ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.12.2014 Справа № 920/1688/14Господарський суд
Сумської області у складі судді
Левченка П.І. при секретарі судового
засідання Чепульській Ю.В. розглянув
матеріали справи № 920/1688/14

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «Сумиобленерго», м. Суми,

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства «Сумбуд», м.
Суми,

про укладення договору,

за участю представників сторін:

позивача - Турчина С.М. за довіреністю
№ 10-19/17-Д/178 від 28.10.2013 року,

відповідача - Дмитренка В.В. за
довіреністю б/н від 01.09.2014 року,
Антонова М.М. за довіреністю б/н від
01.08.2014 року.

В судовому засіданні, розпочатому о 10
год. 00 хв. 27.10.2014 року, відповідно до
приписів статті 77 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошувались перерви до 10 год. 00 хв.
06.11.2014 року, до 10 год. 40 хв. 20.11.2014 року, до
10 год. 20 хв. 01.12.2014 року та до 11 год. 20 хв.
08.12.2014 року.

Суть спору: позивач в позовній заяві
просить суд вважати укладеним договір
№ 56/198 від 15.08.2014 року про приєднання до
електричних мереж ПАТ «Сумиобленерго»
та додаток № 1 до договору № 56/198 від
15.08.2014 року про приєднання до
електричних мереж ПАТ «Сумиобленерго»
в узгодженій сторонами редакції з
викладенням в наступній редакції
неврегульованих розбіжностей:

- п. 1.2 договору: « 1.2.Місце забезпечення
потужності об'єкта Замовника
встановлюється: ПС-35/10 кВ «Фурнітура»
комірка № 22»;

- п. 11.1.1 додатку 1 до договору: « 11.1.1 В
РУ-10 кВ ПС «Фурнітура» в комірці № 22
проектом розрахувати можливість
використання існуючого масляного
вимикача та необхідності виконати його
заміну на вакуумний вимикач типу
ВВ/ТЕL-10-10/630 з комплектом релейного
захисту типу Premko-zx-122 та
трансформаторами струму
розрахункового Ктc. Виконати наладку
обладнання»; стягнути з відповідача
витрати по сплаті судового збору в сумі
1218,00 грн.

Представник відповідача подав до суду
відзив на позовну заяву, в якому проти
позову заперечує та просить суд
відмовити в його задоволенні,
посилаючись на те, що позивачем в
порушення пункту 1.7.1 Правил приєднання
електроустановок до електричних мереж,
затверджених постановою Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері енергетики від
17.01.2013 року № 32, зареєстрованих у
Міністерстві юстиції України 08.02.2013
року за № 236/22768, не надано
відповідачеві технічного
обґрунтування із зазначенням
визначеної точки забезпечення
потужності, чим позбавлено відповідача
права заявити про незгоду із
запропонованою позивачем точкою
забезпечення потужності та на підставі
техніко-економічного обґрунтування
запропонувати інший варіант можливого
приєднання. Без попереднього надання
відповідачеві технічного
обґрунтування із зазначенням
визначеної точки забезпечення
потужності, без дотримання процедури
погодження визначеної точки
забезпечення потужності позивачем
надано відповідачеві проект договору
№ 56/198 від 15.08.2014 року про приєднання до
електричних мереж позивача
реконструкції гуртожитку під житлові
квартири та офісні приміщення за
адресою: м. Лебедин, вул. Леніна, 34, з
технічними умовами № 56/7900 від 15.08.2014
року приєднання, яке є нестандартним,
до електричних мереж позивача.

Відповідно до пункту 1.2 вищевказаного
проекту договору місцем забезпечення
потужності об'єкта замовника
встановлено ПС-35/10 кВ «Фурнітура» ком.
№ 22. Пунктом 11.1.1 технічних умов № 56/7900
від 15.08.2014 року приєднання позивачем
безпідставно визначено вимогу щодо
здійснення відповідачем розрахунку
можливості використання існуючого
масляного вимикача та при необхідності
здійснити його заміну на вакуумний
вимикач типу ВВ/ТЕL-10-10/630 з комплектом
релейного захисту типу Premko-zx-122 та
трансформаторами струму
розрахункового Ктc та виконати наладку
обладнання, що суперечить нормам
вищезазначених Правил приєднання
електроустановок до електричних мереж.

