ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2014 рокуСправа № 912/3518/14
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Поліщук Г.Б.
розглянув матеріали справи № 912/3518/14
від 17.10.2014 року

за позовом: Прокурора м. Кіровограда, м.
Кіровоград

до відповідачів: 1. Кіровоградської
міської ради, м. Кіровоград

2. Публічного акціонерного товариства
"Західінкомбанк", м. Луцьк

3. Дочірнього підприємства
"Кіровоградтепло" товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
науково-технічних інновацій
Української нафтової академії",
м.Кіровоград

про визнання незаконними та скасування
рішень, визнання недійсним договору
іпотеки від 17.10.2007 року

за участю представників сторін:

від прокуратури - Боруш А.О., службове
посвідчення № 019543 від 12.08.13р.;

від відповідача 1 - Татарко Д.А.,
довіреність № 876-мп/з;

від відповідача 2 - участі не брали
(представник брав участь в судових
засіданнях 07.11.2014р. та 26.11.2014р.);

від відповідача 3 - Бершадський С.М.,
довіреність № 4 від 08.01.2014 року;

В судовому засіданні присутній слухач -
Фесенко О.В., службове посвідчення
№004464 від 19.09.2012р.

В судовому засіданні 26.11.2014 року
оголошувалась перерва до 14 год. 30 хв.
12.12.2014 року.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Прокурор міста Кіровограда звернувся
до господарського суду
Кіровоградської області з позовною
заявою до відповідачів:
Кіровоградської міської ради,
публічного акціонерного товариства
"Західінкомбанк" та дочірнього
підприємства "Кіровоградтепло"
товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр
науково-технічних інновацій
Української нафтової академії" про
визнання незаконними та скасування
рішень Кіровоградської міської ради
від 19.10.2006 року № 128 "Про готовність
житлово-комунального господарства до
роботи в осінньої-зимовий період 2006-2007",
від 14.10.2006 року № 166 "Про внесення змін
до рішення Кіровоградської міської
ради від 19.11.2006 № 128", а також визнання
недійсним договору іпотеки від 17.10.2007
року, укладеного між ТОВ КБ
"Західінкомбанк", ДП "Кіровоградтепло"
ТОВ "ЦНТІ УНГА" та Кіровоградською
міською радою та додаткового договору
до нього від 14.10.2010 року.

Поданий позов мотивований
невідповідністю оспорюваних рішень
Кіровоградської міської ради та
іпотечного договору, укладеного
відповідачами у даній справі, вимогам
законодавства.

В обґрунтування позовних вимог
прокурор посилається на приписи частин
1 та 2 статті 14 Закону України "Про
іпотеку", у відповідності до яких
предметом іпотеки може бути нерухоме
майно, що є об'єктом права державної чи
комунальної власності і закріплено за
відповідним державним чи комунальним
підприємством, установою, організацією
на праві господарського відання.
Передача в іпотеку майна здійснюється
після отримання у встановленому
законом порядку згоди органу державної
влади чи органу місцевого
самоврядування, до сфери
господарського відання якого належить
відповідне державне чи комунальне
підприємство, установа, організація.

Забороняється передача в іпотеку
об'єктів права державної власності, що
не підлягають приватизації.

У відповідності до ч.2 ст.5 Закону
України "Про приватизацію державного
майна" (в редакції, чинній на момент
укладення правочину) не підлягають
приватизації об'єкти, що мають
загальнодержавне значення, зокрема,
об'єкти інженерної інфраструктури та
благополуччя міст, включаючи мережі,
споруди, устаткування, які пов'язані з
постачанням води, газу, тепла, а також
відведення стічних вод.

За наведених обставин, на думку
прокурора, котельні з обладнанням, які
були предметом спірного договору
іпотеки, не можуть бути предметами
іпотеки, оскільки мають
загальнодержавне значення - є об'єктами
інженерної інфраструктури міста, які
пов'язані з постачанням тепла.

Крім того, у поданому позові прокурор
посилається на те, що ДП
"Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" не є
комунальним підприємством, а
Кіровоградська міська рада не
уповноважена законом виступати
гарантом по кредитам підприємств,
установ та організацій, які не
відносяться до комунальної власності,
з чого випливає, що у останньої буди
відсутні підстави для укладення
іпотечного договору та додаткової
угоди до вказаного договору в силу
приписів ст.70 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні".

Ухвалою господарського суду
Кіровоградської області від 17.10.2014 року
вказаний позов прийнято до розгляду та
порушено провадження у справі,
учасників судового процесу зобов'язано
надати докази, необхідні для розгляду
даної справи.

03.11.2014 року прокурором м.Кіровограда, у
зв'язку з помилково зазначеною датою
спірного договору, подано клопотання
про уточнення позовних вимог в цій
частині.

Прокурор в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачем-1 - Кіровоградською
міською радою 07.11.2014 року подано заяву
про визнання позову.

Відповідач-2 - ПАТ "Західінкомбанк"
надав відзив на позов, в якому
заперечує позовні вимоги прокурора
міста Кіровограда, просить провадження
у справі в частині скасування рішень
Кіровоградської міської ради
припинити на підставі ч.1 ст.80 ГПК
України та застосувати до вимоги
прокурора щодо визнання недійсним
договору іпотеки від 17.10.2007 року,
укладеного між ТОВ КБ "Західінкомбанк",
ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" та
Кіровоградською міською радою та
додаткового договору до нього від
14.10.2010 року наслідки спливу строку
позовної давності.

Відповідачем-3 в судовому засіданні
12.12.2014 року подано заяву про визнання
позову.

Представником публічного акціонерного
товариства "Західінкомбанк" 12.12.2014 року
подано заяву про відкладення розгляду
справи на інший день у зв'язку з
неможливістю взяти участь у судовому
засіданні.

