ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.Справа № 916/3415/14 Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді Журавльова О.О.,

суддів: Ярош А.І., Гладишевої Т.Я.

(відповідно до розпорядження голови
суду від 17.11.2014р. розгляд апеляційної
скарги здійснюється даною судовою
колегією)

при секретарі судового засідання
Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Волочнюк О.С., за
довіреністю від 20.11.2013р.

від відповідача-1: не з'явився

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум"

на рішення господарського суду
Одеської області від 27 жовтня 2014 року

по справі №916/3415/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вин Агро"

до відповідачів: 1.Науково-виробничого
підприємства "НИВА" у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю

2.Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум"

про стягнення 315070,61 грн.,-

В С Т А Н О
В И В:

ТОВ "Вин Агро" звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом до НВП "НИВА" у вигляді ТОВ та
ТОВ "Торгівельний альянс "Максимум" про
солідарне стягнення 1000 грн. та
стягнення з ТОВ "Торгівельний альянс
"Максимум" 268782,06 грн. основного боргу,
14519,40 грн. пені, 2146,66 грн. 3% річних та 28622,49
грн. 40% річних.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 27 жовтня 2014 року у справі
№916/3415/14 (суддя Гут С.Ф.) позовні вимоги
ТОВ "Вин Агро" задоволено, з НВП "НИВА" у
вигляді ТОВ та ТОВ "Торгівельний
альянс "Максимум" на користь позивача
солідарно стягнуто 1000 грн., окрім того з
ТОВ "Торгівельний альянс "Максимум" на
користь позивача стягнуто 268782,06 грн.
основного боргу, 14519,40 грн. пені, 2146,66
грн. 3% річних та 28622,49 грн. 40% річних та
6281,41 грн. судового збору.

Приймаючи рішення господарський суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що матеріалами справи підтверджується
факт порушення зобов'язання
відповідачем-2 в частині своєчасної
оплати спірної заборгованості. Окрім
того, господарський суд першої
інстанції прийшов до висновку про
наявність підстав для стягнення пені, 3%
річних та 40% річних.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
суду першої інстанції, відповідач-2 (ТОВ
"Торгівельний альянс "Максимум")
звернувся до Одеського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить його скасувати
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні позовних вимог
ТОВ "Вин Агро" у повному обсязі, з
посиланням при цьому на не повне
з'ясування господарським судом першої
інстанції обставин справи та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
з мотивів, викладених в апеляційній
скарзі.

Представник скаржника (ТОВ
"Торгівельний альянс "Максимум") у
судове засідання не з'явився, про час,
дату та місце розгляду апеляційної
скарги повідомлений належним чином,
про що свідчать відповідне поштове
повідомлення від 18.11.2014р.

Представники позивача (ТОВ "Вин Агро") у
судовому засіданні надав пояснення,
відповідно до яких позивач просить
залишити оскаржуване рішення без змін,
а апеляційну скаргу ТОВ "Торгівельний
альянс "Максимум" без задоволення.

Представник відповідача-1 (НВП "НИВА" у
вигляді ТОВ) у судове засідання не
з'явився, про час, дату та місце
розгляду апеляційної скарги
повідомлений належним чином, про що
свідчать відповідне поштове
повідомлення від 18.11.2014р.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд визнав за можливе
розглянути апеляційну скаргу ТОВ
"Торгівельний альянс "Максимум" за
відсутністю представників
відповідачів у судовому засіданні.

15.12.2014р. на електронну поштову скриньку
Одеського апеляційного господарського
суду від ТОВ "Торгівельний альянс
"Максимум" надійшло клопотання про
відкладення розгляду справи у зв'язку
із відрядженням представника
відповідача-2. При цьому, відповідач-2
просив врахувати здійснену під час
розгляду даної справи у місцевому
господарському суді часткову оплату
основного боргу на суму 80000 грн.

Апеляційний господарський суд
зауважує, що відповідачем-2 не
обґрунтовано неможливості подання
відповідних доказів щодо часткової
оплати заборгованості під час розгляду
справи у господарському суді першої
інстанції, з огляду на що вказані
докази відповідача-2 не приймаються
апеляційним господарським судом до
уваги.

У задоволенні клопотання відповідача-2
про перенесення розгляду справи
апеляційним господарським судом
відмовлено, у зв'язку з тим, що
відповідач-2 не обґрунтував
неможливості забезпечення у судове
засідання 16.12.2014р. по даній справі
іншого представника відповідача-2.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини постанови.

