ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 р. Справа № 909/1334/14
Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Булки В.І. при
секретарі судового засідання
Бабенецькій А.В. розглянувши у
відкритому засіданні суду справу

за позовом: Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"

в особі
Івано-Франківської філії,

вул. Сахарова, 32, м.
Івано-Франківськ, 76014,

до відповідача: Управління освіти
Коломийської міської ради,

вул. Кобринського, 10, м.
Коломия, Івано-Франківська область, 78200,

про стягнення заборгованості за надані
телекомунікаційні послуги в сумі 33
924,40грн., з яких: 29 836,38грн. - основного
боргу; 380,99грн. - пені; 433,83грн. - 3% річних
та 3 273,20грн. - інфляційних
втрат,

за участю представників сторін:

від позивача: Арсенюк М.М. -
юрисконсульт 1категорії, (довіреність
№543 від 11.12.14);

від відповідача: Буджак О.М. - методист
з правової роботи, (довіреність
№162/01-17/05 від 23.04.14),

встановив: Публічне акціонерне
товариство "Укртелеком" в особі
Івано-Франківської філії звернувся до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовною
заявою до Управління освіти
Коломийської міської ради про
стягнення заборгованості за надані
телекомунікаційні послуги в сумі 33
924,40грн., з яких: 29 836,38грн. - основного
боргу; 380,99грн. - пені; 433,83грн. - 3% річних
та 3 273,20грн. - інфляційних втрат.

Представник позивача позовні вимоги
підтримує, просить суд позов
задоволити, свої обґрунтування виклав
у позовній заяві.

Представник відповідача позовні
вимоги визнає з підстав викладених у
відзиві на позов №1520/01-16/07 від 05.12.14
(вх.№19515/14 від 08.12.14) та зазначає, що
позов визнає частково, а саме: щодо
стягнення 29 836,38грн. основного боргу;
380,99грн. - пені; 377,97грн. - 3% річних та 2
470,41грн. - інфляційних втрат.

Розглянувши матеріали справи,
враховуючи вимоги чинного
законодавства та ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
з'ясувавши фактичні обставини на яких
ґрунтується позов, оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті судом
встановлено наступне.

Між Публічним акціонерним товариством
"Укртелеком" в особі Цеху
телекомунікаційних послуг №8 в особі
Івано-Франківської філії та
Управлінням освіти Коломийської
міської ради укладено договір №330030 про
надання телекомунікаційних послуг від
15.03.12.

Відповідно до п.1 вказаного вище
договору, Укртелеком відповідно до
умов договору зобов'язався надавати
абоненту (відповідачу)
загальнодоступні (універсальні) та
інші телекомунікаційні послуги,
супутні (додаткові) послуги згідно з
переліком та в обсягах, замовлених
абонентом (відповідачем), а абонент
(відповідач) - своєчасно оплачувати
отримані послуги відповідно до умов
цього договору.

Перелік замовлених абонентом
(відповідачем) коштів зазначено у
додатку №1 до цього договору (п.2.1
договору).

Представник позивача в засіданні суду
зазначив, що взяті на себе зобов'язання
згідно договору виконав в повному
обсязі.

Відповідно до п.3.4.2 договору, абонент
(відповідач) зобов'язався своєчасно
оплачувати отримані послуги в повному
обсязі.

Розрахунок за отримані послуги
сплачується абонентом (відповідачем)
не пізніше 20 числа місяця, що настає
після повного розрахункового періоду
(при кредитному порядку оплати), та до 20
числа поточного місяця у разі
застосування попередньої (авансової)
оплати (п.4.15 договору).

Однак, відповідач в порушення умов
договору не розрахувався за отримані
послуги. Як наслідок, борг відповідача
перед позивачем становить 27 111,75грн. (за
період з 01.12.13 по 01.11.14).

Пунктом 5.2 договору сторонами
погоджено, що у разі несвоєчасної
оплати наданих Укртелекомом послуг,
абонент (відповідач) сплачує пеню, яка
обчислюється залежно від вартості
неоплачених послуг у розмірі облікової
ставки Національного банку України, що
діяла в період, за який нараховується
пеня, за кожний день прострочення
оплати.

Сплата абонентом (відповідачем) пені,
правомірне припинення чи скорочення
Укртелекомом переліку послуг не
звільняє абонента (відповідача) від
обов'язку оплатити надані йому послуги
(п.5.3 договору).

Позивач нарахував відповідачу пеню в
розмірі 380,99грн. (за період з 21.06.14 по
27.11.14).

Позивач за порушення грошового
зобов'язання, на підставі ст.625
Цивільного кодексу України, нарахував
відповідачу 3% річних, що становлять
391,16грн. та 2 953,63грн. інфляційних втрат
(за період з 01.12.13 по 01.11.14).

Представник позивача в засіданні суду
зазначив, що за невиконання умов
договору №330030 про надання
телекомунікаційних послуг від 15.03.12
борг відповідача перед позивачем
становить 30 837,53грн.

