КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р. Справа№ 910/20727/13

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Новікова М.М.

Зубець Л.П.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: Рожок В.В., дов. №
09-32/981 від 05.08.2013р.

від відповідача: не з'явились

від третьої особи-1: Бондар М.М., дов.
б/н від 09.04.2014р.

від третьої особи-2: не з'явились

від третьої особи-3: не з'явились

від третьої особи-4: не з'явились

розглянувши апеляційну

скаргу Публічного
акціонерного товариства „Акціонерний

комерційний
промислово-інвестиційний банк",

Товариства з
обмеженою відповідальністю „ШАКУР"

на рішення Господарського
суду міста Києва

від 03.09.2014 р.

у справі № 910/20727/13
(головуючий суддя літвінова М.Є.,

судді: Полякова
К.В., Босий В.П.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства „Акціонерний

комерційний
промислово-інвестиційний банк"

до Підприємства
„ТАСМАН" Товариства з обмеженою

відповідальністю
„МАРІС-2005"

треті особі 1) Товариство з
обмеженою відповідальністю

„ШАКУР"

2) Приватне
акціонерне товариство „РУЖИНСЬКИЙ

РАЙАГРОХІМ"

3) Публічне
акціонерне товариство

„БАРАНІВСЬКИЙ
РАЙАГРОХІМ"

4) Волкодав Дмитро
Едуардович

про стягнення 225 411,
42 дол. США

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва
від 03.09.2014р. у справі № 910/20727/13 позов
задоволено частково. Стягнуто з
Підприємства "Тасман" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Маріс-2005"
на користь Публічного акціонерного
товариства "Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк"
заборгованість за кредитом - 182 370,88 дол.
США (сто вісімдесят дві тисячі триста
сімдесят доларів 88 центів), проценти - 32
662,66 дол. США (тридцять дві тисячі
шістсот шістдесят два долари 66 центів),
пеню за простроченим кредитом - 1 051,39
дол. США (одна тисяча п'ятдесят один
долар 39 центів) та судовий збір - 34 543,34
грн. (тридцять чотири тисячі п'ятсот
сорок три гривні 34 коп.). В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю „ШАКУР" звернулось
до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить призначити
додаткову судово-економічну
експертизу та скасувати рішення
Господарського суду м. Києва від
03.09.2014р. у справі № 910/20727/13, по
результату проведення
судово-економічної експертизи по
гривневому траншу кредиту в тому числі
із перерахуванням пені в грошову
одиницю України за валютним курсом
Національного банку України на день
виникнення заборгованості.

Також, Публічне акціонерне товариство
„Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення Господарського суду м. Києва
від 03.09.2014р. у справі № 910/20727/13 в частині
відмови у позовних вимог, задовольнити
в цій частині, стягнути Підприємства
„ТАСМАН" Товариства з обмеженою
відповідальністю „МАРІС-2005" на користь
позивача пеню за прострочення кредитом
9326,49 дол. США період з 21.02.2013р. по 20.08.2013р.
та судовий збір 36 034,27 грн., в решті
рішення залишити без змін.

Вимоги та доводи апеляційних скарг
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми матеріального та процесуального
права, що призвело до прийняття
невірного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014р. у
справі № 910/20727/14 прийнято апеляційні
скарги Публічного акціонерного
товариства „Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю „ШАКУР" до
провадження та розгляд справи
призначено на 21.10.2014р..

17.10.2014р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від представника
позивача надійшов відзив на апеляційну
скаргу третьої особи-1, в якій просить
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю „ШАКУР"
залишити без задоволення, а рішення
суду м. Києва від 03.09.2014р. у справі №
910/20727/13 без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2014р. у
справі № 910/20727/14 відкладено розгляд
справи на 17.11.2014р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.11.2014р. у
справі № 910/20727/14 відкладено розгляд
справи на 01.12.2014р.

28.11.2014р. через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду від представника
позивача надійшло доповнення до
відзиву на апеляційну скаргу третьої
особи-1.

В судовому засіданні 01.12.2014р. було
оголошено перерву до 02.12.2014р.,
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 02.12.2014р. у
справі № 910/20727/14 відкладено розгляд
справи на 08.12.2014р.

