ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2014 р.
Справа № 914/3903/14

За позовом: Публічного акціонерного
товариства "Львівське спеціалізоване
будівельно - монтажне управління №1",
м.Львів

до відповідача: Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради, м.Львів

про: стягнення 3 801 565,44 грн.

Суддя Король
М.Р.

За участю представників:

від позивача: Скочко Ю.І. -
представник (довіреність від 31.10.14р.);

від відповідача: Рихвицький Р.А. -
представник (довіреність від 16.10.14р.);

В судовому засіданні 11.12.2014 р.
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Суть спору:

Позов заявлено Публічним акціонерним
товариством "Львівське спеціалізоване
будівельно - монтажне управління №1"
(м.Львів) до Управління капітального
будівництва Львівської міської ради
(м.Львів) про стягнення

3 801 565,44 грн.

Ухвалою суду від 04.11.2014 року порушено
провадження у справі. Розгляд справи
призначено на 20.11.14р. Вимоги до сторін
по підготовці справи до розгляду в
судовому засіданні висвітлено в
зазначеній ухвалі, в тому числі
визнано обов'язковою участь
повноважних представників сторін в
судове засідання.

В судове засідання 20.11.2014 року позивач
участь повноважного представника
забезпечив, позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач участь повноважного
представника в судове засідання
забезпечив, позовні вимоги заперечив. В
судовому засіданні представник
відповідача подав копію довідки про
вартість виконаних будівельних робіт
та витрат за листопад 2014 року та копію
акту №1 приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2014 р.
(Знімання виконаних робіт за грудень 2013
р.), які долучено до матеріалів справи.

В судове засідання 27.11.2014 року позивач
участь повноважного представника не
забезпечив, через відділ обліку та
документального забезпечення суду
подав клопотання про відкладення
розгляду справи з метою подання
додаткових доказів у справі (вх. №51501/14
від 27.11.2014 року).

Відповідач участь повноважного
представника в судове засідання
забезпечив, через відділ обліку та
документального забезпечення суду
подав відзив на позовну заяву (вх.
№51585/14 від 27.11.2014 року), в якому позовні
вимоги заперечив.

В судовому засіданні суд оглянув
оригінали акту №1 приймання виконаних
будівельних робіт за листопад 2014 р.
(Знімання виконаних робіт за грудень 2013
р.) та довідки про вартість виконаних
будівельних робіт та витрат за
листопад 2014 року.

В судове засідання 11.12.2014 року позивач
участь повноважного представника
забезпечив, позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві,
через відділ обліку та документального
забезпечення суду подав додаткові
пояснення до позовної заяви (вх. №52738/14
від 04.12.2014 року).

Відповідач участь повноважного
представника в судове засідання
забезпечив, позовні вимоги заперечив.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, повно та об'єктивно дослідивши
докази в їх сукупності, суд встановив
наступне:

21.05.2013 р. між сторонами у справі було
укладено Договір № 6 на „Реконструкцію
транспортного вузла на перехресті
вулиці Городоцької - вулиці Т.Шевченка",
відповідно до умов якого позивач взяв
на себе зобов'язання власними силами і
засобами, в обумовлений строк у
відповідності до замовлення і вимог
проектно-кошторисної документації,
будівельних норм та правил виконати
роботи по об'єкту „Реконструкція
транспортного вузла на перехресті
вулиці Городоцької - вулиці Т.Шевченка",
а відповідач у свою чергу зобов'язався
прийняти та оплатити виконані роботи.

У п. 2.1. Договору №6 сторони погодили, що
договірна ціна на момент укладання
Договору є твердою і становить 20 897 584, 80
грн. (Двадцять мільйонів вісімсот
дев'яносто сім тисяч п'ятсот вісімдесят
чотири гривні 80 коп.)

На виконання договірних зобов'язань
позивачем виконувались підрядні
роботи по об'єкту „Реконструкція
транспортного вузла на перехресті
вулиці Городоцької - вулиці Т.Шевченка",
за результатами яких сторонами
підписувались акти приймання
виконаних підрядних робіт форми КБ-2в.

Так, на виконання умов Договору №6, ПАТ
„Львівське спеціалізоване будівельно
- монтажне управління №1" виконало
роботи, що підтверджується наступними
доказами :

Довідка форми КБ-3 за серпень 2013р. та акт
форми КБ-2в за липень 2013р. Виконано
робіт на загальну суму - 2 414 956, 80 грн.

Довідка форми КБ-3 за серпень 2013р. та акт
форми КБ-2в за серпень 2013р. Виконано
робіт на загальну суму - 1 966 784, 40 грн.

