ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2014 року Справа № 915/357/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Черкащенка М.М., - головуючого, Вовка
І.В., Нєсвєтової Н.М.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "77"на постанову та на
рішенняОдеського апеляційного
господарського суду від 19.08.2014 року
господарського суду Миколаївської
області від 01.07.2014 рокуу справі
господарського судуМиколаївської
області за позовомОб'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "77"до за участю1.
Інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
у Миколаївській області; 2.
Миколаївської міської ради прокурора
міста Миколаєвапровизнання права
власності на самочинне будівництвов
засіданні взяли участь представники:

- позивача:не з"явився,- відповідачів: -
прокурор:не з"явився, Томчук М.О.,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "77" звернулось до
господарського суду Миколаївської
області з позовною заявою до Інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю у Миколаївській області про
визнання права власності на самочинно
збудоване майно - об'єкт "Громадський
будинок. Нежитлова будівля", код об'єкту
- 1261.9, розташований за адресою: м.
Миколаїв, проспект Леніна, будинок 77.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 01.07.2014 року
(суддя Бритавська Ю.С.) у задоволенні
позову Об'єднанню співвласників
багатоквартирного будинку "77"
відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 19.08.2014 року
(колегія суддів у складі: Величко Т.А.. -
головуючого, суддів Таран С.В.,
Сидоренко М.В.) рішення місцевого
господарського суду від 01.07.2014 року
залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою постановою
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку "77" подало
касаційну скаргу, в якій просить
рішення господарського суду
Миколаївської області від 01.07.2014 року
та постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 19.08.2014 року у
справі №915/357/14 скасувати та
постановити нове рішення про
задоволення позову - визнати за
Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку "77" право
власності на самочинно збудоване майно
- об'єкт "Громадський будинок. Нежитлова
будівля", код об'єкту - 1261,9, розташований
за адресою: м. Миколаїв, проспект
Леніна, будинок 77.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник
посилається на те, що судом неправильно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
прийняття незаконних рішень.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали, обговоривши доводи
касаційної скарги, перевіривши
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права
вважає, що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами попередніх
інстанцій на підставі рішення
Миколаївської міської ради №6/22 від
09.06.2011 року між Миколаївською міською
радою та ОСББ "77" 29.07.2011 року було
укладено договір оренди земельної
ділянки, відповідно до п.п. 2.1, 2.2, 3.1, 5.1
якого в оренду передається земельна
ділянка загальною площею 1610 кв.м, в т.ч.
856 кв.м - під капітальною забудовою, 30
кв.м - під тимчасовою забудовою, 724 кв.м -
під проходами, проїздами та площадками,
без права передачі її в суборенду. На
земельній ділянці знаходиться
багатоквартирний будинок та споруди,
які належать ОСББ "77". Строк дії
договору оренди - 15 років з дати його
державної реєстрації.

Спірний об'єкт нерухомості було
створено у 2006 - 2007 роках шляхом
перероблення вже існуючих споруд, які
не мали технічної документації та не
були зареєстровані, а земельну ділянку
було передано в користування
позивачеві разом із самочинним
будівництвом, тобто, під уже забудоване
нерухоме майно.

11.11.2013 року та 02.11.2012 року ОСББ "77"
звернулося до Інспекції ДАБК у
Миколаївській області із заявою про
прийняття в експлуатацію об'єкта
"Громадський будинок. Нежитлова
будівля", розташованого за адресою: пр.
Леніна, 77 в місті Миколаєві з доданою до
неї декларацією про готовність об'єкта
до експлуатації, а саме самочинно
збудований в 2006-2007 роках об'єкт на
орендованій земельній ділянці.

Але рішеннями 09.12.2011 року за вих.
№7/14-2010-11 та від 26.11.2012 року за вих.
7/14-5512-12 Інспекція прийняла рішення про
повернення декларації без реєстрації,
тобто, відмовила у прийнятті об'єкта в
експлуатацію.

Відмова в реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації та
зобов'язання Інспекції зареєструвати
вказану декларацію були предметом
судового розгляду у справі №2а-6433/12/1470
за результатами якої постановою
Миколаївського окружного
адміністративного суду від 18.03.2013 року
у даній справі, залишеною без змін
ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 13.08.2013 року,
рішення Інспекції ДАБК у Миколаївській
області від 20.11.201 року вих.№7/14-5512-12 про
повернення ОСББ "77" декларації про
готовність об'єкта до експлуатації -
скасовано, зобов'язано Інспекцію
прийняти рішення про реєстрацію
декларації про готовність об'єкта
"Громадський будинок. Нежитлова
будівля", код об'єкта - 1261.9,
розташованого за адресою: пр. Леніна, 77
в м. Миколаєві - до експлуатації.

В жовтні 2013 року рішення
адміністративного суду в частині
зобов'язання відповідача прийняти
рішення про реєстрацію декларації,
було прийнято до примусового
виконання, відкрито виконавче
провадження №40377025.

