ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014 року
Справа № 912/2194/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б.
(доповідач);

судді: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання:
Малик С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Іващенко О.В., представник
за довіреністю від 01.12.14р. №
91/2014/12/01-2;

від відповідача: у судове засідання не
з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Київенерго» на рішення
господарського суду Кіровоградської
області від 19.09.2014 р. по справі № 912/2194/14
(суддя Тимошевська В.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Київенерго», м. Київ

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, с.
Червоне, Гайворонський район,
Кіровоградської області

про стягнення 29465,23 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 19.09.2014
Публічному акціонерному товариству
«Київенерго» у задоволенні позову
відмовлено повністю.

Відмова у задоволенні позову
мотивована судом відсутністю в
матеріалах справи доказів в
підтвердження права власності ФОП
ОСОБА_2 на тимчасову споруду (малу
архітектурну форму) по АДРЕСА_1 в м.
Києві та/або використання вказаного
об'єкта для провадження
підприємницької діяльності у
відповідний період з 23.12.2013, на якому
виявлено самовільне підключення до
електричних мереж позивача (Акт про
порушення № 24447), оскільки даний об'єкт
продано ФОП ОСОБА_2 за договором
купівлі-продажу від 24.09.2013 іншій
юридичній особі - ТОВ «Юта Сервісіз».

Крім того, суд у своєму рішенні вказав
на те, що під час проведення перевірки
та складання Акта про порушення № 24447
від 23.12.2013 з його змісту не вбачаються
обставини того, що перевірка
проводилась в присутності споживача
або уповноваженої ним особи (такі
відомості в Акті відсутні), чим
порушено вимоги пункту 6.40. Правил
користування електричною енергією.

Не погоджуючись з вищевказаним
рішенням позивач звернувся до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою.

Апеляційна скарга мотивована
прийняттям судом необґрунтованого
рішення з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги,
апелянт посилається на той факт, що
господарським судом не враховано, що
саме відповідач відповідно до умов
Договору про сплату пайової участі від
27.04.2014 та Довідки про функціональне
призначення ТС № 3898 від 24.05.2013
являється власником тимчасової
споруди (малої архітектурної форми), в
якій виявлено самовільне підключення
електроустановок до електричної
мережі ПАТ «Київенерго», відтак має
нести відповідальність за самовільне
підключення та споживання електричної
енергії.

За переконанням апелянта, саме ФОП
ОСОБА_2 на підставі вищевказаної
Довідки наділена правом розташування
тимчасової споруди за адресою: м. Київ,
АДРЕСА_1, а тому представниками
позивача саме на власника даного
об'єкту 23.12.2013 складено Акт про
порушення ПКЕЕ № 24447.

Крім того, скаржник вважає, що
господарським судом неправомірно
відхилено клопотання відповідача про
його заміну на іншого відповідача - ТОВ
«Юта Сервісіз», мотивуючи свою відмову
відсутністю відповідної згоди на це
позивача у справі, який між іншим був
відсутнім у судовому засіданні 19.09.2014.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
19.11.2014 р. розгляд справи призначено у
судовому засіданні на 11.12.2014 р.

Представник позивача (апелянт) у
судовому засіданні вимоги апеляційної
скарги підтримав у повному обсязі,
наполягав на задоволенні апеляційної
скарги та скасуванні рішення місцевого
господарського суду у даній справі.

Крім того, 08.12.2014 р. від позивача на
адресу Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
надійшло клопотання про заміну
неналежного відповідача з ФОП ОСОБА_2
на ТОВ «ЮТА СЕРВІСІЗ».

Представник відповідача явку у
судове засідання свого представника не
направив, відзив на апеляційну скаргу
не надіслав.

11.12.2014 р. у судовому засіданні
оголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України,
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
та перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, розглянувши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставинам справи та повноту їх
встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено місцевим господарським
судом 23.12.2013 уповноваженими
представниками ПАТ «Київенерго»
проведено перевірку на об'єкті по
АДРЕСА_1 в м. Києві, в ході якої виявлено
порушення ст. ст. 26, 27 Закону України
«Про електроенергетику», пунктів 6.40, 10.2
Правил користування електричною
енергією, затверджених постановою НКРЕ
від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ), що полягає у
самовільному підключенні
струмоприймачів до електричної мережі
енергопостачальника з метою
безоблікового споживання
електроенергії. За даним фактом
складено акт про порушення № 24447 від
23.12.2013 (а. с. 11).

