м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/2846/14 10.12.14
За позовом Товариства з обмеженою
«Виробничо-кондитерський комбінат
до Відкритого акціонерного товариства
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача Цуканова Тетяни
Христофорівна та Товариство з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Довіра та Гарантія»
про припинення дії договору іпотеки.
Суддя Нечай О.В.
Представники учасників судового
від позивача: Цимбал В.А., за
від відповідача: не з'явився
від третьої особи - 1: не з'явився
від третьої особи - 2: не з'явився.
СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
"Виробничо-кондитерський комбінат
"Нивки" (далі - позивач) звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Відкритого акціонерного
товариства Банк "БІГ Енергія" (далі -
відповідач) про припинення дії
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.02.2014 р. було порушено
провадження у справі № 910/2846/14.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.06.2014 р. залучено до участі у
справі в якості третьої особи - 1 без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Цуканову Тетяну
Христофорівну та залучено до участі у
справі в якості третьої особи - 2 без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Товариство з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
компанія «Довіра та Гарантія».
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 22.07.2014 р. припинено
провадження у справі № 910/2846/13 на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.
Постановою Київського
апеляційного господарського суду від
18.08.2014 р. апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-кондитерський комбінат
«Нивки» залишено без задоволення,
ухвалу господарського суду міста Києва
від 22.07.2014р. у справі № 910/2846/14 - без змін.
Постановою Вищого господарського
суду України від 01.10.2014 р. касаційну
скаргу Товариства з обмеженою
"Виробничо-кондитерський комбінат
"Нивки" задоволено частково, ухвалу
господарського суду міста Києва від
22.07.2014 р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
18.08.2014 р. у справі № 910/2846/14 скасовано, а
справу передано на новий розгляд до
господарського суду міста Києва.
Згідно з Розпорядженням
Керівника апарату господарського суду
міста Києва № 04-23/815 від
07.10.2014 р. призначено повторний
автоматичний розподіл справи
№ 910/2846/14, за результатами якого
зазначену справу передано для розгляду
судді Нечаю О.В.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 09.10.2014 р. справа № 910/2846/14 була
прийнята до провадження суддею Нечаєм
О.В., розгляд справи призначено на 12.11.2014
06.11.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником третьої особи - 1 було
подано клопотання про ознайомлення з
матеріалами справи.
У судове засідання 12.11.2014 р.
представник позивача з'явився та подав
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.
У судове засідання 12.11.2014 р.
представники відповідача та третьої
особи - 2 не з'явилися.
У судове засідання 12.11.2014 р.
представник третьої особи - 1 з'явився.
Враховуючи те, що представники
відповідача та третьої особи - 2 у
судове засідання 12.11.2014 р. не з'явились,
а також у зв'язку із невиконанням
учасниками судового процесу вимог
ухвали господарського суду міста Києва
від 09.10.2014 р., розгляд справи було
відкладено на 10.12.2014 р.
27.11.2014 р. представником позивача
через відділ діловодства
господарського суду міста Києва були
подані письмові пояснення.
У судове засідання 10.12.2014 р. представник
позивача з'явився, надав свої пояснення
по суті спору, позовні вимоги
Представники відповідача та третіх
осіб 1 та 2 у судове засідання 10.12.2014 р. не
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва,
18.07.2008 р. між Відкритим акціонерним
товариством Банк «Біг Енергія» (далі -
відповідач, банк) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Виробничо-кондитерський комбінат
«Нивки» (далі - позивач, позичальник)
було укладено Кредитний договір №
відповідно до умов якого банк надає
позичальнику кредит у формі
поновлювальної безвідкличної
кредитної лінії з лімітом кредитування
в сумі 3 000 000,00 грн., який буде
збільшуватись згідно з наступним
ТермінЛіміт кредитуванняДо 01.08.2008
року600 000,00 грн.До 01.09.2008 року1 000 000,00
грн.До 01.01.2009 року3 000 000,00 грн.
Остаточний термін погашення кредиту
Згідно з п. 2.1 Кредитного договору за
користування кредитом встановлюється
плата в розмірі 23% річних.
З метою забезпечення належного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за Кредитним договором,
28.07.2008 р. між відповідачем
(іпотекодержатель) та позивачем
(іпотекодавець) було укладено
Іпотечний договір б/н, посвідчений
приватним нотаріусом Чернігівського
міського нотаріального округу
Антіпіною Т.А., зареєстрований в
реєстрі за № 690 (далі - Іпотечний
Згідно з п. 1.2 Іпотечного договору
предметом іпотеки є об'єкти
нерухомості, що знаходяться за адресою:
місто Чернігів, вул. Інструментальна, 30
і складається з наступного:
1) будівля літ.А-3 загальною площею 5 303,1
2) будівля літ.Б-1 загальною площею 66,00
3) будівля літ.В-1 загальною площею 226,8
Позивач у своєму позові зазначає суду
про те, що Іпотечний договір припинився
та просить суд визнати Іпотечний
Суд не погоджується з даною позицією
позивача, з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
Статтею 546 Цивільного кодексу України
визначено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Договором або
законом можуть бути встановлені інші
види забезпечення виконання