В судовому засіданні 08.12.2014р. було
оголошено перерву до 09.12.2014р.,
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

Представник Товариства з обмеженою
відповідальністю „ШАКУР" в
апеляційній скарзі просить призначити
додаткову судову-економічну
експертизу, а саме експертизу
документів фінансово-кредитних
операцій по гривневому траншу кредиту.

Обґрунтовуючи клопотання, третя особа-1
зазначає, що експертом досліджувалась
лише заборгованість по доларовому
кредиту, а гривневому не
досліджувалась.

Частинами третьою і четвертою статті 42
ГПК передбачено право господарського
суду призначити додаткову або повторну
судову експертизу. У цих випадках
господарський суд має виходити з
такого.

Додаткова експертиза призначається
судом після розгляду ним висновку
первинної експертизи, якщо виявиться,
що усунути неповноту або неясність
висновку в судовому засіданні шляхом
заслуховування експерта неможливо.

Висновок експерта визнається неповним,
якщо досліджено не всі надані йому
об'єкти або не дано вичерпних
відповідей на всі поставлені перед
експертом питання.

Висновок експерта визнається неясним,
якщо він викладений нечітко або носить
непевний, неконкретний характер (п. п. 15,
15.1 постанови пленуму Вищого
господарського суду України №4 від
23.03.2012 "Про деякі питання практики
призначення судової експертизи").

Встановлено, що третьою особою-1 не
надано відповідного обгрунтування на
підтвердження проведення додаткової
судової-економічної експертизи, в
процесі розгляду справи у суді першої
інстанції у 2014р., відповідно до ст. 41
Господарського процесуального кодексу
України була проведена
судово-економічна експертиза, що
підтверджується Висновком Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз № 3510/14-45 від 30.05.2014р. Таким
чином, в матеріалах справи достатньо
доказів для розгляду справи по суті.

Оскільки відповідно до ст. 79 ГПК
України не вбачається підстав для
проведення додаткової
судово-економічної експертизи, колегія
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку,
що зазначене клопотання не підлягає
задоволенню.

Представники відповідача та третіх
осіб в судове засідання не з'явились.
Враховуючи те, що в матеріалах справи
мають місце докази належного
повідомлення всіх учасників судового
процесу про час та місце проведення
судового засідання по розгляду
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає можливим здійснити перевірку
рішення першої інстанції у даній
справі в апеляційному порядку за
наявними матеріалами справи та без
участі представників відповідача та
третіх осіб.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
законодавства, колегія встановила
наступне.

Судом встановлено, що 13.07.2007р. між
Акціонерним комерційним
промислово-інвестиційним банком
(закрите акціонерне товариство)
(змінено найменування на Публічне
акціонерне товариство "Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк") (далі - банк, позивач) та
Підприємством "Тасман" Всеукраїнської
організації інвалідів "Союз
Організацій Інвалідів України"
(правонаступником якого є Підприємство
"Тасман" Товариства з обмеженою
відповідальністю "Маріс-2005") укладено
Кредитний договір про відкриття
мультивалютної кредитної лінії
№09-1459/2-1 (позичальник за договором)
(далі - кредитний договір).

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.3. Кредитного
договору Банк зобов'язався надати
Позичальнику кредит шляхом відкриття
мультивалютної відновлювальної
кредитної лінії у сумі, яка не може
перевищувати 4 500 000,00 гривень (ліміт
кредитної лінії), або в доларах США у
сумі, еквівалент якої не може
перевищувати 4 500 000,00 гривень за курсом,
встановленим Національним банком
України в день надання коштів, на
умовах, передбачених Кредитним
договором, та встановлено остаточну
дату повернення кредиту - дванадцяте
липня дві тисячі десятого року. Видача
кредиту здійснюється Банком траншами
на умовах, передбачених п. 3.9.
Кредитного договору.

У відповідності до п. 3.9. Кредитного
договору зобов'язання Банку з надання
кредиту Позичальнику виникають:

- в сумі 3 050,0 тис. грн. - після
укладення цього Договору, іпотечного
договору нежитлової будівлі, що
належить майновому поручителю ТОВ
"ШАКУР", заставною вартістю 2 000 000,00 (два
мільйони) грн. та іпотечного договору
двох майнових комплексів, що належать
майновому поручителю ВАТ "РУЖИНСЬКИЙ
РАЙАГРОХІМ", заставною вартістю 1 850 000,00
грн.;

- в сумі 1 450,0 тис. грн. - після
передачі майновим поручителем ВАТ
БАРАНІВСЬКИИ РАЙАГРОХІМ" в іпотеку
Банку нежитлових будівель, що належать
майновому поручителю ВАТ "БАРАНІВСЬКИЙ
РАЙАГРОХІМ", заставною вартістю 1 850 000,00
грн.

