ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2014 р.
Справа № 911/4852/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лилака Т.Д., розглянувши
справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Київенерго», м. Київдо
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВГВ-Енерго»,
Київська обл., м. Броварипро стягнення 88
373,94грн., за участю представників:

позивача:Цегельник Г.В., довіреність
№91/2014/10/08-4 від 08.10.2014 року;відповідача
:не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне
товариство «Київенерго» звернувся до
господарського суду Київської області
з позовною заявою до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ВГВ-Енерго» про стягнення 28 336,87 грн.
пені та 60 037,07 грн. штрафу, а загалом 88
373,94 грн. у зв'язку з неналежним
виконанням останнім зобов'язань з
поставку товару за договором про
закупівлю товарів №1820/ДМТЗ-13 від 24.12.2013
року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 21.10.2014 року матеріали
позовної заяви Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВГВ-Енерго» про
стягнення 88 373,94 грн. направлено за
підсудністю до господарського суду
міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.10.2014 року матеріали
позовної заяви Публічного
акціонерного товариства «Київенерго»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВГВ-Енерго» про
стягнення 88 373,94 грн. направлено за
підсудністю до господарського суду
Київської області.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 14.11.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 27.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 27.11.2014 року розгляд справи
було відкладено на 11.12.2014 року.

Представник відповідача в судове
засідання 11.12.2014 року не з'явився,
відзив на позов не надав, про час і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Відповідно до Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15 березня 2010 року №01-08/140 «Про деякі
питання запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

24.12.2013 року між Публічним акціонерним
товариством «Київенерго» (покупець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ВГВ-Енерго»
(постачальник) було укладено договір
про закупівлю товарів №1820/ДМТЗ-13 за
умовами якого постачальник
зобов'язується у 2014 році поставити
покупцеві товари, зазначені в
специфікації до цього договору (далі -
товар), а покупець - прийняти і оплатити
такі товари.

Відповідно до п. 3.1. договору, ціна цього
договору становить 1 042 346,60 грн. без ПДВ,
крім того ПДВ 208 469,32 грн., загальна ціна
договору з урахуванням ПДВ 1 250 815,92 грн.

Згідно до п. 5.1. договору, строк
поставки: товар визначений у
підпунктах 1.1.-1.3. специфікації (Додаток
1 до Договору) постачається протягом 30
днів після отримання попередньої
оплати; товар визначений у підпункті 1.4.
постачається протягом 90 днів після
отримання попередньої оплати.

Відповідно до п. 5.3. договору, поставка
товару здійснюється на умовах,
погоджених сторонами у специфікації до
цього договору.

Граничною датою поставки вважається
дата, зазначена сторонами в п. 5.1.
Фактичною датою поставки вважається
дата підписання обома сторонами акта
приймання-передавання товару (п. 5.7.
договору).

Згідно п. п. 6.3.1. договору, постачальник
зобов'язаний забезпечити поставку
товару у строки, встановлені цим
договором.

Цей договір набирає чинності з моменту
підписання кожною стороною і діє до
31.12.2014 року включно, а в частині
проведення розрахунків - до їх повного
виконання.

На виконання умов договору позивач
здійснив попередню оплату - 50% вартості
товару у розмірі 625 407,96 грн., що
підтверджується наявним в матеріалах
справи платіжним дорученням №3587 від
06.02.2014 року.

Виходячи з того, що позивачем здійснено
попередню оплату за договором 06.02.2014
року, відповідач зобов'язується
здійснити поставку товару на суму 300
447,60 грн. (п. п. 1.1.-1.3.специфікації) до
08.03.2014 року включно та на суму 950 368,32 грн.
(п. 1.4. специфікації) до 07.05.2014 року
включно.

На виконання умов договору відповідач
в період з квітня 2014 року по червень 2014
року поставив позивачу товар на
загальну суму 1 250 815,92 грн. з порушенням
строків та умов договору, що
підтверджується видатковою накладною
№РН-0000003 від 17 квітня 2014 року на суму 300
447,60 грн. та видатковою накладною
№РН-00009 від 25.06.2014 року на суму 950 368,32
грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе
зобов'язання по здійсненню попередньої
оплати за договором, а відповідач не
виконав належним чином взяті на себе
зобов'язання з поставки товару в строки
визначені п. 5.1. договору.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених ГК України, іншими
законами та договором (частина друга
статті 193, частина перша статті 216 та
частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій
згідно з частиною другою статті 217 ГК
України є штрафні санкції, до яких
віднесено штраф та пеню (частина перша
статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено частиною третьою статті 549
ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК
України, статтями 1, 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» та
частиною шостою статті 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та
порядок нарахування штрафу надано
сторонам частиною четвертою статті 231
ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 ЦК України,
коли сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
27.04.2012 року у справі № 06/5026/1052/2011.

Відповідно до п. 7.3.2. договору, у разі
відмови від здійснення поставки
товару, нездійснення поставки товару,
прострочення поставки або
недопоставки товару відповідно до умов
та строків, передбачених цим договором,
постачальник, сплачує на користь
покупця штраф в розмірі 5% від вартості
непоставленого товару або несвоєчасно
поставленого товару, а також неустойку
в розмірі 0,1% від вартості
непоставленого або несвоєчасного
поставленого товару за кожний день
прострочення, а у разі здійснення
попередньої оплати постачальника, крім
сплати штрафу, повертає покупцю кошти з
урахуванням індексу інфляції.

Враховуючи вищевикладені норми закону
та умови договору, позивачем у зв'язку з
простроченням виконання зобов'язання з
поставки товару нараховано 28 336,87 грн.
пені та 60 037,07 грн. штрафу відповідно до
наданого розрахунку.

Суд, здійснивши власний розрахунок
пені встановив, що заявлений позивачем
до стягнення розрахунок пені за
несвоєчасну поставку товару в розмірі
28 336,87 грн. (за період з 07.05.2014 року по
25.06.2014 року) є арифметично невірним,
оскільки позивачем нарахована пеня з
07.05.2014 року, а порушення строку поставки
настає з 08.05.2014 року, у зв'язку з чим
стягненню підлягає розмір пені,
здійснений за розрахунком суду в сумі 27
842,16 грн.

В іншій частині позовних вимог про
стягнення пені за несвоєчасну сплату
поставленого товару в позові слід
відмовити.

Враховуючи вищевикладені норми закону
та умови договору, позивачем, у зв'язку
з неналежним виконанням відповідачем
зобов'язання з поставки товару,
нараховано 60 037,07 грн. штрафу відповідно
до наданого розрахунку, який
відповідає умовам договору та вимогам
закону.

Таким чином, позов в частині стягнення
штрафу у розмірі 60 037,07 грн. у зв'язку з
простроченням відповідачем виконання
взятих на себе зобов'язань зі сплати
орендної плати за вказаними договорами
на підставі ст. 230 ГК України є
обґрунтованим, і тому підлягає
задоволенню.

Судовий збір у розмірі 1 816,77 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України підлягає стягненню з
відповідача пропорційно задоволених
вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ВГВ-Енерго» (07400,
Київська обл., м. Бровари, вул.
Грушевського, 5, кв. 79, код 36432626) на
користь Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» (01001, м. Київ,
пл. І.Франка, 5, код 00131305) 27 842
(двадцять сім тисяч вісімсот сорок дві)
грн. 16 коп. пені, 60 037 (шістдесят тисяч
тридцять сім) грн. 07 коп. штрафу, 1 816
(одну тисячу вісімсот шістнадцять) грн.
77 коп. судового збору.

В іншій частині в позові відмовити.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 16.12.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак