ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

11.12.2014р.
Справа № 917/2191/14

за позовом Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Полтава-Ляхова, 12 А", вул.
Ляхова, 12А, м. Полтава, Полтавська
область, 36003

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, 38744

про стягнення 35814,66 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан
Т.С.

представники сторін:

від позивача: Гиря А.В. дов. в
матеріалах справи

від відповідача: ОСОБА_3 дов. б/н
від 08.12.2014р.

Справу за допомогою програми
авторозподілу було передано від судді
Плотницької Н.Б. до судді Іваницького
О.Т.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна
заява про стягнення 35814,66 грн., за
договором б/н від 18.07.2013 року, із яких:
основний борг - 33079,20 грн., пеня - 1645,21
грн., 3% річних - 1090,25 грн.

11.12.2014р. від ФОП ОСОБА_1 за вх. канцелярії
суду №16527 надійшло клопотання про
призначення експертизи. Клопотання
відповідача про призначення
експертизи судом відхилено в зв'язку з
недоцільністю її проведення.

11.12.2014р. за вх. канцелярії суду №2897/14
від відповідача надійшла зустрічна
позовна заява. Ухвалою суду від
11.12.2014р., на підставі п.1 ст. 62 ГПК
України, відмовлено ФОП ОСОБА_1 у
прийнятті зустрічної позовної заяви.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами. Беручи до
уваги, що відповідно до статті 33
Господарського процесуального кодексу
України обов'язок доказування і
подання доказів покладено на сторони,
суд згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Оскільки строк розгляду справи
закінчується, спір підлягає вирішенню
по суті за наявними в справі доказами.

Розглянувши матеріали справи та
дослідивши і оцінивши за своїм
внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всі обставини справи в їх
сукупності, а також за результатами
оцінки поданих сторонами
господарського процесу доказів, у
нарадчій кімнаті суд задовольняє
позовні вимоги виходячи з наступного:

між Об'єднанням співвласників
багатоквартирного будинку «Полтава -
Ляхова, 12А» (далі - ОСББ "Полтава-Ляхова",
Позивач) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі - ФОП
ОСОБА_1, Відповідач) 18 липня 2013 року було
укладено договір б /н від 18.07.2013 року
(далі -Договір).

За умовами Договору, Замовник (далі
ОСББ "Полтава-Ляхова") доручає, а
Виконавець (далі ФОП ОСОБА_1)
зобов'язується виконати у
відповідності до умов Договору
капітальний ремонт конструкцій даху
будинку по АДРЕСА_2 в обсязі,
передбаченому погодженим Сторонами
кошторисом.

Строки виконання робіт - до 10 вересня
2013року (п.5 Договору).

Відповідно до п. З Договору, договірна
ціна робіт, що доручені для виконання
Виконавцю за цим договором, складає 90
396,00 грн. Договірна ціна за цим
Договором є динамічною. Зміна вартості
робіт або матеріалів, вказаних у
кошторисному розрахунку, можлива у
разі подорожчання матеріалів, виробів,
конструкцій, або з урахуванням індексу
інфляції підтвердженого документально

Сторони погодили та скріпили печатками
і підписами Кошторис на виконання
робіт на суму 90396,00 грн.

Згідно п. 4 Договору, передплата за
виконання ремонтних робіт складає 20%
від договірної ціни, що становить 18 079, 20
грн. від 90396,00 грн.

Відповідно до п. 4 Договору, після
виконання комплексу робіт Виконавець
по Договору передає Замовнику акт
приймання виконаних робіт.
Уповноважений представник Замовника
на протязі трьох днів перевіряє
реальність цих документів і підписує
їх в частині фактично виконаних
обсягів робіт. Оплата виконаних робіт
здійснюється Замовником протягом 3
днів після оформлення підписами та
печатками Замовника та Виконавця акту
приймання виконаних робіт.

Відповідно до п.4 Договору фактом
закінчення робіт являється підписаний
акт виконаних робіт.

Відповідачем були виставлені
рахунки-фактури:

• № 5 від 18.07.2013 року на суму 18079,20
грн. (передплата за ремонтні роботи);

• № 6 від 07.08. 2013 року на суму 5000,00
грн. (передплата за ремонтні роботи);

• № 7 від 20.08.2013 року на суму 10000,00
грн. (передплата за ремонтні роботи).