Кредит надавався із наступним цільовим
призначенням: на поповнення обігових
коштів для придбання товару.

Згідно п. 3.2 Кредитного договору,
проценти за користування кредитом
нараховуються Банком на суму
фактичного щоденного залишку
заборгованості за отриманими коштами
та сплачуються позичальником, виходячи
із встановленої банком процентної
ставки у розмірі: 16,0 (шістнадцять)
процентів річних за кредитом, наданим у
національній валюті України; 12,0
(дванадцять) процентів річних за
кредитом, наданим у доларах США.

Проценти нараховуються та сплачуються
у тій валюті, в якій надано кредит.

Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору,
остаточне повернення позичальником
отриманих сум кредиту та одночасне
зменшення максимального обсягу
кредитної лінії здійснюється за
наступним графіком:

- 1 700 000,00 (один мільйон сімсот
тисяч) грн. або в доларах США у сумі,
еквівалент якої не може перевищувати 1
700 000,00 (один мільйон сімсот тисяч) грн.
за курсом, встановленим Національним
банком України в день повернення
коштів - не пізніше "20" травня 2010 року;

- 2 000 000,00 (два мільйони) грн. або в
доларах США у сумі, еквівалент якої не
може перевищувати 2 000 000,00 (два мільйони)
грн. за курсом, встановленим
Національним банком України в день
повернення коштів - не пізніше "21"
червня 2010 року;

- 800 000,00 (вісімсот тисяч) грн. або в
доларах США у сумі, еквівалент якої не
може перевищувати 800 000,00 (вісімсот
тисяч) грн. за курсом, встановленим
Національним банком України в день
повернення коштів - не пізніше "12" липня
2010 року.

Дата остаточного повернення всіх
отриманих в межах кредитної лінії сум
кредиту неодноразово змінювалася і
встановлена - 31.07.2013 р.

Договором про внесення змін № 20-1751/2-1
від 03.09.2008 року до Кредитного договору
про відкриття мультивалютної
кредитної лінії № 09- 1459/2-1 від 13.07.2007 в
зв'язку зі зміною назви Позичальника
назву "Підприємство "ТАСМАН"
Всеукраїнської організації інвалідів
"Союз організацій інвалідів України"
замінено на назву "Підприємство
"ТАСМАН" Товариства з обмеженою
відповідальністю "МАРІС-2005", збільшено
процентну ставку за користування
кредитом з 16 до 18 процентів річних за
кредитом, наданим у національній
валюті України.

Договором про внесення змін та
доповнень № 20-2162/2-1 від 20.11.2008 року до
Кредитного договору про відкриття
мультивалютної кредитної лінії № 09-
1459/2-1 від 13.07.2007 р. збільшено процентну
ставку за користування кредитом з 18 до
22 процентів річних за кредитом, наданим
у національній валюті України; з 12 до 14
процентів річних за кредитом, наданим у
доларах США.

Договором про внесення змін № 720/105-09
від 25.09.2009 року до Кредитного договору
про відкриття мультивалютної
кредитної лінії №09-1459/2-1 від 13.07.2007 р. в
зв'язку з переведенням заборгованості
Позичальника по кредиту на
обслуговування до філії "Київське
міське відділення Промінвестбанку"
облік кредитної заборгованості
перенесено на інші позичкові рахунки.

Відповідно до Договору про внесення
змін та доповнень № 784 від 30.11.2010 року до
Кредитного договору про відкриття
мультивалютної кредитної лінії №
09-1459/2-1 від 13.07.2007р. встановлено розмір
процентів за неправомірне
користування кредитом на рівні 36%
річних за кредитом, наданим у
національній валюті України; 24% річних
за кредитом, наданим у доларах США.

Згідно Договору про внесення змін та
доповнень № 1040 від 24.06.2011 року до
Кредитного договору про відкриття
мультивалютної кредитної лінії № 09-
1459/2-1 від 13.07.2007 р. по тексту Кредитного
договору замінено назви ЗАТ
"БАРАНІВСЬКИЙ РАЙАГРОХІМ", ЗАТ
"РУЖИНСЬКИЙ РАЙАГРОХІМ" замінено на
назви ПАТ "БАРАНІВСЬКИЙ РАЙАГРОХІМ" та
ПрАТ "РУЖИНСЬКИЙ РАЙАГРОХІМ"; змінено
дату остаточного повернення всіх
отриманих в межах кредитної лінії сум
кредиту на 31.07.2013, змінено графік
погашення заборгованості; зменшено
розмір процентів за користування
кредитом до 20 процентів річних за
кредитом, наданим у національній
валюті України, до 13 процентів річних
за кредитом, наданим у доларах США;
встановлено розмір процентів за
неправомірне користування кредитом на
рівні 30% річних за кредитом, наданим у
національній валюті України, 24% річних
за кредитом, наданим у доларах США;
передбачено частково в якості
забезпечення за кредитними
зобов'язаннями Позичальника : оформити
договір поруки фізичної особи
Волкодава Д.Е.

Договором про внесення змін та
доповнень №20-1395/2-1 від 20.04.2012 р. до
Кредитного договору про відкриття
мультивалютної кредитної лінії № 09-
1-59/2-1 від 13.07.2007 р. назву філії "Київське
міське відділення Промінвестбанку"
змінено на "Центральне відділення ПАТ
Промінвестбанк по м. Києву і Київській
області", облік кредитної
заборгованості перенесено на інші
позичкові рахунки.

У відповідності до Договору про
внесення змін та доповнень № 20-3186/2-1
06.09.2012 до Кредитного договору про
відкриття мультивалютної кредитної
лінії № 09-1459/2-1 від 13.07.2007 змінено
внутрішній графік погашення кредитної
заборгованості.

Відповідно до п. 3.1 Кредитного договору,
кредит надається Банком Позичальнику
шляхом оплати в межах сум та відповідно
до термінів, визначених п. 2.1. та п. 2.2.
цього Договору, розрахункових
документів (платіжних доручень)
Позичальника безпосередньо з
позичкових рахунків: у національній
валюті України

- №75/980, у доларах США -
№75/840, відкритих в
Промінвестбанку, код Банку 300012, на
рахунки контрагентів Позичальника
відповідно до цільового призначення
кредиту. При цьому, за згодою Банку
пускається часткове або повне
конвертування Позичальником кредитних
коштів у гривню або в іншу валюту
згідно з умовами та на цілі,
передбачені цим договором.

Відповідно до ст. 626 ЦК України, договір
є підставою виникнення цивільних прав
та обов'язків.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 527 ЦК України визначено, що
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 628 ЦК України,
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

За умовами ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, що
позивач належним чином виконав свої
зобов'язання за Договором надав
позичальнику кредит на потреби,
визначені договором (сума видачі
кредиту (дол. США) - 5 704 794,80 дол. США; сума
видачі кредитних коштів (гривневий
еквівалент) - 29 601 136,07 грн.

Згідно ст.. 345 Господарського кодексу
України кредитні операції банків
полягають у розміщенні від свого імені,
на власних умовах та на власний ризик
залучених коштів юридичних осіб
(позичальників) та громадян. Кредитними
визнаються банківські операції,
визначені як такі, законом України "Про
банки і банківську діяльність".

Статті 47 та 49 Закону "Про банки і
банківську діяльність" визначають
операції банків із розміщення
залучених коштів від свого імені, на
власних умовах та на власний ризик як
кредитні операції, незалежно від виду
валюти, яка використовується. Вказані
операції здійснюються на підставі
банківської ліцензії та дозволу.

Статтею 5 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про систему валютного
регулювання і валютного контролю" (далі
- Декрет) передбачено, що Національний
банк України видає індивідуальні та
генеральні ліцензії на здійснення
валютних операцій, які підпадають під
режим ліцензування згідно з цим
Декретом. Генеральні ліцензії
видаються комерційним банкам та іншим
фінансовим установам України,
національному оператору поштового
зв'язку на здійснення валютних
операцій, що не потребують
індивідуальної ліцензії, на весь
період дії режиму валютного
регулювання.

Пунктами 4.2.1, 4.2.2 Кредитного договору,
зобов'язано позичальника своєчасно
сплачувати кредит, проценти за
користування кредитом, неустойки в
порядку, передбаченому цим Договором.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком (ч.1 ст.546 ЦК України).

З метою забезпечення виконання
зобов'язань Позичальника по Кредитному
поговору між Банком та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ШАКУР"
надалі - третя особа 1) укладено
Іпотечний договір № 09-1462/3-1,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Явдюк Н.А. 13.07.2007 року за
реєстровим № 1436 (зі змінами). Предметом
іпотеки є нежитлова будівля - склад
мінеральних добрив (під літерою В),
загальною площею 2 376,7 кв..м., що
знаходиться за адресою: Житомирська
область, місто Бердичів, вулиця
Пелушкова, 116.

Також, з метою забезпечення виконання
зобов'язань позичальника по кредитному
договору між банком та Приватним
акціонерним товариством "РУЖИНСЬКИЙ
РАЙАГРОХІМ" (надалі - третя особа - 2)
укладено наступні Договори:

І. Іпотечний договір № 09-1461/3-1,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Явдюк Н.А. 13.07.2007 року за
реєстровим № 1434 (зі змінами). Предметом
іпотеки є цілісний майновий комплекс,
нагальною площею 2 072,8 кв.м., що
знаходиться за адресою: Житомирська
область, Ружинський район, смт. Ружин,
вулиця Свердлова, 61;

II. Іпотечний договір № 09-1460/3-1,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Явдюк Н.А. 13.07.2007 року за
реєстровим № 1432 (зі змінами). Предметом
іпотеки є комплекс - п'ять об'єктів
згідно переліку, визначеного в Додатку
до Свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, загальною площею 1 515,1
кв.м., що знаходиться за адресою:
Житомирська область, Ружинський район,
село Зарудинці, вул. Залізнична, 3-Б.

Також для забезпечення виконання
зобов'язань Позичальника по Кредитному
договору між банком та Публічним
акціонерним товариством БАРАНІВСЬКИЙ
РАЙАГРОХІМ" (надалі - третя особа 3)
укладено наступні договори:

Іпотечний договір № 20-5553/3-1,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Явдюк Н.А. 13.09.2007 року за
реєстровим № 1843 (зі змінами). Предметом
іпотеки є нежитлові будівлі та
нежитлові будівлі виробничої бази, що
знаходяться за адресою: Житомирська
область, Баранівський район, село
Дубрівка, вулиця Заводська, 1-А;

Іпотечний договір № 20-5554/3-1,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Явдюк Н.А. 13.09.2007 року за
реєстровим № 1846 (зі змінами). Предметом
іпотеки є нежитлові будівлі хімічної
бази, що знаходяться за адресою:
Житомирська область, Баранівський
район, село Дубрівка, вул. Вокзальна, 62.

Також, з метою забезпечення виконання
зобов'язань позичальника по Кредитному
договору 24.06.2011 року між банком,
Підприємством "ТАСМАН" Товариства з
обмеженою відповідальністю "МАРІС-2005"
та Волкодавом Дмитром Едуардовичем
(надалі - третя особа 4) укладено Договір
поруки № 1041.

Отже, судом встановлено, що на даний час
позичальником порушено умови п.п. 2.2.,
4.2.1., 4.2.2 Кредитного договору щодо
своєчасної сплати кредиту та відсотків
за користування кредитом, доказів
протилежного суду не надано.

Враховуючи визначену заборгованість
відповідача в розмірі 233 000,00 дол. США
станом на 07.09.2012 (яка узгоджена умовами
договору №20-3186/2-1) та оплату
підприємством за кредит на загальну
суму 50 629, 12 дол. США, залишок
простроченої заборгованості складає 182
370, 90 дол. США.

Факт сплати відповідачем кредиту в дол.
США підтверджується
довідкою-розрахунком заборгованості
за кредитним договором станом на 18.11.2013
(графа - дата погашення, сума погашення)
виписками та платіжними дорученнями.

Кошти згідно платіжних доручень №52 від
11.10.2012 на 528,00 дол. США, №53 від 31.10.2012 на
472,00 дол. США, банком були спрямовані на
погашення відсотків, оскільки у
позичальника на той час існувала
заборгованість по відсотках і
погашення відбулось в порядку
черговості визначеним п. 3.7 Кредитного
договору.

