ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року
Справа №922/3430/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя
Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників сторін:

позивач - не з'явився;

відповідач - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх.
№3875Х/1-35) на рішення господарського
суду Харківської області 30 жовтня 2014
року по справі №922/3430/14

за позовом Фермерського господарства
"Бутенко Микола Васильович", смт.
Томаківка, Дніпропетровська обл.

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сінтал Агро Трейд",
смт. Золочів Харківської області

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Харківської області від 30 жовтня 2014
року по справі №922/3430/14 (суддя Присяжнюк
О.О.) позовні вимоги задоволено
частково. Стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Сінтал
Агро Трейд" на користь Фермерського
господарства "Бутенко Микола
Васильович" 89504 грн. основного боргу,
штраф в сумі 22376 грн., витрати по сплаті
судового збору в сумі 2686 грн. В іншій
частині позовних вимог щодо стягнення
штрафу в сумі 22376 грн. відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду
першої інстанції в частині відмови в
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення штрафу в сумі 22376 грн. не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду зі
скаргою, в якій просить рішення
господарського суду скасувати в
частині відмови щодо стягнення штрафу
в сумі 22376 грн. та прийняти в цій частині
нове рішення, яким позов задовольнити в
повному обсязі.

Будучи належним чином повідомленими
про дату і місце судового розгляду,
учасники процесу в судове засідання не
з'явились, повноважних представників
до суду не направили.

Відповідач відзиву на апеляційну
скаргу не надав.

Враховуючи належне повідомлення
учасників процесу про розгляд справи,
колегія суддів дійшла висновку про
можливість розгляду без участі
позивача і відповідача.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, перевіривши повноту
встановлення місцевим господарським
судом обставин, що мають значення для
справи та правильність застосування
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів зазначає
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено господарським судом
першої інстанції, між Фермерським
господарством "Бутенко Микола
Васильович" та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Сінтал Агро Трейд"
було укладено договір про надання
послуг №12 від 20.11.2013 року (договір).

Відповідно до умов вказаного договору
позивач зобов'язувався надати
відповідачу послуги по збиранню урожаю
соняшника, сої, кукурудзи, а відповідач
- прийняти і оплатити надані послуги.

Пунктом 3.1.,.3.2. договору, сторонами
визначено, що вартість за надані
послуги складає 320 грн. в т.ч. ПДВ за 1 га.
Строк оплати - протягом п'яти
календарних днів на підставі рахунку
виконавця після завершення наданих
послуг.

Як встановлено матеріалами справи,
позивач на підставі акту
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
від 23.12.2013 року, підписаному сторонами,
виконав свої обов'язки зауважень на
загальну суму 89 504,00 грн.

Для врегулювання питання сплати
наданих послуг, 30.07.2014 року на адресу
відповідача був направлений оригінал
рахунку-фактури №27 від 23.12.2013 року та
вимога про погашення заборгованості у
розмірі 89 504,00 грн. Зазначений рахунок
та вимогу ТОВ "Сінтал Агро Трейд",
згідно витягу з офіційного сайту УДППЗ
"Укрпошта" про відстеження поштових
відправлень, було отримано 01.08.2014 року,
однак, відповідач не сплатив кошти у
встановлений договором строк, що стало
причиною для звернення позивача з
відповідним позовом.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що за
невиконання або часткове виконання п.
3.2 договору відповідач сплачує
позивачу штраф у розмірі 50% від
загальної суми наданих послуг, який
складає 15312,20 грн., згідно наведеного
розрахунку, а саме: 89504 (борг) * 50% (штраф)
= 44752 грн.

Колегія суддів вважає, що суд
попередньої інстанції правомірно
задовольнив позов в частині стягнення
суми боргу, яка складає 89504 грн.,
виходячи з наступного.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

За ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу
України, сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору, з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи,
позовні вимоги ґрунтуються на
укладеному сторонами договорі №1707 про
надання послуг від 17.07.2013 року.

