ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.12.14р. Справа № 904/8153/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новітні енергетичні
програми", м. Івано-Франківськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нєксар Україна", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 810 917 грн. 38 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Родчук В.М.- представник,
дов. від 03.11.2014р. №2506/2014;

від відповідача: не з'явився, про час і
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач з урахуванням листа (вх. №76923/14
від 05.12.2014р.) просить стягнути з
відповідача 810 917 грн. 38 коп., що складає
573 480 грн. 00 коп. - заборгованості, що
виникла внаслідок невиконання умов
Договору від 21.06.2012р. поставки товару,
1 433 грн. 70 коп. - штрафу,
передбаченого пунктом 7.3 Договору від
21.06.2012р. поставки товару, 143 370 грн. 00
коп. - штрафу, передбаченого пунктом 7.4
Договору від 21.06.2012р. поставки товару, 11
453 грн. 89 коп. річних та 81 179 грн. 79 коп. -
інфляційного збільшення суми боргу.

Відповідач відзиву на позов та інших
витребуваних господарським судом
документів не надав, його представник у
судове засідання не з'явився, про час і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Оригінали документів, оглянуті у
судових засіданнях, відповідають
копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу за допомогою
технічних засобів представниками
позивача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.06.2012 року між позивачем - Товариством
з обмеженою відповідальністю "Новітні
енергетичні програми", як покупцем, та
відповідачем - Товариством з обмеженою
відповідальністю "Нєксар Україна", як
продавцем, було укладено Договір
поставки №88 (надалі - Договір),
відповідно до пункту 1.1 якого продавець
бере на себе зобов'язання передати
покупцю кабельно-провідникову
продукцію, а покупець бере на себе
зобов'язання приймати та здійснювати
оплату цієї продукції на умовах даного
договору.

У пункті 5.1 Договору сторони узгодили,
що даний договір набуває чинності з дня
його підписання сторонами і діє до 31
грудня 2012 року, але в будь-якому випадку
до повного виконання сторонами своїх
зобов'язань.

Згідно з пунктом 1.2 Договору
номенклатура, кількість, ціна та
загальна вартість продукції, що
поставляється визначається за
рахунками-фактури та/або
специфікаціями на продукцію, які є
невід'ємною частиною даного договору.

Ціна на продукцію, що поставляється за
даним договором, та загальна сума
договору визначається в узгодженій
сторонами специфікації, яка вказана в
додатку № 1 до даного договору і яка є
невід'ємною частиною даного договору;
ціна враховує усі митні збори та ПДВ
(пункт 3.2 Договору).

Відповідно до специфікації, яка
зазначена у Додатку від 16.05.2013р. №2 до
Договору (надалі - Специфікація)
сторонами узгоджено найменування
продукції - Провід АААСZ-177Z, одиницю
виміру, кількість, вартість та загальну
ціну - 1 433 700 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 3.3 Договору
розрахунки за продукцію здійснюються
покупцем у безготівковій формі;
порядок розрахунків по кожному товару
наведено у відповідному додатку.

Згідно Специфікації передбачено умови
сплати: 40% - передплата, 40% - оплати при
повідомленні про готовність до
відвантаження з заводу, остаточний
розрахунок, з урахуванням
толерантності до +2% при повідомленні
про прибуття товару на митницю.

Як вбачається позивачем відповідачу
було перераховано грошові кошти у
загальній сумі 573 480 грн. 00 коп., про що
свідчать платіжні доручення від
22.05.2013р. №2940 на суму 200 000 грн. 00 коп. та
від 10.07.2013р. №273 на суму 373 480 грн. 00 коп.

Згідно Специфікації умови постачання:
60 днів з моменту отримання 40%
передплати.

Відповідно до частини 1 статті 530
Цивільного кодексу України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін);
зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Отже, відповідач повинен був поставити
позивачу товар за Договором до 08.09.2013р.

На момент розгляду справи доказів
передачі позивачу товару за Договором
відповідачем не надано.

Відповідно до частин 1,2 статті 712
Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму;
до договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до вимог договору та вимог
Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193
Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору; не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язань; кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу;
порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно з частиною 2 статті 693 Цивільного
кодексу України якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

У пункті 7.3 Договору сторони
передбачили, що у разі порушення пункту
1.1 даного договору продавець оплачує
покупцеві штраф у розмірі 0,1% від
вартості партії товару, який був
непоставлений або недопоставлений у
повному обсязі.

Отже, штраф, передбачений пунктом 7.3
Договору, становить 1 433 грн. 70 коп. із
розрахунку 1 433 700 грн. 00 коп. х 0,1% = 1 433
грн. 70 коп.

Відповідно до пункту 7.4 Договору за
прострочення виконання своїх
зобов'язань за пунктом 2.2 продавець
оплачує на користь покупця штраф у
розмірі 0,1% від вартості
недопоставленого товару за кожний
робочий день прострочення, але не більш
ніж 10% від вартості недопоставленого
товару.

Тобто, штраф, передбачений пунктом 7.4
Договору, становить 143 370 грн. 00 коп. із
розрахунку 1 433 700 грн. 00 коп. х 0,1% х 243
роб.дні = 348 389 грн. 10 коп., але не більше 10%
становить 143 370 грн. 00 коп. (з 20.09.2013р. по
01.10.2014р.).

Таким чином, загальна сума штрафу
становить 144 803 грн. 70 коп.

Що стосується вимог позивача щодо
стягнення з відповідача 11 453 грн. 89 коп.
- 3% річних та 81 179 грн. 79 коп. -
інфляційного збільшення суми боргу, то
вони є безпідставними, виходячи з
наступного.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання; боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до пункту 1.1 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.12.2013р. №14 „Про деякі
питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань"
грошовим, за змістом статей 524, 533 - 535, 625
Цивільного кодексу України (далі - ЦК
України), є виражене в грошових
одиницях (національній валюті України
чи в грошовому еквіваленті в іноземній
валюті) зобов'язання сплатити гроші на
користь іншої сторони, яка, відповідно,
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку.

Згідно з пунктом 4.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.12.2013р. №14 „Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" сплата трьох
процентів річних від простроченої суми
(якщо інший їх розмір не встановлений
договором або законом), так само як й
інфляційні нарахування, не мають
характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові.

Умовами Договору поставки не визначено
обов'язку відповідача щодо сплати на
користь позивача грошових коштів.

З урахуванням викладеного позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі слід покласти на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Нєксар Україна" (49006,
м. Дніпропетровськ, вул.
Пушкіна, 55, оф. 10; ідентифікаційний код
34316464) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новітні енергетичні
програми" (76005, м. Івано-Франківськ, вул.
Чорновола, 99; ідентифікаційний код
34623220) 573 480 грн. 00 коп. - заборгованості,
144 803 грн. 70 коп. - штрафу та 14 365 грн. 67
коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

СУДДЯ
Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК
України,

"15" грудня 2014р.