ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року Справа № 917/127/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого суддіДобролюбової
Т.В.,суддівГоголь Т.Г., Швеця В.О.
(доповідач),розглянувши касаційну
скаргуТовариства з обмеженою
відповідальністю "АТЛ"на
постановуХарківського апеляційного
господарського суду від 15.10.2014у
справі№ 917/127/14 Господарського суду
Полтавської областіза
позовомПрокурора Решетилівського
району Полтавської області в інтересах
держави в особі Полтавської обласної
державної адміністраціїдо1.
Решетилівської районної державної
адміністрації; 2. Товариства з
обмеженою відповідальністю "АТЛ"треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача1. Державна інспекція
сільського господарства в Полтавській
області; 2. Відділ Держземагентства у
Решетилівському районі Полтавської
області; 3. Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПЕГАС
ТРЕЙД"провизнання недійсним
розпорядження та договору оренди
земельної ділянки

У судовому засіданні 04.12.2014 у
справі було оголошено перерву до 11.12.2014.
до 12 год. 25 хв.

за участю представників сторін від:

прокуратури: Бондарчук В.М. (посв. №
023013),

відповідача 2: Грицик Д.С (дов. від 14.11.2014)

Представники позивача, відповідача-1 та
третіх осіб в судове засідання не
з'явилися, хоча належно повідомлені про
час та місце розгляду касаційної
скарги

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Решетилівського району
Полтавської області в інтересах
держави в особі Полтавської обласної
державної адміністрації звернувся з
позовом до Решетилівської районної
державної адміністрації та Товариства
з обмеженою відповідальністю "АТЛ", в
якому просив визнати недійсними
розпорядження Решетилівської
райдержадміністрації: від 29.08.2011 № 615
"Про надання дозволу на розробку
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки в оренду Товариству
з обмеженою відповідальністю "АТЛ" на
території Решетилівської селищної
ради Решетилівського району", від 07.09.2011
№ 652 "Про внесення змін до
розпорядження голови районної
державної адміністрації від 29.08.2011 №
615", від 28.09.2011 № 714 "Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право оренди на земельну
ділянку Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТЛ" на території
Решетилівської селищної ради
Решетилівського району" та визнати
недійсним укладений між
відповідачами договір оренди
земельної ділянки загальною площею 2,2081
га для розміщення та експлуатації
основних, підсобних і допоміжних
будівель та споруд. Обґрунтовуючи
позовні вимоги прокурор вказував на
перевищення Решетилівською
райдержадміністрацією повноважень при
прийнятті оспорюваних розпоряджень
щодо спірної земельної ділянки,
оскільки розпорядження цією земельною
ділянкою віднесено до компетенції
Дніпропетровської
облдержадміністрації. При цьому
посилався на приписи статей 203, 215, 216
Цивільного кодексу України, статті 122
Земельного кодексу України.

Рішенням Господарського суду
Полтавської області від 27.06.2014,
ухваленим суддею Солодюк О.В., у позові
відмовлено. Вмотивовуючи рішення,
місцевий господарський суд виходив з
того, що спірна земельна ділянка була
надана товариству в оренду для
розміщення комплексу з технічного
обслуговування автомобілів, який є
об'єктом, пов'язаним з обслуговуванням
жителів територіальної громади
Решетилівського району. З огляду на що,
суд дійшов висновку про прийняття
Решетилівською райдержадміністрацією
спірних розпоряджень в межах
повноважень, визначених
законодавством. При цьому суд
керувався приписами статей 203, 215
Цивільного кодексу України, статей 17, 122
Земельного кодексу України.

Харківський апеляційний господарський
суд, колегією суддів у складі: Сіверін
В.І. - головуючий, Терещенко О.І.,
Камишева Л.М., постановою від 15.10.2014
перевірене рішення місцевого
господарського суду скасував, прийняв
нове рішення, яким позов задовольнив.
Вмотивовуючи оскаржувану постанову,
суд апеляційної інстанції виходив з
того, що розміщення та експлуатація
основних, підсобних і допоміжних
будівель та споруд не відноситься до
об'єктів, пов'язаних з безпосереднім
забезпеченням потреб в обслуговуванні
саме жителів територіальної громади
смт Решетилівка. При цьому апеляційний
суд керувався приписами статті 122
Земельного кодексу України.

