м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного акціонерного
товариства "Центренерго"
в особі відокремленого підрозділу
Трипільської теплової електростанції
до Державного підприємства "Вугілля
про стягнення грошових коштів
Суддя Цюкало Ю.В.
У засіданні брали участь:
від позивача: Желінська Т.М. (за
довіреністю від 20.06.2014);
від відповідача: не з'явились.
В судовому засіданні 17 листопада 2014
року, відповідно до положень
ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
17 жовтня 2014 року до канцелярії
Господарського суду міста Києва
надійшла позовна заява № 10-4631 від 02.09.2014
року Публічного акціонерного
товариства "Центренерго" в особі
відокремленого підрозділу
Трипільської теплової електростанції
(Позивач) до Державного підприємства
"Вугілля України" (Відповідач) про
стягнення 5 893,20 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Позивачу діями Відповідача завдано
збитки, які підлягають стягненню з
Відповідач надав до суду відзив на
позовну заяву в якому проти позову, за
викладених у відзиві підстав,
заперечує та просить суд відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 21.10.2014р. суддею Цюкало Ю.В.
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження по справі
В судовому засіданні 03.11.2014 року,
відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, судом
оголошено перерву до 17 листопада 2014
Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
У відповідності до п. 3.9.2. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувався з
урахуванням положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за наявними у справі
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
Позивача, суд, -
30.12.2011 року між Публічним акціонерним
товариством «Центренерго» (далі -
Покупець) і Державним підприємством
«Вугілля України» (надалі -
Постачальник) укладено Договір
поставки вугілля № 111/6 (далі - Договір,
належним чином завірена копія долучена
до матеріалів справи), відповідно до
п.п. 1.1., 1.2. якого, Постачальник
поставляє покупцю вугільну продукцію в
асортименті, по реквізитах та за
якісними характеристиками,
приведеними у цьому Договорі, а
Покупець приймає вугілля, оплачує його
вартість на умовах, встановлених цим
Позивач стверджує, що на виконання
укладеного між сторонами Договору, ДП
«Вугілля України» у травні 2013 року на
його адресу був відправлений
залізничний вагон № 67912253 з вугіллям,
фактична маса вантажу у вказаному
вагоні перевищувала зазначену в
накладній та не відповідала
вантажопідйомності вагону. Надлишок
вантажу було перевантажено в інший
вагон, у зв'язку з чим ним були понесені
додаткові витрати у розмірі 5 893,20 грн.
З викладеними Позивачем твердженнями
Відповідач не погоджується та у
відзиві на позов Відповідач просить у
задоволенні позову відмовити, оскільки
Позивачем не було доведено, що
останньому завданому збитки саме діями
або бездіяльністю Відповідача.
Оцінивши наявні в матеріалах справи
документи та дослідивши в судовому
засіданні докази, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги підлягають
залишенню без задоволенню з наступних
У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язань -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.
Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
За ст. 712 Цивільного кодексу України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного
Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) сплатити за
нього певну грошову суму.
Як було встановлено судом, 30.12.2011 року
між Публічним акціонерним товариством
«Центренерго» і Державним
підприємством «Вугілля України»
укладено Договір поставки вугілля №
111/6, відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого,
Постачальник поставляє покупцю
вугільну продукцію в асортименті, по
реквізитах та за якісними
характеристиками, приведеними у цьому
Договорі, а Покупець приймає вугілля,
оплачує його вартість на умовах,
встановлених цим Договором.
Згідно з п 2.1 Договору, вугілля
постачається рівномірно протягом
періоду поставки залізничним
транспортом у відкритих напіввагонах
вантажною швидкістю на умовах DDP
(залізнична станція призначення),
згідно з міжнародними правилами
тлумачення торгівельних термінів
"Інкотермс" в редакції 2000 року з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Договором, та за
реквізитами Покупця, вказаними в
Додатках до Договору.
Відповідно до п. 3.1.2 Договору,
Постачальник зобов'язаний
завантажувати вугілля однорідним
шаром по всій глибині в справні,
очищені від залишків попереднього
вантажу, сміття, тощо, вагони.
