ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2014 р. Справа № 909/1269/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Кобрин О. М. ,
при секретарі судового засідання
Вакалюк А. М., розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу

за позовом: ТзОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД

вул.Мельника, 1-а,
м.Івано-Франківськ, 76018

до відповідача: Відділ державної
виконавчої служби

Івано-Франківського міського
управління юстиції

вул.Галицька, 45,
м.Івано-Франківськ, 76000

третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача:

ВАТ "Прикарпатагробуд"

вул.Національної Гвардії, 14,
м.Івано-Франківськ, 76018

третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача:

ПАТ "Мегабанк"

вул.Артема, 30, м.Харків, 61002

про вилучення з акту опису та арешту
майна боржника ВАТ "Прикарпатагробуд"
козлового крану ККТМ-1036, зав №36/115, що
належить на праві приватної власності
ТзОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД

за участю представників сторін:

від позивача: Васькевич Ю.С. -
представник, (довіреність №053/14 від
24.02.14);

від відповідача: не з"явився;

від ВАТ "Прикарпатагробуд": Любенко А.Я.
- представник, (довіреність б/н від
10.12.14); Павленко Г.М. - голова правління;

від ПАТ "Мегабанк": Заставний Р.А. -
провідний юрисконсульт юридичного
відділу Львівського ЦРВ Головного
юридичного управління ПАТ "Мегабанк",
(довіреність №13-1063/13д).

ВСТАНОВИВ: до господарського суду
Івано-Франківської області звернулось
Товариство з обмеженою
відповідальністю Фірма "Калина ІФ" ЛТД
із позовом (вих.№378/14 від 07.11.13) до
Відділу державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції про вилучення з
акту опису та арешту майна боржника ВАТ
"Прикарпатагробуд" козлового крану
ККТМ-1036, зав №36/115, що належить на праві
приватної власності ТзОВ Фірма "Калина
ІФ" ЛТД.

Ухвалою суду від 11.11.14 порушено
провадження у справі, на підставі ст.27
ГПК України залучено до участі у справі
ВАТ "Прикарпатагробуд" в якості третьої
особи, що не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача, призначено розгляд справи
в судовому засіданні на 27.11.14.

Ухвалою суду від 27.11.14 залучено до
участі у справі ПАТ "Мегабанк" в якості
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, відкладено
розгляд справи на 10.12.14.

В судовому засіданні 10.12.14 було
оголошено перерву до 16.12.14, про що
повідомлено представників сторін під
розписку.

Представник позивача в судове
засідання 16.12.14 з"явився, позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, водночас
пояснив, що за договором
купівлі-продажу № 24 від 16.05.2014 ТзОВ
Фірма "Калина ІФ"ЛТД (позивач) придбала
у ПП "Енергобудпостач" "бувший" у вжитку
козловий кран ККТМ-1036, зав. № 36/115.
Умовами договору (п. 5.2) визначено, що
право власності на товар переходить до
покупця з моменту його прийняття по
акту прийому-передачі, який 16.05.2014
підписаний сторонами як додаток до
договору купівлі-продажу № 24 від 16.05.2014.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
власником козлового крану ККТМ-1036,
зав.№36/115, реєстр. №И1558, який включений
до акту опису та арешту майна боржника -
ВАТ "Прикарпатагробуд" (третя особа, що
не заявляє самостійних вимог на
стороні відповідача), є позивач. ПП
"Енергобудпостач" придбав цей кран у
ВАТ "Прикарпатагробуд" за договором
купівлі-продажу від 01.12.11, а потім за
договором купівлі-продажу № 24 від
16.05.2014 продав ТзОВ Фірмі "Калина ІФ"ЛТД.
Умовами цього договору визначено
момент набуття права власності
покупцем на товар, який настає з
моменту підписання акту
прийому-передачі. Таким чином, позивач
вважає, що включення до переліку
описаного та арештованого майна ВАТ
"Прикарпатагробуд" козлового крану
ККТМ-1036, зав.№36/115 є безпідставним та
таким, що порушує його права власника
на цей кран. Позивач також зазначає, що
не є стороною у виконавчому
провадженні, тому не може оскаржити
постанову державного виконавця про
накладення арешту на майно ВАТ
"Прикарпатагробуд". Посилаючись на
ст.ст.317, 321 ЦК України, позивач
звернувся до суду за відновленням
свого порушеного права.

Представник відповідача - Відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції в судове засідання
не з"явився, хоча був належним чином
повідомлений про дату, час і місце
розгляду справи відповідно до розписки
про повідомлення про оголошення
перерви. В судовому засіданні 10.12.14
представник ВДВС Івано-Франківського
міського управління юстиції проти
позовних вимог заперечив, подав
клопотання (вх.№19754/14 від 10.12.14) про
долучення до матеріалів справи
наступних документів: постанови про
відкриття виконавчого провадження; акт
опису й арешту майна боржника;
постанову про призначення експерта.