Крім того, Між Публічним акціонерним
товариством "Укртелеком" в особі Цеху
телекомунікаційних послуг №8 в особі
Івано-Франківської філії та
Управлінням освіти Коломийської
міської ради укладено договір №122/10 про
надання послуги АDSL - підключення до
мережі ІНТЕРНЕТ від 26.01.10.

Відповідно до п.1.1 вказаного вище
договору, Укртелеком надає споживачу
(відповідачу) на платній основі послугу
доступу до мережі Інтернет та інші
додаткові послуги Інтернет, які
споживач має самостійно замовляти
через систему самообслуговування.

Споживач (відповідач) зобов'язався
вносити плату за користування
послугою, відповідно до розділу 5 цього
договору.

Розділом 5 договору встановлено умови
та порядок розрахунків.

Укртелеком виставляє єдиний рахунок на
оплату телекомунікаційних послуг.
Нарахування вартості послуги входить
окремим рядком до єдиного розрахунку
за телекомунікаційні послуги (п.5.2
договору).

Пунктом 5.3 договору сторонами
погоджено, що споживач (відповідач)
проводить оплату за надану послугу
щомісяця до 20 числа поточного місяця,
на підставі рахунків Укртелекому,
виставлених до 10 числа поточного
місяця, що наступає за звітним. Оплата
послуги проводиться в грошовій одиниці
України. Додатково нараховується
податок на додану вартість у розмірі,
встановленому законодавством.

В засіданні суду представник позивача
вказує на виконання в повному обсязі
взятих на себе зобов'язань за договором
та наголошує, що відповідачем не
проведено розрахунок за надану
послугу, внаслідок чого і утворився
борг в розмірі 2 724,63грн. (за період з
01.12.13 по 01.11.14).

Позивач за порушення грошового
зобов'язання, на підставі ст.625
Цивільного кодексу України, нарахував
відповідачу 3% річних, що становлять
42,67грн. та 319,57грн. інфляційних втрат (за
період з 01.12.13 по 01.11.14).

Представник позивача в засіданні суду
зазначив, що за невиконання умов
договору №122/10 про надання послуги АDSL -
підключення до мережі ІНТЕРНЕТ від
26.01.10 борг відповідача перед позивачем
становить 3 086,87грн.

Таким чином, на думку позивача загальна
суму боргу відповідача перед позивачем
становить 33 924,40грн., з яких: 29 836,38грн. -
основного боргу; 380,99грн. - пені; 433,83грн. -
3% річних та 3 273,20грн. - інфляційних
втрат.

Беручи до уваги викладене вище суд
вважає за правильне позов задоволити
частково та виходить з наступних
підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України,
однією з підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема є договори
та інші правочини. Згідно ст.174
Господарського кодексу України однією
з підстав виникнення господарського
зобов'язання є господарський договір
та інші угоди, передбачені законом, а
також угоди не передбачені законом, але
такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору, з
урахуванням вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

За умовами ст.629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови,
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, але при укладенні договору
сторони повинні керуватися вимогами
Цивільного кодексу України, іншими
актами цивільного законодавства.

Як передбачено ч.1 ст.901 Цивільного
кодексу України, за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з ч.ч.1,7 ст.193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

У відповідності до частини 1
статті 509 Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом; зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов`язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Судом встановлено, що позивач
повністю виконав взяті на себе
зобов'язання за укладеними договорами,
надав відповідачеві послуги в повному
обсязі. Як вбачається з матеріалів
справи, відповідач зобов'язання за
укладеними договорами не виконав, а
саме: порушив умови договорів в частині
проведення розрахунків за надані
послуги. Заборгованість в розмірі 29
836,38грн. за надані послуги на час
прийняття рішення відповідачем не
погашена, розмір вказаної вище
заборгованості відповідає фактичним
обставинам справи.

Суд враховуючи наведені вище норми
Цивільного кодексу України та
Господарського кодексу України,
дослідивши матеріали справи та
оцінивши представлені докази, прийшов
до висновку про те, що вимога позивача
щодо стягнення основного боргу за
надані послуги в розмірі 29 836,38грн.:

- за договором №330030 про надання
телекомунікаційних послуг від 15.03.12 - 27
111,75грн. (за період з 01.12.13 по 01.11.14);

- договором №122/10 про надання послуги
АDSL - підключення до мережі ІНТЕРНЕТ від
26.01.10 -2 724,63грн. (за період з 01.12.13 по 01.11.14),

обґрунтована та підлягає задоволенню.
Факт прострочки виконання грошового
зобов'язання підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до ст.599 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється належним чином
проведеним виконанням.

Статтею 549 Цивільного кодексу
України передбачено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст. 218
Господарського кодексу України,
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.1 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Судом встановлено, що правомірною є
вимога позивача про стягнення з
відповідача

380,99грн. пені за період з 21.06.14 по 27.11.14 (на
підставі п.5.2 договору №330030 про надання
телекомунікаційних послуг від
15.03.12).Пеня нарахована в межах позовної
давності.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, що прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної
норми, наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3% річних виступають способом
захисту майнового права та інтересу,
який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові. Причому, вимагати сплати
суми боргу з врахуванням індексу
інфляції та три проценти річних є
правом кредитора, яке він може
реалізувати, а може від нього
відмовитися.

