ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2014 року
Справа № 915/1892/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Олейняш Е.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Луцький картонно-паперовий
комбінат"

адреса для кореспонденції: вул. Кривий
Вал, 34, офіс 308, м. Луцьк, 43025

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юг Гофропак", вул.
Велика Морська, 63, м. Миколаїв, 54001

про стягнення заборгованості за
договором купівлі-продажу № 01/08/12 від
01.08.2012 року в сумі 45 000, 00 грн.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились

Публічне акціонерне товариство
"Луцький картонно-паперовий комбінат"
звернувся до господарського суду
Миколаївської області з позовними
вимогами до відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Юг
Гофропак" про стягнення заборгованості
за договором купівлі-продажу № 01/08/12
від 01.08.2012 року в сумі 45 000, 00 грн.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 20.11.2014 року
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі.
Відстрочено позивачу ПАТ «Луцький
картонно-паперовий комбінат» сплату
судового збору до 11.12.2014 року. Розгляд
справи призначено на 11.12.2014 року.

Сторону явку повноважних
представників в судове засідання не
забезпечили.

Ухвала господарського суду
Миколаївської області від 20.11.2014 року
отримана позивачем, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке наявне в матеріалах
справи (арк. справи 18).

Ухвала господарського суду
Миколаївської області від 20.11.2014 року
про порушення провадження у справі,
направлена на адресу відповідача (вул.
Велика Морська, 63, м. Миколаїв, 54001)
повернута поштовою установою до суду з
поміткою «за закінченням терміну
зберігання» (арк. справи 19-22).

Судом враховано, що ухвала
господарського суду направлялась на
адресу відповідача, яка вказана у
позовній заяві та на офіційному сайті
Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр», за
результатом пошуку за кодом (арк. справи 27-29), а саме: вул. Велика
Морська, 63, м. Миколаїв, 54001.

При цьому, судом враховано наступне.

Явка повноважних представників сторін
не визнавалась судом обов'язковою.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод від 04.11.1950 року кожен має право
на справедливий і публічний розгляд
його справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" від 26.12.2011 року з
останніми змінами від 10.07.14 року № 18
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання
суду відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто
з посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

За таких обставин, судом здійснено усі
заходи щодо повідомлення належним
чином сторін про дату, час та місце
судових засідань.

При цьому, судом також враховано, що
відповідно до п. 3.9.2 вищевказаної
Постанови у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї
з них справа може бути розглянута без
їх участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Позивач в обгрунтування позовних вимог
в позовній заяві зазначив наступне.

01.08.2012 року між ВАТ «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат» (на
даний час ПАТ «Луцький
картонно-паперовий комбінат») та ТзОВ
«Юг-Гофропак» укладено Договір № 01/08/12
купівлі-продажу макулатури.

На виконання домовленостей ПАТ
«Луцький картонно-паперовий комбінат»
здійснило поставку продукції на суму 45
000, 00 грн., що підтверджується
податковою накладною № 254 від 31.08.2012
року.

Відповідачем не виконано умов договору
щодо оплати вартості товару, що
призвело до утворення заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, із
посиланням на приписи ст. 526, 530, 655, 662, 691,
692 ЦК України, ст. 193 ГК України та на
умови договору позивач просив стягнути
з відповідача заявлену до стягнення
суму заборгованості.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши усі подані у
справу докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та
враховуючи, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд встановив наступне.

Керуючись ч. 1 ст. 25 ГПК України, п. 1.4
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.11 року з останніми змінами від
10.07.14 року, судом встановлено, що
Публічне акціонерне товариство
«Луцький картонно-паперовий комбінат»
() є правонаступником
Відкритого акціонерного товариства
«Луцький картонно-руберойдовий
комбінат» ().

01.08.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Юг-Гофорпак» (далі -
покупець) та Відкритим акціонерним
товариством «Луцький
картонно-руберойдовий комбінат» (далі -
продавець) було укладено Договір
купівлі-продажу № 01/08/12 (далі - Договір),
відповідно до умов якого продавець
продає, а покупець купує макулатуру, що
далі іменується товар, на умовах,
викладених в цьому договорі (п. 1
Договору) (арк. справи 12 на звороті-13).

