ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2014 р. Справа № 909/1131/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Фрич М. М., при
секретарі судового засідання Ковалюк
С. Я., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Рожнятівської районної
ради

вул. Шкільна,1, смт.
Рожнятів, Івано-Франківська область,77600

до відповідача: Перегінської селищної
ради

вул. Сагайдачного, 26,
смт. Перегінське,

Рожнятівський район,
Івано-Франківська область,77662

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця Халуса Олега
Юліановича

вул. Шевченка, 25, смт.
Перегінське,

Рожнятівський район,
Івано-Франківська область, 77622

про визнання права власності на об'єкт
нерухомого майна вартістю 25380 грн.

за участю представників сторін:

Від прокуратури: Журавльова Н.Є. -
старший прокурор відділу (посвідчення
№ 93 від 11.12.08), посвідчення № 48 від
05.07.02р.

Від позивача: Герман Олександр
Юрійович - начальник правового відділу,
(довіреність № 14/1-11 від 03.02.2014)

Від відповідача: Перегінської селищної
ради представники не з'явилися

Від відповідача: Халус Олег Юліанович,
посвідчення № 48 від 05.07.02р.

Від відповідача: Данилів Ю.М. -
представник, посвідчення № 48 від 05.07.02р.

ВСТАНОВИВ:

Рожнятівська районна рада звернулася
до господарського суду
Івано-Франківської області з позовною
вимогою до Перегінської селищної ради
та до фізичної особи-підприємця Халуса
Олега Юліановича про визнання права
власності на об'єкт нерухомого майна
вартістю 25 380 грн.

Розпорядженням Голови господарського
суду Івано-Франківської області від
06.10.2014 року позовну заяву вх.№12931/14 від
03.10.2014 року скеровано на розгляд судді
Фрич М.М.

Ухвалою господарського суду
Івано-Франківської області від 07.10.2014
року прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі і призначено розгляд справи в
судовому засіданні на 21.10.2014 року.
Ухвалою суду від 21.10.2014 року відкладено
розгляд справи на 04.11.2014 року.

04.11.2014 року до суду надійшло
повідомлення від прокуратури
Івано-Франківської області №05/2-727вих.-14
від 04.11.2014 року (вх. №14257/14 від 04.11.2014
року) про вступ прокуратури
Івано-Франківської області у розгляд
вказаної справи на захист інтересів
держави. Ухвалою суду від 04.11.2014 року
відкладено розгляд справи на 18.11.2014
року. В судовому засіданні 18.11.2014 року
судом оголошено перерву у розгляді
справи до 01.12.2014 року, про що
представники сторін були повідомлені.
В судовому засіданні 01.12.2014 року судом
оголошено перерву у розгляді справи до
04.12.2014 року, про що представники сторін
були повідомлені. Ухвалою суду від
01.12.2014 року продовжено строк вирішення
спору на 15 днів до 18.12.2014 року. В
судовому засіданні 04.12.2014 року судом
оголошено перерву у розгляді справи до
16.12.2014 року, про що представники сторін
були повідомлені. В судовому засіданні
16.12.2014 року судом повторно оголошено
перерву у розгляді справи до 18.12.2014
року, про що представники сторін були
повідомлені.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, представник
відповідача фізичної особи-підприємця
Халуса О. Ю. проти позову заперечив.
Представник Перегінської селищної
ради явку повноважного представника в
судове засіданні не забезпечив. Крім
того, 20.10.2014 року від відповідача
Перегінської селищної ради надійшло
клопотання №1168/02-18 від 10.10.2014 року (вх.
№16310/14 від 20.10.2014 року) з проханням
розглядати справу без участі
представника Перегінської селищної
ради. При цьому відповідачем вказано,
що він позов не визнає. З огляду на це,
суд вважає за правильне вказати таке.

Відповідно до п.3.9.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору. Враховуючи викладене,
суд вважає за можливе розглянути
справу без участі представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами, запобігаючи
безпідставному затягуванню вирішення
спору.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив, що рішенням
Рожнятівської районної ради народних
депутатів від 28.10.1992 року "Про майно
району" було затверджено Перелік
об'єктів та майна, що залишилися в
комунальній власності району, згідно
якого приміщення профвідділу, яке
знаходиться в смт. Перегінське, вул.
Сагайдачного, 28 а віднесено до
комунальної власності району.

