ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р.Справа № 922/549/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

головуючий суддя Денисюк Т.С.

судді: Лавренюк Т.А. , Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання
Сіліній М.Г.

розглянувши справу

за позовом Харківського
учбово-виробничого підприємства № 2
(УВП № 2) Українського товариства
сліпих (УТОС), м. Харків до Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2, м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 549132,84
грн. за участю :

Представник позивача - Лепетюк О.Л.,
довіреність № 299 від 06.12.13р. ; Романов
Ю.М. - директор ХУВП №2 УТОС;

Представник відповідача - ОСОБА_1,
довіреність № 210 від 15.03.14р. ;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Харківське учбово-виробниче
підприємство № 2 Українського
товариства сліпих звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовом до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про стягнення
основної заборгованості у розмірі
143089,11 грн., пені у розмірі 401835,67 грн. з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог, а також просить суд
покласти на відповідача витрати по
сплаті судового збору. В обгрунтування
позовних вимог позивач вказує на
неналежне виконання з боку відповідача
своїх зобов'язань за Договором №11/56
від 01 серпня 2011 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14.04.2014 року по
справі №922/549/14 було призначено судову
почеркознавчу експертизу та доручено
її проведення Харківському
науково-дослідному інституту судових
експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса.

08 липня 2014 року на адресу суду з
супровідним листом №5149 від 26.06.2014 року
були повернені документи для
проведення експертизи з повідомленням
про неможливість надання висновку
судово-почеркознавчої експертизи по
справі №922/549/14.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 10.07.2014 року
провадження по справі № 922/549/14 було
поновлено.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 16.07.2014 року для
розгляду даної справи призначено
судову колегію.

Розпорядженням заступника голови
господарського суду Харківської
області від 16.07.2014 року для розгляду
даної справи призначено судову колегію
у складі: головуючий суддя Денисюк Т.С.,
судді Лавренюк Т.А., Макаренко О.В..

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 04.08.2014 року по
справі №922/549/14 було призначено судову
почеркознавчу експертизу та доручено
її проведення Харківському
науково-дослідному інституту судових
експертиз ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса.

06 листопада 2014 року на адресу суду з
супровідним листом №9560 від 29.10.2014 року
були повернені документи для
проведення експертизи з висновком
комісійної судово-почеркознавчої
експертизи №9560 від 28.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 07.11.2014 року
провадження по справі № 922/549/14 було
поновлено та призначено до розгляду на
25.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 25.11.2014 року
розгляд справи було відкладено на
03.12.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 03.12.2014 року
розгляд справи було відкладено на
09.12.2014 року.

Через канцелярію суду 09.12.2014 року
відповідач надав клопотання (вх.№д759/14)
в якому просив суд не здійснювати
звукозапис судового засідання.

Представник позивача в судовому
засіданні вказане клопотання
підтримував.

З огляду на наведене, головуючий
оголосив про фіксацію судового процесу
за допомогою протоколу в паперовій
формі.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом в межах наданих
ним повноважень створені належні умови
для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглядати справу за
наявними у справі і додатково поданими
на вимогу суду матеріалами і
документами.

Розглянувши матеріали справи та надані
представниками сторін докази,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

01 серпня 2011 року між позивачем -
Харківським учбово-виробничим
підприємством № 2 Українського
товариства сліпих (виконавець) та
відповідачем - Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_2 (замовник) було
укладено Договір №11/56, відповідно до
умов якого позивач взяв на себе
зобов"язання поставляти відповідачу
продукцію (Товар), а саме: вироби із
поліетилену.

Продукція, що поставляється,
оплачується по узгодженим цінам. Сума
даного Договору визначається
загальною вартістю поставок
відповідно накладних на відпуск
продукції (п.п. 3.1, 3.2 Договору).

За твердженням позивача, на виконання
умов даного Договору, з 06.12.2011 року по
28.09.2012 року Харківське учбово-виробниче
підприємство № 2 Українського
товариства сліпих поставляло
відповідачу Товар, що підтверджується
накладними (арк.с. 9-105, т.с. 1),
скріпленими підписами представників
сторін.