Відповідно до ч. 1 ст. 575 Цивільного
кодексу України іпотекою є застава
нерухомого майна, що залишається у
володінні заставодавця або третьої
Згідно з ст. 1 Закону України «Про
іпотеку» іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.
Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» встановлено, що іпотека
виникає на підставі договору, закону
або рішення суду. До іпотеки, яка
виникає на підставі закону або рішення
суду, застосовуються правила щодо
іпотеки, яка виникає на підставі
договору, якщо інше не встановлено
Згідно з ч. 6 ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» у разі порушення боржником
основного зобов'язання відповідно до
іпотеки іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно зареєстровані після державної
реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет
окремого права чи вимоги на передане в
іпотеку нерухоме майно виникає
відповідно до закону, таке право чи
вимога має пріоритет над вимогою
іпотекодержателя лише у разі його/її
виникнення та реєстрації до моменту
державної реєстрації іпотеки.
Позивач зазначає суду про те, що станом
на 16.07.2010 р. заборгованість за Кредитним
договором становила 1 720 238,79 грн.,
внаслідок чого 28.04.2011 р. приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу Щадко О.І. вчинено
виконавчий напис за № 934 про звернення
стягнення на нерухоме майно позивача,
разом з усіма його огорожами та
комунікаціями, що розташовані за
адресою: м. Чернігів, вул.
Інструментальна, 30, які складаються з:
1) будівля літ.А-3 загальною площею 5 303,1
2) будівля літ.Б-1 загальною площею 66,00
3) будівля літ.В-1 загальною площею 226,8
кв.м., загальна площа об'єкту
нерухомості складає 5 595,9 кв.м. і
Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону
України «Про виконавче провадження»
примусове виконання рішень
здійснюється державною виконавчою
службою на підставі виконавчих
документів, визначених цим Законом.
Відповідно до цього Закону підлягають
виконанню державною виконавчою
службою такі виконавчі документи, як
виконавчі написи нотаріусів.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України
«Про іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов'язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов'язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Право іпотекодержателя на
звернення стягнення на предмет іпотеки
також виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.
25.06.2011 р. державним виконавцем
Новозаводського ВДВС Чернігівського
МУЮ Міщенко Є.О. винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження (ВП
№ 27287664) від 25.11.2011 р. за
вищезазначеним виконавчим написом
Згідно зі звітом про оцінку майна від
20.05.2013 р., складеним оцінювачем -
Приватним підприємством «Експертна
фірма «Експерт-Плюс», ринкова вартість
іпотечного майна без ПДВ - 20% становить 2
Листом № 101804 від 01.08.2013 р. Приватне
підприємство «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» повідомило
позивача та відповідача про те, що
прилюдні торги з реалізації нерухомого
майна відбудуться 19.08.2013 р.
В подальшому, листом № 190802 від 19.08.2013 р.
Приватне підприємство «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» повідомило
начальника Новозаводського ВДВС
Чернігівського міського управління
юстиції про те, що проведення прилюдних
торгів з продажу арештованого предмету
іпотеки за Іпотечним договором, які
мали відбутись 19.08.2013 р., не відбулись у
зв'язку з відсутністю покупців.
Враховуючи те, що прилюдні торги з
реалізації арештованого майна не
відбулись, Новозаводським відділом
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Головного управління юстиції у
Чернігівській області Міністерства
юстиції України було повідомлено банк
про можливість залишення за собою
нереалізованого майна.
В свою чергу, банк, листом № 1131/24-06 від
03.09.2013 р. повідомив начальника
Новозаводського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції про
виявлення бажання залишити за собою
право на нереалізованого на прилюдних
торгах арештованого нерухомого майна,
проте, в порушення приписів Закону
України «Про виконавче провадження»,
не сплатив різницю між початковою
вартістю нереалізованого майна та
сумою коштів, що підлягають стягненню,
внаслідок чого Приватним
підприємством «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» було повторно
призначено проведення прилюдних
торгів з реалізації вищезазначеного
предмету іпотеки на 25.11.2013р.
Листом № 251101 від 25.11.2013 р. Приватне
підприємство «Спеціалізоване
підприємство Юстиція» повідомило
начальника Новозаводського ВДВС
Чернігівського міського управління
юстиції про те, що проведення прилюдних
торгів з продажу арештованого предмету
іпотеки за Іпотечним договором, які
мали відбутись 25.11.2013 р., не відбулись у
зв'язку з відсутністю покупців.
На підставі постанови заступника
начальника Новозаводського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції від 13.12.2013 р. було повернуто
виконавчий документ стягувачу,
враховуючи те, що стягувач у
п'ятнадцятиденний строк не заявив про
своє бажання залишити за собою
нереалізоване майно боржника
визначене виконавчим документом,
припинено чинність арешту майна
боржника та скасовано інші заходи
примусового виконання рішення,
накладені згідно акту опису й арешту
майна від 09.08.2011 р. № 500/9.
Позивач, посилаючись на ст. 49 Закону
України «Про іпотеку», зазначає про те,
що іпотека має бути припинена за
рішенням суду, оскільки
іпотекодержатель не скористався
правом, передбаченим ч. 1 ст. 49 Закону
України «Про іпотеку».

