м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
міста Києва у складі головуючого судді
Чинчин О.В., при секретарі судового
засідання Бігмі Я.В., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «БК
до Товариства з
обмеженою відповідальністю
про стягнення
заборгованості в розмірі 493 871 грн. 63
від Позивача: Зайцев Д.В.
(представник за Довіреністю);
від Відповідача: Стасько С.М.
(представник за Довіреністю);
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Товариство з обмеженою
відповідальністю «БК БУДШЛЯХМАШ»
(надалі також - «Позивач») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЛЬТЕНЕРГОСЕРВІС»
(надалі також - «Відповідач») про
стягнення заборгованості в розмірі 493
Позовні вимоги вмотивовано тим, що 13
червня 2014 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «БК
БУДШЛЯХМАШ» (Постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АЛЬТЕНЕРГОСЕРВІС»
(Покупець) було укладено Договір
поставки № 27/10, відповідно до умов
якого Постачальник зобов'язався
поставити протягом десяти календарних
днів з дня підписання Договору, а
Покупець зобов'язався прийняти і
оплатити відповідно виставлених
рахунків Постачальника та підписаних
Сторонами видаткових накладних Товар.
Як зазначає Позивач, на виконання умов
Договору він здійснив поставку товарів
на загальну суму 446 940 грн. 00 коп., що
підтверджується відповідними
видатковими накладними. Проте, за
вказаним Договором Товариство з
обмеженою відповідальністю
«АЛЬТЕНЕРГОСЕРВІС» не виконало взяті
на себе зобов'язання та заборгованість
Відповідача перед Позивачем складає 446
940 гривень 00 копійок. На адресу
Відповідача була надіслана претензія з
вимогою сплатити борг, яка залишена без
відповіді і виконання. Крім того,
враховуючи неналежне виконання
Відповідачем умов договору поставки,
Позивач просить суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЛЬТЕНЕРГОСЕРВІС»
пеню у розмірі 46 931 грн. 63 коп.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 02.12.2014 р. порушено провадження у
призначено на 17.12.2014 р.
17 грудня 2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі
адресу та банківські реквізити; копія
Статуту Позивача; копія витягу з ЄДР на
Відповідача; письмове підтвердження
того, що у провадженні господарських
судів України або іншого органу, який в
межах своєї компетенції вирішує спір,
немає справи зі спору між тими ж
сторонами, про той же предмет і з тих же
підстав та не має рішення цих органів з
такого спору, які долучені до
матеріалів справи.
17 грудня 2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Відповідача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі
Відповідача; копія виписки про
державну реєстрацію Відповідача, які
долучені до матеріалів справи.
В судовому засіданні 17 грудня 2014 року
представник Позивача надав суду усні
пояснення по справі, якими підтримав
вимоги та доводи позовної заяви. В
судовому засіданні представник
Відповідача позовні вимоги визнав у
Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 17 грудня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

13 червня 2014 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «БК
БУДШЛЯХМАШ» (Постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «АЛЬТЕНЕРГОСЕРВІС»
(Покупець) було укладено Договір
поставки № 27/10, відповідно до умов
якого Постачальник зобов'язався
поставити протягом десяти календарних
днів з дня підписання Договору, а
Покупець зобов'язався прийняти і
оплатити відповідно виставлених
рахунків Постачальника та підписаних
Сторонами видаткових накладних Товар.

Відповідно до пункту 2.1 Договору
вартість Товару визначається в
рахунках фактурах Постачальника.

Згідно з п.2.2 Договору протягом трьох
банківських днів з моменту поставки
Товару та підписання сторонами
видаткових накладних на Товар,
Покупець сплачує вартість такого
Товару, визначену в рахунках - фактурах
та відповідних видаткових накладних.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що за
прострочку оплати Товару Покупець
сплачує Постачальнику пеню в розмірі
0,5% від вартості несвоєчасно
поставленого Товару за кожен день
такого прострочення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач зазначає, що на виконання умов
Договору він здійснив поставку товарів
на загальну суму 446 940 грн. 00 коп., що
підтверджується відповідними
видатковими накладними. Проте, за
вказаним Договором Товариство з
обмеженою відповідальністю
«АЛЬТЕНЕРГОСЕРВІС» не виконало взяті
на себе зобов'язання та заборгованість
Відповідача перед Позивачем складає 446
940 гривень 00 копійок. Крім того,
враховуючи неналежне виконання
Відповідачем умов договору поставки,
Позивач просить суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЛЬТЕНЕРГОСЕРВІС»
пеню у розмірі 46 931 грн. 63 коп.

