КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2014 р. Справа№ 910/13329/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Калатай Н.Ф.

Рябухи В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Щербак Є.М. -
представник, дов. б/н від 15.05.2014;

від відповідача: не викликався та не
з'явився, про місце та час судового
засідання повідомлений належним чином;

від третьої особи на стороні позивача:
не викликався та не з'явився, про місце
та час судового засідання повідомлений
належним чином;

від третьої особи на стороні
відповідача: Ткачук Н.Ф. - представник,
дов. № 110310/1ю від 03.10.2014;

від ТОВ "Фінансова компанія "Алгоритм":
Корна В.М. - представник, дов. № 5 від
06.10.2014;

Сидельніков Ю.В. - представник, дов. № 3
від 26.09.2014;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Алгоритм"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 09.09.2014

у справі № 910/13329/14 (суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Комерційний банк "Даніель"

до Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Експобанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача Публічне акціонерне
товариство "Комерційний банк
"Промекономбанк"

про визнання правочину недійсним

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України
ухвалами Київського апеляційного
господарського суду від 05.11.2014, від
26.11.2014 розгляд апеляційної скарги
відкладався на 26.11.2014 та 10.12.2014,
відповідно, а 10.12.2014 оголошено перерву у
судовому засіданні до 15.12.2014.

Відповідно до ст.ст.27, 99 ГПК
України ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від
05.11.2014 до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача, залучено Фонд
гарантування вкладів фізичних осіб.

На підставі ст.ст. 69, 99 ГПК
України ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від
26.11.2014 строк розгляду апеляційних скарг
у справі № 910/13329/14 продовжено.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 09.09.2014 у справі № 910/13329/14 позов
задоволено повністю, визнано недійсним
договір про задоволення вимог
заставодержателя № 16/01-14 від 16.01.2014,
укладений між позивачем та
відповідачем; визнано відсутнім у
відповідача права вимоги за укладеними
між позивачем та Публічним акціонерним
товариством "Комерційний банк
"Промекономбанк" правочинами, а саме:
генеральною угодою про порядок
проведення міжбанківських операцій №
ГУ/24052012-1 від 24.05.2012; договором про
встановлення кореспондентських
відносин № 14-ЛОРО-Т від 04.04.2011,
договором застави майнових прав № б/н
від 11.07.2013, договором застави майнових
прав № 2 від 11.07.2012; підлягає стягненню з
відповідача в доход Державного бюджету
України 2 436,00 грн. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що, враховуючи
норми ч.ч.2, 5 ст.203, ч.1 ст.512, ст.514, ч.2 ст.590,
ч.2 ст.592 ЦК України, ст.20 Закону України
"Про заставу" та те, що жодних вимог
дострокового виконання зобов'язання
від відповідача до позивача не
надходило, а строк виконання
зобов'язання (сплати кредиту) на 16.01.2014
не настав, договір відступлення права
від 03.10.14 є нікчемним в силу закону,
договір від 16.01.14 про задоволення вимог
є недійсним відповідно до ст.ст.203, 215 ЦК
України, підстави права вимоги у
відповідача за генеральною угодою про
порядок проведення міжбанківських
операцій № ГУ/24052012-1 від 24.05.2012,
договором про встановлення
кореспондентських відносин № 14-ЛОРО-Т
від 04.04.2011, договором застави майнових
прав б/н та № 2 від 11.07.2013, відсутні.

В апеляційній скарзі Товариство з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія "Алгоритм" просить рішення
Господарського суду міста Києва від
09.09.2014 у справі № 910/13329/14 скасувати з
підстав неповного з'ясування обставин,
що мають значення для справи,
недоведеності обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими, невідповідності
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
і прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Підстави апеляційної скарги
обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник наполягає на тому, що висновок
ТОВ "Експертна компанія "Професіонал",
зроблений 29.05.2014, не є належним та
допустимим доказом визначення
ринкової вартості майнових прав, які
стали об'єктом відступлення за
договором № 03/01/14 від 03.10.2014, оскільки
експерт, порушуючи принцип прозорості,
не провів повного розрахунку із
визначенням кількісних показників
кожної складової формули вартості
об'єкта дослідження, не визначив
вартісний показник грошового потоку за
кожним об'єктом застави (майнові права
за кредитним портфелем, корпоративні
права ТОВ "Візит"), проте, є очевидним
участь у розрахунку вартісного
показника грошового потоку предмета
договору застави корпоративних прав
від 11.07.2013; приймаючи висновок
оцінювача як доказ ринкової вартості
майнових прав, суд не врахував, що
об'єкт дослідження оцінювача є
відмінним від об'єкту договору
відступлення права вимоги від 03.01.2014; у
даному випадку необхідно
застосовувати максимальну ставку
дисконту, як вказано у висновку, не
менш 25%; на думку скаржника, суд
зобов'язаний був призначити судову
експертизу.

