м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За первісним позовом Фізичної особи -
підприємця Савчука Георгія
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Навігатор-Інвест»
про стягнення заборгованості та
штрафних санкцій в розмірі 30 616,28 грн.
зустрічним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
до Фізичної особи - підприємця Савчука
Георгія Володимировича
про визнання договору оренди
Головуючий суддя Нечай О.В.
суддя Літвінова М.Є.
суддя Князьков В.В.
Представники сторін:
від Фізичної особи - підприємця Савчука
Георгія Володимировича: Тертичний Ю.І.,
від Товариства з обмеженою
відповідальністю «Навігатор-Інвест»:
Кузьмич Я.В., за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд господарського суду міста
Києва були передані позовні вимоги
Фізичної особи - підприємця Савчука
Георгія Володимировича (далі - позивач
за первісним позовом) до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Навігатор-Інвест» (далі - відповідач
за первісним позовом) про стягнення
заборгованості та штрафних санкцій в
розмір 30 616,28 грн.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.07.2014 р. було порушено
справи призначено на 13.08.2014 р.
08.08.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником позивача за первісним
позовом була подана заява про
відсутність аналогічного спору.
08.08.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником відповідача за
первісним позовом було подано відзив
13.08.2014 р. судове засідання не відбулось.
Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А. від 13.08.2014 р., у зв'язку з
перебуванням судді Нечая О.В. у
передано для розгляду судді Літвіновій
Ухвалою господарського суду міста
прийнято до провадження суддею
Літвіновою М.Є., розгляд справи
призначено на 08.10.2014 р.
Розпорядженням В.о. голови
господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А. від 01.09.2014 р., у зв'язку з
поверненням судді Нечая О.В. з
передано для розгляду судді Нечаю О.В.
Ухвалою господарського суду міста
прийнято до провадження суддею Нечаєм
О.В., розгляд справи призначено на 08.10.2014
У судове засідання 08.10.2014 р. представник
позивача за первісним позовом з'явився
та подав клопотання про долучення
документів до матеріалів справи.
У судове засідання 08.10.2014 р.
представники відповідача за первісним
позовом з'явились та подали клопотання
про продовження строку розгляду
справи.
Розглянувши у судовому засіданні 08.10.2014
р. клопотання про продовження строку
розгляду справи, враховуючи
особливості розгляду справи, суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення клопотання про
продовження строку розгляду справи.
У судовому засіданні 08.10.2014 р. судом
було оголошено перерву до 05.11.2014 р.
29.10.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником позивача за первісним
позовом були подані письмові
05.11.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником відповідача за
первісним позовом були подані
додаткові пояснення до відзиву,
клопотання в порядку ст. 83 ГПК України
та зустрічний позов.
У судове засідання 05.11.2014 р.
представники сторін з'явились.
Ухвалою господарського суду м. Києва
від 05.11.2014 р. призначено колегіальний
Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А. від 05.11.2014 р. розгляд справи
суддів у складі: головуючий суддя Нечай
О.В., суддя Літвінова М.Є., суддя
Ухвалою господарського суду міста
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя Нечай
О.В., суддя Літвінова М.Є., суддя
Князьков В.В., розгляд справи
призначено на 10.12.2014 р.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 07.11.2014 р. зустрічну позовну
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Навігатор-Інвест»
було прийнято для спільного розгляду з
03.12.2014 р. представником відповідача за
зустрічним позовом було подано
письмовий відзив на позов.
У судове засідання 10.12.2014 р. представник
позивача за первісним позовом
(відповідача за зустрічним позовом)
з'явився, надав свої пояснення по суті
спору, вимоги, викладені у первісному
позові, підтримав, проти задоволення
зустрічного позову заперечував.
Представник відповідача за первісним
позовом (позивача за зустрічним
позовом) у судове засідання 10.12.2014 р.