Договір підписано та скріплено
печатками юридичних осіб.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між
сторонами на підставі Договору виникли
зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Умовами договору сторони передбачили
наступне.

Відповідно до п. 2.1 Договору ціна і
марки товару, що поставляється
вказуються в рахунках-фактурах
продавця.

Відповідно до п. 2.3 Договору Покупець
проводить оплату по факту
відвантаження товару при умові
отримання оригіналів документів.

Відповідно до п. 4.1 Договору поставка
товару здійснюється транспортом
покупця або продавця за домовленістю
сторін, що в свою чергу формує ціну на
товар.

Відповідно до п. 6.1 Договору договір
набирає чинності з моменту його
підписання і діє до 31.12.2012 року, в
частині взаєморозрахунків - до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за даним договором. Якщо за один місяць
до закінчення терміну дії договору
жодна з сторін не заявить про його
розірвання, то договір вважається
пролонгованим на цих же умовах.

Судом встановлено наступне.

На виконання умов договору 31.08.2012 року
позивачем було надано відповідачу
товар (макулатуру МС-5Б) в кількості 46, 875
т на загальну суму 45 000, 00 грн. (в т.ч. ПДВ
7 500 грн.), що підтверджується Податковою
накладною № 254 віл 31.08.2012 року (арк.
справи 13 на звороті).

Підставою в Податковій накладній
вказано договір № 01/08/12 від 01.08.2012 року.

Згідно відповіді ДПІ у Центральному
районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у
Миколаївській області вх. № 22790/14 від
10.12.2014 року, наданої на виконання вимог
ухвали суду, ТзОВ "Юг Гофропак" () в реєстрі виданих та
отриманих податкових накладних за
серпень 2012 року відображено податкову
накладну від 31.08.2012 року № 254 на
загальну суму 45 000 грн., отриману від ВАТ
"Луцький картонно-руберойдовий
комбінат". Суму ПДВ - 7 500 грн. по
вищевказаній податковій накладній
підприємством включено до податкового
кредиту за серпень 2012 року (арк. справи
23). Згідно з роздруківки з електронної
бази № з/п-42 постачальник ВАТ "Луцький
картонно-руберойдовий комбінат" ІНН
78 загальна сума 45 000 грн., вартість
без ПДВ 37 500 грн., сума ПДВ 7 500 грн. (арк.
справи 24-25).

Відповідно до п. 6.1, 6.2 наказу
Міністерства фінансів України № 1379 від
01.11.11 року "Про затвердження форми
податкової накладної та Порядку
заповнення податкової накладної",
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 22.11.11 року за № 1333/20071
(яка була чинна станом на день продажу
товару 31.08.2012 року) оригінал
податкової накладної надається
покупцю (отримувачу) товарів/послуг на
його вимогу. Податкова накладна є
підставою для віднесення до
податкового кредиту витрат зі сплати
податку на додану вартість у покупця,
зареєстрованого як платник податку.

Відповідно до п. 14 вищевказаного Наказу
податкова накладна виписується на
кожне повне або часткове постачання
товарів/послуг, а також на суму
коштів, що надійшли на поточний
рахунок як попередня оплата (аванс).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що факт вчинення
господарської операції підтверджено
наявними у матеріалах справи доказами.

З метою досудового врегулювання спору
позивач 10.10.2014 року звернувся до
відповідача з претензією, у якій просив
відповідача на протязі п'яти днів з
моменту отримання даної претензії
перерахувати грошову суму (арк. справи
14). Докази направлення претензії наявні
у матеріалах справи (арк. справи 14 на
звороті).

Доказів направлення відповідачем
відповіді на претензію суду не подано.