Скаржник стверджує, що висновок суду
першої інстанції про недійсність
договору № 16/01-14 від 16.01.2014 в цілому,
суперечить приписам ст.217 ЦК України.

На думку скаржника, судом не враховано
умови договору № 16/01-14 від 16.01.2014 щодо
моменту заміни кредитора у
зобов'язанні; суд помилково ототожнює
порушення позивачем приписів ст.ст. 525,
526 ЦК України щодо обов'язкового,
належного та своєчасного виконання
зобов'язання з відсутністю
спрямованості правочину на настання
правових наслідків; ухилення третьої
особи від виконання приписів ст.20
Закону України "Про захист прав
кредитора та реєстрацію обтяжень" не
позбавляє відповідача прав кредитора,
придбаних за договором про
відступлення прав вимоги від 03.01.2014.

У письмових додаткових поясненнях до
апеляційної скарги від 08.12.2014 скаржник,
зокрема, вказує на те, що звернення
стягнення на предмет застави в умовах
наявності обтяжувачів з вищим
пріоритетом, не суперечить чинному
законодавству; за змістом ст.24 Закону
України "Про іпотеку" саме правочин
відступлення прав за іпотечним
договором підлягає нотаріальному
посвідченню, проте, з підписанням
договору про задоволення вимог
заставодержателя правочин щодо
безпосереднього переходу прав до
відповідача не відбувся, у зв'язку з чим
не є порушенням і відсутність
реєстрації звернення стягнення в
Державному реєстрі речових прав;
враховуючи похідний характер договору
№ 16/01-14 від 16.01.2014 від договорів застави
майнових прав б/н від 11.07.2013, застави
майнових прав № 2 від 11.07.2013, розглядати
зазначений договір як самостійну
угоду, направлену на відчуження майна,
неприпустимо.

05.11.2014 через відділ документального
забезпечення суду надійшло клопотання
скаржника про зупинення провадження у
справі № 910/13329/14 до вирішення
Господарським судом міста Києва справи
№ 910/13328/14 за позовом Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Промекономбанк" до Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Експобанк", треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача Публічне
акціонерне товариство "Комерційний
банк "Даніель", Фонд гарантування
вкладів фізичних осіб, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Алгоритм" про визнання правочину
недійсним та визнання відсутнім права
вимоги за договором.

Як вбачається із матеріалів, доданих до
зазначеного клопотання, ухвалою
Господарського суду міста Києва від
03.11.2014 у справі № 910/13328/14 призначено
судову економічну експертизу,
проведення якої доручено Товариству з
обмеженою відповідальністю "Центр
судових експертиз "Альтернатива" та
матеріали справи № 910/13328/14 направлені
до зазначеної експертної установи.

Публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Промекономбанк"
заперечує проти задоволення
клопотання про зупинення провадження у
справі № 910/13329/14, посилаючись, зокрема,
на незаконність та необґрунтованість з
підстав, зазначених у письмовому
запереченні від 20.11.2014.

Позивач просить відмовити у
задоволенні клопотання про зупинення
провадження у справі № 910/13329/14,
посилаючись, зокрема, на те, що скаржник
не наділений повноваженнями вносити
клопотання про зупинення провадження у
господарській справі; у матеріалах
справи № 910/13329/14 зібрані належні та
допустимі докази, які свідчать про
недійсність договору від 16.01.2014 № 16/01-14,
а встановлені в процесі судового
провадження у справі № 910/13328/14
обставини не здатні вплинути на оцінку
доказів у цій справі.

