ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" грудня 2014 р.
Справа № 913/2218/13

вх. № 4509/14л

Суддя господарського суду: Сальнікова
Г.І.

при секретарі судового засідання:
Гонтар А.Д.

за участю представників сторін:

позивача - Павлик В.П. (довіреність №105
від 14.11.2014 р.);

відповідача - не з'явився;

ДВС України - Бойчук Н.Р. (довіреність
від 07.11.2014 р.)

розглянувши скаргу ТОВ "Український
лізинговий фонд" на дії державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень ДВС України по справі

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
лізинговий фонд" (м. Київ)

до Державного підприємства
"Первомайськвугілля" (м. Первомайськ,
Луганська обл.)

про стягнення 18 846 555,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 28.01.2014 р. по
справі №913/2218/13 затверджена мирова
угода, яка укладена 27.01.2014 р. у справі
№913/2218/13 між ТОВ "Український
лізинговий фонд" та ДП
"Первомайськвугілля", провадження у
справі припинено та з відповідача
стягнуто витрати зі сплати судового
збору у сумі 56571,43 грн. На примусове
виконання зазначеної ухвали
господарським судом видано наказ від
28.01.2014 р.

12.06.2014 р. ТОВ "Український лізинговий
фонд" звернулось до господарського
суду Луганської області зі скаргою на
дії державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень ДВС
України (№702 від 06.06.2014 р.), з вимогами: 1)
визнати постанову ВП №43409636 від 23.05.2014 р.
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
неправомірною та скасувати її; 2)
зобов'язати державного виконавця
усунути порушення, відкрити виконавче
провадження згідно ухвали від 28.01.2014 р.
по справі №913/2218/13 та вказати як захід
примусового виконання ухвали
стягнення з ДП "Первомайськвугілля"
(93200, Луганська обл., м. Первомайськ, вул.
Куйбишева, 18-а; ) на
користь ТОВ "Український лізинговий
фонд" (04205, м. Київ, проспект Оболонський,
35-а, офіс 301, код 37859096) заборгованість у
розмірі 33199175 грн. 24 коп.; 3) зобов'язати
державного виконавця повідомити про
виконання ухвали суд та заявника не
пізніше ніж у місячний строк з дня
одержання ухвали.

Ухвалою господарського суду
Луганської області від 12.06.2014 р. по
справі №913/2218/13 скаргу ТОВ "Український
лізинговий фонд" призначено до
розгляду на 29.07.2014 р. о 10:20 год.

13.10.2014 р. до канцелярії господарського
суду Харківської області від
представника ТОВ "Український
лізинговий фонд" надійшла разом з
супровідним листом скарга (№702 від
06.06.2014 р.) на дії державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
ДВС України. В листі представник
позивача просив суд прийняти дану
скаргу та продовжити вирішення справи
по суті, у зв'язку з неможливістю
здійснювати правосуддя господарським
судом Луганської області та з метою не
затягування процесу здійснення
правосуддя.

Відповідно до наказу в.о. голови
господарського суду Луганської
області від 17 липня 2014 року №34, в
господарському суді Луганської
області з 21 липня 2014 року встановлено
особливий режим роботи до закінчення
дії обставин, які створюють загрозу
життю і здоров'ю працівників
господарського суду Луганської
області та учасників судового процесу.

Відповідно до ч.2 ст.15 Господарського
процесуального кодексу України, справи
у спорах, що виникають при виконанні
господарських договорів,
розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням відповідача.

У зв'язку з проведенням
антитерористичної операції на
території міста Луганськ та Луганської
області, відповідно до Указу
Президента України від 14 квітня 2014 року
№405/2014 "Про рішення Ради національної
безпеки і оборони України від 13 квітня
2014 року "Про невідкладні заходи щодо
подолання терористичної загрози і
збереження територіальної цілісності
України", на виконання Закону України
"Про здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції" № 1632-18 від 12.08.2014 року та
відповідно до розпорядження Вищого
господарського суду України "Про зміну
територіальної підсудності
господарських справ" №28-р від 02.09.2014
року визначено, які суди
розглядатимуть справи, підсудні
господарським судам, розташованим в
районі проведення антитерористичної
операції, зокрема: господарським судом
Харківської області - господарських
справ, підсудних господарському суду
Луганської області.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 15.10.2014 р.
призначено скаргу до розгляду у
судовому засіданні на 17.11.2014 р. о 10:45 год.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 17.11.2014 р.
розгляд скарги відкладено на 01.12.2014 р. о
11:40 год.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 01.12.2014 р.
розгляд скарги відкладено на 11.12.2014 р. о
11:50 год.

