ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.12.14р. Справа № 904/3526/13

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Полєв Д.М.

при секретарі судового засідання
Карпенко К.М.

за участю представників сторін:

від кредитора: директор ТОВ ТПК "Гамаюн"
Ковалерчик О.В.

від боржника: ліквідатор Кулаков В.В.

розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю
торгово-промислової компанії "ГАМАЮН",
м. Дніпропетровськ

до боржника Товариства з обмеженою
відповідальністю з іноземними
інвестиціями "ПРОМТЕХМАШ", м.
Дніпропетровськ

про визнання грошових вимог

СУТЬ СПОРУ:

Розглядаються спірні грошові
вимоги ТОВ торгово-промислової
компанії "Гамаюн" (далі - кредитор).

В судовому засіданні
оголошувалась перерва з 09.12.2014р. по
16.12.2014р.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Провадження у справі про
банкрутство ТОВ з іноземними
інвестиціями "ПРОМТЕХМАШ" порушено
ухвалою суду від 20.05.13р. відповідно до
процедури, передбаченої статтею 95
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (далі - Закон).

Постановою суду від 27.05.2013р.
боржника визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено голову ліквідаційної
комісії Сапегу Д.В.

Ухвалою суду від 15.10.2013р.
затверджено реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 14.01.2014р.
припинено процедуру ліквідації
банкрута, введено процедуру санації
боржника, керуючим санацією призначено
арбітражного керуючого Кулакова В.В.

Постановою від 29.07.2014р. боржника
визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено арбітражного керуючого
Кулакова В.В.

30.09.2014р. до суду надійшла заява
ТОВ торгово-промислової компанії
"Гамаюн" (далі - кредитор) з грошовими
вимогами до банкрута в розмірі
415617,35грн.

Зазначені грошові вимоги
складаються з:

- 87782,35грн. переплати за орендну плату за
договором № 20Ар від 01.03.2012р.

- 297000,00грн. витрати, пов'язані з
облаштуванням приміщення, що
орендується;

- 24450грн. збитків від підтоплення
приміщення;

- 6385грн. збитків від прориву системи
опалення.

Ліквідатором грошові вимоги
кредитора відхилено через відсутність
доказів, якими підтверджується
заборгованість.

17.11.2014р., 08.12.2014р. кредитором із
врахуванням підстав з яких
ліквідатором відхилено грошові вимоги
подано пояснення у якому зазначено, що
під час оренди приміщення для
здійснення своєї ліцензійної
діяльності зроблено облаштування та
поліпшення предмету оренди, зокрема
здійснено монтаж системи вентиляції та
навісних пластикових панелей,
утеплення приміщення, встановлення
навісів та пандусів тощо. В зв'язку з
тим, що предмети облаштування та
поліпшення приміщення кредитор
позбавлений можливості демонтувати та
повернути у свою власність, зокрема,
через неможливість доступу на даний
час до об'єкту оренди, він просить
відшкодувати їх вартість. Стосовно
завданих кредитору збитків, останній
зазначає, що під час експлуатації
об'єкту оренди сталось прорив системи
опалення та затоплення приміщенні, що
завдало збитки, а саме пошкодження
медичних препаратів та комп'ютерної
техніки та ремонт системи опалення,
всього на загальну суму 24450грн.

Розглянувши матеріали грошових
вимог, встановлено наступне.

01.03.2012р. між кредитором та
боржником укладено договір оренди
№20-Ар (далі - договір) згідно умов якого
боржник (орендодавець) передав
кредитору (орендарю) в оренду нежитлове
приміщення: корпус №8 столова та тех.
відділ літ. А1-4, поз. 32-34, розташованих за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Ударників, 27.

Сторонами укладено акт
приймання-передачі об'єкта оренди від
01.03.2012р. відповідно до якого кредитор
прийняв, а боржником передано в оренду
майно, визначене в договорі №20-Ар від
01.03.2012р., строк дії договору до 31.12.2014р.
(п. 3.1. договору).

31.12.2013р. сторонами укладено
додаткову угоду №1 до договору №20Ар
від 01.03.2012р. про розірвання договору та
підписано акт приймання-передачі
об'єкта оренди.

Відповідно до ст. 509 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 759, 760 ЦК
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.
Предметом договору найму може бути річ,
яка визначена індивідуальними
ознаками і яка зберігає свій первісний
вигляд при неодноразовому
використанні (неспоживна річ).