Крім того відповідач звертає увагу
суду на те, що зазначені вимоги в пункті
11.1.1 технічних умов № 56/7900 від 15.08.2014
року, є по суті, заходом з модернізації
електрообладнання, відповідальність
за проведення якої, у відповідності до
пункту 5.6.2.7 «Правил технічної
експлуатації електричних станцій та
мереж» (ГДК 34.20.507), покладається на
керівництво суб'єктів
електроенергетики в регіоні, тобто в
даному випадку на позивача.

Представник позивача подав письмові
пояснення, відповідно до яких
наполягає на задоволенні позовних
вимог та зазначає, що ним правомірно
визначено місце забезпечення
потужності об'єкту відповідача, а саме:
житлового будинку за адресою: м.
Лебедин, вул. Леніна, 34 в комірці 22
ПС-35/10кВ «Фурнітура», оскільки під час
проектування буде розглядатися
можливість використання існуючого
масляного вимикача, розташованого в
цій комірці, після збільшення
потужності електроустановок
зазначеного житлового будинку.

01.12.2014 року представник відповідача
подав суду додаткові заперечення проти
позову, де зазначає, що позивач не має
права встановлювати у технічних умовах
вимогу розрахувати проектом
можливість використання існуючого
масляного вимикача в комірці 22 В РУ-10 кВ
ПС «Фурнітура», що буде не чим іншим як
модернізацією устаткування
електромереж, яка здійснюється
суб'єктом електроенергетики в регіоні,
тобто позивачем. У зв'язку з наведеним,
представник відповідача просить суд в
задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

На виконання вимог частини шостої
статті 24 Закону України «Про
електроенергетику» позивачем було
надано відповідачу проект договору №
56/198 від 15.08.2014 року про приєднання до
електричних мереж ПАТ «Сумиобленерго»
електроустановок реконструкції
гуртожитку під житлові квартири та
офісні приміщення відповідача за
адресою: Сумська область, м. Лебедин,
вул. Леніна, 34 та проект технічних умов
№ 56/7900 від 15.08.2014 року приєднання, яке не
є стандартним, до електричних мереж
позивача, які є додатком № 1 до договору
№ 56/198 від 15.08.2014 року (надалі - договір).

Відповідач не погодився з редакцією
підпункту 1.2 договору, редакцією пункту
11.1.1 пункту 5 додатку № 1 до договору, про
що було складено протокол розбіжностей
від 15.08.2014 року.

Позивач одержав протокол розбіжностей
до договору 18.09.2014 року (а.с. 44).

Згідно пункту 5 статті 181
Господарського кодексу України,
сторона, яка одержала протокол
розбіжностей до договору, зобов'язана
протягом двадцяти днів розглянути
його, в цей же строк вжити заходів для
врегулювання розбіжностей з другою
стороною та включити до договору всі
прийняті пропозиції, а ті розбіжності,
що залишились неврегулюваними,
передати в цей же строк до суду, якщо на
це є згода другої сторони.

Враховуючи незгоду із запропонованою
відповідачем редакцією пункту 1.2
договору № 56/198 від 15.08.2014 року та пункту
11.1.1 додатку 1 до договору, позивач
звернувся до Господарського суду
Сумської області з позовом до
відповідача про укладення
вищезазначеного договору в узгодженій
сторонами редакції з викладенням
неврегульованих розбіжностей в
редакції, яку запропоновано позивачем.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначає, що редакцією пункту 1.2
договору та пункту 5 додатку № 1 до
договору було визначено місце (точка)
забезпечення потужності об'єкта
відповідача в ПС-35/10 кВ «Фурнітура»
комірка № 22, оскільки розвиток
електричних мереж з метою приєднання
електроустановок відповідача
(житловий будинок за адресою: Сумська
область, м. Лебедин, вул. Леніна, 34)
розпочинається з комірки № 22 ПС-35/10 кВ
«Фурнітура».

Позивач, посилаючись на вимоги абз. 47 та
абз. 49 статті 1 Закону України «Про
електроенергетику» вважає, що місце
(точка) забезпечення потужності ПС-35/10
кВ «Фурнітура», відповідає редакції
пункту 1.2 договору та пункту 5 додатку №
1 до договору, а пункт 11.1.1 додатку № 1 до
договору має бути укладеним в його
редакції, і в зв'язку з визначенням
місяця (точки) забезпечення потужності
в ПС-35/10 кВ «Фурнітура», обгрунтовано
встановлюються вимоги про
необхідність проведення розрахунку
можливості використання встановленого
у комірці № 22 масляного вимикача та при
необхідності проведення його заміни на
вакуумний вимикач.

Позивач у своєму позові зазначає, що
потреба у включенні в додаток 1 до
договору пункту 11.1.1 викликана
необхідністю визначення технічної
можливості використання існуючого
масляного вимикача при збільшенні
напруги в електромережі внаслідок
приєднання електроустановок
відповідача. Такий розрахунок може
бути проведений будь-якою проектною
організацією, яка буде розробляти
проектну документацію на виконання
технічних умов позивача.

Проведення такого розрахунку з
висновком проектної організації про
можливість використання існуючого
масляного вимикача буде свідчити про
виконання відповідачем пункту 11.1.1
додатку № 1 до договору № 56/198.

В обґрунтування вимоги про заміну
існуючого масляного вимикача на
вакуумний позивач посилається на
розпорядженням Міністерства
енергетики України № 001-Є від 04.01.2000
року, пунктом 1.1 якого встановлено, що
починаючи з 2000 року при видачі
технічних умов на підключення нових
електроустановок споживачів, а також
технічних завдань на розроблення
проектів будівництва, технічного
переоснащення та реконструкції
електричних підстанцій і розподільчих
пунктів обумовлювати необхідність
використання вакуумних вимикачів
напругою 10-35 кВ.

Перелік комутаційних апаратів, які
треба застосовувати в електричних
мережах напругою 35-110 (150) кВ, наведений
також в пункті 6.4.8 частини другої
нормативного документа Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України «Побудова та експлуатація
електричних мереж. Технічна політика».
До числа таких комутаційних апаратів,
як зазначає позивач, не відносяться
масляні вимикачі, а лише вакуумні та
елегазові вимикачі.

Поряд з цим, пунктом 6.4.15 того ж
нормативного документа «Побудова та
експлуатація електричних мереж.
Технічна політика», який містить
обмеження для використання обладнання,
масляні вимикачі не віднесені до
переліку забороненого обладнання, а
лише віднесені до обладнання, яке не
рекомендовано застосовувати.

Перелік регуляторних актів, відповідно
до яких розроблена зазначена Технічна
політика Міністерства енергетики та
вугільної промисловості України, не
містить в собі розпорядження
Міністерства енергетики України № 001-Є
від 04.01.2000 року, на яке посилається
позивач як на підставу своїх вимог.

Відповідач проти позову заперечує та
просить суд відмовити в задоволенні
позовних вимог, оскільки вважає, що
місцем забезпечення потужності об'єкта
у пункті 1.2 договору має
встановлюватися РУ-0,4кВ ЗТП-573, а пункт
11.1.1 додатку № 1 до договору підлягає
виключенню так як модернізація
устаткування електростанцій і мереж
здійснюється суб'єктом
електроенергетики, тобто позивачем.

Правовідносини сторін в даному
випадку, а саме відносини , які
виникають під час приєднання
новозбудованих, реконструйованих чи
технічно переоснащених
електроустановок замовників (крім
когенераційних установок) до
електричних мереж регулюються
Правилами приєднання електроустановок
до електричних мереж, затверджених
Постановою Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики від 17.01.2013 року № 32 (надалі -
Правила).

У відповідності до пунктів 1.3, 3.1.1
Правил відповідач звернувся до
позивача із заявою про приєднання до
електричних мереж позивача
електроустановок реконструкції
гуртожитку під житлові квартири та
офісні приміщення за адресою: м.
Лебедин, вул. Леніна, 34.