За характеристикою об'єкта по
АДРЕСА_1 в м. Києві, що наведена в
Акті перевірки, це є тимчасова споруда
(кіоск), що належить ФОП ОСОБА_2

Відповідно до наданої позивачем до
матеріалів справи Довідки від 24.05.2013
про функціональне призначення
тимчасової споруди серії ТС № 3898
виданої Департаментом промисловості
та розвитку підприємництва
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської
райдержадміністрації) ФОП ОСОБА_2,
функціональним призначенням кіоску по
АДРЕСА_1 в м. Києві є продаж
інших продовольчих товарів (крім
алкогольних напоїв) з режимом
роботи з 9.00 год. до 21.00 год. (а. с. 14).

Акт про порушення № 24447 від 23.12.2013
складено відносно ФОП
ОСОБА_2 та підписано трьома
уповноваженими представниками
ПАТ «Київенерго», якими проводилась
перевірка, з відміткою, що споживач
або уповноважена ним особа від
підпису акта відмовились.

Згідно акта про усунення порушення
ПКЕЕ (ПКЕЕН) № 24447 від
23.12.2013 виявлене порушення усунено
уповноваженими представниками ПАТ
«Київенерго» шляхом відключення на
місці (а. с. 12).

03.03.2014 відбулося засідання комісії
позивача по розгляду акта про
порушення № 24447 від 23.12.2013, за
наслідками якої визначено розмір
недорахованої електроенергії в
розмірі 29465,23 грн. Рішення комісії
оформлено протоколом № 388 від 03.03.2014 (а.
с. 22).

Вказане засідання проведено за
відсутності ФОП ОСОБА_2, однак останній
було завчасно надіслано повідомлення
про час і дату проведення засідання
комісії згідно листа ПАТ «Київенерго»
від 27.01.2014 № 030/31/7557 (а. с. 17, 18).

Нарахування необлікованої електричної
енергії проведено згідно з пунктом 2.6
та за формулою 2.7 Методики визначення
обсягу та вартості електричної
енергії, не облікованої внаслідок
порушення споживачами правил
користування електричною енергією,
затвердженої постановою НКРЕ № 562 від
04.05.2006 (далі - Методика). Період
нарахування з 24.09.2013 (попереднього акта
про порушення) по 23.12.2013 (дата виявлення
порушення).

Копія протоколу № 388 від 03.03.2014 разом з
розрахунком вартості електроенергії,
спожитої без обліку (договору) та
рахунок для оплати недоврахованої
електричної енергії по акту порушення
від 23.12.2013 № 24447 надіслано ФОП ОСОБА_2 з
супровідним листом № 030/31/7-1609
від 04.03.2014 та вручено адресату, про що
свідчить поштове повідомлення
(а. с. 23, 24).

Згідно пункту 6.43 ПКЕЕ, споживач має
оплатити розрахункові документи за
недовраховану електричну енергію
протягом 30 календарних днів від дня
отримання рахунка. Однак, як повідомляє
позивач, відповідач рахунок на суму
29465,23 грн. не сплатив, що стало підставою
для звернення ПАТ «Київенерго» з
позовом у даній справі.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про
електроенергетику», споживання
енергії можливе на підставі договору з
енергопостачальником. Споживач
енергії зобов'язаний додержуватися
вимог нормативно технічних документів
та договору про постачання енергії.

Згідно ст. 27 названого Закону
правопорушення в електроенергетиці
тягне за собою встановлену
законодавством України цивільну,
адміністративну і
кримінальну відповідальність.
Правопорушеннями в електроенергетиці
є, зокрема, самовільне
підключення до об'єктів
електроенергетики і споживання
енергії без приладів обліку.

Пунктом 6.41 ПКЕЕ встановлено, що у разі
виявлення під час контрольного огляду
або технічної перевірки уповноваженим
представником постачальника
електричної енергії, від якого
споживач одержує електричну енергію,
або електропередавальної організації
порушень цих Правил або умов договору
на місці виявлення порушення у
присутності представника споживача
оформляється акт порушень. Вказаним
пунктом встановлено вимоги до порядку
складання та змісту відповідного акта
про порушення ПКЕЕ.