За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Якщо
розмір плати не встановлений
договором, він визначається з
урахуванням споживчої якості речі та
інших обставин, які мають істотне
значення. Плата за користування майном
може вноситися за вибором сторін у
грошовій або натуральній формі. Форма
плати за користування майном
встановлюється договором найму.
Договором або законом може бути
встановлено періодичний перегляд,
зміну (індексацію) розміру плати за
користування майном. Плата за
користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором (762 ЦК України).

Пунктом 4.1 договору передбачено,
що орендна плата є договірною та
встановлюється для об'єкта оренди за
весь строк оренди в розмірі 79000грн.

Орендар здійснює орендну плату на
розрахунковий рахунок орендодавця
щомісячно з березня 2012 по 30.09.2012р. не
пізніше 25-го числа поточного місяця по
6600грн., з жовтня 2012 по грудень 2012р. по
10933,33грн., з 01.01.2013р. по 31.12.2014р. по 6660грн.
(п. 4.2 договору).

Як вбачається з поданих
кредитором доказів ним здійснено
оплату орендної плати, а саме:

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №425 від 20.03.2012р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №431 від 09.04.2012р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №443 від 17.05.2012р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №458 від 27.06.2012р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №465 від 20.07.2012р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №482 від 17.08.2012р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №492 від 27.09.2012р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №504 від 26.10.2012р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №512 від 26.11.2012р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №521від 26.12.2012р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №533 від 29.01.2013р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №543 від 27.02.2013р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №563 від 26.04.2013р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №572 від 27.05.2013р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №584 від 26.06.2013р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №595 від 26.07.2013р.

- 6600грн. згідно платіжного
доручення №610 від 21.08.2013р.

- 3600грн. згідно платіжного
доручення №611 від 27.08.2013р.

- 3000грн. згідно платіжного
доручення №617 від 11.09.2013р.

- 3600грн. згідно платіжного
доручення №620 від 26.09.2013р.

- 1500грн. згідно платіжного
доручення №621 від 08.10.2013р.

- 1500грн. згідно платіжного
доручення №627 від 11.10.2013р.

- 2200грн. згідно платіжного
доручення №635 від 28.10.2013р.

- 1000грн. згідно платіжного
доручення №637 від 08.11.2013р.

- 1800грн. згідно платіжного
доручення №643 від 15.11.2013р.

- 1600грн. згідно платіжного
доручення №647 від 26.11.2013р.

- 1600грн. згідно платіжного
доручення №648 від 29.11.2013р.

- 5000грн. згідно платіжного
доручення №662 від 27.12.2013р.

- 1600грн. згідно платіжного
доручення №663 від 27.12.2013р.

- 5000грн. згідно платіжного
доручення №672 від 27.01.2014р.

- 300грн. згідно платіжного
доручення №711 від 13.05.2014р.

Не зважаючи на те, що пункти 4.1 та
4.2 договору мають розбіжності щодо
визначення щомісячного розміру сплати
орендної плати, суд враховую те, що
договором передбачено загальну суму
орендної плати за весь строк оренди з
01.03.2012р. по 31.12.2014р., яка не повинна
перевищувати 79000грн. Зазначений розмір
орендної плати під час виконання
договору оренди сторонами не
корегувався та не змінювався.

Таким чином, матеріалами справи
підтверджено здійснення переплати
кредитором за договором оренди в
розмірі 87782,35грн.

З огляду на викладене, суд вважає
за необхідне грошові вимоги кредитора
в частинні здійснення переплати за
орендну плату в розмирі 87782,35грн.
задовольнити.

Вимоги кредитора в розмірі
297000грн., які кредитор просить стягнути
з боржника за понесеними ним витратами
на облаштування (поліпшенням) об'єкту
оренди для подальшого здійснення своєї
ліцензійної діяльності підлягають
відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.6.1 договору
поновлення об'єкта оренди здійснюється
шляхом поточних ремонтів за рахунок
орендаря та капітальних ремонтів за
рахунок орендодавця.

Згідно з п. 2.6.1 орендодавець за
свій рахунок проводить поточний ремонт
та часткове перепланування об'єкта
оренди, необхідних орендарю для
проведення господарської діяльності.

Пунктом 5.2.5 договору передбачено
обов'язок кредитора не здійснювати без
письмової угоди боржника перебудову,
добудову та перепланування об'єкту
оренди.

Крім того, пунктом 10.3 договору
визначено, що всі поліпшення
кредитором на об'єкті оренди
залишаються банкруту. Витрати понесені
кредитором на ремонт не підлягають
компенсації.

