ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2014 р.Справа № 922/5224/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання
Сінченко І.В.

розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного
товариства "Хладопром", м. Харків,
третя особа, яка не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору, на стороні
позивача, акціонерна компанія
"Харківобленерго", м. Харків, до
товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергопромсервіс
2011", м. Харків, про стягнення 155168,49 грн.
за участю представників:

позивача - Черномаз М.В. (дов.),

третьої особи - Антипова С.Л. (дов.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПрАТ "Хладопром", звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою до
відповідача, ТОВ "Енергопромсервіс 2011",
про стягнення 155168,49 грн., в т.ч. основна
заборгованість - 136977,84 грн., пеня - 15451,10
грн., 3% річних - 2739,55 грн. Позивач просить
також стягнути з відповідача витрати
по сплаті судового збору.

Ухвалою суду від 17.11.2014р. залучено до
участі у справі акціонерну компанію
"Харківобленерго" в якості третьої
особи, яка не заявляє самостійні вимоги
на предмет спору, на стороні позивача.

Позивач підтримує заявлені позовні
вимоги в повному обсязі.

Третя особа підтримує позицію
позивача.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи був повідомлений
ухвалою суду, яка направлялась за
місцем реєстрації відповідача, що
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців, однак
поштове відправлення повернуто поштою
за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ст. 64 ГПК України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала про відкриття провадження у
справі надсилається за адресою
місцезнаходження (місця проживання)
сторін, що зазначена в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності сторін за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження у справі вручена їм
належним чином.

У зв'язку з тим, що відповідач був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце розгляду справи, однак
своїми процесуальними правами щодо
участі в судовому засіданні та надання
відзиву на позов не скористався, суд
дійшов висновку про можливість
розгляду справи за відсутності
відповідача за наявними матеріалами на
підставі ст. 75 ГПК України.

Вислухавши представників позивача,
третьої особи, дослідивши матеріали
справи, суд встановив наступне.

05.07.2013р. між ТОВ "Енергопромсервіс 2011"
(продавець, відповідач) та ПрАТ
"Хладопром" (покупець, позивач) був
укладений договір № ЕЕ-05/07 (№ 71/3-13), за
умовами якого продавець зобов'язується
продавати почасово електричну
енергію, а покупець зобов'язується
почасово приймати й оплачувати
електричну енергію на умовах і в
терміни, передбачені даним договором,
додатками до нього та діючими
законодавчими і нормативними актами.

Як зазначає позивач, оскільки робота
підприємства має сезонний характер і
визначити чітку суму за спо житу
електроенергію було неможливо, оплата
енергії, що відпускалася відповідачем,
здійснювалась позивачем відповідно до
п.7 ст. 276 Господарського кодексу
України та п. 5.3 Договору, а саме шляхом
здійснення передплати.

Залишок оплати по Договору з 2013р.
станом на 01.01.2014р складає 324665.72 грн., що
підтверджується актом звіряння
взаємних розрахунків за 1 півріччя 2014р.

В січні 2014 р. на розрахунковий рахунок
відповідача позивач перерахував:

- платіжним дорученням № 14 від 13 січня
2014 р. суму 195123,60 грн.,

- платіжним дорученням № 33 від 20 січня
2014 р. суму 195123,60 грн.,

- платіжним дорученням № 68 від 29 січня
2014 р. суму 163530,00 грн.

За січень 2014р. позивачем отримано від
відповідача електричної енергії на
суму 528776,28 грн., що підтверджується ак
том № 11/01 прийому - здачі по Договору
купівлі-продажу електроенергії від
31.01.2014р.

В лютому 2014р. на виконання умов
Договору позивач перерахував на
рахунок відповідача за елект роенергію
передплату наступними платіжними
дорученнями:

- платіжним дорученням № 142 від 10 лютого
2014 р. суму 195123,60 грн.

- платіжним дорученням № 206 від 21 лютого
2014 р. суму 100000,00 грн.

- платіжним дорученням № 233 від 25 лютого
2014 р. суму 95123,60 грн.

- платіжним дорученням № 257 від 27 лютого
2014 р. суму 204415,20 грн.

За лютий 2014р. позивачем отримано від
відповідача електричної енергії на
суму 492578,34 грн., що підтверджується
актом № 09/01 прийому - здачі по Договору
купівлі-продажу електроенергії від
28.02.2014р.

Таким чином, залишок передплати, що
була зроблена позивачем на отримання
електричної енергії на березень 2014 р.,
склав 451750,70 грн., при цьому з березня
2014р. відповідач припинив поставку
електроенергії позивачу.

11.03.2014 р. між ПрАТ "Хладопром", ТОВ
"Енергопромсервіс 2011" та АК
"Харківобленерго" був укладений
договір поруки № 08/11/03, за умовами якого
АК "Харківобленерго" безпосередньо
здійснює поставку електричної енергії
позивачу, а відповідач оплачує
вартість такої електроенергії за
рахунок коштів передплати в розмірі
451750,70 грн.

Згідно п. 2.1 Договору поруки відповідач
повинен належним чином виконати взяті
на себе солідарні з боржником
зобов'язання перед кредитором і
перерахувати на розрахунковий рахунок
АК "Харківобленерго" суму в розмірі
451750,70 грн. у термін трьох банківських
днів із дня підписання договору

Відповідачем на виконання договору
поруки № 08/11/03 від 11.03.2014р. здійснені
проплати на рахунок АК
"Харківобленерго" на загальну суму
314772,86 грн., а саме платіжним дорученням
№ 154 від 19.03.2014 р. на суму 180000 грн.,
платіжним дорученням № 4235 від 21.03.2014 р.
на суму 7567,72 грн., платіжним дорученням
№ 155 від 27.03.2014 р. на суму 100 000 грн.,
платіжним дорученням № 1 від 28.04.2014 р. на
суму 27205,14 грн.

