ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.12.14р. Справа № 904/8653/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Яковлєвій А.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
матеріали

За позовом Державного підприємства
"Донецька залізниця", м. Донецьк

до Публічного акціонерного товариства
"Північний гірнично - збагачувальний
комбінат", м. Кривий Ріг

про стягнення штрафу в розмірі
47785грн.00коп.

Представники:

Від позивача: не з'явився.

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство
«Донецька залізниця» м. Донецьк
звернулось до Публічного акціонерного
товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» м.
Кривий Ріг з позовом про стягнення
штрафу в розмірі 47785грн.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на порушення
відповідачем положень Правил
оформлення перевізних документів щодо
зазначення маси вантажу в залізничній
накладній №45452539 та норми статті 122
Статуту залізниць України; комерційний
акт БМ №733926/21 від 02.02.2014р.

Позивач зазначає, що 01.02.2014р. на станцію
Сартана Донецької залізниці прибув
вагон №66557109 (відправник - ПАТ
«Північний гірничо-збагачувальний
комбінат» м. Кривий Ріг) з вантажем -
брухт чорних металів, згідно
перевізного документу №45452539 від
31.01.2014р., вагою брутто - не зазначено,
нетто - 64850кг, тара - 22450кг.

При переважуванні вагону за заявкою
вантажоодержувача на його 150т вагонних
вагах виявлено невідповідність маси
вантажу даним, зазначеним у накладній.
Фактична вага складала: брутто - 8600кг,
нетто - 63550кг (на 1300кг менше, ніж вказано
в накладній), тара - 22450кг.

У зв'язку з виявленням факту
неправильного зазначення в
залізничній накладній №45452539 маси
вантажу та на підставі статей 122, 118
Статуту залізниць України, позивач
нарахував штраф в розмірі п'ятикратної
провізної плати в розмірі 47785грн.

На адресу відповідача направлялась
претензія №102/258 від 05.02.2014р., залишена
без реагування.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 06.11.2014р.
було порушено провадження та
призначене судове засідання.

В судовому засіданні від 02.12.2014р.
представник позивача надав письмові
пояснення, в яких вказав наступне.
Вантаж прибув під охороною у
технічно-справному вагоні, двері та
люки були зачинені, течі не було, вантаж
був маркований. Контрольне зважування
здійснювалось на справних 150т вагонних
вагах вантажоодержувача. Навантаження
та зважування вантажу відповідач
здійснював самостійно, без участі
представника залізниці. На підставі
пунктів 26, 28 перевізного документу
(залізничної накладної) та відповіді
станції відправлення, відомості про
вантаж у перевізні документи вносив
вантажовідправник (відповідач). Тому
відповідач має нести відповідальність
за правильність та достовірність
відомостей в накладній.

У зв'язку з нез'явленням представника
відповідача в судове засідання та
необхідністю витребування додаткових
документів, розгляд справи
відкладався.

За приписами ст.65 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається учасникам судового
процесу за повідомленою ними
господарському суду поштовою адресою.
У разі ненадання сторонами інформації
щодо їх поштової адреси, ухвала про
відкриття провадження у справі
надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

При цьому, до повноважень
господарських судів не віднесено
встановлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

Статтею 93 Цивільного кодексу України
встановлено, що місцезнаходженням
юридичної особи є фактичне місце
ведення діяльності чи розташування
офісу, з якого проводиться щоденне
керування діяльністю юридичної особи
(переважно знаходиться керівництво) та
здійснення управління і обліку.

Згідно із ч.4 статті 89 Цивільного
кодексу України до єдиного державного
реєстру вносяться відомості про
організаційно-правову форму юридичної
особи, її найменування,
місцезнаходження, органи управління,
філії та представництва, мету установи,
а також інші відомості, встановлені
законом..

Частиною 1 ст.16 Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців»
передбачено, що Єдиний державний
реєстр створюється з метою
забезпечення державних органів, а
також учасників цивільного обороту
достовірною інформацією про юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців з
Єдиного державного реєстру.

За змістом наявного у матеріалах
справи витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців місцезнаходженням
відповідача на теперішній час є: 50079, м.
Кривий Ріг.

На вказану адресу судом на виконання
приписів Господарського
процесуального кодексу України було
скеровано ухвали від 06.11.2014р., від
02.12.2014р. з метою повідомлення
відповідача про час та місце розгляду
справи.

Як вбачається з рекомендованого
повідомлення про вручення поштового
відправлення, відповідач отримував
ухвали суду та належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

На день розгляду справи у судовому
засіданні 22.12.2014р. будь-яких письмових
заяв та клопотань від відповідача щодо
відкладення розгляду справи до суду не
надходило.

Враховуючи, що від відповідача
повідомлення щодо неможливості участі
у судовому засіданні 22.12.2014р. до
господарського суду Дніпропетровської
області не надходило, відзив на позовну
заяву і витребувані господарським
судом документи не подано, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

При цьому, згідно зі статтею 38
Господарського процесуального кодексу
України визнання однією стороною
фактичних даних і обставин, якими інша
сторона обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Дослідивши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
позивача, господарський суд встановив
наступне.