За словами позивача, рішенням
Рожнятівської районної ради від 21.11.2006
року №103-5/2006було затверджено Перелік
об'єктів спільної власності
територіальних громад сіл та селищ
району, згідно якого адмінприміщення в
смт. Перегінське (Профдезвідділ)
віднесено до спільної власності
територіальних громад сіл та селищ
району. Рішенням Рожнятівської
районної ради від 11.11.2008 року №408-17/2008
було затверджено Перелік об'єктів
спільної власності територіальних
громад сіл та селищ району, згідно
якого адмінприміщення в смт.
Перегінське (Профдезвідділ) віднесено
до спільної власності територіальних
громад сіл та селищ району.

Як стверджує позивач, згідно вказаних
рішень приміщення профвідділу, яке
знаходиться в смт. Перегінське, вул.
Сагайдачного, 28 а перебувало у спільній
власності територіальних громад сіл та
селищ району. В ході перевірки
прокуратурою встановлено, що
Рожнятівською районною радою рішення
щодо приватизації вказаного
адмінприміщення не приймалося. Проте,
за словами позивача, Перегінською
селищною радою, а саме рішенням
виконкому Перегінської селищної ради
від 11 вересня 2007 року №58 було вирішено
оформити право власності за
територіальною громадою селища на
нежитлове приміщення №28 а по вул.
Сагайдчного в особі Перегінської
селищної ради.

За словами позивача, в протоколі
засідання виконавчого комітету
Перегінської селищної ради від 11
вересня 2007 року №9 відсутні відомості
щодо обговорення питання про
оформлення права власності, що, на
думку позивача, є порушенням чинного
законодавства.

При цьому позивач посилається на ст.52
Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" - виконавчий
комітет сільської, селищної, міської,
районної у місті (у разі її створення)
ради може розглядати і вирішувати
питання, віднесені цим Законом до
відання виконавчих органів ради.
Виконавчий комітет ради попередньо
розглядає проекти місцевих програм
соціально-економічного і культурного
розвитку, цільових програм з інших
питань, місцевого бюджету, проекти
рішень з інших питань, що вносяться на
розгляд відповідної ради.

Як вказує позивач, 17.02.2010 року
Перегінською селищною радою
протиправно виготовлено свідоцтво про
право власності серії САС №974362 на
нерухоме майно - адміністративне
приміщення, яке знаходиться в смт.
Перегінське, вул. Сагайдачного,28 а. При
цьому позивач посилається на пункти 30,31
ст.26 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні", де вказано,
що виключною компетенцією сільських,
селищних, міських рад є, зокрема,
прийняття рішень щодо відчуження
відповідно до закону комунального
майна; затвердження місцевих програм
приватизації, а також переліку об'єктів
комунальної власності, які не
підлягають приватизації; визначення
доцільності, порядку та умов
приватизації об'єктів права
комунальної власності; вирішення
питань про придбання в установленому
законом порядку приватизованого майна,
про включення до об'єктів комунальної
власності майна, відчуженого у процесі
приватизації, договір купівлі-продажу
якого в установленому порядку
розірвано або визнано недійсним, про
надання у концесію об'єктів права
комунальної власності, про створення,
ліквідацію, реорганізацію та
перепрофілювання підприємств, установ
та організацій комунальної власності
відповідної територіальної громади, а
також прийняття рішень про передачу
іншим органам окремих повноважень щодо
управління майном, яке належить до
комунальної власності відповідної
територіальної громади, визначення меж
цих повноважень та умов їх здійснення.

Крім того, позивач вказав на те, що
15.10.2010 року Перегінською селищною радою
зареєстровано рішення №248/26-2010 "Про
продаж нежитлового приміщення" згідно
якого вирішено:" Включити в перелік
майна, що підлягає приватизації в 2010
році нежитлового приміщення по вул.
Сагайдачного, 28 а, смт. Перегінське,
продаж нежитлового приміщення, яке
знаходиться на балансі селищної ради
здійснити через аукціон у
відповідності з чинним
законодавством...".

Як вбачається з позовної заяви, 22.10.2010
року Прикарпатською універсальною
торговою біржею було проведено аукціон
з продажу спірного нежитлового
приміщення та визначено переможця
аукціону Халуса О.Ю. 30.05.2011 року між
Перегінською селищною радою в особі
селищного голови Лавришина Й.П. та
Халусом О.Ю. укладено договір
купівлі-продажу спірного нежитлового
приміщення.

За словами позивача, вказаний договір
підлягав затвердженню на сесії
Перегінської селищної ради та
реєстрації вказаним органом місцевого
самоврядування, однак, всупереч вимог
законодавства цього не було зроблено.
При цьому, позивач посилається на ч.5
ст.60 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" - органи
місцевого самоврядування від імені та
в інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду. Згідно ст. 12
вказаного Закону сільський, селищний,
міський голова є головною посадовою
особою територіальної громади
відповідно села (добровільного
об'єднання в одну територіальну
громаду жителів кількох сіл), селища,
міста. Відповідно до п.16 ч.4 ст. 42 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" - сільський, селищний, міський
голова укладає від імені
територіальної громади, ради та її
виконавчого комітету договори
відповідно до законодавства, а з
питань, віднесених до виключної
компетенції ради, подає їх на
затвердження відповідної ради.