Згідно з пунктом 6.42 ПКЕЕ на підставі
акта порушень уповноваженими
представниками постачальника
електричної енергії
(електропередавальної організації) під
час засідань комісії з розгляду актів
про порушення визначаються обсяг
недоврахованої електричної енергії та
сума завданих споживачем збитків.

Пунктом 2.6 Методики, відповідно до
якого позивачем проведено нарахування,
встановлено порядок визначення обсягу
та вартості самовільно спожитої
електричної енергії в разі виявлення у
споживача порушень, зазначених у
підпункті 5 пункту 2.1 Методики
(самовільне підключення
електроустановок, струмоприймачів або
електропроводки до електричної мережі
енергопостачальника), та за умови
відсутності у такого споживача
договору про постачання електричної
енергії.

Згідно пункту 2.1. Методики, остання
застосовується на підставі акта про
порушення, складеного в порядку,
установленому цією Методикою, з
урахуванням вимог ПКЕЕ та в разі
виявлення порушень ПКЕЕ, зазначених в
Методиці.

Як зазначено в пункті 8 Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України (далі - ВГСУ) від 21.11.2011 №
01-06/1624/2011 «Про практику застосування
ВГСУ у розгляді справ окремих норм
матеріального права», недоврахована
електрична енергія - це збитки
енергопостачальника через
правопорушення споживача у сфері
електроенергетики, які підлягають
доказуванню з урахуванням приписів
статті 225 ГК України та статей 22, 614, 1212,
1213 ЦК України (Постанови ВГСУ від 26.01.2010
№ 5/103-09, від 23.09.2010 № 8/374/09).

Відповідна правова позиція щодо
застосування положень Методики та ПКЕЕ
для визначення обсягу та обрахування
вартості електричної енергії, спожитої
за відсутності укладеного між
сторонами договору про постачання
електричної енергії, викладалася й
Верховним Судом України (Постанова від
16.05.2011 № 15/147/10).

Відповідно до ч.1 ст.218 ГК України
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

За загальним правилом, при
застосуванні господарсько-правової
відповідальності необхідно
враховувати умови такої
відповідальності, яка складається з
наступних елементів: наявність
господарського правопорушення, тобто
порушення норм закону, договору тощо;
протиправність поведінки
господарського порушника (дія або
бездіяльність, що порушують правову
норму, умови договору тощо); причинний
зв'язок між протиправною поведінкою
порушника і завданими потерпілому
збитками (тобто, коли протиправна
поведінка є об'єктивною причиною
такого наслідку, як збитки, або інша
шкода, завдані потерпілому); вина
господарського правопорушника.

Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка
набула майно або зберегла його
у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої, правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

У разі неможливості повернути в натурі
потерпілому безпідставно набуте майно
відшкодовується його вартість (частина
друга ст. 1213 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1212 ЦК України
положення цієї глави застосовуються,
зокрема, до вимог про відшкодування
шкоди особою, яка незаконно набула
майно або зберегла його у себе за
рахунок іншої особи.

Отже, зі змісту вищевказаних норм
вбачається, що для з'ясування чи набула
особа відповідного зобов'язання,
визначеного ст. 1212 ЦК України,
необхідно встановити наступні
обставини, які у сукупності є підставою
для виникнення такого зобов'язання:
факт набуття особою майна або його
збереження за рахунок іншої особи;
відсутність для цього підстав.

Приймаючи рішення у справі, місцевий
господарський суд дійшов висновку, що
позивачем не доведено, що порушення,
зазначене в акті, а саме: самовільне
підключення електроустановок до
електричної мережі ПАТ «Київенерго» за
адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, допущені
відповідачем.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком місцевого господарського
суду з огляду на наступне.

Як вбачається з наявних в матеріалах
справи доказів, 24.09.2013 між ФОП
ОСОБА_2 (продавець) та ТОВ «Юта
Сервісіз» (покупець) укладено договір
купівлі-продажу, за умовами якого
продавець зобов'язався передати
у власність покупця тимчасову споруду
(кіоск), яка розташовується за адресою:
м. Київ, АДРЕСА_1 (а. с. 78 ). Вказаний
договір підписано продавцем
і покупцем та скріплено печаткою
покупця.

Згідно пункту 1.2. договору
купівлі-продажу, право власності на
тимчасову споруду (кіоск) виникає у
покупця з моменту підписання акта
приймання-передачі.