Довідка форми КБ-3 за вересень 2013р. та
акт форми КБ-2в за вересень 2013р.
Виконано робіт на загальну суму -629 427,60
грн.

Довідка форми КБ-3 за жовтень 2013р. та акт
форми КБ-2в за жовтень 2013р. Виконано
робіт на загальну суму - 540 572, 40 грн.
Довідка форми КБ-3 за жовтень 2013р. та акт
форми КБ-2в за жовтень 2013р. Виконано
робіт на загальну суму - 804 843, 60 грн.

Довідка форми КБ-3 за грудень 2013р. та
акти форми КБ-2в за листопад 2013р.,
грудень 2013р. Виконано робіт на загальну
суму - 6 997 439, 45 грн.

Всі вказані довідки форми КБ-3 та акти
форми КБ-2в були підписані відповідачем
без зауважень (копії наведених
документів містяться в матеріалах
справи).

Позивач виконав будівельні роботи
згідно вищевказаних документів на суму
- 13 322 698, 25 грн.

Згідно п. 5.3. Договору №6, розрахунки
проводяться тільки за фактично
виконані роботи після підписання
Замовником представлених Підрядником
належно оформлених актів виконаних
робіт /форма №КБ-2в/ та довідки /форма
№КБ-3/, рахунку на оплату, шляхом
проміжних платежів, протягом 10-ти
календарних днів та тільки в межах
бюджетних призначень та при умові
поступлення коштів на рахунок
Замовника по даному об'єкту.

Однак, договірних зобов'язань щодо
оплати підрядних робіт відповідач
належно не виконав і станом на день
подання позову сума боргу Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради перед ПАТ „Львівське
спеціалізоване будівельно-монтажне
управління №1" становила 3 101 850, 80 грн.

Як докази на підтвердження
заборгованості відповідача в сумі 3 101
850,80 грн. позивачем представлено суду
акт звірки взаєморозрахунків станом на
05 серпня 2014р., який підписаний
представниками сторін та скріплений
відтисками їх печаток та лист
відповідача №05-547 від 05.08.2014р. про
визнання боргу.

В процесі розгляду справи судом
встановлено, що частину вартості
виконаних підрядних робіт було
оплачено.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідачем частково сплачено
виконані роботи, а саме 16.07.2013р. у сумі - 1
170 000,00 грн.; 23.08.2013р. у сумі - 1 000 000,00 грн.;
29.08.2013р. у сумі - 218 119, 00 грн.; 07.10.2013р. у
сумі - 200 000,00 грн.; 22.10.2013р. у сумі - 331 450, 00
грн.; 06.11.2013р. у сумі - 3 748 895, 40 грн.;
08.04.2014р. у сумі - 804 843, 60 грн.; 09.04.2014р. у
сумі - 915 846, 48 грн.; 10.04.2014р. у сумі - 915 846, 49
грн.; 28.05. 2014р. у сумі - 915 846, 48 грн., що
підтверджується банківськими
виписками, копії яких знаходяться в
матеріалах справи.

Тобто загальна сума виконання робіт
становила - 13 322 698, 25 грн.

Відповідач частково здійснив оплату за
виконанні роботи у сумі - 10 220 847, 45 грн.

Окрім суми основного боргу, позивач
просить суд стягнути з відповідача
пеню у сумі - 123 776, 59 грн. за період з
11.01.2014р. - по 14.04.2014р. та 15.04.2014р. - по
12.07.2014р.; індекс інфляцї у сумі - 502 003,53
грн. за період з січня 2014р. - по жовтень
2014р. , 3 % річних у сумі - 73 934,52 грн. за
період з 11 січня 2014р. по 27 жовтня 2014р.

Загальна сума позовних вимог складає 3
801 565, 44 грн.

У процесі розгляду справи позивачем
було надано додаткові пояснення (№52738/14
від 04.12.2014 року) щодо поданого
відповідачем акту №1 /форми КБ-2/ та
довідки /форми КБ-3/ за листопад 2014 року
(знімання виконаних робіт за листопад
2013 року) згідно яких, позивач звертає
увагу на те, що листом від 18.11.2014року
№597/01 позивачем було повідомлено
відповідача про те, що голова правління
товариства не був уповноважений на
знімання виконаних робіт (за грудень 2013
року) на суму 3 101 850, 80 грн., крім того,
голова правління уповноважений
розпоряджатися майном товариства на
суму, що не перевищує 2 000 000,00 грн.,
інакше таке рішення приймається на
загальних зборах акціонерів
товариства. Тому, такий акт та довідка
(про знімання виконаних робіт за
грудень 2013 року) від 06.11.2014р., на думку
позивача, не заслуговує на увагу та не
підтверджує відсутності боргу
відповідача перед позивачем за
виконані роботи.