Позивачем 15.07.2014 р. направлена на адресу
Відповідача претензія №14/07/14 з вимогою
сплатити заборгованість у розмірі 446 940
грн. 00 коп., яка залишена Відповідачем
без відповіді і виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «БК БУДШЛЯХМАШ»
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Внаслідок укладення Договору поставки
№ 27/10 від 13.06.2014 року між сторонами
згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України, виникли
цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (частина 1 статті 627
Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу
України визначено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Цивільного кодексу
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Згідно приписів ст. 712 Цивільного
кодексу України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов Договору поставки №27/10
від 13.06.2014 року Позивач поставив, а
Покупець в свою чергу прийняв вказаний
Товар, що підтверджується відповідними
видатковими накладними №ВН-0000013 від
17.06.2014 р. на суму 130 500 грн. 00 коп., №ВН-0000012
від 17.06.2014 р. на суму 316 440 грн. 00 коп., а
загалом на суму 446 940 грн. 00 коп., які
оформлені належним чином та підписані
уповноваженими представниками сторін
і скріплені печатками підприємств без
зауважень та заперечень, в
добровільному порядку.

Як становлено Судом, Відповідач за
поставлений товар не розрахувався та
заборгованість Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЛЬТЕНЕРГОСЕРВІС»
перед Товариством з обмеженою
відповідальністю «БК БУДШЛЯХМАШ» за
Договором поставки №27/10 від 13.06.2014 року
становить 446 940 грн. 00 коп., однак,
матеріали справи не містять жодних
належних та допустимих доказів
відповідно до статей 33, 34, 36
Господарського процесуального кодексу
України на підтвердження сплати
Відповідачем грошових коштів
Товариству з обмеженою
відповідальністю «БК БУДШЛЯХМАШ» в
розмірі 446 940 грн. 00 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в
порушення вищезазначених норм
Цивільного кодексу України та умов
Договору поставки, не здійснив оплату
вартості товару в повному обсязі, тобто
не виконав свої зобов'язання належним
чином, а тому позовні вимоги щодо
стягнення 446 940 грн. 00 коп. - суми
основної заборгованості є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач також
просив стягнути з Відповідача на його
користь пеню у розмірі 46 931 грн. 63 коп.

Згідно приписів ст. ст. 216 - 218
Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за порушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських
санкцій. Господарськими санкціями
визнаються заходи впливу на
правопорушника у сфері господарювання,
в результаті застосування яких для
нього настають несприятливі
економічні та/або правові наслідки.
Господарські санкції застосовуються в
установленому законом порядку за
ініціативою учасників господарських
відносин. Підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» від
22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочення
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що за
прострочку оплати Товару Покупець
сплачує Постачальнику пеню в розмірі
0,5% від вартості несвоєчасно
поставленого Товару за кожен день
такого прострочення.

За таких підстав, Суд дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог в
частині нарахування суми пені у
розмірі 46 931 грн. 63 коп., яка не перевищує
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, за
загальний період прострочки виконання
Відповідачем його договірного
грошового зобов'язання з 21.06.2014 року по
25.11.2014 року.

Таким чином, з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«АЛЬТЕНЕРГОСЕРВІС» на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БК БУДШЛЯХМАШ»
підлягає стягненню борг у розмірі 446 940
грн. 00 коп. та пеня в розмірі 46 931 грн. 63
коп.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «БК БУДШЛЯХМАШ» -
задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «АЛЬТЕНЕРГОСЕРВІС»
(01135, м.Київ, ВУЛИЦЯ ЗОЛОТОУСТІВСЬКА,
будинок 16, Ідентифікаційний код
юридичної особи 37502222) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «БК БУДШЛЯХМАШ» (02094,
м.Київ, ВУЛИЦЯ ПОПУДРЕНКА, будинок 52,
офіс 202, Ідентифікаційний код юридичної
особи 39225890) борг у розмірі 446 940
(чотириста сорок шість тисяч дев'ятсот
сорок) грн. 00 коп., пеню в розмірі 46 931
(сорок шість тисяч дев'ятсот тридцять
одна) грн. 63 (шістдесят три) коп. та
судовий збір у розмірі 9877 (дев'ять тисяч
вісімсот сімдесят сім) грн. 43 (сорок три)
коп.

3. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

4.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 19 грудня 2014 року.

Суддя

О.В. Чинчин