м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/27093/14 18.12.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юніверсал Асістанс»

До Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«АКСОР»

Про стягнення 57 835,58 грн.

Суддя Сівакова
В.В.

Представники сторін:

від позивача Самойленко П.М. - по
дов. № б/н від 04.11.2014

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юніверсал
Асістанс» до Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«АКСОР» про стягнення 57 835,58 грн.
основного боргу, який виник внаслідок
неналежного виконання взятих на себе
останнім зобов'язань згідно договору
доручення № 26/СА/08/12 від 31.08.2012.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.12.2014 порушено провадження у
справі № 910/27093/14 та призначено справу
до розгляду на 18.12.2014.

Позивач в судовому засіданні 18.12.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 18.12.2014 не
звився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали про порушення
провадження у справі від 05.12.2014 не
виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
оскільки

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвалу
суду від 05.12.2014 було надіслано
відповідачу рекомендованою
кореспонденцією з повідомленням про
вручення на адресу, що зазначена в
позовній заяві, а саме : м. Київ, вул.
Жилянська, 41, яка згідно відомостей з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
станом є місцезнаходженням
відповідача.

Проте, конверт з ухвалою було повернуто
до суду відділенням поштового зв'язку
Київ-33 з довідкою форми-20 без вручення
адресату з позначкою «за зазначеною
адресою не проживає, вибула».

Стаття 64 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює, що у разі відсутності
сторін за адресою місцезнаходження, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців ухвала про порушення
провадження у справі вважається
врученою їм належним чином.

Суд приходить до висновку, що наявних в
матеріалах справи документів
достатньо для вирішення справи по суті
без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 18.12.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

31.08.2012 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Юніверсал Асістанс»
(повірений) та Товариством з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «АКСОР» (довіритель) було
укладено договір доручення № 26/СА/08/12
(далі - договір).

Відповідно до п. 2.1. договору довіритель
доручає, а повірений бере на себе
зобов'язання від імені, за дорученням
та за рахунок довірителя здійснювати
надання частини страхових послуг з
врегулювання збитків - Асистанські
послуги в порядку та на умовах,
передбачених цим договором.

Спір виник в зв'язку з тим, що
відповідачем в порушення умов договору
не було у повному обсязі сплачено
вартість наданих послуг, в зв'язку з чим
у відповідача виникла заборгованість
перед позивачем в розмірі 57 835,58 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України
встановлює, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є не обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Статтею 631 Цивільного кодексу України
визначено, що строком договору є час,
протягом якого сторони можуть
здійснити свої права і виконати
обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 8.2. договору договір
укладено на строк до 30.08.2013 та буде
пролонгований на наступний рік на тих
же умовах, якщо жодна із сторін не
заявить про свій намір припинити дію
цього договору і не повідомить
письмово іншу сторону за місяць до
запланованої дати припинення дії
даного договору.

Доказів в підтвердження виявлення
однією із сторін небажання
продовжувати договірні правовідносини
не подано.

Згідно з п. 2.2. договору довіритель
здійснює оплату фактично отриманих
Асистанських послуг повіреного згідно
з додатком № 1, що є невід'ємною
частиною даного договору.

Додаток № 1 до договору містить
вартість та перелік Асистанських
послуг, до якого додатковими угодами №
1 від 01.10.2012 та № 2 від 10.01.2013 вносились
зміни.

Відповідно до п. 2.3. договору довіритель
здійснює відшкодування витрат,
фактично понесених Повіреним при
наданні Асистанських послуг
відповідно до оплачених рахунків та
актів виконаних робіт третіх
організацій, що були за погодженням із
Довірителем залучені Повіреним для
виконання Асистанських послуг.

Пунктом 4.1. договору визначено, що
повірений має право вимагати від
довірителя оплати рахунків повіреного
протягом 5 (п'яти) банківських днів з
дати їх отримання довірителем;
виставляти рахунки довірителю за
надані Асистанські послуги щомісяця.

Відповідно до п. 5.2.5. договору
довіритель зобов'язаний оплатити
послуги повіреного не пізніше п'яти
банківських днів з дати підсипання
сторонами акту наданих послг, на
підставі рахунків та інших документів,
які підтверджують факт надання послуг
клієнтам або надати у письмовому
вигляді мотивовані зауваження. Якщо
від довірителя не поступає
обґрунтована письмова відмова від
підписання акту наданих послуг (оплати
рахунку), то акт наданих послуг (рахунок
на оплату Асистанських послуг)
вважається безумовно акцептованим та
підлягає оплаті довірителем.

В матеріалах справи наявні наступні
акти надання послуг за договором на
загальну суму 57 835,58 грн., які з боку
відповідача не підписані: № 937 від
31.10.2013 на суму 1 900,00 грн., № 941 від 31.10.2013
на суму 750,00 грн., № 86 від 04.02.2014 на суму
600,00 грн., № 106 від 11.02.2014 на суму 380,00 грн.,
№ 115 від 11.02.2014 на суму 300,00 грн., № 125 від
19.02.2014 на суму 1 900,00 грн., № 136 від 21.02.2014
на суму 900,00 грн., № 145 від 25.02.2014 на суму 17
112,58 грн., № 170 від 28.02.2014 на суму 300,00 грн.,
№ 188 від 06.03.2014 на суму 1 140,00 грн., № 201 від
12.03.2014 на суму 1 140,00 грн., № 208 від 14.03.2014
на суму 1 350,00 грн., № 219 від 18.03.2014 на суму
12 184,20 грн., № 218 від 18.03.2014 на суму 1 900,00
грн., № 248 від 31.03.2014 на суму 4 255,80 грн., №
278 від 04.04.2014 на суму 1 350,00 грн., № 292 від
14.04.2014 на суму 1 140,00 грн., № 317 від 18.04.2014
на суму 600,00 грн., № 331 від 24.04.23014 на суму
380,00 грн., № 329 від 24.04.2014 на суму 8 253,00 грн.

Позивачем подано реєстри передачі
документів та опис вкладення у цінний
лист, які підтверджують вручення або
направлення всіх зазначених актів
відповідачу разом з відповідними
рахунками на оплату.

Проте, відповідач зазначені акти не
підписав та не повернув позивачу, а
отже в силу умов п. 5.2.5. договору послуги
за договором вважаються наданими та
прийнятими відповідачем без зауважень.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу
України встановлює, що виконавець
повинен надати послугу особисто.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу
України передбачений обов'язок
замовника оплатити надану йому послугу
в розмірі, у строки та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Проте, відповідач в порушення взятих на
себе зобов'язань за договором вартість
наданих послуг у визначений договором
строк не виконав, в зв'язку з чим
виникла заборгованість перед
позивачем, яка за розрахунками
позивача, що не оспорені відповідачем
складає 57835,58 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача 57 835,58 грн.
боргу обґрунтовані та підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Юніверсал Асістанс»
обґрунтовані та підлягають
задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«АКСОР» (м. Київ, вул. Жилянська, 41, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Юніверсал
Асістанс» (м. Київ, вул. Братиславська,
16, ) 57 835 (п'ятдесят сім
тисяч вісімсот тридцять п'ять) грн. 58
коп. основного боргу, 1 827 (одна тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 22.12.2014.

СуддяВ.В. Сівакова