У травні 2013 року на виконання умов
Договору на адресу ПАТ "Центренерго" за
залізничною накладною № 50660935 ДП
«Вугілля України» було направлено
вагон № 67912253 відвантажений
відправником - ВАТ "ЦЗФ "Нагольчанська"
(копія накладної в матеріалах справи).
Під час зважування працівниками
Нижньодніпровський вузол було
складено акт загальної форми № 2094 від
27.12.2012 року та комерційний акт АА
048566/892/413 від 21 грудня 2012 року, які
підтверджують затримання вагону №
67912253 на станції зв'язку з вантажем, який
перевищує вантажопідйомність вагону
(копії актів в справі).
Надлишок вантажу з вагону № 67912253
перевантажено в вагон № 66722679 та видано
накладну № 45249455 на вагон № 67912253 і
накладну № 45464005 на вагон № 66722679 (копії
накладних долучені до матеріалів
справи).
У зв'язку із перевантаженням та
перевезенням надлишку вантажу, з
Позивача, як одержувача вантажу, було
стягнуто грошові кошти в розмірі 5 893,20
грн., про що свідчить копія довідки №
6410072 від 04.06.2013 року ТГО
«Південно-Західна залізниця» (копія
довідки долучена до матеріалів справи).
Згідно із ст. 224 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги
щодо здійснення господарської
діяльності, повинен відшкодувати
завдані цим збитки суб'єкту, права або
законні інтереси якого порушено.
Аналогічні приписи містить частина 1
статті 623 Цивільного кодексу України.
Під збитками розуміються витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.
Статтею 225 Господарського кодексу
України передбачено, що до складу
збитків, що підлягають відшкодуванню
особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.
При цьому, відповідно до частини 1
статті 614 Цивільного кодексу України
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Суд зазначає, що відшкодування збитків
є одним із видів правової
відповідальності і для застосування
такої міри відповідальності необхідна
наявність всіх елементів складу
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки; шкідливого результату такої
поведінки - збитків; причинного зв'язку
між протиправною поведінкою та
збитками; вини особи, яка заподіяла
шкоду. У разі відсутності, хоча б одного
з елементів, відповідальність у
вигляді відшкодування збитків не
Статтею 2 Статуту залізниць України
(затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 6 квітня 1998 року
№ 457) передбачено, що обов'язки, права і
відповідальність залізниць, а також
підприємств, організацій, установ і
громадян, які користуються залізничним
транспортом визначає Статут залізниць
Відповідно до пункту 6 Статуту
залізниць України, вантажовідправник
(відправник вантажу, вантажовласник) -
зазначена в документі на перевезення
вантажу (накладній) юридична чи фізична
особа, яка довіряє вантаж залізниці для
Як встановлено судом, в залізничній
накладній № 50660935 відправником вказано
- ВАТ "ЦЗФ "Нагольчанська"
На підставі ст.ст. 30, 32 Статуту
залізниць України, завантаження у
вантажовідправником, який зобов'язаний
здійснювати завантаження з виконанням
Відтак, передбачене статтею 124 Статуту
залізниць України, зобов'язання
вантажоодержувача, порта, підприємства
(організації) відшкодувати залізниці
збитки, завдані внаслідок пошкодження
рухомого складу, перевантаження,
неправильного навантаження,
застосування неякісної упаковки або
неправильного кріплення вантажу,
здійснюється з урахуванням принципу
Оскільки, ДП "Вугілля України" не є
вантажовідправником вугілля, то і не є
особою, що відповідає за наслідки
неправильного заповнення накладної,
неправильного завантаження,
перевантаження, тощо.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що Позивачем не доведено наявності
причинно-наслідкового зв'язку між
діями Відповідача та завданням збитків
Позивачу, а також вини Відповідача у
Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають залишенню без
Статтею 43 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -
В позові відмовити повністю.
Копію даного рішення направити
Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 15.12.2014р.

Суддя
Ю.В.
Цюкало