ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2014 р.Справа № 922/4685/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання
Зміївською С.С.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства
"Жилкомсервіс", м. Харків до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення коштів за участю
представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство
"Жилкомсервіс" звернулось до
господарського суду Харківської
області з позовом до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, в якій просить суд
стягнути з відповідача 21031,59грн.
заборгованості, посилаючись на
невиконання відповідачем умов
договору №1/199 від 03.05.2007 року про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій
нежитлового приміщення, розташованого
за адресою: АДРЕСА_2, щодо своєчасної
сплати останнім вартості отриманих
послуг, в зв'язку із чим позивачем
відповідачу була нарахована
заборгованість за період з 01.10.2011р по
01.10.2014 року в сумі 21031,59 грн.

Ухвалою господарського суду від
22.10.2014 року порушено провадження у
справі №922/4685/14, розгляд справи
призначено на 11.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду від
11.11.2014року, у зв'язку із неявкою в судове
засідання представника відповідача,
розгляд справи відкладено до
27.11.2014року.

27.11.2014року від позивача через
канцелярію господарського суду
(вх.№42284 від 27.11.2014року) надійшла заява
про уточнення позовних вимог в яких
позивач просить суд стягнути з
відповідача :

-21 453,47 грн. заборгованості за договором
умов договору №1/199 від 03.05.2007 року,

- витрати по сплаті судового збору в
сумі 1827,0грн.

Нормами Господарського процесуального
кодексу України, зокрема статтею 22
цього Кодексу не передбачено права
позивача на подання заяв (клопотань)
про "доповнення" або "уточнення"
позовних вимог, або заявлення
"додаткових" позовних вимог і т.п.
Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову,
чи

- збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав
позову.

Ухвалою господарського суду від
27.11.2014року судом прийнято заяву про
збільшення позовних вимог як таку, що
не суперечить інтересам сторін та
діючому законодавству, розгляд справи
продовжено з урахуванням вищевказаної
заяви, розгляд справи відкладено до
11.12.2014року .

Представник позивача в судове
засідання 11.12.2014року не з'явився, про
час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове
засідання 11.12.2014 року не з'явився, не
з'явився, ухвала про порушення
провадження у справі яка були
відправлена на адресу відповідача,
вказану в позовній заяві, були
повернута до господарського суду
Харківської області з поміткою «за
закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму
вищого господарського суду України №18
від 26.12.2014 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідно до ст.75 ГПК України якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, суд встановив наступне.

03.05.2007 року між КП "Жилкомсервіс" та ФОП
ОСОБА_1 було укладено договір №1/199 про
надання послуг з утримання будинків та
споруд та прибудинкових територій
нежитлового приміщення, розташованого
за адресою: АДРЕСА_2.

Згідно умов договору КП "Жилкомсервіс"
забезпечує надання послуг з утримання
будинків та споруд та прибудинкових
територій відповідно до рішень
виконавчого комітету Харківської
міської ради №72 від 20.02.2009 р. "Про
встановлення тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, що
знаходяться в комунальній власності
територіальної громади м.Харкова", №39
від 27.01.2012 "Про внесення змін до рішення
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 20.12.2011р.", №893 "про
встановлення тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, що
знаходяться у комунальній власності
територіальної громади".

У відповідності з п.7 договору оплата за
надані послуги здійснюється не пізніше
15 числа місяця, що настає за
розрахунковим, шляхом перерахування
коштів на розрахунковий рахунок
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, обов'язок Відповідача
здійснити оплату за договором № 1/199
від 03.05.2007р. виникає з моменту
закінчення розрахункового місяця до 15
числа місяця, що настає за
розрахунковим.

Заборгованість Відповідача за
вищевказаним договором за період з
21.10.2011 р. по 31.10.2014 року складає 21 453,47грн.

Відповідно до діючого законодавства на
адресу боржника була направлена
претензія №8544/2/0703 від 16.05.2014року з
пропозицією сплатити заборгованість ,
однак до цього часу відповідь на
претензію позивачем не отримано ,
вказані обставини стали підставою для
звернення позивача до суду з
відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним у позовній заяві
обставинам, суд приходить до висновку
про задоволення позовних вимог,
виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 173
Господарського кодексу України та ст.
509 Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

У разі якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором (ст.
903 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 525 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Станом на момент розгляду справи
відповідач 21 453,47 грн., заборгованості
за отримані послуги не сплатив та не
надав суду жодних доказів, які б
спростовували суму заявленого боргу чи
підтверджували б оплату
заборгованості, в зв'язку з чим,
визнається судом таким, що прострочив
виконання зобов'язання з оплати
отриманих послуг на загальну суму 21 453,47
грн.

Враховуючи вищевикладене, а також те,
що згідно ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст.193
Господарського кодексу України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, в зв'язку з чим,
господарський суд вважає позовні
вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами (ст.4-3 ГПК України).

В силу ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог заперечень.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 ГПК України).

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України,
витрати зі сплати судового збору у сумі
1827,0 покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст.124,129 Конституції України, ст. ст.
509, 530, 610, 625 Цивільного кодексу України,
ст. 193 Господарського кодексу України,
ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 38, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1(61178, АДРЕСА_1,ідентифікаційний
код НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства "Жилкомсервіс" (61003, м.
Харків, вул. Червоножовтнева, 35, р/р
2691 у філії ХОУ АТ „Ощадбанк", МФО
351823, ) -21 453,47грн.
основного боргу, витрати по сплаті
судового збору в сумі 1827,0 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 15.12.2014 р.

Суддя О.О. Присяжнюк