Кошти згідно платіжних доручень №535
від 27.02.2009 на 8 248, 49 дол. США, №557 від
31.03.2009 на 9426,84 дол. США не враховувались
у довідці - розрахунку заборгованості
за кредитним договором станом на 18.11.2013,
оскільки ці кошти перераховувались
позичальником на погашення
заборгованості по іншому кредитному
договору, (сплата відсотків), згідно
банківських виписок.

Як свідчать матеріали справи,
заборгованість в гривневому
еквіваленті позивач не заявляв до
стягнення, тому заперечення
відповідача щодо них судом не
приймається до уваги та не стосуються
предмету спору.

Згідно заяви про збільшення позовних
вимог, позивач заявив до стягнення
відсотки за користування кредитом за
період з 01.02.2013 по 17.11.2013 у розмірі 32 662,66
дол. США.

Відповідно до висновку експерта щодо
збільшення банком нарахування
відсотків на 6 днів, при врахуванні
платіжних доручень №10 від 18.03.2012, на 1
000,00 дол. США., №42 від 28.09.2012 на 1 000,00 дол.
США, а саме станом на 19.03.2011- на 3 дні,
станом на 29.09.2012 - на 3 дні, позивач
зазначив наступне.

- пл. доручення №10 від 18.03.2011 р.
(п'ятниця) на 1 000,00 дол. США (надалі -
платіжне доручення) призначення
платежу: погашення кредиту згідно
кредитного договору №09-1459/2-1 від 13.07.2007
p., документ прийнято по системі I Bank 2 ua
18.03.2011 р. в 16:33 годину. Переказ коштів
позичальником здійснювався за
допомогою системи дистанційного
обслуговування РІВ-ONLINE згідно Договору
№20-2/110 від 23.04.2010 р. на розрахункове
обслуговування за допомогою системи
дистанційного обслуговування.
Зараховано даний платіж Банком на
погашення кредиту 21.03.2011 р. (понеділок)
виходячи з наступного.

Згідно пункту 5.1.2. Договору
банківського рахунку (договору рахунку
в гривні або в валюті) №20-6/7-357 від 28.07.2008
р. зі змінами від 05.01.2011 р. (надалі -
Договір банківського рахунку) Банк
зобов'язується виконувати
розрахункові документи Клієнта,
прийняті Банком протягом операційного
часу, який вказаний в додатку №1 №2, в
день їх надходження.

Додатком №2 до Договору банківського
рахунку встановлено наступний
операційний час для приймання платежів
в іноземній валюті терміном виконання
поточною датою валютування: для
доларів США - до 14:30 години.

Пунктом 8.1. ст.8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" у разі надходження
розрахункового документа клієнта до
обслуговуючого банку після закінченим
операційного часу банк зобов'язаний
виконати доручення клієнта, що
міститься в цьому розрахунковому
документі, не пізніше наступного
робочого дня.

Згідно п. 5.1.5 Договору банківського
рахунку розрахункові документи
Клієнта прийняті Банком після
закінчення операційного часу
виконується в операційний час
наступного операційного дня.

Відповідно до пункту 1.3 ст. 1 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" термін "дата
валютування" визначається як -
зазначена платником у розрахунковому
документі або в документі на переказ
готівки дата, починаючи з якої кошти,
переказані платником отримувачу,
переходять у власність отримувача. До
настання дати валютування сума
переказу обліковується в
обслуговуючих отримувача банку або в
установі - учасників платіжної системи.

Таким чином, для того щоб банк виконав
платіжне доручення Клієнта датою
валютування 18.03.2011 р. (тобто в день
надходження платіжного доручення в
Банк), таке платіжне доручення мало б
бути подане Клієнтом до 14:30 години
операційного дня Банку.

В зв'язку з тим, вищенаведене платіжне
доручення подане на виконання до банку
вже після закінчення операційного
часу, тому кошти в розмірі 1000,00 дол. США
згідно платіжного доручення №10 від
18.03.2011 р. були зараховані Банком на
погашення кредиту датою валютування
наступного робочого дня, а саме 21.03.2011 р.
(понеділок). Проте експерт дані
обставини не враховував.