Згідно п. 4.1 Договору, розрахунки за
поставлену продукцію здійснюються з 20
по 30 число поточного місяця, шляхом
перерахування на розрахунковий
рахунок або внесення грошових коштів в
касу.

Однак, як стверджує в позовній заяві
позивач, за переданий по вказаним
накладними товар, відповідач
розрахувався лише частково, відтак, на
момент звернення позивача до суду
заборгованість відповідача перед
Харківським учбово-виробничим
підприємством №2 Українського
товариства сліпих становить 143089,11грн..

В процесі розгляду справи,
відповідачем поставилась під сумнів
належність підпису на видаткових
накладних, який за його твердженням не
є підписом ОСОБА_7, а здійснений
невідомою особою.

Оскільки підпис ОСОБА_7, що міститься в
графі "прийняв" у видаткових накладних
не завірений печаткою підприємства, а
жодна зі сторін не надала достатніх
доказів, які б могли усунути сумніви у
відповідності чи невідповідності
наданих сторонами пояснень дійсним
обставинам справи, суд дійшов висновку
про необхідність призначення у справі
судової почеркознавчої експертизи, на
вирішення якої поставив наступні
питання:

1) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №35 від 30
січня 2012 року ОСОБА_7;

2) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №11 від 16
січня 2012 року ОСОБА_7;

3) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №15 від 18
січня 2012 року ОСОБА_7;

4) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №17 від 18
січня 2012 року ОСОБА_7;

5) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №30 від 26
січня 2012 року ОСОБА_7;

6) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №28 від 26
січня 2012 року ОСОБА_7;

7) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №40 від 01
лютого 2012 року ОСОБА_7;

8) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №87 від 28
лютого 2012 року ОСОБА_7;

9) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №184 від 19
квітня 2012 року ОСОБА_7;

10) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №188 від 24
квітня 2012 року ОСОБА_7;

11) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №189 від 20
квітня 2012 року ОСОБА_7;

12) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №190 від 20
квітня 2012 року ОСОБА_7;

13) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №195 від 24
квітня 2012 року ОСОБА_7;

14) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №199 від 25
квітня 2012 року ОСОБА_7;

15) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №204 від 26
квітня 2012 року ОСОБА_7;

16) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №208 від 27
квітня 2012 року ОСОБА_7;

17) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №216 від 28
квітня 2012 року ОСОБА_7;

18) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №451 від 05
вересня 2012 року ОСОБА_7;

19) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №456 від 06
вересня 2012 року ОСОБА_7;

20) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №462 від 10
вересня 2012 року ОСОБА_7;

21) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №473 від 11
вересня 2012 року ОСОБА_7;

22) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №476 від 12
вересня 2012 року ОСОБА_7;

23) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №478 від 13
вересня 2012 року ОСОБА_7;

24) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №479 від 13
вересня 2012 року ОСОБА_7;

25) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №480 від 14
вересня 2012 року ОСОБА_7;

26) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №484 від 14
вересня 2012 року ОСОБА_7;

27) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №482 від 28
вересня 2012 року ОСОБА_7;

28) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №509 від 26
вересня 2012 року ОСОБА_7;

29) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №501 від 24
вересня 2012 року ОСОБА_7;

30) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №505 від 25
вересня 2012 року ОСОБА_7;

31) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №183 від 19
квітня 2012 року ОСОБА_7;

32) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №181 від 17
квітня 2012 року ОСОБА_7;

33) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №173 від 13
квітня 2012 року ОСОБА_7;

34) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №169 від 11
квітня 2012 року ОСОБА_7;

35) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №165 від 11
квітня 2012 року ОСОБА_7;

36) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №157 від 06
квітня 2012 року ОСОБА_7;

37) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №158 від 06
квітня 2012 року ОСОБА_7;

38) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №279 від 31
травня 2012 року ОСОБА_7;

39) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №271 від 30
травня 2012 року ОСОБА_7;

40) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №252 від 21
травня 2012 року ОСОБА_7;

41) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №256 від 22
травня 2012 року ОСОБА_7;

42) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №259 від 24
травня 2012 року ОСОБА_7;

43) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №260 від 24
травня 2012 року ОСОБА_7;

44) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №234 від 15
травня 2012 року ОСОБА_7;

45) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №236 від 16
травня 2012 року ОСОБА_7;

46) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №238 від 16
травня 2012 року ОСОБА_7;

47) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №230 від 14
травня 2012 року ОСОБА_7;

48) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №224 від 08
травня 2012 року ОСОБА_7;

49) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №221 від 08
травня 2012 року ОСОБА_7;

50) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №220 від 07
травня 2012 року ОСОБА_7;

51) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №280 від 01
червня 2012 року ОСОБА_7;

52) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №323 від 27
червня 2012 року ОСОБА_7;

53) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №320 від 25
червня 2012 року ОСОБА_7;

54) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №516 від 27
вересня 2012 року ОСОБА_7;

55) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №520 від 28
вересня 2012 року ОСОБА_7;

56) Чи виконано підпис від імені ОСОБА_7 в
графі «прийняв» у накладній №491 від 18
вересня 2012 року ОСОБА_7.

Згідно з висновком комісійної
судово-почеркознавчої експертизи №9560
від 28.10.2014 року, підписи від імені
ОСОБА_7 у накладних:

- №35 від 30 січня 2012 року;

- №11 від 16 січня 2012 року;

- №15 від 18 січня 2012 року;

- №17 від 18 січня 2012 року;

- №30 від 26 січня 2012 року;

- №28 від 26 січня 2012 року;

- №40 від 01 лютого 2012 року;

- №87 від 28 лютого 2012 року;

- №184 від 19 квітня 2012 року;

- №188 від 24 квітня 2012 року;

- №189 від 20 квітня 2012 року;

- №190 від 20 квітня 2012 року;

- №195 від 24 квітня 2012 року;

- №199 від 25 квітня 2012 року;

- №204 від 26 квітня 2012 року;

- №208 від 27 квітня 2012 року;

- №216 від 28 квітня 2012 року;

- № 451 від 05 вересня 2012 року;

- № 456 від 06 вересня 2012 року;

- № 462 від 10 вересня 2012 року;

- № 473 від 11 вересня 2012 року;

- № 476 від 12 вересня 2012 року;

- № 478 від 13 вересня 2012 року;

- № 479 від 13 вересня 2012 року;

- № 480 від 14 вересня 2012 року;

- № 484 від 14 вересня 2012 року;

- № 509 від 26 вересня 2012 року;

- № 501 від 24 вересня 2012 року;

- № 183 від 19 квітня 2012 року;

- № 181 від 17 квітня 2012 року;

- № 173 від 13 квітня 2012 року;

- № 169 від 11 квітня 2012 року;

- № 165 від 11 квітня 2012 року;

- № 157 від 06 квітня 2012 року;

- № 279 від 31 травня 2012 року;

- № 271 від 30 травня 2012 року;

- № 252 від 21 травня 2012 року;

- № 256 від 22 травня 2012 року;

- № 259 від 24 травня 2012 року;

- № 234 від 15 травня 2012 року;

- № 236 від 16 травня 2012 року;

- № 238 від 16 травня 2012 року;

- № 230 від 14 травня 2012 року;

- № 224 від 08 травня 2012 року;

- № 221 від 08 травня 2012 року;

- № 220 від 07 травня 2012 року;

- № 280 від 01 червня 2012 року;

- № 323 від 27 червня 2012 року;

- № 320 від 25 червня 2012 року;

- № 516 від 27 вересня 2012 року;

- № 520 від 28 вересня 2012 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність на Україні" та пункту 2.1
Положення про документальне
забезпечення записів у
бухгалтерському обліку, первісні
документи - це документи, що містять
відомості про господарську операцію і
є підтвердженням її здійснення. Згідно
ст. 9 вищевказаного Закону, підставою
для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первісні
документи, що фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первісні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення.

