ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 грудня 2014 р. Справа №
903/977/14

Господарський суд Волинської області,
розглянувши матеріали по справі

за позовом приватної фірми
"Скорпіон-сервіс", м.Луцьк

до відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, м.Луцьк

про внесення змін до договору про
надання послуг

Суддя: Гончар М.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Мохнюк Максим Вікторович
(довіреність від 03.01.14р.)

директор Мохнюк Віктор Степанович

від відповідача: ОСОБА_4 (довіреність
від 24.10.14р.)

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК
України роз'яснено процесуальні права
та обов'язки сторін. Клопотання
про здійснення технічної фіксації
судового процесу не надходило.

Суть спору: позивач - приватна
фірма "Скорпіон-сервіс" звернувся з
позовом до фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 про внесення змін до п. 3.1.
договору про надання послуг від 20
жовтня 2004 року, укладеного між
приватною фірмою "Скорпіон-сервіс" та
фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 та
викласти його з моменту набрання
законної сили рішенням суду по даній
справі в наступній редакції: "Розмір
оплати за надані послуги визначається
Виконавцем та має становити 69 грн. 40
коп. за 1 кв. м. в місяць, що становить
4871,88 грн. в місяць, а також вартості
використаної Замовником електричної
енергії згідно показів лічильника №
7002579, встановленого в магазині
Замовника, згідно з чинним в цей період
тарифами та індексом цін
енергопостачальної організації".

Представник позивача та директор у
судовому засіданні позов підтримали
повністю з підстав викладених у
позовній заяві та подали письмові
пояснення від 31.10.14р. №70 в яких останній
пояснив, що на виконання ухвали
господарського суду Волинської
області від 09.10.14р. іншого
документального обгрунтування
розрахунку вартості послуг подати не
може, оскільки він в межах даного спору
не ставить питання про зміну розміру
плати за надані послуги з точки зору
зростання складових частин плати за
послуги, як це передбачено в п3.5.
Договору, а лише про індексацію
наявного та узгодженого сторонами
розміру плати за надані послуги у
розмірі 26,50грн. Зазначив що в позовній
заяві наведено вичерпний розрахунок
загального коефіцієнту збільшення
вартості послуг з врахуванням індексів
інфляції за минулі роки та розрахунку
вартості послуг.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, не надав суду письмових
пояснень по суті позовних вимог,
представника у судове засідання не
направив, вимоги ухвали господарського
суду Волинської області від 06.06.14р. не
виконав.

Водночас, через канцелярію суду 11.11.14р.
представником відповідача - ОСОБА_4
подано клопотання № без номера від
10.11.14р. за вхідним номером суду
№01-29/10696/14 в якому останній просить
слухання справи призначити на інший
день у зв'язку із його участю 12.11.14р. в
засіданні Київського окружного
адміністративного суду.

12.11.14р. через канцелярію суду
відповідачем суду подана заява від
12.11.14р. №2 в якій останній вимагає
застосувати п.6 ч.1 ст.63 ГПК України,
повернути позовну заяву стороні яка
назвалася позивачем, але не виконала
приписи в законі, не надіслала
відповідачу позовної заяви і усіх
доданих до неї документів.

Суд оглянувши матеріали справи
відхиляє заяву відповідача про
повернення позовної заяви, у зв'язку з
тим що до позовної заяви додається опис
вкладення в якому чітко зазначено що
позивачем надіслана відповідачу
позовна заява і усі додані до неї
документи на поштову адресу, яка
відповідає адресі , зазначеній
відповідачем в заяві від 12.11.14р.

В судовому засіданні 26.11.14р.
представник відповідача надав суду
копію судової повістки про виклик його
у судове засідання окружного
адміністративного суду міста Києва на
12.11.14р. , 11год. 00хв., в доказ
обгрунтованості клопотання від 10.11.14р.
б/н про відкладення розгляду справи та
лист Волинської дирекції УДППЗ
"Укрпошта"- Поштамт про те що на
відділення поштового зв'язку Луцьк-26 на
прізвище ОСОБА_1 за період з 01.06.2014р. по
25.11.14р. зареєстровано по ф.8
рекомендовані листи, а саме: 15.08.14р. за
№552вручений особисто адресату
20.08.2014р., 22.08.2014р. за №473, який був
відправлений за терміном зберігання
відправнику.

Рекомендовані листи були відправлені з
відділення Поштового зв'язку Луцьк-10,
однак відправника вищевказаних листів
встановити не вдалося.

З огляду на зазначений лист Волинської
дирекціїї "Укрпошти" представники
позивача звернули увагу відповідача на
те , що позовна заява на адресу
відповідача відправлялась не
рекомендованим, а цінним листом.