Крім того, позивачем було долучено до
матеріалів справи розпорядження
Львівської міської ради №370 від 22
жовтня 2014 року, в якому зазначено про
необхідність погашення кредиторської
заборгованості, яка склалась станом на
01.01.2014 року по об'єкту реконструкції
транспортного вузла на перехресті
вул.Городоцької - вул.Т.Шевченка в сумі 3
101 850,80 грн., та довідку №06-35/83 від 17.10.2014
року Державної фінансової інспекції у
Львівській області про проведення
зустрічної звірки щодо
документального підтвердження виду,
обсягу, якості операцій та розрахунків
ПАТ „Львівське спеціалізоване
будівельно-монтажне управління №1" з
Управлінням капітального будівництва
Львівської міської ради за період з
01.01.2011р. по 01.03.2014р., згідно якої
встановлено, що розбіжностей з
роботами по Договору №6 від 21.05.2013р. в
зазначених актах приймання виконаних
робіт КБ-2 та фактично виконаними
обсягами не встановлено.

Оцінивши подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають до
задоволення, виходячи з наступного.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом.

Як встановлено в процесі розгляду
справи, правовідносини між сторонами
виникли на підставі Договору № 6 на
„Реконструкцію транспортного вузла на
перехресті вулиці Городоцької - вулиці
Т.Шевченка" від 21.05.2013 р., умови якого
передбачали виконання позивачем на
користь відповідача підрядних робіт по
об'єкту „Реконструкція транспортного
вузла на перехресті вулиці Городоцької
- вулиці Т.Шевченка".

Згідно визначення, наведеного у ч. 1 ст.
875 ЦК України, за договором
будівельного підряду підрядник
зобов'язується збудувати і здати у
встановлений строк об'єкт або виконати
інші будівельні роботи відповідно до
проектно-кошторисної документації, а
замовник зобов'язується надати
підрядникові будівельний майданчик
(фронт робіт), передати затверджену
проектно-кошторисну документацію, якщо
цей обов'язок не покладається на
підрядника, прийняти об'єкт або
закінчені будівельні роботи та
оплатити їх.

Частина 2 вищенаведеної правової норми
передбачає, що договір будівельного
підряду укладається на проведення
нового будівництва, капітального
ремонту, реконструкції (технічного
переоснащення) підприємств, будівель
(зокрема житлових будинків), споруд,
виконання монтажних,
пусконалагоджувальних та інших робіт,
нерозривно пов'язаних з
місцезнаходженням об'єкта.

За правилами ст. 526 ЦК України, 193 ГК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, а у
відповідності до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

В процесі розгляду справи суд
встановив, що у відповідності із
досягнутими сторонами домовленостями
позивачем виконувались визначені
Договором підрядні роботи, виконання
яких оформлялось довідками про
вартість виконаних підрядних робіт
форми № КБ-3 та актами виконаних робіт
форми № КБ-2.

Так, зокрема, у липні, серпні, вересні,
жовтні, листопаді, грудні 2013 р.
позивачем було виконано на користь
відповідача підрядні роботи на
загальну суму - 13 322 698, 25 грн., про що
сторонами підписано Акти приймання
виконаних підрядних робіт за липень,
серпень, вереснь, жовтень, листопад,
грудень 2013 р.

Пунктом 4.1.17. Договору передбачено
право відповідача відтермінувати
проведення оплати за виконанні роботи,
згідно підписаних актів виконаних
робіт форми КБ-3 та КБ-2в на термін до
шести місяців у випадку відсутності
поступлення коштів на рахунок
замовника по об'єкту, про що повідомить
Підрядника протягом 10 днів з моменту
настання оплати.

Проте відповідач не відтермінував
проведення оплати згідно підписаних
Актів виконанних робіт. В матеріалах
справи відсутні докази повідомлення
позивача протягом 10 днів з моменту
настання оплати про відтермінування
проведення оплати.

Згідно п. 4.2.3. Договору, замовник
(відповідач) зобов'язаний був щомісячно
супровідним листом приймати від
Підрядника акти виконанних робіт за
формою КБ-2в та довідки про вартість
виконаних робіт за формою КБ-3 тільки в
межах бюджетних призначень на поточний
рік, перевірити їх і підписати на
протязі 5-ти робочих днів, чи повернути
в цей же строк Підряднику для
виправлення.