Згідно акта приймання-передачі від
24.09.2013, тимчасова споруда передана від
продавця покупцеві (а. с. 79).

Відповідно до ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

На виконання умов договору
купівлі-продажу ТОВ «Юта Сервісіз»
сплатило ФОП ОСОБА_2 32000,00 грн. (п. 2.1.), що
відповідає ціні майна, зафіксованого у
вказаному договорі купівлі-продажу, що
підтверджується прибутковим касовим
ордером № 104 від 24.09.2013 (а. с.80).

Таким чином, на думку колегії суддів,
місцевий господарський суд правомірно
дійшов до висновку, що відповідач з
24.09.2013 не є власником об'єкта по АДРЕСА_1
в м. Києві, на якому виявлено самовільне
підключення до електричних мереж
позивача, а тому не може бути
притягнутий до відповідальності за
порушення ПКЕЕ на вищевказаному
об'єкті.

В матеріалах справи відсутні докази, що
ФОП ОСОБА_2 є власником тимчасової
споруди по вул. Кутузова. 6 в м. Києві
та/або використовувала такий об'єкт для
провадження підприємницької
діяльності в період виявлення
порушення ПКЕЕ. Відповідно, слід
припускати, що під час проведення
перевірки 23.12.2013 представниками
позивача не встановлювалась особа
правопорушника, а висновок стосовно
належності тимчасової споруди ФОП
ОСОБА_2 та здійснення нею
підприємницької діяльності на
відповідному об'єкті зроблено на
підставі лише Довідки про
функціональне призначення тимчасової
споруди серії ТС № 3898 від 24.05.2013, зі
строком дії до 01.01.2014, яка була
використана позивачем під час розгляду
попереднього Акта про порушення,
складеного 23.09.2013 за аналогічне
порушення ПКЕЕ (а. с. 15).

Таким чином, колегія суддів вважає не
доведеним позивачем факт вчинення саме
ФОП ОСОБА_2 правопорушення в
електроенергетиці, що полягає у
самовільному підключенні
струмоприймачів до електричної мережі
енергопостачальника та безоблікового
споживання електроенергії, а відтак
місцевий господарський суд правомірно
відмовив у стягненні з ФОП ОСОБА_2
вартості самовільно спожитої
електричної енергії в розмірі 29465,23
грн..

Доводи апелянта про
неправомірність відхилення
господарським судом клопотання
відповідача про заміну відповідача на
іншого - ТОВ «Юта Сервісіз» колегією
суддів відхиляються з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 ГПК України
господарський суд, встановивши до
прийняття рішення, що позов подано не
до тієї особи, яка повинна відповідати
за позовом, може за згодою позивача, не
припиняючи провадження у справі,
допустити заміну первісного
відповідача належним відповідачем.

Оскільки відповідна згода на заміну
первісного відповідача зі сторони
позивача у даній справі не надходила,
то на думку колегії суддів,
господарський суд правомірно
розглянув справу стосовно того
відповідача, якому пред'явлено позовну
вимогу.

При цьому, місцевий господарський суд
правильно зазначив про те, що позовні
вимоги ґрунтуються на матеріалах
перевірки, проведеної стосовно ФОП
ОСОБА_2, а тому відсутні підстави для
залучення до участі у справі іншого
відповідача - ТОВ «Юта Сервісіз».

З огляду на вищезазначене, доводи
викладені відповідачем в апеляційній
скарзі, не спростовують висновків
господарського суду покладених в
обґрунтування рішення, і судовою
колегією відхиляються з огляду на
вищенаведені обставини.

Отже, судова колегія вважає, що рішення
господарського суду слід залишити без
змін, а апеляційну скаргу без
задоволення.

Клопотання ПАТ «Київенерго» про заміну
неналежного відповідача - ФОП ОСОБА_2 на
ТОВ «ЮТА СЕРВІСІЗ», колегією суддів
відхиляється, оскільки, як матеріали
перевірки так і рішення засідання
комісії, яке оформлено протоколом № 1
від 16.01.2014 не стосуються прав та
обов'язків ТОВ «ЮТА СЕРВІСІЗ».

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Кіровоградської області від 19.09.2014 по
справі № 912/2194/14 залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено
16.12.2014 р.

Головуючий
Ю.Б. Парусніков

Судді
Л.М. Білецька

Т.А. Верхогляд