Згідно статті 307 Господарського
кодексу України, яка кореспондується з
вимогами статей 909 та 920 Цивільного
кодексу України, умови перевезення
вантажів окремими видами транспорту, а
також відповідальність суб'єктів
господарювання за цими перевезеннями
визначається транспортними кодексами,
транспортними статутами та іншими
нормативно-правовими актами.

Статтею 6 Статуту залізниць України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (із
змінами та доповненнями) (далі - Статут)
визначено, що накладна є основним
перевізним документом встановленої
форми, оформленим відповідно до цього
Статуту та Правил, і наданий залізниці
відправником разом з вантажем.
Накладна є обов'язковою двосторонньою
письмовою формою угоди на перевезення
вантажу, яка укладається між
відправником та залізницею на користь
третьої сторони - одержувача.

Нормами статті 24 Статуту встановлено,
що вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ним у
накладній. Залізниця має право
перевіряти правильність цих
відомостей, а також періодично
перевіряти кількість та масу вантажу,
що зазначаються у накладній.

Згідно пункту 1.3 оформлення перевізних
документів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України №644
від 21.11.2000р., (зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України №863/5084
від 24.11.2000р). (із змінами та
доповненнями) (далі - Правила
оформлення перевізних документів), усі
відомості, передбачені формою бланка
перевізного документа, повинні бути
внесені відправником до відповідних
граф. Виправлення не допускаються; у
разі зміни відомостей, внесених до
перевізного документа, відправник
зобов'язаний заповнити новий
перевізний документ.

Пунктом 5 Правил приймання вантажів до
перевезення, затверджених наказом
Міністерства транспорту України №644
від 21.11.2000р. (зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України №861/5082
від 24.11.2000р.) (із змінами та
доповненнями), встановлено, що загальна
маса вантажу визначається зважуванням
(на вагонних, вантажних, елеваторних та
інших вагах) або іншим способом, тип ваг
указується в накладній. Маса вантажу
визначається відправником. Про спосіб
визначення маси вантажу відправник
зобов'язаний зазначити в накладній.
Ваговимірювальні технічні засоби
відправників (одержувачів) мають бути
повірені органами Держспоживстандарту
та взяті на облік залізницею
відповідно до Інструкції про порядок
застосування ваговимірювальної
техніки на залізничному транспорті,
затвердженої наказом Міністерства
транспорту України від №279 від 05.04.2004р.
та зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 23.04.2004р. за №527/9126.

Пунктом 2.1. розділу 2 Правил оформлення
перевізних документів передбачено, що
відправник заповнює відповідні графи
накладної згідно з додатком 3 до цих
Правил. Зокрема, в графі 24 накладної
вказуються маса у кілограмах брутто
вантажу, загальна маса відправки
(прописом), якщо маса вантажу визначена
відправником.

Так, згідно відомостей в графах 19, 24, 26, 28
та 25 накладної №45452539 від 31.01.2014р. маса
вантажу, завантаженого
вантажовідправником до вагону №66557109
ПВ, була визначена самостійно
відправником (ПАТ «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» м.
Кривий Ріг) та дорівнювала 64850кг. Спосіб
визначення ваги - на 150т вагонних вагах.
Представник залізниці на станції
відправлення участі у переважуванні
вантажу не приймав.

Відповідно до статті 24 Статуту
вантажовідправники несуть
відповідальність за всі наслідки
неправильності, неточності або
неповноти відомостей, зазначених ними
у накладній. Залізниця має право
перевірити правильність цих
відомостей, а також періодично
перевіряти кількість та масу вантажу,
що зазначаються у накладній.

Відповідно пункту 22 Правил видачі
вантажів, затверджених наказом
Міністерства транспорту України №644
від 21.11.2000р., зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України №862/5083
від 24.11.2000р. (із змінами та
доповненнями), перевірка маси вантажу
на станції призначення проводиться, як
правило, таким самим способом, яким цю
масу було визначено на станції
відправлення. Зважування вантажів на
вагонних вагах провадиться в порядку,
передбаченому Правилами приймання
вантажів до перевезення.

Згідно статті 129 Статуту обставини, що
можуть бути підставою для матеріальної
відповідальності залізниці,
вантажовідправника,
вантажоодержувача, пасажирів під час
залізничного перевезення,
засвідчуються комерційними актами або
актами загальної форми, які складають
станції залізниць.

Комерційний акт складається для
засвідчення таких обставин: а)
невідповідності найменування, маси і
кількості місць вантажу, багажу чи
вантажобагажу натурою з даними,
зазначеними у транспортних документах;
б) у разі виявлення вантажу, багажу чи
вантажобагажу без документів або
документів без вантажу, багажу чи
вантажобагажу; в) псування, пошкодження
вантажу, багажу і вантажобагажу; г)
повернення залізниці вкраденого
вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти
комерційний акт, якщо вона сама виявила
зазначені вище обставини або якщо про
існування хоча б однієї з них заявив
одержувач або відправник вантажу,
багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що
виникли в процесі перевезення вантажу,
багажу і вантажобагажу і які можуть
бути підставою для матеріальної
відповідальності, оформляються актами
загальної форми. Порядок складання
комерційних актів та актів загальної
форми встановлюється Правилами.