Присутній в судовому засіданні 11.12.2014 р.
представник стягувача (скаржника)
підтримав скаргу та просив суд її
задовольнити.

Представник божника в судове засідання
11.12.2014 р. з'явився, витребуваних ухвалою
суду документів не надав.

Представник ВДВС в судовому засіданні
11.12.2014 р. заперечив проти задоволення
скарги.

Суд, вислухавши представників сторін
та ВДВС, дослідивши матеріали справи та
скарги, дійшов висновку про наявність
підстав для задоволення скарги,
виходячи з наступного.

Як встановлено судом, 28.01.2014 року
господарським судом Луганської
Харківської області у справі №913/2218/13
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Український
лізинговий фонд" до Державного
підприємства "Первомайськвугілля" про
стягнення 18 846 555,71 грн. було затверджено
мирову угоду, укладену між сторонами та
провадження у справі було припинено на
підставі п. 7 ст. 80 ГПК України.

28.05.2014 року на адресу стягувача
надійшов лист від 23.05.2014 року в.о.
начальника відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України разом з копією
постанови від 23.05.2013 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадженні
виконавчого документа).

23.05.2014 року державним виконавцем
Борейком Максимом Валерійовичем
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
було винесено Постанову ВП № 43409636 про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа).

Як вбачається з постанови, відмовляючи
у відкритті виконавчого провадження,
державний виконавець посилався на п. 8
ч. 1 ст. 26, ст. 32 Закону України "Про
виконавче провадження", зокрема, на те,
що в ухвалі господарського суду
Луганської області від 28.01.2014 року по
справі №913/2218/13 про затвердження
мирової угоди відсутні заходи
примусового стягнення.

Проте, суд не може погодитись з таким
твердженням ВДВС, виходячи з
наступного.

Стаття 129 Конституції України
встановлює, що судді при здійсненні
правосуддя незалежні і підкоряються
лише закону. Змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості - є однією із основних
засад судочинства.

Мирова угода - це договір, який
укладається сторонами з метою
припинення спору, на умовах, погоджених
сторонами. Мирова угода не призводить
до вирішення спору по суті. Сторони не
вирішують спору, а досягнувши угоди між
собою, припиняють спір. Тобто,
відмовившись від судового захисту,
сторони ліквідують наявний правовий
конфлікт через самостійне
врегулювання розбіжностей на
погоджених умовах.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" (надалі - Закон),
виконавче провадження як завершальна
стадія судового провадження та
примусове виконання рішень інших
органів (посадових осіб) - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у цьому Законі, що
спрямовані на примусове виконання
рішень судів та інших органів
(посадових осіб), які провадяться на
підставах, в межах повноважень та у
спосіб, визначених цим Законом, іншими
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до цього Закону
та інших законів, а також рішеннями, що
відповідно до цього Закону підлягають
примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 Закону, сторонами
у виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону, відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи, зокрема, ухвали,
постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом.

У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа,
найменування органу, прізвище та
ініціали посадової особи, що його
видали;

2) дата прийняття і номер рішення,
згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання законної (юридичної)
сили рішенням;

6) строк пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

У разі якщо рішення ухвалено на користь
кількох позивачів або проти кількох
відповідачів, а також якщо належить
передати майно, що перебуває в кількох
місцях, у виконавчому документі
зазначаються один боржник та один
стягувач, а також визначається, в якій
частині необхідно виконати таке
рішення, або зазначається, що обов'язок
чи право стягнення є солідарним.

Виконавчий документ повинен бути
підписаний уповноваженою посадовою
особою із зазначенням її прізвища та
ініціалів і скріплений печаткою.
Скріплення виконавчого документа
гербовою печаткою є обов'язковим у
разі, якщо орган (посадова особа), який
видав виконавчий документ, за законом
зобов'язаний мати печатку із
зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені також
інші додаткові вимоги до виконавчих
документів (ст. 18 Закону).

Згідно ст. 25 Закону України "Про
виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
такого документа до виконання, він
відповідає вимогам, передбаченим цим
Законом, і пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. У постанові державний
виконавець вказує про необхідність
боржнику самостійно виконати рішення у
строк до семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надсилаються
не пізніше наступного робочого дня
стягувачу та боржникові.