Не погоджуючись з прийнятою у справі
постановою, Товариство з обмеженою
відповідальністю "АТЛ" звернулося з
касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України, в якій
просить постанову апеляційного суду
скасувати, а рішення суду першої
інстанції залишити в силі.
Обґрунтовуючи доводи касаційної
скарги, скаржник зазначає про
помилковий висновок апеляційного суду
щодо відсутності повноважень у
райдержадміністрації на розпорядження
спірною земельною ділянкою. Водночас
вказує на те, що земельна ділянка була
надана у користування під розміщеним
на ній комплексом з технічного
обслуговування автомобілів, що
пов'язаний не тільки з обслуговуванням
жителів територіальної громади
Решетилівського району, а й інших осіб,
оскільки передбачає надання споживчих
послуг на території Решетилівського
району Полтавської області. При цьому
посилається на порушення апеляційним
судом приписів статей 203, 215 Цивільного
кодексу України, статей 116, 122, 123
Земельного кодексу України.

Відзиву на касаційну скаргу до Вищого
господарського суду України не
надходило.

Вищий господарський суд України,
заслухавши доповідь судді Швеця В.О.,
пояснення прокурора та представника
відповідача-2, переглянувши матеріали
справи і доводи касаційної скарги,
перевіривши правильність застосування
господарськими судами приписів
чинного законодавства, відзначає
наступне.