- пл. доручення №42 від 28.09.2012 р.
(п'ятниця) на 1 000,00 дол. США призначення
платежу: погашення кредиту згідно
кредитного договору №09-1459/2-1 від 13.07.2007
р. Переказ коштів позичальником
здійснювався за допомогою системи
дистанційного обслуговування РІВ-ONLINE
згідно Договору №20-2/110 від 23.04.2010р. на
розрахункове обслуговування за
допомогою системи дистанційного
обслуговування. Зараховані кошти на
погашення кредиту 01.10.2012 р. (понеділок),
підтверджується довідкою - розрахунком
та банківською випискою, виходячи з
наступного.

Згідно пункту 2.2 Договору про внесення
змін та доповнень №20-3186/2-1 до
Кредитного договору про відкриття
мультивалютної кредитної лінії №09-
1459/2-1 від 13.07.2012 р. (надалі - Кредитний
договір) передбачено, що позичальник
здійснює повернення кредиту шляхом
перерахування коштів на рахунок №
3691/840 у доларах США.

Позичальником в платіжному дорученні
№42 від 28.09.2012 (п'ятниця) невірно
зазначений рахунок, на який мали бути
зараховані кошти - зазначено р/р 173
замість рахунку -3691/840.

Відповідно до п 4.2 Постанови НБУ №216 від
28.07.2008 р. "Про затвердження Положення
про порядок виконання банками
документів на переказ, примусове
списання і арешт коштів в іноземних
валютах та банківських металів і змін
до деяких нормативно-правових актів
Національного банку України" (надалі -
Положення), у разі відсутності в
розрахункових документах клієнта
окремих реквізитів, зокрема номеру
рахунку, або їх неточності, банк
зараховує кошти на рахунок
кредитованих сум до з'ясування. Після
з'ясування банком таких реквізитів
банк зараховує кошти за призначенням.

В даному випадку кошти згідно
платіжного доручення № 42 від 28.09.2012
року були зараховані банком на рахунок
до з'ясування відповідно до пункту 4.2
Положення. 01.10.2014 р. після з'ясування
обставин, а саме неточних платіжних
реквізитів отримувача, працівником
банку було проведено банківську
операцію щодо перенесення даної суми
коштів з відповідного рахунку, на якому
обліковуються кошти до з'ясування на
рахунок, який передбачений Кредитним
договором, а саме на рахунок 3691/840,
підтвердженням цього факту є
банківська виписка (в матеріалах
справи).

Згідно пункту 7.3 Договору банківського
рахунку (договору рахунку в гривні або
в валюті) №20-6/7-357 від 28.07.2008 р. зі змінами
від 05.01.2011 р. передбачено, що
відповідальність за відповідність
інформації, зазначеної в
розрахунковому документі, суті
операції, за якою здійснюється переказ,
несе Клієнт.

Отже, в зв'язку з тим, що позичальником в
платіжному доручені не вірно вказано
платіжні реквізити (рахунок)
контрагента, тому сума в розмірі 1000,00
дол. США згідно пл. доручення № 42 від
28.09.2012 р. була зарахована Банком 01.10.2012 р.
(понеділок), проте експерт ці дані
обставини не враховував.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів погоджується з судом першої
інстанції, що банк не збільшував
кількість днів, за які нараховувались
відсотки, у порівнянні з умовами
кредитного договору, на 6 днів, а саме:
станом на 19.03.2011 - на 3 дні; станом на
29.09.2012 - на 3 дні. За таких обставин ,
розрахунок заборгованості
позичальника перед банком згідно
довідки - розрахунку є вірним,
відповідає умовам кредитного договору
та документально підтверджений, розмір
заборгованості по простроченим
відсоткам в сумі 32 662,66 дол. США згідно
заяви про збільшення позовних вимог
від 25.11.2013 р. є обґрунтований.

Як вбачається з матеріалів справи, банк
08.04.2013 направив відповідачу
претензію-вимогу №111-1/39/359 про
погашення в повному обсязі
заборгованості за Кредитним договором,
з попередженням про звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Відповідач на претензію-вимогу
відповів листом №29/04-03 від 29.04.2013,
згідно якого повідомив, що він не
погоджується з вказаною у претензії
сумою заборгованості, і не зважаючи на
настання дати остаточного повернення
всіх отриманих в межах кредитної лінії
сум кредиту (31.07.2013) не здійснив
погашення заборгованості за Кредитним
договором.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися, в тому числі
неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.3 Кредитного договору,
за несвоєчасну сплату сум кредиту
та/або плати за кредит, та/або процентів
за неправомірне користування кредитом,
Позичальник сплачує Банку пеню, яка
обчислюється від суми простроченого
платежу, у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діє у період прострочення та
нараховується щоденно.