Суд вважає, що прийнявши вищевказані
довідки форми КБ-3 та акти форми КБ-2в
відповідач тим самим прийняв такі
роботи в межах бюджетних призначень на
поточний рік.

Відповідно до п. 4.2.8. Договору,
відповідач зобов'язаний був оплатити
прийняті виконанні роботи тільки в
межах бюджетних призначень при умові
поступлення коштів на рахунок
Замовника по данному об'єкті.

У п. 5.3. Договору обумовлено, що
розрахунки проводяться тільки за
фактично виконані роботи після
підписання Замовником представлених
Підрядником належно оформлених актів
виконаних робіт /форма №КБ-2в/ та
довідки /форма №КБ-3/, рахунку на оплату,
шляхом проміжних платежів, протягом
10-ти календарних днів та тільки в межах
бюджетних призначень та при умові
поступлення коштів на рахунок
Замовника по даному об'єкту.

Положення ст. 854 ЦК України визначають,
що, якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 879 ЦК України, оплата
робіт провадиться після прийняття
замовником збудованого об'єкта
(виконаних робіт), якщо інший порядок
розрахунків не встановлений за
погодженням сторін.

Проте, як встановив суд, всупереч
вимогам вищенаведених правових норм та
умов Договору, договірних зобов'язань
щодо оплати виконаних позивачем робіт
відповідач належно не виконав і станом
на день розгляду спору сума боргу
Управління капітального будівництва
Львівської міської ради перед
позивачем становить 3 101 850, 80 грн.

Крім того, про наявність
заборгованості відповідача перед
позивачем в сумі 3 101 850, 80 грн. також
свідчать представлений суду акт звірки
взаєморозрахунків станом на 05 серпня
2014р., який підписаний представниками
сторін та скріплений відтисками їх
печаток (оригінал зазначеного акту
оглянуто судом в судовому засіданні,
копія долучена до матеріалів справи) та
лист відповідача №05-547 від 05.08.2014р., про
визнання боргу.

Розпорядженням від 22.10.2014р.№370
Львівською міською радою було
підтверджено необхідність погашення
кредиторської заборгованості
відповідача, яка склалась перед
позивачем.

Що стосується акту №1 /форми КБ-2/ та
довідки /форми КБ-3 / (знімання
виконаних робіт за грудень 2013 року) від
06.11.2014р., то суд звертає увагу на
наступне.

Нормами чинного законодавства, які
регулюють правовідносини, що виникають
на підставі договору підряду, не
передбачено такого поняття, як
знімання виконаних робіт за роботи, які
було виконано згідно договору підряду.

У відповідності до ч. 2 ст. 34 ГПК України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Заперечень щодо заявленої позивачем до
стягнення суми основного боргу
відповідач суду не навів, доказів
оплати у повному обсязі виконаних
підрядних робіт згідно вищевказаних
Актів приймання виконаних підрядних
робіт суду не надав.

Крім того, необхідно зазначити
наступне:

Згідно ст.159 ЦК України, вищим органом
акціонерного товариства є загальні
збори акціонерів.

Відповідно до ст.160 ЦК України, в
акціонерному товаристві може бути
створена наглядова рада акціонерного
товариства, яка здійснює контроль за
діяльністю його виконавчого органу та
захист прав акціонерів товариства.

За приписами ст.161 ЦК України,
виконавчий орган акціонерного
товариства вирішує усі питання
діяльності акціонерного товариства,
крім тих, що віднесені до компетенції
загальних зборів і наглядовій раді
товариства. Виконавчий орган є
підзвітним загальним зборам
акціонерів і наглядовій раді
акціонерного товариства та
організовує виконання їхніх рішень.

Відповідно до п.п.3.7. та 3.8. положення про
виконавчий орган (Правління)
товариства контроль по розпорядженню
майном товариства в тому числі
контроль по розпорядженню та отриманню
коштів товариства здійснює наглядова
рада товариства. Голова правління
товариства має право діяти від імені
товариства без довіреності, вчиняти
правочини від імені товариства та
підписувати будь-які фінансові
документи, розпоряджатися майном
товариства, на суму, що не перевищує 2 000
000,00 гривень. Голова правління може
підписувати чи укладати правочини,
якщо ринкова вартість, майна робіт або
послуг, що є предметом такого
правочиину, перевищує 25 відсотків
вартості активів за даними останньої
річної фінансової звітності
товариства виключно за рішенням
Загальних зборів акціонерів
товариства.