Судами попередніх інстанцій
установлено та підтверджується
матеріалами справи, що 29.08.2011
Решетилівською райдержадміністрацією
прийнято розпорядження № 615 "Про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки в оренду ТОВ "АТЛ" на території
Решетилівської селищної ради
Решетилівського району", відповідно до
якого Товариству з обмеженою
відповідальністю "АТЛ" надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення в оренду терміном на 5 років
земельної ділянки загальною площею -
2,00 га (на якій знаходяться об'єкти
нерухомого майна, а також інші об'єкти
інфраструктури) на території
Решетилівської селищної ради
Решетилівського району для
використання та обслуговування
автомобільного транспорту. В
подальшому 07.09.2011 Решетилівською
райдержадміністрацією прийнято
розпорядження № 652 "Про внесення змін
до розпорядження голови районної
державної адміністрації від 29.08.2011 №
615", згідно з яким внесено зміни до
розпорядження Решетилівської РДА № 615
від 29.08.2011 шляхом викладення пункту 1 в
такій редакції: "надати дозвіл ТОВ "АТЛ"
на виготовлення технічної
документації, що посвідчує право
оренди на земельну ділянку загальною
площею - 2,00 га, (на якій знаходяться
об'єкти нерухомого майна, а також інші
об'єкти інфраструктури) для
використання та обслуговування
автомобільного транспорту терміном на
5 років на території Решетилівської
селищної ради Решетилівського району".
Також 28.09.2011 Решетилівською
райдержадміністрацією прийнято
розпорядження № 714 "Про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право оренди на земельну
ділянку ТОВ "АТЛ" на території
Решетилівської селищної ради
Решетилівського району", відповідно до
якого Товариству з обмеженою
відповідальністю "АТЛ" затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право оренди на земельну
ділянку загальною площею - 2,2081 га для
розміщення та експлуатації основних,
підсобних і допоміжних будівель та
споруд підприємств переробної,
машинобудівної та іншої промисловості
терміном на 5 років на території
Решетилівської селищної ради
Решетилівського району. На підставі
вказаного розпорядження між
Решетилівською райдержадміністрацією
(орендодавцем) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "АТЛ"
(орендарем) укладений договір оренди
землі, відповідно до якого
орендодавець надав орендарю, а
останній прийняв в строкове платне
користування земельну ділянку
загальною площею 2,2081 га, яка
знаходиться на території с.
Решетилівка, вул. Фрунзе, 100а
Решетилівської селищної ради
Решетилівського району для розміщення
та експлуатації основних, підсобних і
допоміжних будівель та споруд. Цільове
призначення земельної ділянки: землі
підприємства іншої промисловості.
Зазначений договір зареєстрований у
Державному реєстрі за № 01684 від
22.11.2011. Як вбачається з матеріалів
справи, предметом спору у даній справі
є вимоги прокурора Решетилівського
району Полтавської області заявлені в
інтересах держави в особі Полтавської
обласної державної адміністрації до
Решетилівської райдержадміністрації
та Товариства з обмеженою
відповідальністю "АТЛ" про визнання
недійсними розпоряджень
Решетилівської райдержадміністрації:
від 29.08.2011 № 615, від 07.09.2011 № 652 ", від
28.09.2011 № 714 та договору оренди земельної
ділянки. Підставою позову прокурором, з
посиланням на приписи статті 122
Земельного кодексу України, визначено
обставини щодо перевищення
Решетилівською райдержадміністрацією
повноважень при прийнятті оспорюваних
розпоряджень щодо земельної ділянки,
яка знаходяться за межами населених
пунктів. Статтею 19 Конституції України
унормовано, що органи державної влади
та місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України. Статтею 21 Цивільного
кодексу України передбачено, що суд
визнає незаконним та скасовує правовий
акт індивідуальної дії, виданий
органом державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси. Відповідно до статті 116
Земельного кодексу України громадяни
та юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.
Повноваження органів виконавчої влади
та органів місцевого самоврядування
щодо передачі земельних ділянок у
власність або у користування
передбачені статтею 122 Земельного
кодексу України, відповідно до частини
4 якої (у редакції, яка була чинною на
час виникнення спірних правовідносин)
обласним державним адміністраціям
надано право передавати земельні
ділянки на їх території із земель
державної власності у власність або у
користування у межах міст обласного
значення та за межами населених
пунктів для всіх потреб, крім випадків,
визначених частинами третьою, сьомою
цієї статті. Водночас, згідно з
приписами частини 3 статті 122 вказаного
Кодексу (в редакції, що діяла на момент
виникнення спірних правовідносин)
районні державні адміністрації на їх
території передають земельні ділянки
із земель державної власності (крім
випадків, визначених частиною сьомою
цієї статті) у власність або у
користування у межах сіл, селищ, міст
районного значення для всіх потреб та
за межами населених пунктів для: а)
сільськогосподарського використання;
б) ведення водного господарства; в)
будівництва об'єктів, пов'язаних з
обслуговуванням жителів
територіальної громади району (шкіл,
закладів культури, лікарень,
підприємств торгівлі тощо), крім
випадків, визначених частиною сьомою
цієї статті. Зі змісту статті 122
Земельного кодексу України вбачається,
що вказаною нормою обмежується обсяг
цивільної дієздатності районних
державних адміністрації в частині
передачі у власність або у
користування земельних ділянок шляхом
визначення переліку цільового
використання земель. При цьому
повноваження районної державної
адміністрації щодо розпорядження
земельними ділянками, які знаходяться
за межами населених пунктів їхньої
території обмежуються цілями
використання таких земельних ділянок,
а саме: сільськогосподарське
використання, ведення водного
господарства, а також будівництво
таких об'єктів, які пов'язані з
обслуговуванням жителів відповідних
територіальних громад району. Відтак,
за наслідком будівництва відповідних
об'єктів забезпечується необхідний
рівень соціально-економічної
стабільності, сприяння розвитку тих
форм економічної діяльності і
зайнятості, які узгоджуються з
існуючими ресурсними можливостями
громади, покращенню її життєвих
стандартів. Згідно з приписами статті
101 Господарського процесуального
кодексу України у процесі перегляду
справи апеляційна інстанція за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
суду у повному обсязі. Дослідивши
обставини і зібрані у справі докази,
апеляційний господарський суд
установив, що на спірній земельній
ділянці, яка знаходиться за межами
населеного пункту, розташована станція
технічного обслуговування, навіс,
трансформаторна, банно-пральний
комплекс, а земельна ділянка згідно з
оспорюваннми розпорядженнями
передаються для функціонування вже
існуючих споруд. Тобто такої мети
використання земельної ділянки як
будівництво об'єктів, які пов'язані з
обслуговуванням жителів відповідних
територіальних громад району
розпорядженнями Решетилівської
районної державної адміністрації від
29.08.2011 № 615, від 07.09.2011 № 652", від 28.09.2011 №
714 не передбачено, в зв'язку з чим суд
апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про
перевищення районною державною
адміністрацією своїх повноважень.
Водночас установивши те, що оспорювані
розпорядження райдержадміністрації
прийняті останньою з перевищенням
визначених законом повноважень, суд
апеляційної інстанції правомірно
визнав недійсним договір оренди
земельної ділянки, укладений на
підставі цих розпоряджень. Доводи
касаційної скарги не можуть бути
підставою для скасування постанови у
справі, оскільки спростовуються
встановленими судом апеляційної
інстанції обставинами. Колегія суддів
також зазначає, що скаржник в
касаційній скарзі вказує і на питання,
які стосуються оцінки доказів. Згідно з
частиною другою статті 1117
Господарського процесуального кодексу
України касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази. Отже, з урахуванням меж
перегляду справи в касаційній
інстанції підстав для скасування
постанови у справі та задоволення
касаційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "АТЛ"
залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 15.10.2014 у справі
№ 917/127/14 Господарського суду
Полтавської області залишити без змін.

Головуючий суддя:
Т. Добролюбова

Судді:
Т. Гоголь

В. Швець