Оскільки, станом на дату звернення із
даним позовом - березень 2014року -
Інспекція ухиляється від самостійного
виконання рішення та заходи
примусового виконання не призвели до
виконання рішення, виконавче
провадження зупинено на невизначений
строк (справа №814/115/14 - Миколаївський
окружний адміністративний суд), ОСББ "77"
звернулося до господарського суду з
даним позовом.

Під час розгляду даної справи
апеляційною інстанцією до участі в
якості відповідача - 2 залучено
Миколаївську міську раду, оскільки
мова йде про узаконення самочинного
будівництва на комунальній території.

Колегією суддів Вищого господарського
суду України, вважає правомірною
відмову про задоволення позову до
Інспекції державного
архітектурного-будівельного контролю
у Миколаївській області та
Миколаївської міської ради виходячи з
наступного.

Оскільки, відповідно до Закону України
"Про регулювання містобудівної
діяльності", Положення про Державну
архітектурно-будівельну інспекцію
України, затвердженого Указом
Президента України від 08.04.2011 року
№439/2011 Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Миколаївській області здійснює
передбачені дії по реєстрації/відмові
у реєстрації/поверненню відповідної
декларації, не перебуваючи з позивачем
у правовідносинах щодо здійснення ним
прав володіння, користування та
розпорядження майном, щодо якого
заявлено позовні вимоги про визнання
права власності, не оспорює та не
претендує на таке право. Тому суди
попередніх інстанцій правомірно
відмовили в задоволенні позову до
відповідача - 1.

Як встановили суди та наголошує
скаржник, правовою підставою вимог про
визнання права власності на спірне
нерухоме майно позивач визначив норми
ст. 376 Цивільного кодексу України (далі -
ЦК України) - щодо правових підстав для
визнання права власності на самочинне
будівництво.

За загальним правилом кожна особа має
право на захист свого цивільного права
лише в разі його порушення, невизнання
або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України, ч. 1
ст. 1 ГПК України). У зв'язку із цим
звернення до суду з позовом про
визнання права власності на самочинне
будівництво має здійснюватися за
наявності даних про те, що порушене
питання було предметом розгляду
компетентного державного органу,
рішення якого чи його відсутність
дають підстави вважати про наявність
спору про право.

Водночас, поняття самочинного
будівництва, а також правові підстави
та умови визнання права власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
визначені в ст. 376 ЦК України, яка є
спеціальною в регулюванні спірних
правовідносин.

Виходячи з наведеного, з'ясуванню також
підлягають обставини, чи вирішував
компетентний орган місцевого
самоврядування за зверненням позивача
питання про визнання за ним права
власності на самочинно побудоване
нерухоме майно та чи мали місце
заперечення цього органу проти цього,
оскільки відсутність такого
заперечення вказує на відсутність
порушеного чи оспорюваного права чи
законного інтересу позивача, а отже і
відсутності предмету спору.

У зв'язку із тим, що судами не було
встановлено обставин щодо відмови у
вирішенні або заперечення відповідним
органом місцевого самоврядування
проти визнання за позивачем права
власності на спірне нерухоме майно,
відсутні правові підстави
стверджувати про наявність спору між
визначеними у даній справі особами
стосовно права Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "77" на спірний об'єкт
нерухомості.

Крім цього, нормами ч. 3 ст. 376 ЦК України
передбачено, що право власності на
самочинно збудоване нерухоме майно
може бути за рішенням суду визнане за
особою, яка здійснила самочинне
будівництво на земельній ділянці, що не
була їй відведена для цієї мети, за
умови надання земельної ділянки у
встановленому порядку особі під уже
збудоване нерухоме майно. При цьому
частиною 5 цієї статті визначено, що на
вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

З вказаної правової норми вбачається,
що право власності на самочинне
будівництво може бути визнано за умови
відведення для цієї мети в
установленому порядку забудовнику
земельної ділянки або якщо особа, яка
здійснила таке будівництво, отримає в
установленому порядку земельну
ділянку, розташовану під збудованим
нерухомим об'єктом, такого цільового
призначення, яке передбачає можливість
будівництва на ній відповідного
об'єкту; а також за умови відсутності
заперечень з боку власника земельної
ділянки (ч. 4 ст. 376 ЦК України) та
відсутності порушення в результаті
самочинної забудови прав інших осіб.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач не звертався до відповідача-2
або іншого вповноваженого державою
органу щодо врегулювання питання
самовільного будівництва, тому суди
обґрунтовано зазначили, що права та
інтереси позивача не було порушено.

Відповідно до приписів ст. 1117 ГПК
України, переглядаючи у касаційному
порядку судові рішення, касаційна
інстанція на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що господарськими
судами дана правильна юридична оцінка
обставинам справи, тому висновки є
законними, обґрунтованими,
відповідають фактичним обставинам та
наявним матеріалам справи, нормам
матеріального та процесуального права,
а доводи касаційної скарги їх не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "77" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 19.08.2014 року у
справі № 915/357/14 залишити без змін.

Головуючий
М.М.Черкащенко

Судді
І.В.Вовк

Н.М.Нєсвєтова