Господарським судом встановлено факт
прострочення грошового зобов'язання
відповідачем та здійснено перевірку
поданого позивачем розрахунку 3 %
річних та інфляційних втрат. Згідно з
арифметичним розрахунком, проведеним
судом за допомогою ІПС
«Законодавство», з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню:

- 3% річних в розмірі 377,97грн.:

3% річних, що становлять 340,41грн. (за
період з 01.12.13 по 01.11.14) - договір №330030
про надання телекомунікаційних послуг
від 15.03.12;

3% річних, що становлять 37,56грн. (за
період з 01.12.13 по 01.11.14) - договір №122/10
про надання послуги АDSL - підключення до
мережі ІНТЕРНЕТ від 26.01.10;

- 2 470,41грн. інфляційних втрат:

2 953,63грн. інфляційних втрат (за період з
01.12.13 по 01.11.14) - договір №330030 про надання
телекомунікаційних послуг від 15.03.12;

319,57грн. інфляційних втрат (за період з
01.12.13 по 01.11.14) - договір №122/10 про надання
послуги АDSL - підключення до мережі
ІНТЕРНЕТ від 26.01.10.

З огляду на викладене вище, позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача 55,86грн. - 3% річних та 802,79грн.
інфляційних втрат задоволенню не
підлягають.

При дослідженні матеріалів справи,
оцінивши подані докази, судом
встановлено, що відповідач взяті на
себе зобов'язання за договором не
виконав, тобто не виконав визначені на
розсуд сторонами і погоджені ними
умови договору, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Відповідач порушив
договірні зобов'язання що стосуються
оплати за надані послуги.

З'ясуванням документальних
доказів у справі суд встановив, що
відповідач на спростування правової
позиції позивача, викладеної у
позовній заяві, доказів сплати спірної
суми заборгованості, яка є предметом
стягнення у даній справі не подав,
обставини, покладені в основу
заявлених позовних вимог у даній
справі не спростував.

З огляду на фактичні обставини справи
суд прийшов до висновку про наявність
правових підстав для часткового
задоволення позову та вважає за
правильне стягнути з відповідача на
користь позивача основного боргу в
сумі 29 836,38грн., 380,99грн. - пені; 377,97грн. - 3%
річних та 2 470,41грн. - інфляційних втрат.
В частині стягнення з відповідача
55,86грн. - 3% річних та 802,79грн. інфляційних
втрат - слід відмовити.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Позивачем доведено обставини, на які
він посилався, як на підставу своїх
вимог. Наведені відповідачем
заперечення не відповідають фактичним
обставинам справи, вимогам діючого
законодавства та спростовуються
викладеним вище.

Судові витрати відповідно до ст.49
Господарського процесуального кодексу
слід покласти на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Аналогічна правова
позиція викладена в п.4.1 Постанові
пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання
практики застосування розділу VI
Господарського процесуального кодексу
України (із змінами і доповненнями)".

Керуючись ст.124 Конституції
України, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
Законом України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", ст.ст.11,509,525,526,549,610,625,627,629,901
Цивільного кодексу України,
ст.ст.174,193,218,230 Господарського кодексу
України, ст.ст.33,43,49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Івано-Франківської філії до
Управління освіти Коломийської
міської ради про стягнення
заборгованості за надані
телекомунікаційні послуги в сумі 33
924,40грн., з яких: 29 836,38грн. - основного
боргу; 380,99грн. - пені; 433,83грн. - 3% річних
та 3 273,20грн. - інфляційних втрат -
задоволити частково.

Стягнути з Управління освіти
Коломийської міської ради, вул.
Кобринського, 10, м. Коломия,
Івано-Франківська область (, р/р3367, МФО 836014, УДКСУ в м.
Коломия) на користь Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Івано-Франківської філії, вул.
Сахарова, 32, м. Івано-Франківськ (, р/р в ІФ ОД
"Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805)
29 836,38грн. (двадцять дев'ять тисяч
вісімсот тридцять шість грн. 38 коп.)
основного боргу, 380,99грн. (триста
вісімдесят грн. 99коп.) - пені, 377,97грн.
(триста сімдесят сім грн. 97коп.) - 3%
річних, 2 470,41грн. (дві тисячі чотириста
сімдесят грн. 41коп.)- інфляційних втрат,
1 780,78грн. (одну тисячу сімсот
вісімдесят грн. 78коп.) судового збору.

Видати наказ.

В частині стягнення з відповідача
55,86грн. - 3% річних та 802,79грн. інфляційних
втрат - відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 15.12.14.

Суддя
Булка В.І.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

Помічник судді Гандера М.В. 15.12.14