Перевіривши матеріали справи,
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
процесуального та матеріального права,
заслухавши представника позивача,
апеляційний господарський суд дійшов
до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що
19.03.2013р. між ТОВ "ВИН АГРО" (позивач,
продавець) та Броварською філією ТОВ
"Торгівельний альянс "Максимум"
(відповідач-2, дистриб'ютор) було
укладено договір дистрибуції №27/03
(купівлі-продажу з відстрочкою платежу,
надалі - договір), відповідно до умов
якого, продавець передає у власність
дистриб'ютора, а дистриб'ютор приймає
та оплачує Товар, а також приймає на
себе зобов'язання з розповсюдження та
реалізації товару на умовах,
передбачених даним договором.
Продавець надає дистриб'ютору право на
купівлю та майбутній продаж Товару.

Відповідно до п.1.2. договору, товаром
згідно даного договору є виноробна та
слабоалкогольна продукція з торговою
маркою яка належить або
використовується продавцем та іншими
торговими марками, що належать
продавцю. Якість товару продавця
підтверджується сертифікатом
якості/відповідності.

Зі змісту п.3.1. договору вбачається, що
кількість і асортимент товару
узгоджується сторонами на кожну партію
окремо і вказується у заявках
дистриб'ютора та товарно-супровідних
документах на Товар.

За п.4.1 договору ціни та асортимент
товару встановлюються продавцем на
визначений термін у специфікаціях у
національній валюті України, які
надаються у письмовому вигляді
дистриб'ютору факсимільним або іншим
способом та фіксуються у видаткових
накладних/товарно-транспортних
накладних.

Приписами п.п.4.4, 4.6, 4.7 договору
встановлено, що оплата за Товар
здійснюється за цінами та в кількості,
вказаних у витратних
накладних/товарно-транспортних
накладних. Дистриб'ютор зобов'язаний
сплачувати переданий йому Товар на
протязі 45 днів з моменту отримання
товару. Якщо останній день виплати
випадає на неробочій день, то оплата
проводиться в перший, наступний за ним
робочий день. Датою отримання /передачі
товару вважається дата, вказанау
накладній на товар.

Відповідно до п.п.6.1., 6.2., 6.3. договору у
випадку порушення зобов'язань за даним
договором сторони несуть
відповідальність визначену цим
договором та діючим законодавством
України. За порушення зобов'язань за
даним договором винна сторона
відшкодовує завдані цим збитки, понад
суми пені, процентів, штрафних санкції
у відповідності до чинного
законодавства України. За порушення
строків оплати товару, передбачених
даним договором (п.4.6) дистриб'ютор
виплачує продавцю пеню у розмірі
подвійної ставки НБУ від загальної
вартості неоплаченого товару за
календарний день прострочення платежу
до дати повної оплати, а також штрафні
санкції, а саме 40% річних, індекс
інфляції.

Даний договір вступає в силу з моменту
підписання обома сторонами та діє до
19.03.2014 року при повному виконанні
сторонами своїх зобов'язань. У випадку,
якщо на цю дату, зобов'язання будь якої
сторони не виконані в повному обсязі,
договір триває до повного виконання
своїх зобов'язань за договором. У
випадку, якщо за один місяць до
стікання строку дії договору, жодна із
сторін не повідомить у письмовій формі
іншу сторону про бажання розірвати
договір, то договір вважається
пролонгованим на один рік (п.п.9.13., 9.14.
Договору).

На виконання умов договору дистрибуції
№27/03 (купівлі-продажу з відстрочкою
платежу), позивачем було поставлено ТОВ
"Торгівельний альянс "Максимум"
виноробну продукцію на загальну суму
306478,08грн., що підтверджується наявними
в матеріалах справи копіями
товарно-транспортних накладних та
копіями видаткових накладних, а саме:
№Ц-ВА-0019966 від 09.01.2014р. на суму 40613,40грн.,
№Ц-ВА-0000027 від 09.01.2014р., №Ц-ВА-0020101 від
23.01.2014р. на суму 44439,48грн., №Ц-ВА-0000204 від
23.01.2014р., №Ц-ВА-0020102 від 23.01.2014р. на суму
28431,00грн., №Ц-ВА-0000205 від 23.01.2014р.,
№Ц-ВА-0020464 від 28.02.2014р. на суму 51652,80грн.,
№Ц-ВА-0000634 від 28.02.2014р., №Ц-ВА-0021052 від
02.04.2014р. на суму 119277,00грн., №Ц-ВА-0001074 від
03.04.2014р., №Ц-ВА-0021053 від 03.04.2014р. на суму
22064,40грн., №Ц-ВА-0001075 від 03.04.2014р., що
підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені
печатками підприємств, довіреностями
на отримання товарно-матеріальних
цінностей №11 від 23.01.2014р., №15 від
28.02.2014р., №27 від 02.04.2014р.