Відповідач заперечує проти
задоволення клопотання скаржника, у
зв'язку, зокрема, з тим, що справи №
910/13328/14 та № 910/13329/14 між собою не
пов'язані; скаржник не навів достатніх
доказів щодо неможливості розгляду
даної справи до вирішення справи №
910/13328/14 Господарським судом міста
Києва.

Колегія суддів, розглянувши клопотання
скаржника про зупинення апеляційного
провадження у справі № 910/13329/14 до
вирішення Господарським судом міста
Києва справи № 910/13328/14, враховуючи
наявні матеріали справи № 910/13329/14,
дійшла висновку про відсутність
підстав, встановлених статтею 79 ГПК
України для зупинення апеляційного
провадження у справі № 910/13329/14, у
зв'язку з чим клопотання скаржника про
зупинення провадження у справі №
910/13329/14 залишається без задоволення.

10.12.2014 через відділ документального
забезпечення суду надійшло клопотання
скаржника про призначення судової
експертизи, з метою визначення
вартості майнових прав, які є предметом
договору відступлення прав вимоги №
03/01-14 від 03.01.2014, станом на 01.01.2014, та
запропоновано питання, які належить
поставити судовому експерту.

Відповідно до ст.41 ГПК України для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизу.

Згідно із ст.42 ГПК України висновок
судового експерта для господарського
суду не є обов'язковим і оцінюється
господарським судом за правилами,
встановленими статтею 43 цього Кодексу.

Позивач у відзиві на апеляційні скарги
стверджує, що доводи про необхідність
проведення судової експертизи не
можуть бути прийнятими до уваги,
зокрема, з підстав ненадання належних
та допустимих доказів, які б
підтверджували іншу вартість майнових
прав та суперечили доказам, наявним у
справі, крім того, це питання не
відноситься до предмету позову по цій
справі.

Розглянувши подане клопотання,
враховуючи наявні матеріали справи №
910/13329/14, колегія суддів дійшла висновку
про відсутність підстав для
призначення судової експертизи у
справі № 910/13329/14, у зв'язку з чим
зазначене клопотання скаржника
залишається без задоволення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу
заперечує проти доводів скарги,
посилаючись, зокрема, на те, що саме
повідомлення Уповноваженої особи
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб від 30.05.2014, а не висновок суб'єкта
оціночної діяльності від 29.05.2014, у
розумінні ст.32 ГПК України є тим
доказом нікчемності правочину, який
має значення для встановлення обставин
у справі; звіт про експертну оцінку
засвідчив звичайну (ринкову) ціну на
майнові права - права вимоги за
генеральною угодою про порядок
проведення міжбанківських операцій №
ГУ/24052012-1 від 24.05.2012, договором про
встановлення кореспондентських
відносин № 14-ЛОРО-Т від 04.04.2011 - станом
на 03.01.2014, відчуження майнових прав за
ціною, що відрізняється більше ніж на 20
відсотків від звичайної (ринкової)
ціни, є законною підставою визнання
правочину нікчемним; твердження про
необхідність застосування ст.217 ЦК
України не може бути прийняте до уваги,
оскільки у даному випадку відступлення
виключно кредитних договорів, без
відступлення договорів іпотеки, як їх
складової частини, неможливе.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.12.2014 у справі
№ 910/13329/14 прийнято відмову Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Експобанк" від апеляційної скарги
на рішення Господарського суду міста
Києва від 09.09.2014 у справі № 910/13329/14.

Відповідач у заяві про відмову від
апеляційної скарги на рішення
Господарського суду міста Києва від
09.09.2014 у справі № 910/13329/14 зазначив, що
вважає рішення суду першої інстанції
законним, обґрунтованим і винесеним
відповідно до чинного законодавства та
обставин справи, а скаргу такою, що не
підлягає задоволенню, з огляду,
зокрема, на те, що висновок оцінки
суб'єкта оціночної діяльності від
29.05.2014 не стосується договору, який є
предметом розгляду справи - від 16.01.2014 №
16/01-14; доводи про те, що договір про
задоволення вимог заставодержателя №
16/01-14 не потребує нотаріального
посвідчення, суперечить ст.ст.220, 531 ЦК
України та обставинам справи;
враховуючи те, що договір № 16/01-14
передбачає відчуження майнових прав на
суму, що значно перевищує 1 000 000,00 грн.,
голова правління позивача не мала
права без надання згоди спостережної
ради підписувати дану угоду, ніякого
прийняття виконання зі сторони
позивача не відбулося; реєстрація прав
заставодержателя є обов'язковою
відповідно до ст.24 Закону України "Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень".

Публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Промекономбанк"
заперечує проти доводів апеляційної
скарги, посилаючись, зокрема, на те, що
ТОВ "Експертна компанія "Професіонал"
сертифікат СОД № 14108/12 від 24.12.2012
включено до переліку суб'єктів
оціночної діяльності, затвердженого
виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
згідно із вимогами розділу 1У п.1.3
Положення про виведення
неплатоспроможного банку з ринку,
затвердженого рішенням Виконавчої
дирекції Фонду № 2 від 05.07.2012, керуючись
положеннями ст.ст.3, 4 - 7 Закону України
"Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні", Уповноважена особа Фонду під
час перевірки договорів
Промекономбанку правомірно звернулася
до ТОВ "Експертна компанія
"Професіонал", а висновок останнього є
належним та допустимим письмовим
доказом у даній справі; договір
відступлення права вимоги № 03/01-14 від
03.01.2014 є нікчемним на підставі п.1 ч.2 ст.38
Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб".

Розглянувши апеляційну скаргу,
перевіривши матеріали справи,
заслухавши представників позивача,
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача, ТОВ "Фінансова
компанія "Алгоритм", враховуючи доводи
відзивів та заперечень на апеляційну
скаргу, колегія суддів встановила
наступне.

Позивач звернувся до суду першої
інстанції із позовною заявою, у якій
просив визнати недійсним договір про
задоволення вимог заставодержателя №
16/01-14 від 16.01.2014, укладений між
позивачем та відповідачем; визнати
відсутнім у відповідача права вимоги
за укладеними між позивачем та
Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Промекономбанк"
правочинами, а саме: генеральною угодою
про порядок проведення міжбанківських
операцій № ГУ/24052012-1 від 24.05.2012;
договором про встановлення
кореспондентських відносин № 14-ЛОРО-Т
від 04.04.2011; договором застави майнових
прав № б/н від 11.07.2013; договором застави
майнових прав № 2 від 11.07.2013.

29.07.2014 у порядку ст.22 ГПК України
позивачем до суду першої інстанції
подано заяву про зміну (доповнення)
підстав позову.

Як вбачається із матеріалів справи,
рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
16.01.2014 № 1 "Про виведення з ринку та
здійснення тимчасової адміністрації",
у зв'язку з постановою Правління
Національного банку України від 16.01.2014
№ 14 "Про віднесення Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Даніель" до категорії
неплатоспроможних", розпочато
процедуру виведення позивача з ринку
та здійснення в ньому тимчасової
адміністрації з 17.01.2014; тимчасову
адміністрацію запроваджено строком на
три місяці з 17.01.2014 по 16.04.2014.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб від
16.04.2014 № 29 " Про початок процедури
ліквідації ПАТ "КБ "Данієль" та
призначення уповноваженої особи Фонду
на ліквідацію", у зв'язку з постановою
Правління Національного банку України
від 15.04.2014 № 217 "Про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
Публічного акціонерного товариства
"Комерційний банк "Даніель", вирішено
розпочати процедуру ліквідації
позивача з 17 год.30 хв. 16.04.2014 по 15.04.2015.