Пунктом 1.2. Правил визначено, що
зазначені терміни вживаються в таких
значеннях:

- місце забезпечення (точка
забезпечення) потужності (замовленої
до приєднання) - місце (точка) в існуючих
електричних мережах
електропередавальної організації, від
якого електропередавальна організація
забезпечує розвиток електричних мереж
з метою приєднання електроустановки
замовника відповідної потужності або
приєднання генеруючих потужностей;

- приєднання електроустановки
(далі - приєднання) - надання
електропередавальною організацією
послуги замовнику зі створення
технічної можливості для передачі
(прийняття) у місце приєднання
електроустановки замовника
відповідної потужності до електричних
мереж електропередавальної
організації (у тому числі
новозбудованих) електричної енергії
необхідного обсягу з дотриманням
показників її якості та надійності;

- резерв потужності електричних
мереж (резерв потужності) - різниця між
потужністю, передачу якої можуть
забезпечити діючі електричні мережі на
певній межі балансової належності у
відповідний період доби, та найбільшою
величиною потужності, що
використовується в цей час доби, з
урахуванням дозволеної потужності
іншим споживачам та потужності,
замовленої до приєднання;

- технічні умови на приєднання до мереж
(об'єктів) електроенергетики - комплекс
умов та вимог до інженерного
забезпечення об'єкта замовника
електричною енергією, які повинні
відповідати його розрахунковим
параметрам щодо електропостачання, та
є невід'ємним додатком до договору про
приєднання (далі технічні умови).

Відповідно до пункту 1.7 Правил, точка
приєднання електроустановок замовника
зазначається в договорі про
приєднання. Точка приєднання має бути
розташована на межі земельної ділянки
замовника або, за згодою замовника, на
території цієї земельної ділянки.

Пунктом 1.7.1 Правил визначено, що на
підставі заяви замовника про
приєднання електроустановки певної
потужності та викопіювання із
ситуаційного плану протягом двох
робочих днів електропередавальна
організація визначає точки
забезпечення потужності з наданням
замовнику технічного обґрунтування (у
вигляді розрахунків, схем) виходячи із
структури мереж та навантаження у зоні
можливого приєднання.

Для визначення типу приєднання
(стандартне приєднання або приєднання,
яке не є стандартним) за точку
забезпечення потужності приймається
найближча точка в існуючих (діючих)
електричних мережах (кабельна лінія,
повітряна лінія або трансформаторна
підстанція) електропередавальної
організації ступеня напруги, що
відповідає ступеню напруги в точці
приєднання.

У разі незгоди із запропонованими
електропередавальною організацією
точками забезпечення потужності
замовник на підставі
техніко-економічного обґрунтування
може запропонувати інші варіанти
можливого приєднання. При цьому
вихідні дані для розробки
техніко-економічного обґрунтування
надаються протягом 5 робочих днів
електропередавальною організацією
безоплатно.

Виходячи з аналізу наведеного, місце
(точку) забезпечення потужності
визначає саме електропередавальна
організація з одночасним наданням
технічного обґрунтування (у вигляді
розрахунків, схем), виходячи при цьому
зі структури мереж та навантаження у
зоні можливого приєднання; у разі ж,
якщо замовник не погоджується із
запропонованим йому місцем (точкою)
забезпечення потужності, він вправі
запропонувати інші варіанти можливого
приєднання, надавши їх
техніко-економічного обґрунтування.

Позивач в порушення вимог
вищезазначеного пункту 1.7.1 Правил не
надав відповідачеві технічного
обґрунтування із зазначенням точки
забезпечення потужності, що позбавило
відповідача права заявити про незгоду
із запропонованими
електропередавальною організацією
точкою забезпечення потужності та на
підставі техніко-економічного
обґрунтування запропонувати інший
варіант можливого приєднання.

Як випливає зі змісту позовної заяви,
позивачем без попереднього надання
відповідачеві технічного
обґрунтування із зазначенням
визначеної точки забезпечення
потужності, без дотримання процедури
погодження визначеної точки
забезпечення потужності надано ПАТ
«Сумбуд» проект договору № 56/198 від
15.08.2014 про приєднання до електричних
мереж ПАТ «Сумиобленерго»
реконструкції гуртожитку під житлові
квартири та офісні приміщення за
адресою: м. Лебедин, вул. Леніна, 34 з
технічними умовами № 56/7900 від 15.08.2014
приєднання, яке не є стандартним, до
електричних мереж ПАТ «Сумиобленерго».

Відповідно до пункту 5.1 Правил, на
веб-сайтах розміщується інформація
щодо трансформаторних підстанцій;
диспетчерська назва підстанції, тип,
код, рівні напруги обмоток
трансформаторів та номінальна
потужність кожної підстанції;
максимально допустима потужність
підстанції (визначається відповідно до
методики розрахунку плати за
приєднання електроустановок до
електричних мереж); приєднана
потужність згідно з чинними договорами
про постачання електричної енергії та
про користування електричною енергією
з урахуванням коефіцієнта
використання (визначається відповідно
до методики розрахунку плати за
приєднання електроустановок до
електричних мереж); потужність, що
приєднується за договорами про
приєднання, визначається як сума
величин потужності відповідно до
чинних договорів про приєднання.

