КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2014 р. Справа№ 54/234

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Коршун Н.М.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від ВДВС - Бойко О.М. (довіреність
№4.4-03/4.4/1323 від 06.11.2013 р.)

від ПАТ «Енергобанк» - не з'явився

від ДП «НЕК «Укренерго» - Пімахова Д.В.
(довіреність №81 від 24.06.2014 р.), Лещенко
О.О. (довіреність №82 від 24.06.2014 р.)

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Державної виконавчої служби
України

на ухвалу господарського суду міста
Києва від 30.09.2014 р.

у справі №54/234 (суддя Шкурдова Л.М.)

за скаргою Державного підприємства
«Національна енергетична компанія
«Укренерго»

на дії державного виконавця

за позовом Публічного
акціонерного товариства «Енергобанк»

до Державного підприємства
«Національна енергетична компанія
«Укренерго»

про визнання недійсним договору та
стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 06.09.2011 р. у справі № 54/234 позов
задоволено. Визнано недійсним договір
банківського вкладу (депозиту) №
6/08/В/91/07-08 від 13.05.2008 р., укладений між
Публічним акціонерним товариством
«Енергобанк» та Державним
підприємством «Національна
енергетична компанія «Укренерго», з
моменту його укладання. Стягнуто з
Державного підприємства «Національна
енергетична компанія «Укренерго» на
користь Публічного акціонерного
товариства «Енергобанк» 17873833,81 грн.
відсотків, 25500,00 грн. витрат по сплаті
державного мита; 236,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

На виконання рішення суду у даній
справі господарським судом міста Києва
12.12.2011 р. видано наказ.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.02.2014 р., залишеною без змін
постановою Вищого господарського суду
України від 11.06.2014 р. у справі № 54/234,
надано відстрочку виконання рішення
суду від 06.09.2011 р. строком на шість
місяців.

Постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 05.08.2014 р. поновлено виконавче
провадження № 30823889 з примусового
виконання наказу від 12.12.2011 р. у справі
№ 54/234.

10.09.2014 р. державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
винесено постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору в сумі
1789956,98 грн., що становить 10% суми
зазначеної у наказі від 12.12.2011 р. у
справі № 54/234.

17.09.2014 р. Державним підприємством
«Національна енергетична компанія
«Укренерго» подано до господарського
суду міста Києва скаргу на дії
державного виконавця, в якій боржник
просив скасувати постанову відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 10.09.2014 р. про стягнення з боржника
виконавчого збору в сумі 1789956,98 грн. у
виконавчому провадженні №30823889 як
незаконну.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 30.09.2014 р. скаргу Державного
підприємства «Національна енергетична
компанія «Укренерго» на дії державного
виконавця щодо скасування постанови
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 10.09.2014 р. про стягнення з боржника
виконавчого збору в сумі 1789956,98 грн. у
виконавчому провадженні №30823889
задоволено повністю. Скасовано
постанову головного державного
виконавця відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 10.09.2014 р. про
стягнення з боржника виконавчого збору
у виконавчому провадженні № 30823889.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
Державна виконавча служба України
звернулась до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
вказану ухвалу та відмовити у
задоволенні скарги Державного
підприємства «Національна енергетична
компанія «Укренерго».

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
ухвала суду першої інстанції прийнята
з порушенням норм матеріального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи.

Представник Державної виконавчої
служби України в судовому засіданні
повністю підтримав доводи апеляційної
скарги, просив її задовольнити, ухвалу
скасувати, в задоволенні скарги ДП «НЕК
«Укренерго» на дії державного
виконавця відмовити.

Представники Державного підприємства
«Національна енергетична компанія
«Укренерго» в судовому засіданні проти
доводів апеляційної скарги
заперечували, просили відмовити в її
задоволенні, ухвалу залишити без змін.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Енергобанк» в судове
засідання не з'явився про причини
неявки суд не повідомив.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
містяться докази належного
повідомлення всіх учасників судового
процесу про час та місце проведення
судового засідання по розгляду
апеляційної скарги, а строки розгляду
апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК
України, колегія суддів, вважає
можливим здійснити перевірку ухвали
суду першої інстанції у даній справі в
апеляційному порядку за наявними
матеріалами справи та без участі
представника Публічного акціонерного
товариства «Енергобанк».