17.04.2013р. у якості забезпечення
виконання зобов'язань між НВП "НИВА" у
вигляді ТОВ (відповідач-1, поручитель)
та ТОВ "Вин Агро" (підприємство) було
укладено договір поруки, згідно умов
п.1.1., якого сторони за цим Договором
визначають, що дане зобов'язання
підписано сторонами у відповідності із
діючим законодавством України, та
відповідає положенням ст.ст.553-559 ЦК
України.

За п.1.2. договору поруки сторони даного
Договору встановлюють, що Поручитель
на добровільних підставах бере на себе
зобов'язання солідарно відповідати
перед Підприємством у разі порушення
ТОВ "Торгівельний альянс "Максимум"
зобов'язань, які виникають із умов
Договору дистрибуції (купівлі-продажу
з відстрочкою платежу) №27/03 від 19.03.2013р.
(в подальшому - угода).

Відповідно до п.2.2. договору поруки
поручитель відповідає перед
підприємством, за порушення
зобов'язань за договором дистрибуції
(купівлі-продажу з відстрочкою платежу)
№27/03 від 19.03.2013р. в розмірі не більш ніж
1000 грн.

Сторони за цим договором поруки
встановлюють, що Договір вступає в силу
з моменту його підписання (п.7.1.
Договору).

Як стверджує у своїх письмових
поясненнях позивач, відповідачем було
частково оплачено отриманий товар на
суму 36696,02грн. за видатковою накладеною
№Ц-ВА-0000027 від 09.01.14р.

Вищенаведене стало підставою для
звернення ТОВ "Вин Агро" до
господарського суду першої інстанції з
відповідним позовом.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд дійшов
до наступних висновків.

Статтею 175 ГК України встановлено, що
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Статтями 202, 205 ЦК України встановлено,
що правочином є дія особи, спрямована
на набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом. Правочин, для
якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.

У відповідності до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно зі ст. 664 ЦК України обов'язок
продавця передати товар покупцеві
вважається виконаним у момент:
вручення товару покупцеві, якщо
договором встановлений обов'язок
продавця доставити товар; надання
товару в розпорядження покупця, якщо
товар має бути переданий покупцеві за
місцезнаходженням товару. Договором
купівлі-продажу може бути встановлений
інший момент виконання продавцем
обов'язку передати товар. Товар
вважається наданим у розпорядження
покупця, якщо у строк, встановлений
договором, він готовий до передання
покупцеві у належному місці і покупець
поінформований про це.

Статтею 692 ЦК України встановлено, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

За ст. 694 ЦК України договором
купівлі-продажу може бути передбачений
продаж товару в кредит з відстроченням
або з розстроченням платежу.

Факт прийняття відповідачем-2 товару за
спірним договором не спростовується
сторонами та підтверджується
відповідними матеріалами справи, а
саме товарно-транспортними накладними,
видатковими накладними та
довіреностями на отримання
матеріальних цінностей (а.с. 22-36).

За вимогами ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які
кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно зі ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Одностороння
відмова від зобов'язання не звільняє
винну сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Апеляційний господарський суд
зауважує, що відповідачем-2 не надано
жодних доказів, в розумінні ст.ст. 32-34
ГПК України, на підтвердження
погашення відповідної заборгованості
у сумі 269782,06 грн., або її відсутності.

У відповідності до ст.554 Цивільного
кодексу України. У разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги матеріали, обставини справи та
норми чинного законодавства,
апеляційний господарський суд
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про наявність
підстав для солідарного стягнення з
відповідачів на користь позивача
заборгованості забезпеченої порукою у
розмірі 1000грн., а також стягнення з ТОВ
"Торгівельний альянс "Максимум"
основного боргу у розмірі 268782,06 грн., з
огляду на обґрунтованість, доведеність
та правомірність таких вимог.

При цьому, апеляційний господарський
суд не приймає до уваги доводи
скаржника, стосовно відсутності заявок
на придбання товару, оскільки
відсутність таких заявок не звільняє
відповідача-2 від відповідальності зі
своєчасної оплати отриманого товару за
договором.

Щодо позовних вимог ТОВ "Вин Агро" в
частині стягнення з відповідача 14519,40
грн. пені, апеляційний господарський
суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст. 229 Господарського кодексу
України, учасник господарських
відносин у разі порушення ним
грошового зобов'язання не звільняється
від відповідальності через
неможливість виконання і зобов'язаний
відшкодувати збитки, завдані
невиконанням зобов'язання, а також
сплатити штрафні санкції відповідно до
вимог, встановлених цим Кодексом та
іншими законами.