При цьому, судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 538 ЦК України
виконання свого обов'язку однією із
сторін, яке відповідно до договору
обумовлене виконанням другою стороною
свого обов'язку, є зустрічним
виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання
сторони повинні виконувати свої
обов'язки одночасно, якщо інше не
встановлено договором, актами
цивільного законодавства, не випливає
із суті зобов'язання або звичаїв
ділового обороту.

Якщо зустрічне виконання обов'язку
здійснено однією із сторін, незважаючи
на невиконання другою стороною свого
обов'язку, друга сторона повинна
виконати свій обов'язок.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом та якщо внаслідок прострочення
боржника виконання зобов'язання
втратило інтерес для кредитора, він
може відмовитися від прийняття
виконання і вимагати відшкодування
збитків.

Факт вчинення господарської операції
підтверджується, як вказано вище,
податковою накладною, яка отримана
покупцем, за наслідком чого ним
віднесено до податкового кредиту
витрати зі сплати податку на додану
вартість. За таких обставин, в силу п. 2.2
Договору у покупця виник обов'язок з
оплати вартості за отриманий товар.

Станом на день розгляду справи у суду
відсутні докази, які б спростовували
факт наявності заборгованості в
розмірі 45 000, 00 грн., як і відсутні
докази оплати коштів. Отже, вимога про
стягнення з відповідача
заборгованості за договором
купівлі-продажу № 01/08/12 від 01.08.2012 року в
розмірі 45 000, 00 грн. є обґрунтованою,
підставною та підлягає задоволенню.

Приписами ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат по даній
справі, то слід зазначити наступне.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 20.11.2014 року
було відстрочено позивачу ПАТ «Луцький
картонно-паперовий комбінат» сплату
судового збору до 11.12.2014 року.

Станом на дату розгляду справи в суді
позивачем не подано суду жодних
доказів сплати судового збору у
належному порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3.4. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу" з останніми
змінами та доповненнями від 10.07.2014 року
у разі коли господарським судом було
відстрочено сплату позивачем судового
збору, який з тих чи інших причин до
прийняття рішення зі справи сплачено
не було, а останнє прийнято на користь
позивача, то стягнення суми судового
збору здійснюється безпосередньо з
відповідача у доход державного бюджету
України.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір
відповідно до ст. 49 ГПК України слід
стягнути з відповідача в доход
Державного бюджету.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. 33, 34, 43, 49, 75, ст. 82- 84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

задовольнити позов Публічного
акціонерного товариства "Луцький
картонно-паперовий комбінат" до
відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юг Гофропак" про
стягнення заборгованості за договором
купівлі-продажу № 01/08/12 від 01.08.2012 року в
сумі 45 000, 00 грн.

Стягнути з відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Юг
Гофропак", вул. Велика Морська, 63, м.
Миколаїв, 54001 () на
користь позивача Публічного
акціонерного товариства "Луцький
картонно-паперовий комбінат", адреса
для кореспонденції: вул. Кривий Вал, 34,
офіс 308, м. Луцьк, 43025 ():

- 45 000, 00 грн. (сорок п'ять тисяч
грн. 00 коп.) - заборгованості за
Договором купівлі-продажу № 01/08/12 від
01.08.2012 року.

Наказ видати позивачу після
набрання рішенням законної сили.

Стягнути з відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю "Юг
Гофропак", вул. Велика Морська, 63, м.
Миколаїв, 54001 () в доход
Державного бюджету України (ГУ ДКСУ у
Миколаївській області, МФО банку 826013,
р/р 3002, , одержувач УК у
м. Миколаїв /м. Миколаїв / 22030001, код
класифікації доходів бюджету 22030001,
призначення платежу судовий збір за
позовом (П.І.Б. чи назва установи,
організації позивача), Господарський
суд Миколаївської області, ):

- 1 827, 00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім грн. 00 коп.) - витрат по
сплаті судового збору.

Наказ видати Державній податковій
інспекції у Центральному районі м.
Миколаєва Головного Управління
Міндоходів у Миколаївській області
після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 17.12.2014 року

Суддя
Е.М. Олейняш