з'явився, надав суду пояснення по суті
спору, проти задоволення позовних
вимог, викладених у первісному позові,
заперечував, вимоги, викладені у
зустрічному позові, підтримав.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва,
28 жовтня 2013 р. між Фізичною особою -
підприємцем Савчуком Георгієм
Володимировичем (далі - позивач за
первісним позовом, орендодавець) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Навігатор-Інвест»
(далі - відповідач за первісним позовом,
орендар) було укладено Договір оренди
приміщення № 01/10/13 (далі - Договір),
відповідно до умов якого орендодавець
передає, а орендар приймає в строкове
платне користування (без передання
права власності) нежитлове приміщення
№ 1 (групи приміщень № 7), площею 49,9 кв.м,
розташоване за адресою: м. Київ, вул.
Саксаганського, 119 (літера А), мета
оренди - розміщення офісу для
здійснення статутної діяльності
Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Договору
орендна плата складає 12 000,00 грн. в
місяць. Сторони домовилися про те, що
орендна плата прив'язується до долару
США по курсу НБУ, який на день
підписання Договору складає 7,993 грн. за
один долар США. При зміні курсу
орендодавець має право без узгодження
з орендарем змінювати орендну плату
пропорційно розміру зміну курсу гривні
Відповідно до п. 2.3 Договору орендна
плата оплачується готівкою або
перераховується орендарем на
розрахунковий рахунок орендодавця,
зазначений у даному Договорі,
авансовим платежем не пізніше 28 числа
поточного місяця. Датою оплати при
безготівковому розрахунку вважається
день зарахування грошей на
розрахунковий рахунок орендодавця.
Згідно п. 6.1 Договору строк дії даного
Договору становить 1 рік з моменту
підписання. Строк оренди обраховується
з моменту передачі до моменту
повернення приміщення згідно умов
28.10.2013 р. сторонами був підписаний акт
приймання-передачі приміщення по вул.
Саксаганського, 119 у м. Києві.
Позивач за первісним позовом зазначає
суду про те, що відповідачем за
первісним позовом не було сплачено
орендну плату за Договором в розмірі 15
308,14 грн., з урахуванням підвищення
курсу долара по відношенню до гривні.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу
України встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання не звільняє винну
сторону від відповідальності за
порушення зобов'язання.
Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу
України визначено, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.
За користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму (ч. 1 ст.
762 Цивільного кодексу України).
Позивачем за первісним позовом надано
суду рахунок-фактуру № 04 від 24.03.2014р. за
оплату оренди приміщення за квітень 2014
р. на суму 15 308,14 грн.
Згідно з статтями 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Відповідачем за первісним позовом не
було надано суду жодного доказу на
підтвердження факту здійснення
орендної плати за орендоване
приміщення за квітень.
Відповідач за первісним позовом,
заперечуючи проти позову, зазначає
суду про те, що у лютому 2014 року
керівництвом відповідача за первісним
позовом, на підставі пунктів 6.2.3., 6.3
Договору прийнято рішення припинити
користування орендованим приміщенням,
про що було повідомлено позивача за
первісним позовом. Таким чином,
відповідач за первісним позовом
зазначає суду про те, що дія Договору
оренди припинена з березня 2014 р., а тому
сплачувати орендну плату за квітень
місяць підстав немає.
Суд не погоджується з даним
твердженням відповідача за первісним
позовом, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного
кодексу України договір найму
укладається на строк, встановлений
Відповідно до частин 1, 3 ст. 291
Господарського кодексу України
одностороння відмова від договору
оренди не допускається. Договір оренди
може бути розірваний за згодою сторін.
На вимогу однієї із сторін договір може
бути достроково розірваний з підстав,
передбачених Цивільним кодексом
України для розірвання договору найму,
в порядку, встановленому статтею 188
Згідно зі ст. 188 Господарського кодексу
України зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Частиною 1 ст. 651
Цивільного кодексу України також
встановлено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Договором встановлено строк оренди - 1
рік з моменту передачі до моменту
повернення приміщення згідно умов
даного Договору (п. 6.1 Договору).