Представники третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - ВАТ
"Прикарпатагробуд" в судове засідання
з"явились, позовні вимоги заперечили,
обгрунтовуючи наступним. Як вбачається
із відзиву на позовну заяву та пояснень
представників третьої особи, в ході
здійснення виконавчого провадження, я
якому боржником є ВАТ
"Прикарпатагробуд", 02.11.12 проведено опис
і накладено арешт на майно останнього,
в тому числі на козловий кран ККТМ-1036,
зав.№36/115, реєстр. №И1558. Такі дії було
вчинено, в зв"язку з тим, що фактично
вказаний кран знаходився на території
ВАТ "Прикарпатагробуд" та на підставі
довідки з територіального управління
Держгірпромнагляду в
Івано-Франківській області належить
останньому. Проте, 16.05.14 ПП
"Енергобудпостач", всупереч
накладеному арешту, уклало договір
купівлі-продажу № 24 з ТзОВ Фірмою
"Калина ІФ"ЛТД. Третя особа - ВАТ
"Прикарпатагробуд", вважає позовні
вимоги безпідставними та заперечує той
факт, що козловий кран ККТМ-1036,
зав.№36/115 належить ТзОВ Фірмі "Калина
ІФ"ЛТД на праві власності.

Представник третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - ПАТ
"Мегабанк" в судове засідання з"явився.
Як вбачається із відзиву на позов
(вх.№19753/14 від 10.12.14) та пояснень
представника, рішеням господарського
суду Харківської області від 01.08.11 у
справі №29/425-10 за позовом ПАТ "Мегабанк"
до відповідачів ПП фірма "Спіка", ВАТ
"Прикарпатагробуд", ПП "Астарта-Л" на
користь ПАТ "Мегабанк", зокрема, з ВАТ
"Прикарпатагробуд" стягнуто
заборгованість за іпотечним договором
ГД 04/2008-з2 від 23.07.08 у розмірі 2 465 463,30 грн.
Державним виконавцем 02.11.12 було описано
та арештовано майно боржника, в тому
числі козловий кран ККТМ-1036, зав.№36/115,
реєстр. №И1558 за адресою
місцезнаходження боржника ВАТ
"Прикарпатагробуд" - вул.Ботанічна, 4,
м.Івано-Франківськ та передано на
зберігання представнику ПАТ "Мегабанк",
про що у матеріалах виконавчого
провадження міститься відповідний акт.
Представник ПАТ "Мегабанк" вважає, що
договір купівлі-продажу козлового
крану між ПП "Енергобудпостач"
(покупець) та ВАТ "Прикарпатагробуд"
(продавець) від 01.12.11 не є виконаним,
оскільки покупець не сплатив у
визначений договором термін кошти за
вказаний кран, чим порушив істотні
умови договору. Крім того, наголошує, що
постановою ЛАГС від 26.11.14 у справі
909/513/14 розірвано договір
купівлі-продажу козлового крану
зварної металоконструкції ККТМ-1036,
зав.№36/115 від 01.12.11 між ПП
"Енергобудпостач" та ВАТ
"Прикарпатагробуд". Також представник
третьої особи вважає, що позивач
безпідставно вважає порушеннням його
права власності включення у акт опису
арештованого майна козлового крану,
оскільки на момент укладення договору
купівлі-продажу із ПП
"Енергобудпостач" 16.05.14 вказане рухоме
майно було описано та арештовано.
Відтак, представник ПАТ "Мегабанк"
просить відмовити у задоволенні
заявленого позову.

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходи до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

За таких обставин, згідно ст. 75 ГПК
України та ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод,
суд вважає за можливе розглянути
справу без участі повноважного
представника відповідача за наявними в
ній матеріалами, запобігаючи,
одночасно, безпідставному затягуванню
розгляду спору та сприяючи своєчасному
поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, оцінивши докази у
відповідності до ст.43 ГПК України, суд
встановив, що рішенням господарського
суду Харківської області від 01.08.2011 у
справі № 29/425-10 присуджено до стягнення
з ВАТ "Прикарпатагробуд" на користь ПАТ
"Мегабанк" заборгованість за Іпотечним
договором № ГД 04/2008-з2 від 23.07.2008 у
розмірі 2 465 463,30 грн.

04.10.2011 господарським судом Харківської
області на виконання вказаного рішення
видано судовий наказ №29/425-10.