01.02.2014р. на станцію призначення Сартана
Донецької залізниці зі станції
відправлення Терни Придніпровської
залізниці прибув вагон №66557109
(відправник - ПАТ «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» м.
Кривий Ріг, одержувач - ПАТ «МК
«Азовсталь») з вантажем - брухт чорних
металів, згідно перевізного документу
№45452539 від 31.01.2014р., вагою брутто - не
зазначено, нетто - 64850кг, тара - 22450кг.

За результатами переважування вагону
№66557109 за заявкою вантажоодержувача
був складений комерційний акт БМ
№733926/21 від 02.02.2014р., в якому було вказано
про виявлену невідповідність маси
вантажу даним, зазначеним у накладній.
Фактична вага складала: брутто - 86000кг,
нетто - 63550кг (на 1300кг менше, ніж вказано
в накладній), тара - 22450кг.

Також було зазначено, що завантаження в
вагоні здійснено навалом, нижче рівня
бортів на 300мм; вантаж накритий листами;
слабке маркування вапном; заглибин
немає; двері заварені, люки закручені.
Вагон технічно справний, прибув з
охороною. З моменту прибуття та до
переваження вагон перебував під
контролем диспетчера та охороною
служби безпеки ПАТ «МК «Азовсталь».

Зважування відбувалось з розчепленням
вагонів на 150т вагонних вагах
вантажоодержувача (держповірка
28.08.2013р.).

Вказаний акт був складений з
дотриманням вимог чинного
законодавства.

Відповідно до статті 122 Статуту за
неправильно зазначені у накладній
масу, кількість місць вантажу, його
назву, код та адресу одержувача з
відправника, порту стягується штраф у
п'ятикратному розмірі провізної плати
згідно зі статтею 118 цього Статуту, при
цьому відправник несе перед залізницею
відповідальність за наслідки, які
виникли.

Статтею 118 Статуту передбачено, що за
пред'явлення вантажу, який заборонено
до перевезень або який потребує під час
перевезення особливих заходів безпеки,
та з неправильним зазначенням його
найменування або властивостей з
відправника, крім заподіяних залізниці
збитків і витрат, стягується штраф у
розмірі п'ятикратної провізної плати
за всю відстань перевезення.

Штраф підлягає стягненню за сам факт
допущення вантажовідправником
порушень, встановлених залізницею як
на станції призначення або під час
перевезення, так і на станції
відправлення після пред'явлення
вантажу до перевезення, незалежно від
того, чи завдано залізниці у зв'язку з
цим збитки.

Позивач заявив до стягнення суму
штрафу, вирахувану наступним чином:
тариф вагону №66557109 -9557грн.х5=47785грн.

Перевіркою правильності здійсненого
позивачем розрахунку суми штрафу судом
не встановлено порушень. З огляду на
викладене, суд задовольняє позовні
вимоги Державного підприємства
«Донецька залізниця» м. Донецьк до
Публічного акціонерного товариства
«Північний гірничо-збагачувальний
комбінат» м. Кривий Ріг про стягнення
штрафу в розмірі 47785грн.

Судові витрати розподіляються
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись
нормами статей Цивільного кодексу
України, Статуту залізниць України,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України №457 від 06.04.1998р. (із
змінами та доповненнями), Правил
оформлення перевізних документів,
затверджених наказом Міністерства
транспорту України №644 від 21.11.2000р.
(зареєстрованих в Міністерстві юстиції
України №863/5084 від 24.11.2000р.) (із змінами
та доповненнями), Правил приймання
вантажів до перевезення, затверджених
наказом Міністерства транспорту
України №644 від 21.11.2000р. (зареєстрованих
в Міністерстві юстиції України №861/5082
від 24.11.2000р.) (із змінами та
доповненнями), статтями 1, 2, 4, 4№, 4І, 4і, 44,
45, 46, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85,
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного
підприємства «Донецька залізниця» м.
Донецьк до Публічного акціонерного
товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» м.
Кривий Ріг про стягнення штрафу в
розмірі 47785грн. - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Північний
гірничо-збагачувальний комбінат» м.
Кривий Ріг (Ідентифікаційний код 00191023,
місцезнаходження - 50079, м. Кривий Ріг,
Тернівський район) на користь
Державного підприємства «Донецька
залізниця» м. Донецьк
(Ідентифікаційний код 25905191,
місцезнаходження - 83001, м. Донецьк, вул.
Артема, 68) суму штрафу в розмірі 47785грн.
та витрати зі сплати судового збору в
розмірі 1827грн.

Видати наказ після набрання чинності
рішенням.

В судовому засіданні від 22.12.2014р.
проголошено повний текст рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя Р.Г. Новікова