Сума, що залишилась не перерахованою
складає 136977,84 грн.

Представник третьої особи в судовому
засіданні надав пояснення, в яких
зазначив, що на теперішній час позивач
належним чином виконує свої
зобов'язання перед АК "Харківобленерго"
щодо оплати отриманої електричної
енергії, заборгованості по оплаті
немає, а тому у АК "Харківобленерго"
нема ніяких претензій до ТОВ
"Енергопромсервіс 2011" щодо сплати за
договором поруки № 08/11/03 від 11.03.2014р.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ч.1 ст. 275 ГК України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.
Окремим видом договору
енергопостачання є договір про
постачання електричної енергії
споживачу. Особливості постачання
електричної енергії споживачам та
вимоги до договору про постачання
електричної енергії встановлюються
законами України "Про засади
функціонування ринку електричної
енергії України" та "Про
електроенергетику".

Згідно ч.7 ст. 276 ГК України оплата
енергії, що відпускається,
здійснюється відповідно до умов
договору. Договір може передбачати
попередню оплату, планові платежі з
наступним перерахунком або оплату, що
проводиться за вартість прийнятих
ресурсів.

Відповідно до положень ст. 693 ЦК України
якщо договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу. Якщо продавець, який
одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Згідно п. 5.3 Договору № ЕЕ-05/07 від
05.07.2013р. у випадку переплати за
фактично спожитий об'єм
електроенергії, сума переплати
зараховується продавцем в рахунок
оплати електроенергії за наступний
розрахунковий період або
повертається на рахунок покупця.

Відповідач фактично визнав наявність
заборгованості перед позивачем у сумі
136977,84 грн. в акті звірки
взаєморозрахунків станом на 30.06.2014р.,
який з боку відповідача підписаний
директором та скріплений печаткою.

Враховуючи, що позивачем була
здійснена передплата за Договором №
ЕЕ-05/07 від 05.07.2013р. на суму 136977,84 грн., на
яку відповідачем не було поставлено
електричну енергію та яку не повернуто,
суд вважає позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача на користь
позивача основної суми в розмірі 136977,84
грн. обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Позивач просить також стягнути з
відповідача суму пені в розмірі 15451,10
грн.

Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватись
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком, а
статтею 547 ЦК України передбачено, що
правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі, правочин щодо забезпечення
виконання зобов'язання, вчинений із
недодержанням письмової форми, є
нікчемним.

Відповідно до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Отже, штраф та
пеня є різновидами неустойки, які
відрізняються тим, що розмір пені
залежить від тривалості прострочення
боржника, а штраф не залежить.

Згідно з частиною першою статті 230 ГК
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Суд зазначає, що сторонами в Договорі №
ЕЕ-05/07 від 05.07.2013р. не передбачений
обов'язок відповідача сплачувати пеню
в разі несвоєчасного повернення суми
передплати. Суд зазначає, що якщо у
вчиненому сторонами правочині розмір
та базу нарахування пені не визначено
або вміщено умову (пункт) про те, що пеня
нараховується відповідно до чинного
законодавства, суму пені може бути
стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та
умови її сплати визначено певним
законодавчим актом.

Відповідно до п.6. ст.231 ГК України
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою НБУ, за весь час
користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Суд зазначає, що дана норма є загальною
та не встановлює розмір пені, а лише
встановлює механізм її розрахунку та
вказує на те, що сторони мають право
встановлювати розмір пені за своїм
розсудом.

Діючим законодавством не передбачений
обов'язок та умови сплати пені щодо
порушення в спірних правовідносинах.

За таких обставин позовні вимоги про
стягнення пені є нормативно та
документально необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Крім того позивач просить стягнути з
відповідача 3% річних у сумі 2739,55 грн.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Однак стягнення суми попередньої
оплати, перерахованої за договором із
застосуванням права передбаченого ч. 2
ст. 693 ЦК України не вважається грошовим
зобов'язанням у розумінні ст. 625 ЦК
України, а тому на вказану суму не
можуть нараховуватись інфляційні
втрати та 3% річних.

Дана правова позиція викладена
Верховним Судом України у постанові
від 15.10.2013 року у справі № 5011-42/13539-2012 та
відповідно до вимог статті 111-28 ГПК
України є обов'язковою для всіх судів
України.

Таким чином позовні вимоги про
стягнення 3% річних є нормативно та
документально необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку про часткове задоволення
позовних вимог, а саме в частині
стягнення суми попередньої оплати в
розмірі 136977,84 грн., в задоволенні решти
позовних вимог суд відмовляє.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК
України судові витрати покладаються на
позивача пропорційно сумі задоволених
позовних вимог, в іншій частині - на
позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 82-85
ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Енергопромсервіс 2011"
(61166, м. Харків, вул. Новгородська, 11, код
37877932) на користь приватного
акціонерного товариства "Хладопром"
(61099,м. Харків, вул. Хабарова,1, р/р в
ПАТ "Мегабанк", м. Харків, МФО 351629, код
01548734) суму попередньої оплати в розмірі
136977,84 грн., витрати по сплаті судового
збору в сумі 2739,56 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Повне рішення складено 16.12.2014 р.

Суддя В.О. Яризько