За змістом пункту 5.5 Правил, зазначена
інформація не є вихідними даними для
проектування об'єктів зовнішнього
електропостачання та дає можливість
потенційному замовнику оцінити
бізнесові та виробничі ризики
відповідно до наявного резерву
потужності на тій чи іншій підстанції.

З вищезазначеного випливає, що з метою
приєднання електроустановки позивач
повинен надати послуги відповідачу зі
створення технічної можливості для
передачі (прийняття) у місце приєднання
електроустановки відповідної
електричної потужності.

З метою створення технічної можливості
позивач визначає місце забезпечення
(точка забезпечення) потужності - в
існуючих електричних мережах ПАТ
«Сумиобленерго», від якого необхідно
забезпечити розвиток електричних
мереж з метою приєднання
електроустановки відповідача.

Місцем забезпечення потужності
електроустановок відповідача має бути
діюча електрична мережа, яка може
забезпечити передачу потужності на
певній межі балансової належності,
враховуючи найбільшу величину
потужності, що використовується, з
урахуванням дозволеної потужності
іншим споживачам та потужності 49,7 кВт,
замовленої до приєднання відповідача.

Тобто, місцем забезпечення потужності
має бути електрична мережа, яка має
резерв потужності не менше ніж 49,7 кВт.

При цьому, ЗТП-573, яка є діючою
електричною мережею позивача може
забезпечити передачу потужності що
використовується, з урахуванням
дозволеної потужності іншим
споживачам та потужності 49,7 кВт,
замовленої до приєднання об'єкту
відповідача, так як має резерв
потужності 450 кВт, що підтверджується
інформацією, розміщеною на веб-сайті
ПАТ «Сумиобленерго».

Посилання позивача на те, що відповідач
погодився з розташуванням місця
забезпечення потужності в ПС-35/10 кВ
«Фурнітура» ком. № 22 не відповідає
фактичним обставинам справи, оскільки
відповідач підписав проект договору №
56/198 від 15.08.2014 року з протоколом
розбіжностей до даного договору,
відповідно до якого відповідач в
пункті 1.2 договору зазначив, що місцем
забезпечення потужності об'єкта
замовника (відповідача) встановити -
ЗТП - 573.

У відповідності до пункту 5.5 Правил,
розміщена на веб-сайті позивача
інформація відносно резерву
потужності надає можливість замовнику
оцінити бізнесові та виробничі ризики
щодо приєднання відповідно до наявного
резерву потужності на тій чи іншій
підстанції.

При цьому, дана норма Правил, не
передбачає проведення додаткових
розрахунків пропускної здатності
електричних мереж які знаходяться за
межею підстанції і можуть суттєво
впливати на вартість приєднання.

А відтак, позиція позивача щодо
викладення пункту 11.1.1 додатку № 1 до
договору в редакції позивача, а саме: «В
РУ-10 кВ ПС «Фурнітура» в комірці № 22
проектом розрахувати можливість
використання існуючого масляного
вимикача та необхідності виконати його
заміну на вакуумний вимикач типу
ВВ/ТЕL-10-10/630 з комплектом релейного
захисту типу Premko-zx-122 та
трансформаторами струму
розрахункового Ктc та виконати наладку
обладнання», суперечить нормам
вищезгаданих Правил, якими регулюються
відносини під час приєднання до
електричних мереж.

З вищезазначеного випливає що позивач
не має права вимагати в технічних
умовах від відповідача (замовника)
розраховувати проектом можливість
використання будь якого обладнання,
оскільки ці вимоги суперечать пункту
1.7.1 Правил, відповідно до якого на
підставі заяви замовника про
приєднання електроустановки певної
потужності та викопіювання із
ситуаційного плану протягом двох
робочих днів електропередавальна
організація визначає точки
забезпечення потужності з наданням
замовнику технічного обґрунтування (у
вигляді розрахунків, схем).