Як стверджує позивач у позовній заяві,
04.03.2014 на адресу позивача надійшло
повідомлення відповідача про те, що
Публічним акціонерним товариством
"Комерційний банк "Промекономбанк"
(далі - Промекономбанк) та відповідачем
було укладено договір № 03/01-14 від 03.01.2014
про відступлення прав вимоги й
відповідно до умов вказаного договору,
з моменту укладання цього договору та
акту приймання-передачі, відповідач
стає стороною договорів, укладених між
Промекономбанком та позивачем та набув
права вимоги до останнього за
наступними договорами: генеральною
угодою про порядок проведення
міжбанківських операцій № ГУ/24052012-1 від
24.05.2012, договором про встановлення
кореспондентських відносин № 14-ЛОРО-Т
від 04.04.2011, договором застави майнових
прав № б/н від 11.07.2013, договором застави
майнових прав № 2 від 11.07.2013; також
згодом, з позовних матеріалів
відповідача у справі Господарського
суду міста Києва № 910/5355/14, позивачу
стало відомо про існування договору
від 16.01.2014 № 16/01-14 про задоволення вимог
заставодержателя, укладеного між
відповідачем та позивачем на підставі
договору відступлення.

03.01.2014 між відповідачем та
Промекономбанком укладено договір
відступлення права вимоги № 03/01-14,
відповідно до п.1.1 якого
Промекономбанк, за договором старий
кредитор, передає (відступає), а
відповідач, за договором новий
кредитор, приймає права вимоги, що
належать Промекономбанку за
укладеними із позивачем, за договором
боржником, основними договорами, після
чого відповідач стає стороною таких
основних договорів; передача та
приймання зазначених вище прав вимоги
підтверджується відповідним актом
приймання-передачі, що укладається
сторонами згідно з формою, наведеною у
додатку № 1 до цього договору.

Як передбачено в п.1.2 договору №
03/01-14 відповідач сплачує грошові кошти
Промекономбанку за відступлення права
вимоги за основними договорами
відповідно до умов цього договору.

В п.7.1 договору № 03/01-14 сторони
передбачили, що розрахунки сторін
Промекономбанку здійснюються шляхом
придбання у нього відповідачем прав та
обов'язків за кредитними договорами; з
цією метою відповідач потягом 30-ти
банківських днів, з моменту переходу до
нього прав та обов'язків за основними
договорами, перераховує на користь
Промекономбанку ціну продажу, яка
становить 12 293 863,01 грн.

Згідно із актом приймання-передачі до
договору відступлення права вимоги №
03/01-14 від 03.01.2014 права вимоги передані
відповідачу згідно із наступним
переліком: генеральна угода про
порядок проведення міжбанківських
операцій № ГУ/24052012-1 від 24.05.2012, договір
застави майнових прав № б/н від 11.07.2013,
договір про встановлення
кореспондентських відносин № 14/ЛОРО-Т
від 04.04.2011, договір застави майнових
прав № 2 від 11.07.2013.

Відповідно до п.1.2 додаткового договору
№ 4 від 30.12.2013 до договору № 2 застави
майнових прав від 11.07.2013 станом на 28.12.2013
розмір зобов'язань за основним
договором становить: 78 006 249,39 грн., 792 276,61
дол. США 61центів, 116 945, 65 євро 65
євроцентів.

Згідно із висновком суб'єкта оціночної
діяльності - оцінювач Товариства з
обмеженою відповідальністю "Експертна
компанія "Професіонал" сертифікат СОД
№ 14108/12 від 24.12.2012, кваліфікаційний
сертифікат оцінювача № 0076-х від 09.06.2001,
свідоцтво про реєстрацію в реєстрі
оцінювачів № 1566 від 29.07.2002, ринкова
вартість прав грошової вимоги по
договорах ПАТ "Комерційний банк
"Промекономбанк" становить: генеральна
угода ГУ/24052012-1 про порядок проведення
міжбанківських операцій від 24.05.2012
загальна сума заборгованості станом на
03.01.2014 (еквівалент) 25 594 520,55 грн.,
вартість прав грошової вимоги станом
на 03.01.2014 - 10 883 352,00 грн.; договір про
встановлення кореспондентських
відносин № 14-ЛОРО-Т від 04.04.2011 загальна
сума заборгованості станом 03.01.2014
(еквівалент) 68 335 241,50 грн., вартість прав
грошової вимоги станом на 03.01.2014 - 39 349
549,00 грн. Отже, загальна сума
заборгованості на 03.01.2014 склала суму в
розмірі 50 232 901, 00 грн. без ПДВ, що значно
перевищує ціну продажу.