Таким чином, позивач вважає, що
селищний голова селища Перегінське не
маючи законного права на продаж об'єкту
нерухомого майна, не будучи
уповноваженим органом місцевого
самоврядування на підписання
правочину підписав договір
купівлі-продажу нерухомого майна -
спірного нежитлового приміщення. При
цьому, позивач посилається на ст.203
Цивільного кодексу України - правочин
має вчинятися у формі, встановленій
законом. Підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

28.11.2014 року позивачем було подано
уточнення позовних вимог №410/1-11 від
27.11.2014 року (вх. № 19028/14 від 28.11.2014 року)
згідно якого позивач просить суд: 1)
визнати недійсним договір
купівлі-продажу нежитлового
приміщення, яке знаходиться по вул.
Сагайдачного, 28 а, смт. Перегінське,
Рожнятівського району,
Івано-Франківської області, серії ВРК
№885326 від 30.05.2011 року, укладеного між
Перегінською селищною радою в особі
голови Перегінської селищної ради
Лавришина Й.П. та Халусом Олегом
Юліановичем. 2) скасувати запис про
реєстрацію права власності оформлений
на ім'я Халус О.Ю. на підставі договору
купівлі-продажу нежитлового
приміщення, яке знаходиться по вул.
Сагайдачного, 28 а, смт. Перегінське,
Рожнятівського району,
Івано-Франківської області, серії ВРК
№885326 від 30.05.2011 року. 3) визнати
недійсним Свідоцтво про право
власності та скасувати запис про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно - нежитлове приміщення, площею 65,2
кв. м., яке знаходиться по вул.
Сагайдачного, 28 а, смт. Перегінське,
Рожнятівського району,
Івано-Франківської області, серія САС
№974362 виданого 17.02.2010 року Перегінській
селищній раді. 4) визнати право
власності на нерухоме майно - нежитлове
приміщення, площею 65,2 кв. м., яке
знаходиться по вул. Сагайдачного, 28 а,
смт. Перегінське, Рожнятівського
району, Івано-Франківської області,
вартістю 25 380 грн. за територіальною
громадою сіл та селищ Рожнятівського
району в особі Рожнятівської районної
ради.

Відповідач фізична особа-підприємець
Халус Олег Юліанович з поданою
позовною вимогою не погодився, подав
суду заяву про застосування строків
позовної давності (вх. №17332/14 від 04.11.2014
року). Згідно вказаної заяви, посилання
на те, що про порушення прокуратурі
Рожнятівського району та Рожнятівська
районна рада дізналися лише 07.04.2014 року
в ході перевірки діяльності
Рожнятівської районної ради є
безпідставними. За словами
відповідача, в протесті прокурора від 14
лютого 2011 року №84244 вих.11 на п.1 рішення
сесії Перегінської селищної ради
№248/26-2010 від 15 жовтня 2010 року "Про продаж
нежилого приміщення" вказується на
обов'язковість приведення вказаного
пункту рішення у відповідність до
вимог ст.60 Закону України "Про місцеве
самоврядування". Відповідач стверджує,
що вказаний протест розглянутий на
засіданні сесії селищної ради та до
вказаного рішення внесено відповідні
зміни. Крім того, відповідач стверджує,
що оголошення про проведення продажу з
приватизаційного аукціону вказаного
майна територіальної громади селища
Перегінське в особі Перегінської
селищної ради Рожнятівського району
опубліковане в газеті "Новини Підгір'я"
від 22 жовтня 2010 року на 19 сторінці.
Засновником вказаної газети, за
словами відповідача, є Рожнятівська
районна рада. На думку відповідача, це є
одним з видів повідомлення про
проведення реалізації спірного майна
та свідченням обізнаності
Рожнятівської районної ради про продаж
нерухомого майна, що знаходиться за
адресою: вул. Сагайдачного, 28а, смт.
Перегінське, Рожнятівського району,
Івано-Франківської області. Відповідач
переконаний, що саме з цього моменту
починається перебіг строків позовної
давності. При цьому, відповідач
посилається на ст.257 Цивільного кодексу
України - загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Також відповідач посилається на ст.261
Цивільного кодексу України - перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.
Відповідач вказує і на те, що в силу
ч.ч.3,4 ст.267 Цивільного кодексу України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення та
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідач переконаний, що
Рожнятівська районна рада звернулася з
позовною вимогою з пропуском позовної
давності , який пропущений нею без
поважних причин, що на думку
відповідача, є підставою для відмови в
позові.