Суд не погоджується з даним
твердженням позивача, з огляду на
наступне.

Судом встановлено, що прилюдні торги
мали відбутись 19.08.2013 р. та 25.11.2013 р., а
тому до спірних правовідносин
підлягають застосуванню норми Закону
України «Про іпотеку» в редакції,
чинній саме на дати проведення
прилюдних торгів.

Згідно з ст. 49 Закону України «Про
іпотеку» (в редакції, чинній станом на
дати проведення прилюдних торгів)
протягом десяти днів з дня оголошення
прилюдних торгів такими, що не
відбулися, іпотекодержателі та інші
кредитори боржника відповідно до
пріоритету їх зареєстрованих вимог
мають право придбати предмет іпотеки
за початковою ціною шляхом заліку
своїх забезпечених вимог в рахунок
ціни майна. У цьому випадку придбання
предмета іпотеки іпотекодержателем
оформлюється протоколом і актом про
реалізацію предмета іпотеки у порядку,
встановленому статтею 47 цього Закону, а
нотаріус на підставі такого акта видає
свідоцтво про придбання майна з
прилюдних торгів, якщо прилюдні торги
не відбулися.

Якщо іпотекодержатель не скористався
правом, передбаченим частиною першою
цієї статті, за результатами перших
прилюдних торгів, призначається
проведення на тих же умовах других
прилюдних торгів, які мають відбутися
протягом одного місяця з дня
проведення перших прилюдних торгів.
Початкова ціна продажу предмета
іпотеки на других прилюдних торгах
може бути зменшеною не більше ніж на 25
відсотків. Якщо іпотекодержатель не
скористався правом, передбаченим
частиною першою цієї статті, за
результатами других прилюдних торгів
призначається проведення у тому самому
порядку третіх прилюдних торгів.
Початкова ціна продажу предмета
іпотеки на третіх прилюдних торгах
може бути зменшена не більш як на 50
відсотків початкової вартості майна.

Якщо іпотекодержатель не скористався
правом, передбаченим частиною першою
цієї статті, за результатами третіх
прилюдних торгів, іпотека може бути
припиненою за рішенням суду.

Отже, норма статті 49 Закону України
«Про іпотеку» в частині припинення
іпотеки за рішенням суду може бути
застосована лише у випадку призначення
проведення прилюдних торгів тричі, і,
відповідно, тричі вказані прилюдні
торги повинні не відбутися. Разом з тим,
як вбачається з матеріалів справи,
проведення прилюдних торгів з
реалізації предмету іпотеки за
Договором іпотеки призначалося лише
двічі, що унеможливлює застосування ч. 3
ст. 49 Закону України «Про іпотеку».

У п. 2 прикінцевих положеннях Закону
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг»,
яким були внесені зміни до частини
першої та частини другої статті 49
Закону України «Про іпотеку»,
визначено, що дія цього Закону не
поширюється на кредитні договори,
укладені до набрання ним чинності.

Суд зазначає, що ототожнювати
кредитний договір та іпотечний договір
не можна, з огляду на наступне.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. (ч. 1 ст. 1054
Цивільного кодексу України). В свою
чергу, іпотека - це вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом, та
оформлюється іпотечним договором (ст.
ст. 1, 18 Закону України «Про іпотеку»).

Іпотечний договір є похідним від
кредитного, проте помилковим є
ототожнювання правовідносин між
сторонами вказаних договорів, оскільки
вони є різними за своєю правовою
природою та породжують відмінні права
та обов'язки для сторін.

З огляду на вищенаведене, п. 2
прикінцевих положеннях Закону України
«Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України щодо
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг» не
підлягає застосуванню до договорів
іпотеки.

Таким чином, доводи позивача, викладені
в позовній заяві, спростовуються
матеріалами справи та приписами
чинного законодавства України.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про те, що заявлені позивачем
вимоги щодо припинення дії договору
іпотеки не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 4, 49, 82 - 85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 15.12.2014 р.

Суддя
О.В. Нечай