Пунктом 6.2 Договору передбачено, що
даний Договір може бути розірваний
сторонами до закінчення строку його
дії у наступних випадках:
- за угодою сторін, яка належним
- згідно рішення суду;
- в інших випадках, передбачених
законодавством України і даним
Згідно з п. 6.3. Договору даний договір
може бути розірваний сторонами в
односторонньому порядку з обов'язковим
повідомленням іншої сторони не менше,
В якості доказів повідомлення
орендодавця про розірвання Договору в
односторонньому порядку з 28.03.2014 року,
відповідач за первісним позовом надав
суду належним чином засвідчену копію
листа вих. № 2801/1 від 28.02.2014 р.
«Повідомлення про дострокове
розірвання договору».
Постановою Кабінету Міністрів України
від 5 березня 2009 р. N 270 були затверджені
Правила надання послуг поштового
зв'язку (далі - Правила), які визначають
порядок надання послуг поштового
зв'язку, права та обов'язки операторів
поштового зв'язку і користувачів
послуг поштового зв'язку та регулюють
Відповідно до п. 2 Правил розрахунковий
документ - документ встановленої
відповідно до Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" форми та змісту (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо), що
підтверджує надання послуг поштового
Згідно з ст. 2 Закону України "Про
застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" розрахунковий документ -
документ встановленої форми та змісту
(касовий чек, товарний чек,
розрахункова квитанція, проїзний
документ тощо), що підтверджує факт
продажу (повернення) товарів, надання
послуг, отримання (повернення) коштів,
купівлі-продажу іноземної валюти,
надрукований у випадках, передбачених
цим Законом, і зареєстрованим у
встановленому порядку реєстратором
розрахункових операцій або заповнений
Відповідачем за первісним позовом не
було надано суду належних та
допустимих доказів на підтвердження
направлення позивачу за первісним
позовом вищезазначеного листа № 2801/1.
Акт про відмову отримувати (надавати
розписку про отримання) кореспонденцію
від 28.02.2014 р., доданий відповідачем до
зустрічного позову, не є належним
доказом повідомлення сторони про
розірвання договору в односторонньому
порядку в розумінні ст. ст. 34 ГПК
В матеріалах справи наявний опис
вкладення у цінний лист за 28.03.2014 р. на
адресу позивача за первісним позовом
та копія конверту, згідно вказаного
опису на адресу позивача за первісним
позовом направлялись повідомлення про
розірвання договору та додаткова угода
В листі вих. № 2703/1 від 27.03.2014 р.
«Повторне повідомлення про дострокове
розірвання договору», відповідач за
первісним позовом повідомляє позивача
за первісним позовом про те, що Договір
є розірваним з 28.03.2014 р. Ця ж дата
розірвання зазначена і в проекті
Додаткової угоди № 1 до Договору
датованої 27 лютого 2014 р., що не
відповідає положенням п. 6.3. Договору.
Відповідно до п. 8.8 Договору всі
повідомлення сторін по даному договору
повинні бути виконані в письмовій
формі, підписані повноважними
представниками сторін та вручені під
Інших доказів припинення дії Договору
з 28.03.2014 р. відповідачем за первісним
позовом суду не надано.
Більше того, Київським апеляційним
господарським судом у справі № 910/7413/14
встановлено, що Договір було розірвано
в односторонньому порядку за
ініціативою орендаря з 01.05.2014 р., що
підтверджується постановою від 30.09.2014
р. Вказана постанова залишена
постановою Вищого господарського суду
України від 20.11.2014 р. без змін.
Крім основної суми заборгованості
позивач за первісним позовом просить
суд стягнути з відповідача на свою
користь штраф в розмірі 15 308,14 грн.
Відповідно до частин 1, 3 ст. 549
Цивільного кодексу України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу
України право на неустойку виникає
незалежно від наявності у кредитора
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язання.
Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Суб'єктами права застосування штрафних
санкцій є учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.
Згідно з п. 5.3 Договору у випадку
затримки орендної плати більш ніж на 20
днів, якщо орендодавець не розриває
даний Договір в односторонньому
порядку, орендар зобов'язується
сплатити штраф на користь орендодавця
в розмірі місячної орендної плати.