Згідно Наказу Міністерства статистики
України № 193 від 21.06.1996р. "Про
затвердження типових форм первинних
облікових документів з обліку сировини
та матеріалів", первинним документом,
що підтверджує факт здійснення
господарської операції, у тому числі є
видаткова накладна.

Виходячи з того, що відповідачем - ФОП
ОСОБА_2 було видано нотаріально
посвідчену довіреність ОСОБА_7 на повне
ведення господарської діяльності від
її імені при взаємовідносинах з
позивачем, суд визнав вищевказані
видаткові накладні належними доказами,
які підтверджують факт отримання
товару відповідачем.

В ході розгляду справи відповідачем
було надано до суду платіжне доручення
№Р24А82078 від 19.07.2013 року на суму 346,08
грн., як докази оплати Товару згідно
накладної №147 від 04.04.2012 року (арк.2,
т.с.2).

Позивачем, також, було додатково надано
до матеріалів справи прибуткові касові
ордери на підтвердження часткової
оплати відповідачем отриманого Товару
всього в розмірі 24381,26 до звернення
позивача з позовом до суду, що, зокрема,
підтвердив представник Харківського
учбово-виробничого підприємства № 2
(УВП № 2) Українського товариства
сліпих (УТОС) в судовому засіданні.

Таким чином, станом на даний час
договірні зобов'язання з боку
відповідача щодо оплати отриманого
товару виконані не в повному обсязі, у
зв'язку з чим заборгованість Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 перед
позивачем за накладними, які є
підставою даного позову, становить
117039,67 грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України
встановлює, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 вищевказаної статті, до
договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, передбачених законом, а
також відмова від виконання або
відстрочка виконання з мотиву, що
зобов'язання другої сторони за іншим
договором не було виконано належним
чином, не допускаються.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
Харківського учбово-виробничого
підприємства № 2 (УВП № 2) Українського
товариства сліпих (УТОС) щодо стягнення
з відповідача 117039,67 грн. заборгованості
за Договором №11/56 від 01.08.2011 року
обґрунтовані, підтверджуються
наявними у матеріалах справи доказами
та підлягають задоволенню.

Питання про виконання ОСОБА_7 підписів
від його імені у накладних № 482 від 28
вересня 2012 року, № 505 від 25 вересня 2012
року, № 158 від 06 квітня 2012 року, № 260 від
24 травня 2012 року, відповідно до
висновку комісійної
судово-почеркознавчої експертизи №9560
від 28.10.2014 року, не вирішувались.

Проте, товар, поставлений відпідно до
накладної № 482 від 28 вересня 2012 року на
суму 1186,64 грн. було оплачено
відповідачем, що підтверждується
Прибутковим касовим ордером №202 від
09.11.2012 року (арк.с.154, т.с.1).

Судом встановлено, що накладні, № 505 від
25 вересня 2012 року на суму 127,54 грн., № 158
від 06 квітня 2012 року на суму 1484,64 грн. та
№ 260 від 24 травня 2012 року на суму 56,00 грн.
за якими здійснювались поставки товару
відповідачу, не містять усі необхідні
відомості та реквізити, що передбачені
нормативно-правовими актами, та не
підтверджують факт передачі товару
саме відповідачу, оскільки підпис
ОСОБА_7, що міститься в графі "прийняв" у
видаткових зазначених накладних не
завірений печаткою підприємства, а
жодна зі сторін не надала достатніх
доказів, які б могли усунути сумніви у
відповідності чи невідповідності
наданих сторонами пояснень дійсним
обставинам справи.

З огляду на наведене, суд визначив
вимоги позивача в частині стягнення
1668,18 грн. за поставлений Товар згідно
накладних № 505 від 25 вересня 2012 року, №
158 від 06 квітня 2012 року та № 260 від 24
травня 2012 року як необґрунтовані і
такі, що не підлягають задоволенню.

Крім того, позивач, посилаючись на
порушення відповідачем зобов"язань за
Договором, просить стягнути з нього
пеню в розмірі 401835,67 грн..

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу
України, виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком. Договором або законом
можуть бути встановлені інші види
забезпечення виконання зобов'язання.

Ст.549 Цивільного кодексу України
передбачено, що пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення.