До матеріалів позовної заяви долучені
докази висилки позивачем на адресу
відповідача цінного листа з вкладеним
у нього описом, всього на 14-ти аркушах,
дата відправки 03.10.14р., що свідчить про
відправку позивачем відповідачу копії
позовної заяви з додатками , тому лист
Волинської дирекції "Укрпошта" не може
слугувати доказом не отримання
відповідачем копії позовної заяви.

В поясненні від 25.11.14р. відповідач
заперечує отримання від позивача
пропозиції про внесення змін в договір
про надання послуг, одночасно зазначає
на порушення позивачем приписів ст.188
Господарського Кодексу України та ст.651
Цивільного кодексу України щодо згоди
сторін на внесення змін в договір.

Представник відповідача в поясненні
від 26.11.2014р., просив позов залишити без
розгляду з таких підстав:

- позивач збільшив розмір оплати послуг
на коефіцієнт інфляції за весь час дії
договору з листопада 2004 року по червень
2014 року, застосувавши методику
індексів інфляції, викладену в листі
Верховного суду України №62-97 від 03.04.1997
року. Однак у вказаному листі
Верховного суду України йдеться про
можливість застосувати коефіцієнт
індексу інфляції виключно у випадках
несвоєчасного виконання відповідачами
грошового зобов'язання;

- позивач, розраховуючи коефіцієнт
збільшення вартості його послуг за час
дії договору, не надав жодного
економічного обгрунтування зростання
вартості цих послуг для забезпечення
належного обслуговування магазину;

- видані головним бухгалтером та
затверджені директором ПП "Скорпіон-
сервіс" калькуляції вартості плати за
надані послуги за один квадратний метр
торгової площі станом на 01.10.2006 та 01.09.2011
років вказують, що до їх вартості
включені додаткові послуги
(обслуговування ЄККА) не обумовленні
договорами про надання послуг;

- визначені у вказаних калькуляціях
вартості послуг за один квадратний
метр обслуговуваної торгової площі (37,5
та 48,5грн.) абсолютно не співпадають з
можливим застосуванням коефіцієнтів
індексу інфляції до базової вартості
послуг на час їх розрахунку.

В судовому засіданні 26.11.2014р. оголошена
перерва для врегулювання сторонами
спору.

Проте сторонами спір не врегульовано.

10.12.2014 року представником відповідача
подане клопотання про витребування у
позивача документального
обгрунтування розрахунку вартості
послуг, що становить на час укладення
договору 26,50грн. за квадратний метр
площі магазину; докази обсягу послуг,
що надаються відповідачу на час
розгляду справи в суді та економічне
обгрунтування розрахунку коефіцієнту
збільшення вартості наданих послуг.

Одночасно звернув увагу на невиконання
позивачем ухвали суду від 09.10.2014р. про
документальне обгрунтування
розрахунку коефіцієнту збільшення
вартості послуг з врахуванням індексу
інфляції за минулі роки а також
розрахунок вартості послуг.

Разом з тим зазначив, що за час дії
договору (з листопада 2004року по червень
2014 року) обсяг наданих позивачу послуг
суттєво зменшився , умови та якість
послуг погіршилися. Розраховуючи
коефіцієнт збільшення вартості послуг,
позивач не надав суду жодного
економічного обгрунтування зростання
вартості цих послуг для забезпечення
належного обслуговування магазину.

В заяві від 10.12.2014р. представник
відповідача зазначає, що п. 3.4
договорувже передбачено плату пені за
прострочку плати.

Про можливість застосувати коефіцієнт
, що враховує встановлений
законодавством індекс інфляції,
виключно у випадках несвоєчасного
виконання відповідачами грошового
грошового зобов'язання йдеться і в
листі Верховного суду України за №62-97
від 03.04.1997 року, який активно
використовується у судовій практиці і
на який посилається позивач.

Тому п.3.6 договору передбачає право
позивача застосовувати до місячної
оплати коефіцієнт, що враховує
встановлений законодавством індекс
інфляції, виключно у випадках
несвоєчасного виконання відповідачем
грошового зобов'язання як це
передбачено ч.2ст 625 Цивільного Кодексу
України .

При укладанні договору про надання
послуг сторони визначили: сталий
розмір оплати за надані послуги;
порядок та строки оплати, можливість
компенсувати знецінення гривні
України шляхом зміни розміру оплати за
надані послуги ; можливі штрафні
санкції (неустойку) за несвоєчасну
оплату наданих послуг шляхом
застосування щоденної штрафної пені та
коефіцієнта індексу інфляції.

Крім того, до вимог про стягнення
неустойки застосовується позовна
давність в один рік.

Позивач в додаткових поясненнях від 10
грудня 2014 року вважає необхідним
спростувати мотиви, викладені
відповідачем.