Судом встановлено, що орендну плату за
квітень 2014 року в розмірі 15 304,14 грн.
відповідач за первісним позовом був
зобов'язаний за умовами Договору
сплатити до 28.04.2014 р., проте станом на
дату подання позову (08.07.2014 р.)
відповідачем за первісним позовом не
було здійснено жодних проплат за
Договором, а тому правомірними є вимоги
позивача за первісним позовом про
стягнення на свою користь штрафу
згідно з п. 5.3 Договору.
Щодо вимог позивача за зустрічним
позовом, суд зазначає наступне.
У своєму зустрічному позові, позивач за
зустрічним позовом зазначає суду про
те, що Договір повинно бути визнано
судом недійсним з тих підстав, що
сторонами не було додержано вимог
укладення Договору, в частині
проставлення підпису уповноваженої
особи позивача за зустрічним позовом
на кожному аркуші Договору.
Суд не погоджується з такою позицією
позивача за зустрічним позовом, з
Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
Згідно з частинами 1 - 5 ст. 203 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.
Як вбачається з приписів ст. 204
Цивільного кодексу України, правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.
Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. У випадках,
встановлених цим Кодексом, нікчемний
правочин може бути визнаний судом
дійсним. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваний правочин).
Згідно з п. 2.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 29.05.2013
р. № 11 «Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними» (далі - Постанова № 11)
правовідносини, пов'язані з визнанням
правочинів (господарських договорів)
недійсними, регулюються ЦК України, ГК
України, Земельним кодексом України,
Законами України "Про оренду землі",
"Про приватизацію державного майна",
"Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)", "Про
іпотеку", "Про страхування", "Про банки і
банківську діяльність", "Про передачу
об'єктів права державної та
комунальної власності" та іншими
актами законодавства.
Правочин може бути визнаний недійсним
з підстав, передбачених законом.
Вирішуючи спори про визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними, господарський суд повинен
встановити наявність фактичних
обставин, з якими закон пов'язує
визнання таких правочинів
(господарських договорів) недійсними
на момент їх вчинення (укладення) і
настання відповідних наслідків, та в
разі задоволення позовних вимог
зазначати в судовому рішенні, в чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та яким нормам законодавства
не відповідає оспорюваний правочин.
При цьому, стаття 203 Цивільного кодексу
України містить вичерпний перелік
підстав, яким має відповідати
господарський договір, а відповідно і
за якими ознаками такий договір може
бути визнано недійсним.
Чинним законодавством України не
передбачено обов'язкової умови
засвідчення підписами сторін кожного
Таким чином, всі доводи позивача за
зустрічним позовом, викладені ним у
зустрічному позові, спростовуються
приписами чинного законодавства
України та наявними у матеріалах
справи документами.
Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про те, що заявлені позивачем
за первісними позовом вимоги про
стягнення з відповідача за первісним
позовом заборгованості за Договором, з
урахуванням штрафу, в загальному
розмірі 30 616,28 грн. підлягають
задоволенню, в свою чергу, вимоги
позивача за зустрічним позовом про
визнання недійсним Договору
задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, керуючись
статтями 4, 49, 82 - 85 ГПК України, суд,
1. Первісний позов задовольнити
2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
Саксаганського, 119, офіс 5;
ідентифікаційний код: 25270172) на користь
Фізичної особи - підприємця Савчука
вул. Волинська, 10, кв. 20;
ідентифікаційний номер картки
заборгованість по орендній платі в
розмірі 15 308 (п'ятнадцять тисяч триста
вісім) грн. 14 коп., штраф в розмірі 15 308
(п'ятнадцять тисяч триста вісім) грн. 14
коп. та витрати по сплаті судового
збору за подання первісного позову в
розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.
3. У задоволенні зустрічного
4. Витрати по сплаті судового
збору за подання зустрічного позову
покласти на позивача за зустрічним
Повне рішення складено 15.12.2014 р.
Головуючий суддя
Суддя
Суддя