Колегія суддів зазначає, що ухвалою від
08.12.2014 р. явка сторін у судове засідання
обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представника
Публічного акціонерного товариства
«Енергобанк» не перешкоджає
всебічному, повному та об'єктивному
розгляду всіх обставин справи,
апеляційний господарський суд вважає
за можливе розглянути справу за
наявними в ній матеріалами в порядку
ст. 75 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
Державної виконавчої служби України та
Державного підприємства «Національна
енергетична компанія «Укренерго»,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, апеляційний господарський суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Скарга мотивована тим, що державний
виконавець постановою від 10.09.2014 р.
безпідставно стягнув з боржника
виконавчий збір у розмірі 10% від суми,
зазначеної у виконавчому документі,
оскільки на момент поновлення
виконавчого провадження, тобто 05.08.2014 р.
частково сума боргу була погашена
шляхом взаємозаліку однорідних
зустрічних вимог та залишок боргу
перед стягувачем становив 9295239,63 грн., а
не 17873833,81 грн.

Відповідно до ст. 115 ГПК України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
«Про виконавче провадження».

Статтею 6 Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено, що державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження», у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом.

Постановою державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 10.09.2014 р. з боржника стягнуто
виконавчий збір в сумі 1789956,98 грн., що
дорівнює 10% суми зазначеній у наказі
від 12.12.2011 р. у справі № 54/234.

У той же час з копії заяви ПАТ
«Енергобанк» вих.№1358/54 від 16.07.2014 р. на
ім'я начальника відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України вбачається, що на
підставі ст. 601 ЦК України 02.12.2013 р.
відповідач здійснив часткове
погашення боргу перед позивачем на
суму 7954010,72 грн. шляхом здійснення
зарахування зустрічних однорідних
вимог. У зазначеній заяві ПАТ
«Енергобанк» просить відділ
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
при винесенні постанови про поновлення
виконавчого провадження №30823889 сумою
до стягнення з відповідача на користь
позивача вважати 9295239,63 грн.

В матеріалах справи також міститься
копія платіжної вимоги №260/1-5 від 28.08.2014
р., виставленої Державною виконавчою
службою України, в якій в графі
«призначення платежу» зазначено:
стягнення залишку боргу в сумі 9295239,63
грн. на користь Публічного
акціонерного товариства «Енергобанк»,
згідно наказу господарського суду
міста Києва від 12.12.2011 р. №54/234.

Таким чином, на час поновлення
виконавчого провадження № 30823889 з
примусового виконання наказу від 12.12.2011
р. у справі № 54/234, тобто 05.08.2014 р., сума що
підлягає стягненню з боржника в
розумінні ч. 1 ст. 28 Закону України «Про
виконавче провадження» становила
9295239,63 грн., а не 17873833,81 грн., оскільки
частина суми боргу у розмірі 7954010,72 грн.
була погашена боржником шляхом
здійснення зарахування зустрічних
однорідних вимог ще 02.12.2013 р.

Отже, постанова відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України від 10.09.2014 р. про
стягнення з боржника виконавчого збору
в сумі 1789956,98 грн. у виконавчому
провадженні №30823889 не може вважатись
законною, оскільки розмір виконавчого
збору обчислений без врахування
часткового погашення даної суми до
поновлення виконавчого провадження.

За таких обставин, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що скарга
Державного підприємства «Національна
енергетична компанія «Укренерго» на
дії державного виконавця про
скасування постанови відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
від 10.09.2014 р. щодо стягнення з боржника
виконавчого збору в сумі 1789956,98 грн. у
виконавчому провадженні №30823889, є
обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Державною виконавчою службою України,
в порушення вищезазначеної норми,
належним чином апеляційну скаргу не
обґрунтовано, доказів та підстав для
скасування ухвали суду першої
інстанції апеляційному суду не
наведено.

З огляду на викладене, посилання
скаржника на порушення норм
матеріального права та
невідповідність висновків обставинам
справи, не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні. Крім того, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку місцевого господарського
суду та не підтверджуються наявними
матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що ухвала
господарського суду міста Києва від
30.09.2014 р. у даній справі є такою, що
відповідає нормам матеріального та
процесуального права, фактичним
обставинам та матеріалам справи, у
зв'язку з чим підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103,
ст.ст. 105, 106 ГПК України, Київський
апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної
виконавчої служби України залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду міста Києва
від 30.09.2014 р. у справі №54/234 залишити без
змін.

Справу №54/234 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
С.О. Алданова

Судді
С.Я. Дикунська

Н.М. Коршун