Згідно п. 4.2 Договору, за порушення
строків оплати відповідач сплачує
позивачу пеню в розмірі 0,5 % від суми
несплаченої кількості Товару за кожен
день прострочки.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України встановлено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконане.

Відповідач просить суд застосувати
строк позовної давності щодо
нарахування позивачем неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК
України для окремих видів вимог
законом може встановлюватися
спеціальна позовна давність: скорочена
або більш тривала порівняно із
загальною позовною давністю. Позовна
давність в один рік застосовується,
зокрема, до вимог: про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до п. 3, 4 ст. 267 ЦК України
позовна давність застосовується
судом лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 4.3. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів" від
29.05.13р.№ 10 якщо відповідно до чинного
законодавства або договору неустойка
(пеня) підлягає стягненню за кожний
день прострочення виконання
зобов'язання, позовну давність
необхідно обчислювати щодо кожного дня
окремо за попередній рік до дня подання
позову, якщо інший період не
встановлено законом або угодою сторін.
При цьому, однак, слід мати на увазі
положення частини шостої статті 232 ГК
України, за якими нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано. Даний
шестимісячний строк не є позовною
давністю, а визначає максимальний
період часу, за який може бути
нараховано штрафні санкції (якщо інший
такий період не встановлено законом
або договором). Порядок обчислення
позовної давності не може бути
змінений за угодою сторін, тому,
зокрема, умови договору, за якими
сторони встановили, що така давність
обчислюється не з моменту прострочення
платежу, а з іншої дати, що визначається
шляхом зворотного відрахування шести
місяців від дати пред'явлення вимоги,
суперечать вимогам закону і не
застосовуються судом.

Судом встановлено, що 18.02.2014 року
позивачем до суду була надана позовна
заява, це свідчить про те, що нарахована
позивачем пеня перевищує строк
позовної давності в один рік, яка
встановлена ч.2 ст.258 ЦК України та є
такою, що виходить за межі позовної
давності.

Слід зазначити, що сторонами в договорі
або в інших документах, якими
обмінювалися сторони не було
передбачено умови про збільшення
строку позовної давності, тому
представник відповідача правомірно
заявив клопотання щодо застосування
строку позовної давності щодо
неустойки.

Судом перевірено строк нарахування
пені та встановлено, що пеню нараховано
з пропущенням строку позовної
давності, а тому суд вважає за можливе
задовольнити заяву відповідача про
застосування строку позовної давності,
у зв`язку з чим, в частині стягнення
пені в сумі 401835,67 грн. слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Якщо спір виник
внаслідок неправильних дій сторони,
господарський суд має право покласти
на неї судовий збір незалежно від
результатів вирішення спору. За таких
обставин, суд вважає за необхідне
покласти судові витрати на відповідача
в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 256, 258, 267, 525, 526, 530, 546, 549, 610, 611, 612, 692,
712 ЦК України, ст.193, 232 ГК України, ст.ст.
22, 32, 33, 43, 44, 49, 65, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (61034, АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) на
користь Харківського
учбово-виробничого підприємства № 2
(УВП № 2) Українського товариства
сліпих (УТОС) (61010, м. Харків, пров.
Ващенківський, 2, ) суму
заборгованості у розмірі 117039,67 грн..

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (61034, АДРЕСА_1, ІНН НОМЕР_1) на
користь державного бюджету України
(61166, м. Харкова, вул. Бакуліна, 18,
одержувач коштів - Управління
державної казначейської служби у
Дзержинському районі, ,
п/р 3003, банк одержувача - Головне
управління державної казначейської
служби України у Харківській області,
МФО 851011, код бюджетної класифікації
22030001) судовий збір в розмірі 10898,49 грн..

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

В частині вимог позивача про стягнення
з відповідача 26049,44 грн. заборгованості
- в позові відмовити.

В частині вимог позивача про стягнення
з відповідача 401835,67 грн. пені - в позові
відмовити.

Повне рішення складено 15.12.2014 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя Т.С.
Денисюк Т.А. Лавренюк О.В. Макаренко