Статтею 38 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
від 23.02.2012 № 4452-VI, в редакції від 23.02.2012
(далі - Закон № 4452) встановлено, що
протягом 30 днів з дня початку
тимчасової адміністрації уповноважена
особа Фонду зобов'язана забезпечити
перевірку договорів (інших правочинів),
укладених банком протягом одного року
до дня запровадження тимчасової
адміністрації банку, на предмет
виявлення договорів (правочинів),
виконання яких спричинило або може
спричинити погіршення фінансового
стану банку та які відповідають одному
з таких критеріїв: договори, за якими
було або має бути здійснено відчуження
(або передача в користування) майна
банку на умовах, значно гірших за
звичайні ринкові умови здійснення
відповідних операцій (ч.2, п.1 ч.2);
договори, зазначені в частині другій
цієї статті, є нікчемними; уповноважена
особа Фонду зобов'язана вжити заходів
для витребування (повернення) майна
(коштів) банку, переданого за такими
договорами, а також має право вимагати
відшкодування збитків, спричинених їх
укладенням (ч.3).

Уповноваженою особою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
Промекономбанку направлено
повідомлення від 30.05.2014 про те, що
договір відступлення права вимоги №
03/01-14 від 03.01.2014, укладений між
Промекономбанком та відповідачем є
нікчемним на підставі п.1 ч.2 ст.38 Закону
№ 4452.

16.01.2014 між позивачем та відповідачем
укладено договір про задоволення вимог
заставодержателя № 16/01-14, яким сторони
погодили здійснити задоволення вимог
відповідача, за договором
заставодержателя за договором застави
майнових прав № б/н від 11.07.2013 та за
договором застави майнових прав № 2 від
11.07.2013 у порядку, визначеному в п.п.1.1, 1.2
цього договору, а позивач, за договором
заставодавець, зобов'язався не пізніше
28.02.2014 передати відповідачу документи
та матеріали, зазначені у цьому пункті
договору.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам; особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності; недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин).

В ч.1 ст.236 ЦК України встановлено, що
нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, є недійсним з
моменту його вчинення.

Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Таким чином, колегія суддів
погоджується із висновком суду першої
інстанції про те, що нікчемний договір
відступлення від 03.01.2014 є недійсним з
моменту вчинення та не породжує прав і
обов'язків для його сторін, отже,
договір про задоволення вимог
заставодержателя № 16/01-14 є недійсним
відповідно до ч.1 ст.203, ст.215 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України
правочин щодо заміни кредитора у
зобов'язанні вчиняється у такій самій
формі, що і правочин, на підставі якого
виникло зобов'язання, право вимоги за
яким передається новому кредиторові.

Згідно із ст.24 Закону України "Про
іпотеку" від 05.06.2003 № 898-IV, із змінами і
доповненнями, правочин про
відступлення прав за іпотечним
договором підлягає нотаріальному
посвідченню; відомості про таке
відступлення підлягають державній
реєстрації у встановленому
законодавством порядку.

Як вбачається із договору про
задоволення вимог заставодержателя №
16/01-14, за цим договором здійснюється
відступлення права вимог за кредитними
договорами, договорами забезпечення
(п.1.1), а саме: договорами застави та
іпотеки, отже, відповідно до вимог ст.513
ЦК України зазначений договір №16/01-14
також повинен бути нотаріально
посвідчений.

В ч.1 ст.220 ЦК України встановлено, що у
разі недодержання сторонами вимоги
закону про нотаріальне посвідчення
договору такий договір є нікчемним.

Отже, відповідно до ст.22 ЦК України
договір про задоволення вимог
заставодержателя № 16/01-14 є нікчемним.

Згідно із ч.ч.1, 3 ст.92 ЦК України
юридична особа набуває цивільних прав
та обов'язків і здійснює їх через свої
органи, які діють відповідно до
установчих документів та закону; орган
або особа, яка відповідно до установчих
документів юридичної особи чи закону
виступає від її імені, зобов'язана
діяти в інтересах юридичної особи,
добросовісно і розумно та не
перевищувати своїх повноважень.

Договір про задоволення вимог
заставодержателя № 16/01-14 від 16.01.2014
підписаний головою правління позивача
Нордіо А.А.