За умовами ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За ст. 230 ГК України штрафними санкціями
у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання. Суб'єктами права
застосування штрафних санкцій є
учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

Також, відповідно до ст. 231 ГК України у
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Дослідивши наданий позивачем
розрахунок пені, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком господарського суду першої
інстанції, що вказаний розрахунок
складений відповідно до норм чинного
законодавства.

Таким чином, апеляційний господарський
суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог ТОВ "Вин Агро" в частині
стягнення з відповідача 14519,40 грн. пені.

Щодо позовних вимог в частині
стягнення з відповідача 2146,66 грн. 3%
річних та 28622,49 грн. 40% річних,
апеляційний господарський суд
зазначає наступне.

За ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до п. 6.3. спірного договору
за порушення строків оплати товару,
передбачених даним договором (п.4.6)
дистриб'ютор виплачує продавцю пеню у
розмірі подвійної ставки НБУ від
загальної вартості неоплаченого
товару за календарний день
прострочення платежу до дати повної
оплати, а також штрафні санкції, а саме
40% річних, індекс інфляції.

Таким чином, відповідно до ст. 625 ЦК
України сторони у договорі встановили
таку форму цивільно-правової
відповідальності за порушення
грошових зобов'язань, як сплата
відсотків річних у розмірі 40%, що є їх
правом.

Однак, позивач просить стягнути як
встановлені договором відповідно до
ст. 625 ЦК України 40% річних так і 3% річних
відповідно до ст. 625 ЦК України.

За ст. 61 Конституції України ніхто не
може бути двічі притягнений до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення.
Юридична відповідальність особи має
індивідуальний характер.

Таким чином, позивач фактично просить
двічі притягнути відповідача до
відповідальності за одне й те саме
правопорушення та двічі стягнути з
відповідача відсотки річних, у розмірі
40% та 3%, що є неправомірним та
суперечить вимогам чинного
законодавства.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до
уваги, що сторонами у договорі
визначено річні у розмірі 40%, то у
задоволенні позовних вимог про
стягнення з відповідача 3% річних у сумі
2146,66 грн. слід відмовити.

Дослідивши розрахунок 40% річних,
наданий позивачем, апеляційний
господарський суд приймає його як
обґрунтований та складений відповідно
до вимог чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку про наявність підстав для
стягнення з відповідача 28622,49 грн. 40%
річних.

Решта доказів, наданих сторонами, не
стосуються предмету позову та не
спростовують вищенаведених висновків
апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

За таких обставин рішення
господарського суду Одеської області
від 27 жовтня 2014 року у справі №916/3415/14
слід частково скасувати, а апеляційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" частково задовольнити.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний альянс "Максимум"
задовольнити частково.

2.Рішення господарського суду Одеської
області від 27 жовтня 2014 року у справі
№916/3415/14 скасувати частково, виклавши
резолютивну частину цього рішення в
наступній редакції:

„Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вин Агро"
задовольнити частково:

Стягнути з солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний альянс "Максимум" (04073,
м.Київ, вул. Фрунзе 160, каб. 11, ) та з Науково-виробничого
підприємства "НИВА" у вигляді
товариства з обмеженою
відповідальністю (65496, Одеська область,
Овідіопольський район, смт. Таїрове,
вул. 40-річчя Перемоги, 1, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВИН АГРО" (65101, м.
Одеса, вул. 25-Чапаївської дивізії, 6-В,
) заборгованість
забезпеченою порукою у розмірі 1000 (одна
тисяча) грн. та витрати по сплаті
судового збору у розмірі 20 (двадцять)
грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний альянс
"Максимум" (04073, м.Київ, вул. Фрунзе 160,
каб. 11, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВИН АГРО" (65101, м.
Одеса, вул. 25-Чапаївської дивізії, 6-В,
) суму основного боргу у
розмірі 268782 (двісті шістдесят вісім
тисяч сімсот вісімдесят дві) грн. 06 коп.,
пеню у розмірі 14519 (чотирнадцять тисяч
п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 40 коп., 40%
річних у розмірі 28622 (двадцять вісім
тисяч шістсот двадцять дві) грн. 49коп.,
витрати по сплаті судового збору у сумі
6238 (шість тисяч двісті тридцять вісім)
грн. 69 коп.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити."

3.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВИН АГРО" (65101, м.
Одеса, вул. 25-Чапаївської дивізії, 6-В,
) на користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Торгівельний альянс "Максимум" (04073,
м.Київ, вул. Фрунзе 160, каб. 11, ) 21 (двадцять одну) грн. 35 коп.
судового збору за подання апеляційної
скарги.

4.Доручити господарському суду
Одеської області видати відповідні
накази із зазначенням реквізитів
сторін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний 18
грудня 2014 року.

Головуючий суддя Судді О.О. Журавльов
Т.Я. Гладишева А.І. Ярош