До того ж, як визначено у п. 7.9 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" (з подальшими змінами та
доповненнями), наказ господарського
суду про примусове виконання мирової
угоди не може бути видано, оскільки
провадження у справі припинено. Ухвала
про затвердження мирової угоди є
виконавчим документом згідно з пунктом
2 частини другої статті 17 Закону
України "Про виконавче провадження" і
як виконавчий документ повинна містити
у своїй резолютивній частині не лише
вказівку про затвердження мирової
угоди, а й інші передбачені
законодавством (статтею 86 ГПК та
статтею 18 названого Закону) ознаки та
відомості, зокрема, щодо умов, розміру і
строків виконання зобов'язань сторін
тощо. За недодержання відповідних
вимог ухвала про затвердження мирової
угоди не може вважатися виконавчим
документом, що підлягає виконанню
державною виконавчою службою.

У випадках невиконання зобов'язаною
стороною умов мирової угоди, укладеної
в процесі виконання судового рішення і
затвердженої господарським судом,
заінтересована сторона може
звернутися до державного виконавця на
підставі статті 19 Закону України "Про
виконавче провадження" із заявою про
примусове виконання ухвали, якою
затверджено цю угоду.

Як встановлено судом, ухвала
господарського суду Луганської
області від 28.01.2014 року №913/2218/13
повністю відповідає вимогами ст. 18
названого Закону та містить усі ознаки
виконавчого документу та відомості
щодо умов, розміру та строків виконання
зобов'язань.

Ухвала містить у своїй резолютивній
частині не лише вказівку про
затвердження мирової угоди, а й інші
передбачені законодавством ознаки та
відомості, зокрема, щодо умов, розміру і
строків виконання зобов'язань сторін. У
виконавчому документі чітко вказана
визнана сторонами сума заборгованості
у розмірі 33 199 175,24 гри. (тридцять три
мільйони сто дев'яносто дев'ять тисяч
сто сімдесят п'ять гривень 24 копійки)
(п.1.1. мирової угоди у резолютивній
частині), яка підлягає стягненню у
примусовому порядку державною
виконавчою службою на користь ТОВ
"Український лізинговий фонд" у разі
невиконання Боржником умов мирової
угоди (п.2.5. мирової угоди у
резолютивній частині).

Відповідно до вимог ст. 21 Закону
України "Про виконавче провадження" на
відділ примусового виконання рішень
Департаменту державної виконавчої
служби Міністерства юстиції України
покладається виконання рішень, за
якими сума зобов'язання становить
десять та більше мільйонів гривень або
еквівалентну суму в іноземній валюті.

Крім того, Закон України "Про виконавче
провадження" та Інструкція з
організації примусового виконання
рішень (затверджена Наказом
Міністерства юстиції від 02.04.2012 р. №512/5)
не містять норм, які б вказувала на те,
що відсутність інших необов'язкових
даних у виконавчому документі є
підставою для винесення постанови про
відмову у відкритті виконавчого
провадження.

До того ж, положення ст. 26 Закону не
містять такої підстави для відмови у
відкритті виконавчого провадження, як
відсутність у виконавчому документі
заходів примусового виконання рішення.

Згідно ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.
Скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень. Неявка боржника,
стягувача, прокурора чи представника
органу Державної виконавчої служби в
судове засідання не є перешкодою для
розгляду скарги. За результатами
розгляду скарги виноситься ухвала, яка
надсилається стягувачеві, боржникові
та органові виконання судових рішень.
Ухвалу може бути оскаржено у
встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.10.2012
року № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України", за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Отже, розглянувши вимоги скаржника,
викладені у скарзі, дослідивши
документи, додані в обґрунтування
вказаних вимог, суд вважає доводи
скаржника обґрунтованими, а викладені
скаржником факти такими, що можуть бути
підставою для визнання дій ВДВС
незаконними та скасування постанови
державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу ТОВ "Український лізинговий
фонд" на дії державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
ДВС України задовольнити.

Визнати незаконною постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову у прийнятті до
провадженні виконавчого документа) від
23.05.2014 року державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Борейко Максима Валерійовича.

Скасувати постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження
(відмову у прийнятті до провадженні
виконавчого документа) від 23.05.2014 року
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Борейко Максима Валерійовича.

Зобов'язати відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України здійснити в повному
обсязі виконавчі дії, спрямовані на
виконання ухвали господарського суду
Харківської області від 28.01.2014 року по
справі №913/2218/13.

Суддя
Сальнікова Г.І.