Оскільки, рішення загальних зборів
акціонерів не було прийнято, то голова
правління не мав таких повноважень,
щодо розпорядження майном товариства
на суму 3 101 850,80 грн.

Доводи відповідача про неоплату
вартості виконаних робіт з мотивів
ненадходження коштів з відповідного
бюджету на рахунок замовника є
безпідставними з огляду на наступне.

Майново-господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають на
підставі договорів (стаття 179 ЦК) і
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору (стаття 627 ЦК).

У відповідності до ч.1 ст. 203 ЦК України,
зокрема, зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства.

Згідно з вимогами частини п'ятої статті
51 Бюджетного кодексу України,
розпорядники бюджетних коштів беруть
бюджетні зобов'язання та проводять
видатки тільки в межах бюджетних
асигнувань, установлених кошторисами.

Згідно частини першої статті 96 ЦК,
юридична особа самостійно відповідає
за своїми зобов'язаннями, а статтями 525,
526 ЦК і статтею 193 ГК встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог ? відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Враховуючи наведене, заперечення
відповідача щодо оплати виконаних
робіт з мотивів ненадходження коштів з
відповідного бюджету на рахунок
замовника є безпідставним, оскільки на
підставі частини другої статті 617 ЦК,
частини другої статті 218 ГК та рішення
Європейського суду з прав людини у
справі „Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус
проти України" від 18 жовтня 2005 року,
відсутність бюджетних коштів не
виправдовує бездіяльність Управління
капітального будівництва Львівської
міської ради і не є підставою для
звільнення від відповідальності за
порушення зобов'язання.

Із врахуванням вищевикладеного, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
в частині стягнення 3 101 850, 80 грн.
основного боргу є обґрунтованими,
доведеними наявними в матеріалах
справи доказами, а тому підлягають до
задоволення повністю.

Крім суми основного боргу, позивач
просить суд стягнути з відповідача
пеню у сумі - 123 776, 59 грн. за період з
11.01.2014р. - по 14.04.2014р. та 15.04.2014р. - по
12.07.2014р.; індекс інфляцї у сумі - 502 003,53
грн. за період з січня 2014р. - по жовтень
2014р., 3 % річних у сумі - 73 934,52 грн. за
період з 11 січня 2014р. по 27 жовтня 2014р.

Згідно ст. 230 ГК України, штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч.2 ст.343 ГК України,
платник грошових коштів сплачує на
користь одержувача цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін, але не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Таким чином, враховуючи ч.2 п.6.2.
Договору №6, а також те, що станом на
день подання до суду цього позову,
відповідачем не виконано взяті на себе
зобов'язання по вищевказаному Договору
№6, у позивача виникає право на
стягнення із відповідача крім основної
суми заборгованості також пеню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Пунктом 1.10. Постанови пленуму Вищого
господарського суду України „Про
деякі питання практики застосування
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань" №14 від
17.12.2013р. зазначено, що за загальним
правилом, закріпленим у частині першій
статті 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання через відсутність у нього
необхідних коштів, оскільки згадане
правило обумовлено замінністю грошей
як їх юридичною властивістю. Тому у
випадках порушення грошового
зобов'язання суди не повинні приймати
доводи боржника з посиланням на
неможливість виконання грошового
зобов'язання через відсутність
необхідних коштів (стаття 607 ЦК України)
або на відсутність вини (статті 614, 617 ЦК
України чи стаття 218 ГК України).

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 ЦК України, є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Правова норма ч.1 ст. 612 ЦК України
визначає, що боржник вважається таким,
що прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Таким чином, визначені позивачем суми
пені, інфляційних втрат та 3 % річних суд
вважає правомірними та такими, що
підлягають до стягнення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судовий збір покладається на
відповідача відповідно до ст. 49 ГПК
України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.
4, 33, 34, 35, 44, 49, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Управління капітального
будівництва Львівської міської ради
(79044, м. Львів, вул. Горбачевського, 10,
ідентифікаційний код 04056049) на користь
Публічного акціонерного товариства
„Львівське спеціалізоване
будівельно-монтажне управління №1" (79040,
м. Львів, вул. Конюшинна, 14,
ідентицікаційний код 03335511) 3 101 850, 80 грн.
основного боргу, 123 776,59 грн. пені, 502 003,53
грн. інфляційних втрат, 3 % річних у сумі
73 934,52 грн., 73080,00 грн. судового збору.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 16.12.2014 р.

Суддя
Король М.Р.