ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р.Справа № 922/4172/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

головуючий суддя Светлічний Ю.В.

судді: Аріт К.В. , Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання
Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фабрика дверей
"Будмайстер", м. Павлоград до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новаторбуд", м.
Харків про стягнення коштів за участю
представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - Толдіної І.В. довіреність
б/н від 01.12.14 р.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фабрика дверей
"Будмайстер" (позивач) звернувся до
господарського суду Харківської
області із позовною заявою щодо
стягнення з відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Новаторбуд", заборгованості за
договором поставки №28/221110 - ДС від 22
листопада 2010 року у сумі 4288,03 грн.
основна заборгованість, 332,23 грн. пені,
404,08 грн. 3% річних, 596,89 грн. суму
компенсації від інфляції. Крім того,
позивач просить покласти на
відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 15 жовтня 2014
року клопотання відповідача про
продовження строку розгляду справи
було задоволено та розгляд справи було
продовжено до 08 грудня 2014 року. Розгляд
справи було відкладено до 19 листопада
2014 року о 14:30.

17 листопада 2014 року позивач
користуючись правами наданими йому ст.
22 ГПК України надав заяву про
збільшення позовних вимог, в якій
просив стягнути з відповідача 8686,02 грн.
основної заборгованості, 332,23 грн. -
пені, 404,08 грн. - 3% річних, 569,89 грн. суми
компенсації від інфляції та судовий
збір у розмірі 1827,00 грн.

Суд, розглянувши у судовому засіданні 19
листопада 2014 року подану заяву про
збільшення позовних вимог прийняв ії
та продовжив розгляд справи з
урахуванням цих збільшень, про що було
зазначено в протоколі.

У судовому засіданні оголошувались
перерви до: 24 листопада 2014 року о 12:00; 08
грудня 2014 року о 12:00.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився. Надав через
канцелярію господарського суду
Харківської області заяву про
зменшення позовних вимог за вх.№43822, в
якій позивач користуючись правами
наданими йому ст.22 ГПК України, просить
стягнути з відповідача: основну
заборгованість у розмірі 2099,75 грн., пеню
у розмірі 161,45 грн., 3% річних у розмірі
175,24 грн., суму компенсації від інфляції
у розмірі 268,60 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 08 грудня 2014
року вищевказані зменшення позовних
вимог були прийняті судом та розгляд
справи було продовжено з урахуванням
цих змін.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, свого
повноважного представника не направив.

Присутній представник відповідача у
судовому засіданні проти позову
заперечував та просив у задоволенні
позову відмовити, про що надав до суду
відзив на позов, в якому відповідач
зазначив, що позивачем по справі не
виконано зобов'язань щодо поставки
товару на виконання умов договору
поставки №28/221110 - ДС від 22 листопада 2010
року, який укладений між сторонами. На
видаткових накладних на які
посилається позивач відсутні: підписи
представника ТОВ "Новаторбуд" щодо
прийняття товару, печатка
підприємства, посилання на довіреність
повноважної особи покупця на отримання
товару, тому не можливо встановити чи
відбулася така господарська операція.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника
відповідача господарським судом
встановлено наступне.

22.11.10 р. між позивачем (постачальник) та
відповідачем (покупець) був укладений
договір поставки №28/221110 - ДС.

Відповідно до п.1.1. договору позивач
зобов'язався виготовити та передати
міжкімнатні дверні блоки та інші
вироби у кількості та в термін
зазначений договором, а відповідач
зобов'язався забезпечити належне
приймання товару та сплату його в
розмірі та порядку, передбаченому
даним договором.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу
України визначає договір як
домовленість двох або більше сторін, що
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу
України встановлено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно п.7.3. договору замовлення
покупця запускається у виробництво
після передплати покупцем у розмірі 50%
від суми замовлення, вказаної в рахунку
- фактурі на протязі 2-х робочих днів.
Останні 50% від суми замовлення
оплачуються покупцем в момент
отримання замовлення.

Позивач свої зобов'язання по договору
виконав та виготовив та передав
відповідачу товар, що підтверджується
наявними у матеріалах справи
видатковими накладними, відповідач
отримав товар але оплатив частково у
зв'язку із чим виникла заборгованість у
розмірі 2099,75 грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
відлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України: доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Позивачем в порядку досудового
врегулювання спору на адресу
відповідача була направлена претензія
відносно заборгованості за договором
№28/221110-ДС від 22.11.12010 р. за №11 від 11.01.2012
р., але відповідач не відреагував та
суму боргу не сплатив.

Враховуючи вказані обставини та те, що
відповідач не надав суду жодного
доказу, який би спростовував наявність
заборгованості перед позивачем, суд
дійшов висновку про те, що позовна
вимога позивача в частині стягнення
коштів в сумі 2099,75 грн. (сума основного
боргу) правомірна та обґрунтована,
така, що не спростована відповідачем,
тому підлягає задоволенню.

Окрім того позивачем заявлена до
стягнення пеню у розмірі 161,45 грн., 3%
річних у розмірі 175,24 грн., суму
компенсації від інфляції у розмірі 268,60
грн.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п.15.1. розділу 15 договору
поставки, у разі порушення строків
оплати вказаних у п.7.3, п.8 даного
договору, покупець сплачує
постачальнику пеню у розмірі 1% від суми
простроченого платежу за кожний
календарний день прострочки.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов`язань" розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України,
що діяла у період, за який сплачується
пеня.

Перевіривши нарахування пені суд
приходить до висновку, що дане
нарахування не суперечить вимогам
чинного законодавства, інтересам
сторін та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
Судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на
обидві сторони, якщо господарським
судом відхилено частину пропозицій
кожної із сторін. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином судові витрати у даній справі
покладаються на відповідача з вини
якого спір доведено до суду,
пропорційно зменшеним позовним
вимогам.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу
України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2 Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Новаторбуд" (61030, м.
Харків, вул. Біологічна, 4Б, р/р 343 в
АКБ "Базис" м. Харків, МФО 351760, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фабрика дверей
"Будмайстер" (51400, Дніпропетровська
область, м. Павлоград, вул. Терьошкіна,
буд. 9, п/р 3 у "УКРГАЗБАНК", МФО 320478,
) основну
заборгованість у розмірі 2099,75 грн., пеню
у розмірі 161,45 грн., 3% річних у розмірі
175,24 грн., суму компенсації від інфляції
у розмірі 268,60 грн. та судовий збір у
розмірі 913,50 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 19.12.2014 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя Ю.В.
Светлічний К.В. Аріт Л.В. Шарко