26.09.2012 головним державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції на підставі заяви
стягувача винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№34409296 з виконання наказу №29/425-10. 02.11.2012
державний виконавець склав акт опису й
арешту майна, згідно з яким описано і
накладено арешт на козловий кран
ККТМ-1036, що належить боржнику - ВАТ
"Прикарпатагробуд".

Як вбачається із матеріалами справи,
01.12.2011 ВАТ "Прикарпатагробуд"
(продавець) та ПП "Енергобудпостач"
(покупець) укладено договір
купівлі-продажу бувшого у вжитку
козлового крану ККТМ-1036, зав.№36/115,
реєстр. №И1558. Відповідно до п.4.2
договору право власності на товар
переходить до покупця з моменту
прийняття покупцем товару за актом
приймання-передачі. Товар переданий
позивачеві по акту прийому-передачі
від 08.12.2011 (а.с.11).

В подальшому за договором купівлі -
продажу №24 від 16.05.2014, укладеним ПП
"Енергобудпостач" (продавець) та ТзОВ
Фірма "Калина ІФ" ЛТД (покупець),
позивач продав цей кран ТзОВ Фірма
"Калина ІФ" ЛТД (а.с.12). За умовами
договору (п.5.1, п.5.2) право власності на
товар зберігається за продавцем до
моменту підписання акту
приймання-передачі, а з моменту
прийняття покупцем товару за актом
приймання-передачі право власності
переходить до покупця. По акту
приймання-передачі від 16.05.2014 (а.с.14)
позивач передав, а ТзОВ Фірма "Калина
ІФ" ЛТД (покупець) прийняло козловий
кран ККТМ 1036, зав.№36/115 та технічну
документацію на нього.

В силу ч.1 ст. 60 ЗУ "Про виконавче
провадження" особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутися до
суду з позовом про визнання права
власності на це майно і про зняття з
нього арешту.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
24 жовтня 2011 року N 10 "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" господарським
судам підвідомчі на загальних
підставах справи зі спорів, пов'язані з
визнанням права на майно, на яке
накладено арешт, і про зняття з нього
арешту та з розглядом позовів до
юридичної особи, яка зобов'язана
здійснити стягнення коштів з боржника
у разі невиконання рішення з вини цієї
юридичної особи (статті 60 і 87 Закону
України "Про виконавче провадження"), -
за умови, коли сторонами у судовому
процесі є підприємства чи організації
у розумінні статті 1 ГПК.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного
Суду України "Про практику розгляду
судами скарг на рішення, дії або
бездіяльність органів і посадових осіб
державної виконавчої служби та
звернень учасників виконавчого
провадження" від 26 грудня 2003 року N 14
вказано, що у справах за скаргами
стягувача чи боржника на дії
державного виконавця, пов'язані з
арештом і вилученням майна та його
оцінкою, суд перевіряє відповідність
цих дій положенням статей 55, 57 ЗУ "Про
виконавче провадження".

Вимоги інших осіб щодо належності їм, а
не боржнику майна, на яке накладено
арешт, вирішуються шляхом пред'явлення
ними відповідно до правил
підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК)
позову до боржника та особи, в
інтересах якої накладено арешт, про
визнання права власності на майно і
звільнення його з-під арешту. В такому ж
порядку розглядаються вимоги осіб, які
не є власниками майна, але володіють
ним на законних підставах.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Підставами для визнання права на
звільнення майна з-під арешту можуть
бути: право власності на описане майно
або право володіння ним. При цьому, для
отримання судового захисту необхідно
довести законність цих прав, тобто вони
мають бути відповідним чином доведені
в суді.

Отже, позивачами за таким позовом
можуть бути особи, які вважають, що
описане майно належить їм, а не
боржникові, можуть звернутись до суду з
позовом до стягувача і боржника про
визнання права на описане майно і про
звільнення цього майна з-під арешту
(виключення майна з опису).

Статтею 8 ЗУ "Про виконавче провадження"
встановлено, що сторонами у
виконавчому провадженні є стягувач і
боржник ( ч.1). Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом ( ч.2).

На зазначеному, також, наголошено в п.5
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012р. N9 "Про деякі питання
практики виконання рішень, ухвал,
постанов господарських судів України",
за змістом якого відповідно до статті 60
Закону України "Про виконавче
провадження" особа, яка вважає, що
майно, на яке накладено арешт, належить
їй, а не боржникові, може звернутись до
суду з позовом про визнання права
власності на майно і про зняття з нього
арешту.Відповідачами у справах за цими
позовами є стягувач і боржник, а справи
підлягають розглядові за правилами
господарського судочинства, якщо вони
виникають у цивільних чи господарських
правовідносинах і суб'єктний склад
сторін у них відповідає вимогам статті
1 ГПК.