Зокрема позивач зазначає правову
позицію Верховного суду України
відповідно до якої за відсутності
згоди відповідача на зміну умов
договору оренди, недотримання
позивачем вимог ч.2 ст. 188
господарського Кодексу України щодо
обов'язку надсилання іншій стороні
пропозицій про зміну умов договору
оренди не позбавляє його права
звертатися до суду з позовом про зміну
умов договору.Навіть, якби ПФ "Скорпіон-
сервіс" не надсилало відповідачу
письмові пропозиції про зміну умов
договору про надання послу, позивач
всеодно мав би право звернутися до суду
із позовом про внесення змін до
договору.

Відповідачем у судовому засіданні
16.10.14р. подано письмові пояснення від
15.12.14р. за вх.№01-25/12127/14 в яких останній
зазначає, що у матеріалах справи наявні
докази того, що відповідач пропозиції
внести зміни до договору не отримала,
отже позивачем не додержано
встановленого ст.188 ГК України порядку
внесення змін до господарського
договору і відсутні будь- які підстави
для розгляду позовних вимог.

Водночас в вищевказаних поясненнях
відповідач звертає увагу суду на те, що
зобов'язання по сплаті наданих послуг
відповідач виконує належним чином,
будь яких підстав для задоволення
позову немає та звернути увагу суду на
те, що умови договору про надання
послуг від 20.10.2004 року не містять
формули, за якою має здійснюватися
розрахунок коефіцієнта, що враховує
встановлений законодавством індекс
інфляції та економічно обгрунтовано
відображає зростання вартості послуг
позивача та те, що позивачем в суді не
доведено обгрунтованість його
позовних вимог, чому розмір оплати за
надані послуги згідно вказаного
договору має становити саме 69 грн. 40
коп. за 1 кв. м. площі магазину в місяць,
тому у задоволенні позовної заяви слід
відмовити в повному об'ємі.

Представник позивача у судовому
засіданні 16.12.14р. подав додаткові
пояснення від 16.12.14р. в яких останній
просить відмовити відповідачу у
застосуванні позовної давності при
вирішенні даного спору з огляду на
наступне:

- посилання в заяві на необхідність
застосування спеціального строку
позовної давності із вказівкою на п. 3.4.
договору про надання послуг є
неправильним, оскільки не стосується
предмета спору по даній справі. ПФ
«Скорпіон-сервіс» не здійснює в межах
даного спору стягнення пені чи
будь-яких інших штрафних санкцій з
відповідача і не посилається на п. 3.4.
договору в обгрунтування своїх
позовних вимог.

- посилання на положення ст. 625 ЦК
України є неправомірним, оскільки в
межах предмета спору по даній справі
позивачем не ставиться питання про
прострочення виконання відповідачем
будь-яких грошових зобов'язань та про
стягнення інфляційних втрат за минулі
періоди, а лише про застосування
коефіцієнту, який враховує
встановлений законодавством індекс
інфляції до розміру оплати за надані
послуги, що передбачено п. 3.6. договору.

- розрахунок вказаного коефіцієнту
починаючи з 2004 року по 2014 рік має
триваючий характер нарахування, що
також виключає можливість
застосування позовної давності до
процесу його обрахунку, про що просить
представник відповідача.

- посилання в заяві на лист ВСУ № 62-97 від
03.04.1997 року є некоректним, оскільки
даним листом ВСУ допускає застосування
коефіцієнту, який враховує
встановлений законодавством індекс
інфляції при перерахунку грошових сум

Розглянувши документи справи,
заслухавши представників сторін, суд,-

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2004 року між приватною фірмою
"Скорпіон- сервіс", виконавець, та
підприємцем ОСОБА_1, замовник,
укладений договір про надання послуг.

Відповідно до п.1.1 договору виконавець,
за дорученням Замовника, відповідно до
умов цього Договору зобов'язується
забезпечити магазин Замовника НОМЕР_1,
загальною площею 70,2 кв.м., який
розташований на першому поверсі,
торгового комплексу, що знаходиться в
АДРЕСА_1, електричною енергією / на
умовах енергопостачальної організації
та тепловою енергією, а також надати
Замовнику інші супутні послуги до яких
входить забезпечення зовнішнього
освітлення в торговому комплексі та на
прилеглій території, утримання площ
загального користування торгового
комплексу та прилеглої території в
належному санітарному та екологічному
стані, забезпечити обслуговування
встановленої в магазині Замовника
протипожежної сигналізації,
забезпечити охорону магазина
Замовника, забезпечити обслуговування
протипожежних систем торгового
комплексу, утримувати в належному
технічному стані будівлю торгового
комплексу (експлуатація та
обслуговування інженерних мереж та
будівельних конструкцій). В свою чергу,
Замовник зобов'язується своєчасно
проводити оплату за використану
електричну енергію, та надані
Виконавцем послуги, а також виконувати
інші умови, визначені цим Договором.