Відповідно до наданих Позивачем
платіжних доручень ним добросовісно
виконані взяті на себе зобов'язання, та
в повній мірі перераховано на
розрахунковий рахунок Відповідача
грошові кошти :

- платіжне доручення № 54 від 19
липня 2013 року відповідно до якого ОСББ
«Полтава-ЛяховаД2А» перерахувало ФОП
ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 18079,20
грн. ;

- платіжне доручення № 64 від 07
серпня 2013 року відповідно до якого ОСББ
«Полтава-ЛяховаД2А» перерахувало ФОП
ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5000,00 грн.
;

- платіжне доручення № 69 від 22
серпня 2013 року відповідно до якого ОСББ
«Полтава-ЛяховаД2А» перерахувало ФОП
ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 10000,00
грн.;

На розрахунковий рахунок Відповідача,
Позивачем попередньо було
перераховано 33 079,20 грн., як авансові
платежі за ремонтні роботи, але
Відповідач роботи за Договором не
розпочав, умови Договору не виконав,
порушив строк виконання ремонтних
робіт за Договором - до 10 вересня 2013
року.

Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Полтава-Ляхова, 12А» зверталося до
Відповідача з Вимогою (вих. №4 від 17.03.2014
р.) про повернення безпідставно
отриманих грошових коштів, яка
залишена останнім без належного
реагування.

Суд вважає вимоги Позивача
обґрунтованими, доведеними наданими по
справі доказами та такими, що
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК
України сторони є вільними в укладені
договору, в виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту.

Стаття 837 ЦК України визначає, що
за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Частиною 1 статті 839 ЦК України
передбачено, що підрядник зобов'язаний
виконати роботу, визначену договором
підряду, із свого матеріалу і своїми
засобами, якщо інше не встановлено
договором.

Статтями 509, 510 ЦК України
передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити
гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статей 526-527 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо
інше не встановлено договором або
законом, не випливає із суті
зобов'язання чи звичаїв ділового
обороту.

Згідно зі статтею 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Кожна сторона повинна вжити
усіх заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони.

Частиною 1 статті 530 ЦК України
передбачено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 599 ЦК України передбачає,
що зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Вимоги Позивача в частині
стягнення з Відповідача суми боргу в
розмірі 33079,20 гривень підтверджені
наявними у справі доказами та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання
зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549
Цивільного кодексу України та ст. 199
Господарського кодексу України є
неустойка (штраф, пеня), розмір якої
визначається відповідно до умов
договору, що не суперечать чинному
законодавству України. Відповідно до
ст. 230 Господарського кодексу України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231
Господарського кодексу України
визначено, що у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).
Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою НБУ, за увесь час
користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором (п. 6 ст. 231
Господарського кодексу України).

Відповідно до п.9 Договору, Виконавець
несе наступну відповідальність - у разі
порушення з вини Виконавця строків
виконання робіт несе за собою сплату
ним Замовнику пені в розмірі 0,01% від
суми невиконаних робіт по договірній
ціні робіт за цим договором за кожний
день затримки до фактичного закінчення
виконання робіт

Здійснивши перевірку наданого
позивачем розрахунку в частині
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача 1645,21 грн. пені, суд прийшов
до висновку, що заявлений розмір пені
відповідає вимогам Цивільного кодексу
України, Господарського кодексу
України та Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
(розрахунок суми пені здійснено за
допомогою калькулятору підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
"Ліга:Еліт 8.1.5"). При цьому суд не виходив
за межі ціни позову, що визначені
позивачем.

Пунктом 2 статті 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Після проведення перевірки наданого
позивачем розрахунку позовних вимог в
частині стягнення з відповідача 1090,25
грн. 3% річних трьох процентів річних,
суд визнає його вірним та приходить до
висновку, що вимоги позивача в цій
частині відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України є правомірними, а тому
підлягають задоволенню (розрахунок
здійснено за допомогою калькулятору
підрахунку заборгованості та штрафних
санкцій "Ліга:Еліт 8.1.5").

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Допустимих доказів в спростування
вищевикладеного чи будь-яких
обґрунтованих заперечень по суті спору
відповідач суду не надав.

За викладеного, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 33079,20 грн.
основного боргу, 1645,21 грн. пені та 1090,25
грн. 3% річних підтверджені
документально та нормами
матеріального права, не спростовані
відповідачем, а тому підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене, матеріали
справи, обставин справи в їх
сукупності, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши і
оцінивши подані додаткові докази,
керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44
- 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, у
нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 38744,
ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку "Полтава-Ляхова, 12 А" (вул.
Ляхова, 12А, м. Полтава, Полтавська
область, 36003, )
заборгованість за Договором в розмірі
35814,66 грн., з яких: основний борг 33079,20
грн., пеня - 1645,21 грн. та 3% річних - 1090,25
грн.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

СУДДЯ
Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 18.12.2014р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.