З огляду на викладене, відповідач
просив суд застосувати строк позовної
давності та відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Виходячи з матеріалів справи та
керуючись вимогами діючого
законодавства, суд дійшов в спірному
випадку наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.316 Цивільного
кодексу України (надалі за текстом - ЦК
України) правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України встановлено,
що власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Статтею 327 ЦК України у комунальній
власності є майно, у тому числі грошові
кошти, яке належить територіальній
громаді. Управління майном, що є у
комунальній власності, здійснюють
безпосередньо територіальна громада
та утворені нею органи місцевого
самоврядування.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Рожнятівської районної ради
народних депутатів від 28.10.1992 року "Про
майно району" було затверджено Перелік
об'єктів та майна, що залишилися в
комунальній власності району, згідно
якого приміщення профвідділу, яке
знаходиться в смт. Перегінське, вул.
Сагайдачного, 28 а віднесено до
комунальної власності району. Рішенням
Рожнятівської районної ради від 21.11.2006
року №103-5/2006було затверджено Перелік
об'єктів спільної власності
територіальних громад сіл та селищ
району, згідно якого адмінприміщення в
смт. Перегінське (Профдезвідділ)
віднесено до спільної власності
територіальних громад сіл та селищ
району. Рішенням Рожнятівської
районної ради від 11.11.2008 року №408-17/2008
було затверджено Перелік об'єктів
спільної власності територіальних
громад сіл та селищ району, згідно
якого адмінприміщення в смт.
Перегінське (Профдезвідділ) віднесено
до спільної власності територіальних
громад сіл та селищ району.

Згідно рішення Перегінської селищної
ради від 11.09.2007 року №58 про оформлення
права власності, оформлено право
власності за територіальною громадою
селища на нежитлове приміщення №28 а по
вулиці Сагайдачного в особі
Перегінської селищної ради
(Рожнятівське відділення
профілактичної дезинфекції
санітарно-епідеміологічної станції).
Вказане рішення підписане селищним
головою Мельником Б.

Проте, в матеріалах справи міститься
копія ухвали Рожнятівського районного
суду від 12.11.2014 року у кримінальному
провадженні про обвинувачення
Мельника Б.Л. у вчиненні злочинів,
передбачених ст.ст. 364 ч.1, 366 ч.1
Кримінального кодексу України. Даною
ухвалою встановлено факт підроблення
колишнім селищним головою с.
Перегінське Мельником Б.Л. рішення
виконкому Перегінської селищної ради
від 11.09.2007 року №58, на підставі якого
Перегінській селищній раді видано
свідоцтво про право власності на
приміщення профдезвідділу по вул.
Сагайдачного, 28 а в смт. Перегінське.
Вказана ухвала має преюдиційне
значення для вирішення спору у даній
спарві.

З огляду на викладене, є всі підстави
вважати, що рішення від 11.09.2007 року №58 є
незаконним. Право власності на спірне
приміщення профдезвідділу по вул.
Сагайдачного, 28 а в смт. Перегінське не
підтверджене за Перегінською селищною
радою. Таким чином, здійснення
Перегінською селищною радою дій по
відчуженню спірного об'єкту -
нежитлового приміщення по вул.
Сагайдачного, 28 а в смт. Перегінське,
який не належав Перегінській селищній
раді є неправомірною дією відповідача
Перегінської селищної ради. Вказане
перед судом відповідачем Перегінською
селищною радою не спростовано.

За таких обставин, суд дійшов висновку
про те, що позовні вимоги позивача
Рожнятівської районної ради є
обґрунтованими.

Що стосується поданої відповідачем
заяви про застосування строків
позовної давності (вх. №17332/14 від 04.11.2014
року), слід вказати таке.