При цьому, орган виконання не може бути
відповідачем за таким позовом, а може
залучатися господарським судом до
участі у справах як третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору (п.9.10 постанови пленуму ВГС
України №9 від 17.10.2012).

Відповідно до статті 392 Цивільного
кодексу України власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Стосовно заперечень проти арешту
(опису) майна, які не пов'язані зі спором
про право на це майно, а стосуються
порушень вимог виконавчого
провадження з боку органів державної
виконавчої служби, то їх слід
розглядати за правилами статті 121-2 ГПК
або ж за правилами адміністративного
судочинства, якщо особа, права якої
порушено внаслідок дій (бездіяльності)
органів виконавчої служби, не є
стороною виконавчого провадження..

Матеріалами справи та поясненнями
сторін підтверджується, що даний спір
виник саме внаслідок спору про право
власності на майно - козловий кран.
Право власності позивача на вказане
майно заперечується та не визнається
ВАТ "Прикарпатагробуд". Однак,
позивачем у даній справі заявлена
лише вимога про виключення козлового
крана з акту опису і арешту майна
боржника - ВАТ «Прикарпатагробуд»,
накладеного ВДВС при примусовому
виконанні рішення господарського суду
Харківської області у справі № 29/425-10.

Позивач стверджує, що є власником
козлового крана на підставі договору
купівлі-продажу №24 від 16.05.2014,
укладеним між ПП "Енергобудпостач" та
ТзОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД та акту
прийому-передачі від 16.05.2014, за яким
кран був йому переданий боржником.

Із матеріалів справи вбачається (з акту
опису і арешту майна від 02.11.2012, а.с. 91, з
листа Територіального управління
Держгірпромнагляду в
Івано-Франківській області від 25.11.2013
№ 08-15/5119, а.с. 55), що на момент проведення
опису і арешту козлового крана він
знаходився у боржника - ВАТ
«Прикарпатагробуд» та був за ним
зареєстрований і відповідно до акту
опису і арешту майна був переданий на
відповідальне зберігання представнику
стягувача -ПАТ «Мегабанк» Гайдукевичу
В.П. Відповідно до пояснень
представника ПАТ "Мегабанк" вказаний
кран і на даний час знаходиться на
зберіганні в стягувача. Після
укладення боржником - ВАТ
«Прикарпатагробуд» та позивачем - ПП
«Енергобудпостач» договору
купівлі-продажу від 01.12.2011 та
підписання ними акту прийому-передачі
від 08.12.2011, кран не був знятий з
реєстрації за боржником - ВАТ
"Прикарпатагробуд".

При цьому, суд вважає за необхідне
зазначити, що Державна служба
гірничого нагляду та промислової
безпеки України не є органом державної
влади, що здійснює реєстрацію права
власності чи інших речових прав на
спеціальну техніку. Відтак, лист
Територіального управління
Держгірпромнагляду в
Івано-Франківській області не може
слугувати доказом того, що козловий
кран належить на праві власності одній
із сторін у даній справі.

За таких обставин, підтверджується, що
між ТзОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД та ВАТ
«Прикарпатагробуд» наявний спір про
право власності і без вирішення в
судовому порядку питання про те, кому
належить право власності на спірне
майно, не може бути вирішено питання
про виключення спірного майна з акта
опису та арешту.

Отже, ТзОВ Фірма "Калина ІФ" ЛТД вправі
пред'явити позов про визнання його
права власності на козловий кран та
заявити вимогу про вилучення його з
акту опису та арешту майна боржника
ВАТ "Прикарпатагробуд", зазначивши
відповідачами стягувача та боржника,
ПАТ "Мегабанк" та ВАТ "Прикарпатагробуд"
відповідно. Натомість, позивачем
заявлено лише вимогу про вилучення з
акту опису та арешту майна боржника ВАТ
"Прикарпатагробуд" козлового крану,
хоча його право власності на вказане
майно оспорюється третіми особами, що
були залучені до участі у справі. З
вказаного суд приходить до висновку, що
позивачем обрано невірний спосіб
захисту.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки позивачем обрано невірний
спосіб захисту та подано належних
доказів права власності позивача на
козловий кран ККТМ-1036, зав.№36/115, реєстр.
№И1558., у суду відсутні підстави для
задоволення позову, а тому в позові
слід відмовити.

Оскільки відповідно до ст.49 ГПК України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог,
судовий збір слід залишити за
позивачем.

Керуючись ст.ст.16, 392 Цивільного кодексу
України, ст.ст.8, 82 Закону України "Про
виконавче провадження", ст.ст. 32, 33, 34, ст.
82 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 22.12.14

Суддя
Кобрин О. М.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Кобрин О. М. 22.12.14