В підтвердження здійснення
облаштування (поліпшення) об'єкту
оренди кредитором надано трудову
угоду №01-12 від 01.03.2012р., укладену ним з
гр. Чижиковим С.В. на виконання робіт з
монтажу облаштування на суму 297000грн.
та відповідні платіжні документи про
купівлю будівельних матеріалів.

Будь-яких інших доказів на
підтвердження факту виконання робіт з
поліпшення об'єкту оренди (актів
приймання-передачі, кошторисної
документації тощо) кредитором не
подано.

Відповідно до ст. 778 ЦК України
наймач може поліпшити річ, яка є
предметом договору найму, лише за
згодою наймодавця. Якщо поліпшення
речі зроблено за згодою наймодавця,
наймач має право на відшкодування
вартості необхідних витрат або на
зарахування їх вартості в рахунок
плати за користування річчю. Якщо
наймач без згоди наймодавця зробив
поліпшення, які не можна відокремити
без шкоди для речі, він не має права на
відшкодування їх вартості.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Таким чином в матеріалах справи
відсутні, а кредитором не доведено
факт погодження з банкрутом виконання
робіт з поліпшення об'єкту оренди за
рахунок останнього.

Вимоги кредитора в частині
стягнення з банкрута збитків в розмірі
6385грн., які завдано проривом системи
опалення та 24450грн. збитків від
підтоплення приміщення слід відхилити
зазначити наступне.

Відповідно до статті 16 ЦК
України, одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів є
відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України,
збитками є: втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки); доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).

Майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала
(ст. 1166 ЦК України).

Статтею 1192 ЦК України визначено,
що розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Відшкодування збитків може бути
покладено на банкрута лише при
наявності передбачених законом умов,
сукупність яких створює склад
правопорушення, яке є підставою для
цивільної відповідальності.

Умовами покладення
відповідальності на винну сторону є
наявність збитків, протиправність дій
цієї особи, причинного зв'язку між
діями особи та збитками, які складають
об'єктивну сторону правопорушення, та
вини особи, внаслідок дій якої
спричинено збитки.

Відповідно до ст. 1 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги"
комунальні послуги - результат
господарської діяльності, спрямованої
на задоволення потреби фізичної чи
юридичної особи у забезпеченні
холодною та гарячою водою,
водовідведенням, газо- та
електропостачанням, опаленням, а також
вивезення побутових відходів у
порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст. 18 Зазначеного
Закону у разі порушення виконавцем
умов договору споживач має право
викликати його представника для
складення та підписання акта-
претензії споживача, в якому
зазначаються строки, види, показники
порушень тощо. Представник виконавця
повинен з'явитися на виклик споживача
не пізніше строку, визначеного
договором. Акт-претензія складається
споживачем та представником виконавця
і скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами договору строк або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.
Акт-претензія споживача подається
виконавцю, який протягом трьох робочих
днів вирішує питання про перерахунок
платежів або видає письмово споживачу
обґрунтовану письмову відмову в
задоволенні його претензій. Спори щодо
задоволення претензій споживачів
вирішуються в суді. Споживач має право
на досудове вирішення спору шляхом
задоволення пред'явленої претензії.

На підтвердження завданих
збитків кредитором подано наступні
докази :

- претензії на адресу боржника;

- акт знищення відходів лікарського
засобу від 14.08.2012р., складаний
одноособово кредитором;

- трудова угода №1 від 25.12.2012р. із гр.
Чижиковим С.В. на виконання робіт з
усунення дефектів на суму 6385грн.

Докази виклику для складання акту
пошкодження майна кредитора власника
майна, виконавця з надання послуг
опалення та водопостачання для
встановлення причин підтоплення та
прориву системи опалення та винної
особи в матеріалах справи відсутній.

Таким чином, суд позбавлений
можливості встановити причинно -
наслідковий зв'язок між діями банкрута
та збитками, які виникли внаслідок
аварії системи опалення та
підтоплення.

Враховуючи викладене, грошові
вимоги кредитора підлягають
частковому визнанню в розмірі 1218грн.
судового збору (1 черга), 87782,35грн. (4
черга).

Керуючись ст. ст. 86, 87 ГПК України,
ст. ст. 40, 41 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Грошові вимоги ТОВ
торгово-промислової компанії "Гамаюн",
м. Дніпропетровськ до ТОВ з іноземними
інвестиціями "ПРОМТЕХМАШ", м.
Дніпропетровськ визнати частково в
розмірі 1218грн. судового збору (1 черга),
87782,35грн. (4 черга).

Решту грошових вимог відхилити.

Суддя Д.М. Полєв