Згідно пункту 2.2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №10
від 29.05.2013 року "Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів" за змістом частини першої
статті 261 ЦК України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи. Отже, перш ніж
застосовувати позовну давність,
господарський суд повинен з'ясувати та
зазначити в судовому рішенні, чи
порушене право або охоронюваний
законом інтерес позивача, за захистом
якого той звернувся до суду. У разі коли
такі право чи інтерес не порушені, суд
відмовляє в позові з підстав його
необґрунтованості. І лише якщо буде
встановлено, що право або охоронюваний
законом інтерес особи дійсно порушені,
але позовна давність спливла і про це
зроблено заяву іншою стороною у справі,
суд відмовляє в позові у зв'язку зі
спливом позовної давності - за
відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення. Позовна
давність не є інститутом
процесуального права та не може бути
відновлена (поновлена) в разі її спливу,
але за приписом частини п'ятої статті 267
ЦК України позивач вправі отримати
судовий захист у разі визнання
поважними причин пропуску позовної
давності. Питання щодо поважності цих
причин, тобто наявності обставин, які з
об'єктивних, незалежних від позивача
підстав унеможливлювали або істотно
утруднювали своєчасне подання позову,
вирішується господарським судом у
кожному конкретному випадку з
урахуванням наявних фактичних даних
про такі обставини.

В спірному випадку, представник
позивача вважає, що строк позовної
давності при зверненні до суду з
вказаною позовною вимогою ним не
порушений. При цьому, позивач
посилається на те, що саме 07.04.2014 року
під час проведення прокуратурою
перевірки діяльності Рожнятівської
районної ради, позивачу стало відомо,
що його право порушено. Крім того,
позивач не погоджується з твердженнями
відповідача про те, що позивач повинен
був дізнатися про проведення продажу
спірного об'єкту з оголошення газети
"Новини Підгір'я", оскільки на думку
позивача: 1)редакція газети не
зобов'язана повідомляти засновників
(яким в спірному випадку є саме позивач)
про зміст тих чи інших оголошень; 2)
позивач вважає, що він не зобов'язаний
перевіряти які саме об'єкти
відчужуються; 3) на думку позивача, зі
змісту оголошення немає можливості
прослідкувати, що продається саме
об'єкт комунальної власності.

Вказані заперечення позивача не
можуть братися судом до уваги з огляду
на таке. Частиною 1 ст.261 ЦК України
встановлено, що перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила. В спірному
випадку, наявність в газеті
повідомлення про відчуження об'єкта
комунальної власності є
загальновідомим фактом і позивач, при
наявності такого оголошення, міг
довідатися про порушення свого права.
Крім того, в процесі розгляду справи,
суду стало відомо і про те, що
представник позивача був присутній під
час прийняття Перегінською селищною
радою рішення №248/26-2010 від 15.10.2010 року
"Про продаж нежитлового приміщення" в
якості депутата селищної ради, що
вказує на те, що позивачу могло бути
відомо про відчуження спірного об'єкту.
Вказане підтверджується поданим
відповідачем списком депутатів
селищної ради, які приймали участь у
засіданні сесії 15.10.2010 року.
Представник позивача вказаного перед
судом не спростував.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку про те, що пропуск строку
позовної давності, в спірному випадку,
має місце.

Згідно зі ст. 32 Господарського
процесуального Кодексу доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Суд, дослідивши подані докази, визнав
їх належними доказами в розумінні
статей Господарського процесуального
кодексу України (надалі за текстом - ГПК
України). На підставі цих доказів, з
урахуванням обставин по справі та
діючого законодавства суд дійшов
висновку про те, що право позивача
дійсно було порушене з боку
Перегінської селищної ради. Проте,
враховуючи факт пропуску позивачем
строку позовної давності, за
відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення, суд
відмовляє в задоволенні позовних вимог
на підставі вимог Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №10
від 29.05.2013 року "Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів".

Відповідно до ст.68 ГПК України питання
про скасування забезпечення позову
вирішується господарським судом, що
розглядає справу, із зазначенням про це
в рішенні чи ухвалі.

В силу ст. 49 ГПК України судові витрати
залишити за позивачем.

Керуючись ч.1 ст.316, ч.1 ст.317, ст.ст. 321, 327,
ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України,
пунктом 2.2. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №10 від
29.05.2013 року "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів", ст.ст.
32, 43, 49,68, 82 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Рожнятівської районної ради
/ вул. Шкільна, 1, смт. Рожнятів,
Івано-Франківська область, 77600 / до
Перегінської селищної ради / вул.
Сагайдачного, 26, смт. Перегінське,
Рожнятівський район, Івано-Франківська
область, 77622 / та до фізичної
особи-підприємця Халуса Олега
Юліановича / вул. Шевченка, 25, смт.
Перегінське, Рожнятівський район,
Івано-Франківська область, 77622 / про
визнання права власності на об'єкт
нерухомого майна вартістю 25 380 грн. -
відмовити у зв'язку з пропуском строку
позовної давності.

Скасувати заходи забезпечення позову,
вжиті ухвалою суду від 07.10.2014 року.

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 23.12.14

Суддя
Фрич М. М.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Гавінська Л.Д. 23.12.14