ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

01 грудня 2014 року Справа №
5023/3993/12(5023/9057/11)

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіМачульського
Г.М.,суддів:Бакуліної С.В., Волковицької
Н.О., Грейц К.В., Добролюбової
Т.В.,розглянувши заявуЗаступника
Генерального прокурора Українипро
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 06.08.2014у
справі№ 5023/3993/12(5023/9057/11)за
позовомХарківської міської
радидоПриватного акціонерного
товариства з іноземними інвестиціями
"Слобожанська будівельна
кераміка"треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача1. Управління
земельних відносин Харківської
міської ради 2. Управління
Держземагенства у місті Харковіза
участюПрокурора міста
Харковапровідшкодування збитків,

В С Т А Н О В И В:

Справа Господарського суду
Харківської області, попередній номер
№ 5023/9057/11, розглядалась судом
неодноразово, двічі справа
передавалась на новий розгляд судом
касаційної інстанції.

Під час чергового нового розгляду
справи їй було присвоєно № 5023/3993/12.

Під час нового розгляду справи
рішенням Господарського суду
Харківської області від 17.12.2013 позов
задоволено; стягнуто з Приватного
акціонерного товариства з іноземними
інвестиціями "Слобожанська будівельна
кераміка" на користь Харківської
міської ради 7 535 262, 74 грн. збитків.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 30.04.2014 вказане
рішення Господарського суду
Харківської області від 17.12.2013
скасовано та прийнято нове, яким у
задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 06.08.2014 наведену постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 30.04.2014 залишено
без змін.

Заступник Генерального прокурора
України звернувся із заявою про
перегляд Верховним Судом України цієї
постанови Вищого господарського суду
України від 06.08.2014, в якій просить
зазначену постанову та постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 30.04.2014
скасувати і прийняти нове рішення, яким
рішення Господарського суду
Харківської області від 17.12.2013 залишити
в силі.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 14.08.2014
у справі № 922/602/13-г, від 23.09.2013 у справі №
18/1619/12, від 13.11.2013 у справі № 902/370/13-г, від
19.03.2014 у справі № 922/3937/13, від 09.04.2014 у
справі № 920/1017/13, від 23.10.2014 у справі №
916/224/14 мотивовано неоднаковим
застосуванням судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме: статті 224
Господарського кодексу України, статей
22, 1166 Цивільного кодексу України,
статей 152, 156, 157 Земельного кодексу
України, Порядку визначення та
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 19.04.2013 № 284, внаслідок чого ухвалено
різні за змістом судові рішення у
подібних правовідносинах.

Заявником не пропущено строку подання
заяви про перегляд судового рішення
господарського суду, передбаченого
статтею 11117 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України).

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України вважає, що
справа підлягає допуску до провадження
Верховного Суду України з огляду на
таке.

Відповідно до пункту 1 частини першої
статті 11116 ГПК України заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана на підставі
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

У постанові від 06.08.2014 у справі №
5023/3993/12(5023/9057/11), про перегляд якої
подано заяву, суд касаційної інстанції
погодився з висновками суду
апеляційної інстанції щодо
відсутності правових підстав для
задоволення позову про стягнення
збитків (упущеної вигоди) внаслідок
використання земельної ділянки без
правовстановлюючих документів. При
цьому суд касаційної інстанції
встановивши, що на виконання рішення
міської ради, яким надано в оренду
земельну ділянку, та яким також
визначалось, що особи, яким земельні
ділянки надані в оренду, у місячний
термін з дня прийняття цього рішення
мають звернутись до Харківського
міського управління земельних
ресурсів для встановлення меж
земельних ділянок на місцевості, та не
пізніше, ніж у місячний термін, з дня
прийняття цього рішення звернутися до
Управління земельних відносин
Харківської міської ради для
оформлення договорів оренди землі, а у
чотирьохмісячний термін з дня
прийняття цього рішення - оформити
договори оренди землі, та встановивши,
що відповідачем протягом
чотиримісячного строку не укладено з
міською радою договір оренди земельної
ділянки і з 2007 року він користується
нею за відсутності правовстановлюючих
документів, суд зазначив про те, що сума
збитків, яку просить стягнути міська
рада, обґрунтовується умовним
припущенням про можливість отримання
нею прибутку в результаті випадкового
збігу обставин, за відсутності всіх
обов'язкових елементів для настання
цивільно-правової відповідальності у
вигляді відшкодування збитків, та за
відсутності звернення міської ради до
відповідача з листом-пропозицією про
укладення договору оренди земельної
ділянки.