Приписами ст. 901 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
закріплено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

У відповідності до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, а за відсутності таких
вимог - відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Факт надання відповідачу послуг по
збиранню соняшника прямим
комбайнуванням, а також збирання сої та
кукурудзи підтверджується
двостороннім актом здачі-приймання
робіт ( надання послуг) від 23.12.2013р. на
суму 89504 грн.

З огляду на виконання позивачем умов
договору про надання послуг №12 від
20.11.2013 року, у відповідача виник
обов'язок, відповідно до пункту 3.2
договору, здійснити оплату за отримані
послуги.

Враховуючи те, що відповідач, всупереч
умов договору, взяті на себе
зобов'язання належним чином не виконав,
розрахунків з позивачем за надані
послуги не провів, суд першої
інстанції, на думку судової колегії,
правомірно задовольнив позовні вимоги
в частині стягнення з відповідача 89504
грн. основного боргу.

Щодо відмови у стягненні штрафу в
розмірі 22376 грн., колегія суддів не
погоджується з таким висновком суду з
огляду на наступне.

Господарський суд зменшив розмір
штрафу на суму 22376 грн., мотивуючи це
принципом співрозмірності та зазначив,
що враховував інтереси обох сторін,
посилаючись на п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України,
ст. 233 ГК України і п. 3.17.4 Постанови
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.11р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Пунктом 1 статті 233 Господарського
кодексу України встановлено, що у разі,
якщо належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі порівняно із збитками
кредитора, суд має право зменшити
розмір санкцій.

При цьому, повинно бути взято до уваги
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, приймаючи
рішення, має право зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до абз.1 п. 3.17.4. Постанови
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.11р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", вирішуючи, в тому
числі й з власної ініціативи, питання
про зменшення розміру неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання
(пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Однак, господарський суд не дослідив
питання чи є розмір штрафних санкцій
винятковим випадком для їх зменшення,
чи належні до сплати штрафні санкції
надмірно великі, не врахував майновий
стан сторін, причини невиконання
зобов'язання тощо.

Втім, вказаним обставинам суд,
відмовляючи у задоволенні стягнення
штрафу у розмірі 22376 грн. не надав
правову оцінку, а тому винесене рішення
в цій частині є необґрунтованим.

Колегія суддів також звертає увагу на
те, що позивач намагався досудово
врегулювати даний спір, направляв
вимогу відповідачу, але останній
належним чином на неї не відреагував,
борг не сплатив.

Окрім того, штраф у розмірі 50% від
загальної суми наданих послуг
передбачений договором, підписаним
сторонами.

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає рішення місцевого суду в
частині відмови у задоволенні позову
щодо стягнення штрафу в сумі 22376 грн.
таким, що підлягає скасуванню з
прийняттям нового рішення про
задоволення позову.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 2
статті 103, пунктами 1, 2 частини 1 статті
104, статтею 105 Господарського
процесуального кодексу України, судова
колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача
задовольнити.

Рішенням господарського суду
Харківської області 30 жовтня 2014 року по
справі №922/3430/14 скасувати в частині
відмови позовних вимог щодо стягнення
штрафу в сумі 22376 грн.

Прийняти в цій частині нове рішення,
яким позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сінтал Агро Трейд"
(62203, Харківська обл., Золочівський
район, смт. Золочів, вул. Піонерська, 40,
код 33817183) на користь Фермерського
господарства "Бутенко Микола
Васильович" (53500, Дніпропетровська обл.,
Томаківський район, смт. Томаківка, вул.
40 років Перемоги, 45, код 20303702) штраф в
сумі 22376 грн.

В іншій частині рішення господарського
суду Харківської області 30 жовтня 2014
року по справі №922/3430/14 залишити без
змін.

Повний текст постанови підписаний
17.12.2014 року.

Головуючий суддя
Черленяк М.І.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Хачатрян В.С.