Крім того, зазначені вимоги в пункті
11.1.1 технічних умов № 56/7900 від 15.08.2014
року є, по суті, заходом з модернізації
електрообладнання. Згідно пункту 5.6.2.7
«Правил технічної експлуатації
електричних станцій та мереж» (ГКД
34.20.507), відповідальність за її
проведення покладається на
керівництво суб'єктів
електроенергетики в регіоні, тобто в
даному випадку на позивача.

Відповідно до Положення про державний
енергетичний нагляд за режимами
споживання електричної і теплової
енергії затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 07.08.1996
року № 929, державний енергетичний
нагляд за режимами споживання
електричної і теплової енергії,
технічним станом та організацією
експлуатації електричних, теплових,
тепловикористовуючих установок та
мереж суб'єктів електроенергетики,
суб'єктів відносин у сфері
теплопостачання і споживачів
електричної енергії здійснює Державна
інспекція з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії (Держенергонагляд).

Згідно з пунктом 4 Положення про
державний енергетичний нагляд за
режимами споживання електричної і
теплової енергії, завданнями та
функціями Держенергонагляду є: 1)
здійснення допоміжних заходів із
забезпечення надійного і сталого
функціонування об'єднаної
енергетичної системи України
відповідно до законодавства, контроль
за дотриманням суб'єктами
електроенергетики, суб'єктами відносин
у сфері теплопостачання і споживачами
електричної енергії вимог
нормативно-правових і
нормативно-технічних актів у сфері
виробництва, постачання та споживання
енергії; 14) розгляд та вирішення в межах
своєї компетенції питань, що виникають
у суб'єктів відносин у сфері
теплопостачання і споживачів
електричної енергії.

З наведеного вбачається, що до
компетенції Державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної і теплової
енергії належать повноваження як щодо
здійснення контролю за дотриманням
суб'єктами електроенергетики,
суб'єктами відносин у сфері
теплопостачання і споживачами
електричної енергії вимог
нормативно-правових і
нормативно-технічних актів у сфері
виробництва, постачання та споживання
енергії, так і щодо розгляду і
вирішення в межах своєї компетенції
питань, що виникають, зокрема, у
споживачів електричної енергії.

Відповідно до частини шостої статті 9
Закону України «Про
електроенергетику» від 16.10.1997 року №
575/97-ВР Державна інспекція з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної енергії за
письмовим зверненням заявника надає
висновок щодо технічної
обґрунтованості вимог технічних умов
на приєднання.

Відповідач письмово листом від 15.10.2014
року № 634/01-2 звернувся до Державної
інспекції з енергетичного нагляду за
режимами споживання електричної і
теплової енергії в Сумській області з
питання проведення перевірки
законності пункту 5 технічних умов
приєднання № 56/7900 від 15.08.2014 року, а саме
правильності визначення точки
забезпечення потужності ПС-35/10 кВ
«Фурнітура» ком. № 22 та пунктів 11.1.1 та
11.1.2 зазначених технічних умов щодо
розрахунку можливості використання
існуючого масляного вимикача та
здійснення його заміни.

Листом від 04.11.2014 року № 1487/40-24
Державною інспекцією з енергетичного
нагляду за режимами споживання
електричної і теплової енергії в
Сумській області було надано відповідь
на лист ПАТ «Сумбуд» з якої вбачається
неправомірність дій ПАТ
«Сумиобленерго» щодо вимог, зазначених
в пунктах 5, 11.1.1 та 11.1.2 ТУ, що є по суті
заходами з модернізації
електрообладнання, які має виконувати
безпосередньо енергопередавальна
організація як власник цих мереж, а не
замовник, оскільки ці заходи не
пов'язані з необхідністю передачі в
точку приєднання заявлених обсягів
електричної потужності, тобто такі
вимоги є неправомірними. (а.с. 42-43).

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що сторони обґрунтовують
свої вимоги та заперечення поданими
суду доказами.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Докази подаються
учасниками судового процесу.
Обставини, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 43 названого Кодексу визначено,
що господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтуються на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

За вищевикладених обставин в
задоволенні позову позивачеві має бути
відмовлено у зв'язку з безпідставністю,
необґрунтованістю та неправомірністю
його позовних вимог.

Згідно статі 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по судовому збору покладаються
на позивача.

Враховуючи все викладене, керуючись
статтями 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 12.12.2014 року.

Суддя П.І. Левченко