п. 1.2 договору передбачено, що для
належного виконання умов цього
Договору Замовник доручає Виконавцю
перераховувати енергопостачальній
організації оплачені ним кошти за
використану згідно встановленого в
магазині лічильника електричну
енергію та потужність, а також
передавати всі інші платежі за
розрахунковий період згідно з чинними
в цей період тарифами та індексом цін
енергопостачальної організації.

Відповідно до п.3.1 договору, розмір
оплати за надані послуги визначається
Виконавцем,.та має становити 26 гривень
50 коп. за 1 м. кв. в місяць, що становить
1860,30 в місяць, а також вартості
використаної Замовником електричної
енергії'' згідно показів лічильника №-,
встановленого в магазині Замовника,
згідно з чинними в цей період тарифами
та індексом цін енергопостачальної
організації.

п.3.5 договору визначено, що розмір
оплати за надані послуги може
змінюватися в залежності від фактичних
витрат Виконавця із врахуванням зміни
цін на енергоносії, витрат на
експлуатацію комунальних мереж, або у
випадку виникнення інших незалежних
від волі Виконавця обставин, що
збільшують витрати на утримання
торгового комплексу в цілому, про що
Замовник повідомляється письмово

Відповідно до п.5.1 договору, усі спори,
що пов'язані із цим Договором, його
укладанням або такі, що виникають в
процесі виконання умов цього Договору,
вирішуються шляхом переговорів між
представниками Сторін. Якщо спір
неможливо вирішити шляхом переговорів,
він вирішується в судовому порядку за
встановленою підвідомчістю та
підсудністю такого спору у порядку,
визначеному відповідним чинним в
Україні законодавством.

Дослідивши документи справи суд дійшов
висновку про необхідність відмови в
задоволенні позову.

Відповідно до ч.3 ст. 180 Господарського
кодексу України ціна є однією з
істотних умов господарського договору.

Частиною 2 ст. 632 Цивільного кодексу
України встановлено, що зімна ціни
після укладення договору допускається
лише у випадках і на умовах,
встановлених договором або законом.

Пунктом 3.5 договору від 20 жовтня 2004 року
сторони узгодили, що розмір оплати за
надані послуги може змінюватися в
залежності від фактичних витрат
виконавця із врахуванням зміни цін на
енергоносії, витрат на експлуатацію
комунальних мереж , або у випадку
виникнення інших незалежних від волі
виконавця обставин, що збільшують
витрати на отримання торгового
комплексу в цілому, про що замовник
повідомляється письмово.

До того ж п.5.1 договору сторони
передбачили, що усі спори що
передбачені цим договором, його
укладенням або такі , що виникли в
процесі виконання умов цього договору,
вирішуються шляхом переговорів між
представниками сторін. Якщо спір
неможливо вирішити шляхом переговорів,
він вирішується у судовому порядкуза
встановленою підвідомчістю та
підсудністю такого спору у порядку
визначеним відповідним чинним в
Україні законодавством.

Зміни у цей договір можуть бути внесені
за взаємною згодою сторін, або на
підставах, передбачених цим договором,
що оформляється додатковою угодою до
цього договору.

В розділ третій договору від 20 жовтня
2004 року крім розміру та порядку оплати
за надані послуги пунктами3.4 та 3.6
внесена відповідальність.

Приписами статтей 549-552, 611, 625 Цивільного
кодексу України передбачені правові
наслідки порушення юридичними і
фізичними особами своїх грошових
зобов'язань.

З урахуванням приписів статті 549
частини другої статті 625 ЦК України та
статті 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
правовими наслідками порушення
грошового зобов'язання , тобто
зобов'язання сплатити гроші, є
обов'язок сплатити не лише суму
основного боргу, а й неустойку (якщо її
стягнення передбачене договором або
актами законодавства ), інфляційні
нарахування , що обраховуються як
різниця добутку суми основного боргу
на індекс інфляції, та проценти річних
від простроченої суми основного боргу.

З огляду на те , що відповідальність у
вигляді інфляційних нарахувань
випливає з норми ст. 625 ЦК України і
згадану статтю вміщено в розділ 1 книги
5 цього Кодексу- "Загальні положення про
зобов'язання", ця стаття застосовується
лише до всіх грошових зобов'язань.

Отже з вищевикладеного випливає, що п.3.6
договору є пунктом, яким встановлена
відповідальність, яку може застосувати
виконавець до замовника за порушення
останнім строку оплати, і відповідно на
підставі цього пункту не може
грунтуватися розмір оплати за надані
послуги.

Крім того, позивачем не надані докази
вирішення питання внесення зміни в
договір шляхом переговорів між
представниками сторін, як це
регламентовано п.5.1 договору.

Керуючись ст. 180 Господарського кодексу
України, ст.ст. 549-552, 611, 625, 632 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 33, 82, 84
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд Волинської
області,-

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Повне рішення

складено 18.12.2014р.

Суддя
М. М. Гончар