ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

26.11.2014
Справа № 908/5143/14

Cуддя Колодій Н.А., розглянувши
матеріали

позовну заяву Запорізької обласної
організації профспілки трудящих
металургійної і гірничодобувної
промисловості України (69044, м.
Запоріжжя, пл. Профспілок, буд. 5,
кв. 577)

до ПАТ "КБ "ПІВДЕНКОМБАНК" (83015, м.
Донецьк, пр. Ватутіна, буд. 33а);

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

24.11.2014 р. в господарський суд
Запорізької області надійшла позовна
заява Запорізької обласної
організації профспілки трудящих
металургійної і гірничодобувної
промисловості України про
зобов'язання ПАТ "КБ "ПІВДЕНКОМБАНК"
виконати умови Договору та
перерахувати грошові кошти у розмірі 221
057,52 грн. на поточний рахунок, відкритий
Запорізькою обласною організацією
профспілки трудящих металургійної і
гірничодобувної промисловості
України.

Розглянувши зазначену позовну заяву
господарський суд дійшов висновку, що
позовна заява підлягає поверненню на
підставі пунктів 2, 4 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України (далі ГПК України), виходячи з
наступного.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено
вимоги щодо форми і змісту позовної
заяви та комплектності документів, які
повинні додаватися до неї. Зокрема,
пунктом 3 ч. 1 статті 57 ГПК України
передбачено, що до позовної заяви, що
подається до господарського суду,
мають бути додані документи, які
підтверджують сплату судового збору у
встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до статті 44 ГПК України
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його
сплати, повернення і звільнення від
сплати встановлюються законом.

В даному випадку, розмір судового збору
визначено Законом України "Про судовий
збір". Так, пунктом 1 статті 4 вказаного
Закону встановлено, що судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. Зокрема, згідно
пп. 2.2.1 п. 2.2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру, ставка судового
збору становить 2 відсотки ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.
Згідно пп. 2.2.2 п. 2.2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру, ставка судового
збору становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний
бюджет України на 2014 рік" встановлено у
2014 році мінімальну заробітну плату: у
місячному розмірі - 1218 гривень.

Як свідчать матеріали позовної заяви,
позивачем заявлено вимогу про
зобов'язання ПАТ "КБ "ПІВДЕНКОМБАНК"
виконати умови Договору та
перерахувати грошові кошти у розмірі 221
057,52 грн. на поточний рахунок № 7796,
відкритий у ПАТ "КредіАгрікольБанк"
позивачем.

При зверненні з даним позовом до суду,
заявником, до матеріалів позовної
заяви було надано платіжне доручення №
205 від 01.07.2014 р. про сплату 1218,00 грн.
судового збору. Інші докази сплати
судового збору в матеріалах позовної
заяви відсутні.

Отже, судовий збір сплачено заявником,
як за вимогою немайнового характеру.

При цьому, слід зазначити, що до
позовних вимог немайнового характеру
відносяться вимоги, які не підлягають
вартісній оцінці. Позовна заява
Запорізької обласної організації
профспілки трудящих металургійної і
гірничодобувної промисловості України
містить вимогу про спонукання
відповідача перерахувати суму 221 057,52
грн., а відтак даний позов носить
майновий характер і має
забезпечуватись судовим збором у
відповідності до п. 1 п. п. 2 ч. 1 ст. 4
Закону України "Про судовий збір",
згідно якого, за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру, справляється
судовий збір у розмірі 2% ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Отже, за вимогою майнового характеру
(стягнення 221 057,52 грн.) сума судового
збору становить 4421,15грн. (2% ціни позову).

Тобто розмір судового збору за даним
позовом повинен становити 4421,15грн., а не
- 1218,00 грн. як сплачено позивачем.

Отже, позивач не доплатив 3203,15грн.
судового збору.

Надане позивачем платіжне доручення №
205 від 01.07.2014 р. про сплату судового
збору в сумі 1218,00 грн., судом не
приймається в якості належного доказу,
ще й тому, що грошовий збір за цим
документом перерахований за не
належними реквізитами.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції" змінено територіальну
підсудність судових справ підсудних
судам, розташованим в районі
проведення антитерористичної
операції.

Розпорядженням Голови Вищого
господарського суду України від 02.09.2014
№ 28-р "Про зміну територіальної
підсудності господарських справ"
визначено, що розгляд господарських
справ, підсудних господарському суду
Донецької області, здійснюється
господарським судом Запорізької
області.