Відповідно до п.10.10.21 Статуту позивача,
зареєстрованого 13.06.2013 за № 0390105,
до виключної компетенції спостережної
ради належить, зокрема, надання згоди
на укладання договорів, що стосуються
набуття у власність, відчуження
рухомого та нерухомого майна банку, що
укладаються банком на суму понад 1 000
000,00 грн., надання в оренду рухомого та
нерухомого майна банку, передачу в
іпотеку нерухомого майна банку.

Згаданий договір № 16/01-14 передбачає
відчуження майна (майнових прав) на
суму, що перевищує 1 000 000,00 грн., докази
погодження укладення цього договору із
спостережною радою у матеріалах справи
відсутні, також відсутні й докази, які б
свідчили про прийняття до виконання
зазначеного договору позивачем.

Отже, відповідно до ч.2 ст.203 та ч.1 ст.215
ЦК України зазначені обставини є
підставою для визнання договору № 16/01-14
недійсним.

Зважаючи на те, що у матеріалах справи
відсутні докази повідомлення на адресу
позивача про відступлення права
вимоги, у тому числі вимоги
дострокового виконання зобов'язання;
строк виконання зобов'язання (сплату
кредиту) станом на 16.01.2014 не настав,
договір відступлення права вимоги від
03.01.2014 є нікчемним відповідно до Закону;
договір від 16.01.2014 про задоволення
вимог заставодержателя є недійсним
згідно із ст.ст.203, 215 ЦК України, то
підстави права вимоги у відповідача за
генеральною угодою № ГУ/24052012-1 про
порядок проведення міжбанківських
операцій від 24.05.2012, договором №
14-ЛОРО-Т від 04.04.2011 про встановлення
кореспондентських відносин,
договорами застави майнових прав № б/н
від 11.07.2013 та № 2 від 11.07.2013, відсутні.

Скаржником не наведено існування
обставин, які є підставами для
скасування або зміни рішення суду
першої інстанції, враховуючи викладене
та наступні обставини.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з п.1.3 Положення про виведення
неплатоспроможного банку з ринку,
затвердженого рішенням Виконавчої
дирекції Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб від 05.07.2012,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 14.09.2012 за № 1581/21893,
уповноважена особа Фонду на тимчасову
адміністрацію має право залучати
суб'єктів оціночної діяльності,
обираючи їх з переліку таких осіб,
затвердженого виконавчою дирекцією
Фонду.

Як вбачається із висновку суб'єкта
оціночної діяльності, затвердженого
29.05.2014 директором ТОВ "ЕК "Професіонал",
зазначений висновок про ринкову
вартість прав грошової вимоги по
договорах Промекономбанку було
зроблено згідно із договором № 432 від
28.05.2014 із замовником - Уповноваженою
особою Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на тимчасову
адміністрацію ПАТ "КБ "Промекономбанк".
У зазначеному висновку наведено
підстави його складання.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Однак, скаржник, заперечуючи згаданий
висновок суб'єкта оціночної діяльності
від 29.05.2014, не надав належних та
допустимих доказів того, що цей
висновок є неправильним.

Згідно із ст.217 ЦК України недійсність
окремої частини правочину не має
наслідком недійсності інших його
частин і правочину в цілому, якщо можна
припустити, що правочин був би вчинений
і без включення до нього недійсної
частини.

Із матеріалів справи не вбачається
наявності обставин, які є підставами
для застосування норм зазначеної ст.217
ЦК України, також і скаржником не
доведено наявності для цього підстав,
відповідно до матеріалів справи.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Отже,
договір № 16/01-14 від 16.01.2014 є самостійною
угодою, спрямованою на встановлення
відповідних цивільних прав та
обов'язків, тому висновок про
відсутність підстав розглядати цей
договір, як самостійну угоду, є
безпідставним.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав, встановлених нормами
законодавства та відповідно до
матеріалів справи, для задоволення
апеляційної скарги та скасування або
зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста
Києва від 09.09.2014 у справі № 910/13329/14
залишити без змін, апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Алгоритм" без задоволення.

2. Справу № 910/13329/14 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Повний текст постанови складено 23.12.2014.

Головуючий суддя
Л.М. Ропій

Судді
Н.Ф. Калатай

В.І. Рябуха