Водночас приймаючи постанови від 14.08.2014
у справі № 922/602/13-г, від 23.09.2013 у справі №
18/1619/12, від 13.11.2013 у справі № 902/370/13-г, від
19.03.2014 у справі № 922/3937/13, від 09.04.2014 у
справі № 920/1017/13, від 23.10.2014 у справі №
916/224/14 та вирішуючи спори у подібних
правовідносинах, за аналогічного
матеріально-правового регулювання
спірних правовідносин, суд касаційної
інстанції дійшов до протилежного
правового висновку та у даних справах
судами було задоволено позовні вимоги
про відшкодування збитків, заподіяних
внаслідок користування земельною
ділянкою без правовстановлюючих
документів.

Так, зокрема, у справі № 920/1017/13 у
подібних правовідносинах суд
касаційної інстанції встановивши, що
відповідачем, у передбачені рішенням
ради строки, договір оренди землі не
укладено та в установленому законом
порядку не зареєстровано дійшов
висновку щодо наявності правових
підстав для задоволення позову про
стягнення збитків за користування
земельною ділянкою без оформлення
відповідних прав у встановленому
порядку.

У справі № 922/602/13-г суд касаційної
інстанції у подібних правовідносинах
задовольняючи позов виходив з того, що
проявлена відповідачем бездіяльність
у вчиненні передбачених чинним
законодавством заходів по своєчасному
оформленню права користування
земельною ділянкою, на якій
знаходиться належна відповідачу на
праві власності будівля свідчить про
те, що останній право оренди землі у
встановленому законодавством порядку
не набув та неправомірно
використовував земельну ділянку без
правовстановлюючих документів.

У справі № 922/3937/13 суд касаційної
інстанції виходив з того, що
відповідачем не проведено заходів,
спрямованих на оформлення земельної
ділянки у відповідності до вимог
земельного законодавства України, у
зв'язку з чим використання земельної
ділянки відбувалося без оформлення
відповідних прав у встановленому
порядку та поважних причин, які б
перешкоджали здійснити таке
оформлення. Крім того суд касаційної
інстанції зазначив про наявність
складу цивільного правопорушення.

У справі № 916/224/14 суд касаційної
інстанції у подібних правовідносинах
зазначив про те, що міською радою вжито
заходів щодо оформлення в майбутньому
договору оренди землі з відповідачем
шляхом надання йому відповідним
рішенням дозволу на виготовлення
проекту землеустрою спірної земельної
ділянки, проте відповідач, будучи
власником нерухомого майна,
розташованого на спірній земельній
ділянці з 2005 року, не вжив усіх залежних
від нього заходів щодо належного
виконання зобов'язання з розроблення
проекту землеустрою, покладеного на
нього рішенням міськради, та не довів
неможливості виконання таких
зобов'язань, з незалежних від нього
обставин, що в свою чергу свідчить про
наявність усіх елементів складу
цивільного правопорушення.

З огляду на викладене судом касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
і ті ж самі норми матеріального права,
внаслідок чого ухвалені різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах, що є підставою для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України,

У Х В А Л И В:

Допустити справу № 5023/3993/12(5023/9057/11) до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя Г. Мачульський Судді
С. Бакуліна Н. Волковицька К. Грейц Т.
Добролюбова