В інформаційному листі Вищого
господарського суду України від 12.09.2014
№ 01-06/1290/14 зазначено, що судовий
збір за подання позовних заяв та інших
звернень, сплачений при їх поданні до
господарських судів, які розташовані в
районі проведення АТО, повторно не
сплачується і не стягується. Якщо ж
такий збір сплачено не було, то його
сплата (стягнення) здійснюється на
загальних підставах відповідно до
Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про
судовий збір" судовий збір сплачується
за місцем розгляду справи та
зараховується до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Листом Управління Державної
казначейської служби України у місті
Запоріжжі Запорізької області від
08.06.2012 р. № 04-13/494-1212 повідомлено
реквізити рахунку для зарахування
судового збору, а саме: код
класифікації доходів бюджету 22030001
"Судовий збір (Державна судова
адміністрація України, 050)":

Одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі
(Орджонікідзевський район), 22030001

Банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій
області

МФО: 813015

Код

№ рахунку: 3007

В даному випадку, наданому заявником
платіжному дорученні № 205 від 01.07.2014р.
зазначені такі реквізити: Отримувач ГУ
ДКСУ у Донецькій області, Банк
отримувача ГУДКУ у Донецькій області;
рахунок 3006.

При цьому, доказів сплати судового
збору за реквізитами, наведеними у
листі Управління Державної
казначейської служби України у місті
Запоріжжі Запорізької області від
08.06.2012 р. № 04-13/494-1212, заявником суду не
надано.

Таким чином, господарський суд не може
розцінювати вказаний документ як
належний доказ сплати позивачем
судового збору.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позивачем не надано
належних доказів сплати судового збору
у встановленому порядку та розмірі.

Суд звертає увагу заявника на те, що він
має право звернутися до суду із заявою
про повернення йому із Державного
бюджету України суми сплаченого
судового збору, долучивши при цьому до
заяви оригінал платіжного доручення.

Крім того, у позовній заяві
відповідачем визначено: ПАТ "КБ
"ПІВДЕНКОМБАНК".

Відповідно до вимог ст. 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява повинна містити
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за
його наявності для фізичних осіб)
сторін, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
(для фізичних осіб), ідентифікаційні
коди суб'єкта господарської діяльності
за їх наявності (для юридичних осіб) або
індивідуальні ідентифікаційні номери
за їх наявності (для фізичних осіб -
платників податків). Найменування
юридичної особи повинно відповідати її
Статуту і не містити абревіатур.

Наявність абревіатури у найменуванні
відповідача дає підстави стверджувати,
що позивачем в позовній заяві вказано
не повне найменування та реквізити
сторони.

Зазначені обставини перешкоджають
суду вчинити передбачені нормами
Господарського процесуального кодексу
України дії по підготовці справи до
судового розгляду та є підставами для
повернення позовної заяви позивачу.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5
постанови Пленуму Вищого
господарського суд України від 26.12.2011р.
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", недодержання вимог
статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини
першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і
додатків до позовної заяви тягне за
собою наслідки, передбачені статтею 63
ГПК.

Згідно із пунктами 2, 4 ч. 1 ст. 63 ГПК
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо у позовній заяві не вказано
повного найменування сторін та не
подано доказів сплати судового збору
у встановлених порядку та розмірі.

З огляду на вищевикладене, позовна
заява Запорізької обласної
організації профспілки трудящих
металургійної і гірничодобувної
промисловості України, підлягає
поверненню заявнику без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз'яснити, що у
відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України
повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному звертанню з нею
до господарського суду у загальному
порядку після усунення допущених
порушень.

Керуючись ст.ст. 54, 57, п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 63, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Запорізької обласної
організації профспілки трудящих
металургійної і гірничодобувної
промисловості України, м. Запоріжжя
повернути без розгляду.

Додаток: позовні матеріали на 50 аркушах
(в т.ч. оригінал платіжного доручення №
205 від 01.07.2014 р. про сплату
судового збору в сумі 1218,00 грн.,
фіскальний чек № 1316 від 21.11.2014 р..
Опис вкладення від 21.11.2014 р.), Статут
Профспілки трудящих металургійної і
гірничодобувної промисловості
України.

Суддя
Н.А. Колодій