Відповідно до статті 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання,
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського
кодексу України встановлено, що у разі,
якщо розмір штрафних санкцій законом
не визначено, санкції застосовуються в
розмірі, передбаченому договором.
Відповідно до частини 6 статті 231
Господарського кодексу України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Статтею 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" вiд
22.11.1996 № 543/96-ВР визначено, що платники
грошових коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Статтею 3 вказаного Закону встановлено,
що розмір пені передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла в період, за який сплачується
пеня.

Згідно з частиною 6 статті 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язань
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано, якщо інше не встановлено
законом або договором.

Щодо пені за порушення грошових
зобов'язань застосовується припис
частини шостої статті 232 ГК України.
Даним приписом передбачено не позовну
давність, а період часу, за який
нараховується пеня і який не повинен
перевищувати шести місяців від дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконане; законом або укладеним
сторонами договором може бути
передбачено більшу або меншу
тривалість цього періоду. Його перебіг
починається з дня, наступного за
останнім днем, у який зобов'язання мало
бути виконане, і початок такого
перебігу не може бути змінений за
згодою сторін. Необхідно також мати на
увазі, що умова договору про сплату
пені за кожний день прострочення
виконання зобов'язання не може
розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції (п.2.5 постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.12.2013,
№ 14 "Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань").

Згідно заяви про збільшення позовних
вимог, позивач заявив до стягнення пеню
за несвоєчасну сплату кредиту за
період з 21.02.2013 по 20.08.2013 - 10 377,88 дол. США.

Колегія суддів погоджується з
розрахунком пені суду першої
інстанції, оскільки як вбачається з
наданого розрахунку позивача, він
здійснював нарахування пені на
зростаючу суму боргу за кредитом, що є
не вірним.

Таким чином, розмір пені за вказаний
період становить 1 051,39 дол. США,
відповідно до розрахунку суду.

Дата поч. пер. ЗДата кінця пер. До
Кількість днівПрострочено/ погашено за
період (дол. США)Подвійна ставка
Облікова ставка НБУ
Пеня21.022013.28.02.,0015%62,4701.03.201331.03.0,0015%363,0801.04.201330.04.0,0015%351,3701.05.201306.05.201360,000,000,0007.05.201321.05.0,0015%164,3801.06.201309.06.2013914
000,0015%51,7810.06.201326.06.2013170,000,000,0027.06.201330.06.201349
500,0014%14,5801.07.201330.07.2013300,000,000,0001.08.201312.08.2013129
500,0014%43,7313.08.201320.08.201380,000,000,00

З огляду на викладене, колегія
Київського апеляційного
господарського суду погоджується з
місцевим судом та вважає, що вимоги
позивача в частині стягнення
заборгованості за кредитом - 182 370, 88 дол.
США, заборгованість за відсотками - 32 662,
66 дол. США., пеня - 1 051, 39 дол. США, всього -
216 084,93 дол. США є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України (надалі
- ГПК України) доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, які мають
значення для правильного вирішення
господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу, господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені скаржником в
апеляційній скарзі, не знайшли свого
підтвердження під час розгляду даної
справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
рішення Господарського суду м. Києва
від 03.09.2014р. у справі № 910/20727/13 прийнято
з повним та всебічним дослідженням
обставин, які мають значення для
справи, а також з дотриманням норм
матеріального і процесуального права,
у зв'язку з чим апеляційні скарги
скаржників задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Публічного
акціонерного товариства „Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк" та Товариства з обмеженою
відповідальністю „ШАКУР" залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду м. Києва від 03.09.2014р. у справі №
910/20727/13 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/20727/13 повернути
до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до касаційного суду протягом
двадцяти днів у встановленому законом
порядку.

Головуючий суддя
А.І. Мартюк

Судді
М.М. Новіков

Л.П. Зубець