимогу щодо стягнення з
відповідача 3% річних у розмірі 106,04 грн.
та інфляційних у розмірі 214,40 грн.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу
України, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок 3% річних та інфляційних,
колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає його
правильним, відтак, вказані позовні
вимоги є обґрунтованими і підлягають
задоволенню.

Колегія суддів не приймає до уваги
твердження скаржника стосовно того, що
судом першої інстанції при винесенні
рішення порушено норми матеріального
та процесуального права, так як не було
відкладено розгляд справи за
відсутності представника відповідача,
що позбавило останнього на викладення
своєї правової позиції, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що
ухвалою господарського суду Одеської
області від 16.10.2014р. розгляд справи
відкладався з підстави нез'явлення
представника ТОВ "Савранський завод
продовольчих товарів" в судове
засідання, призначене на 16.10.2014р., при
цьому, ухвалами господарського суду
Одеської області від 24.09.2014р. та від
16.10.2014р. відповідача було зобов'язано
надати відзив на позовну заяву, проте,
жодних письмових пояснень ним надано
не було, отже, відповідач своїми
правами не скористався, у судове
засідання 06.11.2014р. не з'явився, хоч був
повідомлений про його призначення, що
підтверджується рекомендованим
повідомлення про вручення поштового
відправлення від 20.10.2014р. (арк. спр. 38).

Враховуючи вищенаведене, Одеський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що рішення
господарського суду Одеської області
від 06.11.2014р. по справі №916/3868/14 слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу
ТОВ "Савранський завод продовольчих
товарів" - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

П о с т а н о в и в :

Рішення господарського суду Одеської
області від 06.11.2014р. по справі №916/3868/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний
19.12.2014р.

Головуючий суддя
Савицький Я.Ф.

Суддя
Гладишева
Т.Я.

Суддя
Лисенко В.А