Присутні в судовому засіданні учасники
судового процесу заперечили подане
клопотання, зазначивши, що його
задоволення призведе до затягування
розгляду справи.

Господарський суд вказане клопотання
відповідача-2 відхиляє з наступних
підстав.

Згідно зі статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішений в даному судовому засіданні.

При цьому, відкладення розгляду справи
є правом та прерогативою суду, основною
умовою якого є не відсутність у
судовому засіданні представників
сторін, а неможливість вирішення спору
у даному судовому засіданні.

Представник відповідача-2 брав участь у
попередніх засіданнях суду у даній
справі та скористався правом надання
власної позиції відносно поданого
позову.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторін добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторони - це право, а не обов'язок
сторони, справа може розглядатись без
їх участі.

Представником відповідача-2 у поданому
клопотанні жодним чином не
обґрунтовано та не підтверджено
належними доказами необхідність
відкладення розгляду даної справи.

При цьому господарський суд звертає
увагу на те, що відповідач-2 не
позбавлений права та можливості
забезпечити за необхідності участь у
судовому засіданні іншого
представника з числа як своїх
працівників, так і осіб, не пов'язаних з
ним трудовими відносинами.
Відповідачем-2 не доведено
неможливість здійснення такої заміни.

Господарський суд враховує також те, що
за приписами ст.69 Господарського
процесуального кодексу України, спір
має бути вирішено господарським судом
у строк не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви. Клопотання
про продовження строку вирішення спору
ані відповідачем-2, ані іншими
учасниками судового процесу до
господарського суду не подавалось.

За наведених обставин господарський
суд вважає за можливе розглянути дану
справу по суті в даному судовому
засіданні за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд встановив
наступні обставини.

17.10.2007 року між Комерційним банком
"Західінкомбанк" (Кредитор) та дочірнім
підприємством "Кіровоградтепло"
товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр
науково-технічних інновацій
Української нафтогазової академії"
(Позичальник) укладено кредитний
договір №161007/2063-240 (надалі - кредитний
договір), за умовами якого Кредитор
надає Позичальнику довгостроковий
кредит для оплати за постачання
природнього газу для забезпечення
теплом міста Кіровограда у розмірі
4300000,00грн. на умовах, визначених даним
договором, зі сплатою 18 процентів
річних.

У відповідності до п. 2.1 кредитного
договору в забезпечення зобов'язань
Позичальника за даним кредитним
договором Кредитором прийнятий
договір поруки Кіровоградського
міськвиконкому від 17.10.2007 року, майно
згідно договору іпотеки №240 від 17.10.2007
року, які є невід'ємною частиною даного
кредитного договору, а також інше
майно, основні засоби і обігові кошти
Позичальника, в розмірі боргових
зобов'язань по даному договору, на які в
разі порушення умов даного договору
буде звернено стягнення в порядку,
визначеному даним кредитним договором
та чинним законодавством України.

За умовами п. 3.2.2. кредитного договору
Позичальник зобов'язаний повне
погашення кредиту здійснити на
позичковий рахунок в ЖФ КБ
"Західінкомбанк" не пізніше 10 жовтня 2009
року, а в разі невиконання (неналежного
виконання) будь-якої з умов даного
договору - в семиденний строк з дня
отримання письмової вимоги Кредитора.

Згодом між Кредитором та Позичальником
укладено додаткові договори до
кредитного договору - від 31.10.2008 року та
14.10.2010 року, якими було змінено розмір
відсоткової ставки за користування
кредитними коштами та продовжено
термін користування кредитними
коштами до 10 жовтня 2011 року включно.

19.10.2006 року Кіровоградською міською
радою прийнято рішення №128 "Про
готовність житлово-комунального
господарства до роботи в
осінньо-зимовий період 2006/2007 року", у
відповідності до п.п. 7 та 8 якого надано
згоду передати в заставу (іпотеку)
комунальне майно, що знаходиться в
оренді ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ
УНГА" згідно з переліком майна, що
додається, для отримання грошових
коштів в кредит в Кіровоградській
філії ВАТ "Державний
експортно-імпортний банк України" в
сумі 5 млн. грн. строком на 24 місяці для
попередньої оплати за постачання
природного газу для забезпечення
теплом міста Кіровограда. Доручено
заступнику директора департаменту
житлово-комунального господарства
Макієнку О.І. від імені територіальної
громади м.Кіровограда укласти договір
застави (іпотеки) та забезпечити
підготовку необхідних документів та
передачу комунального майна в заставу
згідно з вимогами чинного
законодавства.

Згідно Переліку нерухомого майна ДП
"Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА", що
використовуються в якості застави, що є
додатком до зазначеного рішення
Кіровоградської міської ради, до нього
включено 13 об'єктів, з яких 5 котелень, 7
теплопунктів та 1 ПЗК.

Рішенням Кіровоградської міської ради
від 14 листопада 2006 року №166 внесено
зміни в пункт 7 рішення Кіровоградської
міської ради від 19 жовтня 2006 року №128
"Про готовність житлово-комунального
господарства до роботи в
осінньо-зимовий період 2006/2007 року" та
викладено його в новій редакції: "Дати
згоду передати в заставу (іпотеку)
комунальне майно, що знаходиться в
оренді ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ
УНГА", згідно з переліком майна, що
додається, для отримання в банківській
установі грошових коштів в кредит в
сумі до 5 млн. грн. (п'ять мільйонів
гривень) строком на 24 місяці для оплати
за постачання природного газу для
забезпечення теплом міста
Кіровограда".

Внесено зміни в перелік нерухомого
майна ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ
УНГА", що використовується в якості
застави (додаток до рішення
Кіровоградської міської ради від 19
жовтня 2006 року №128) та викладено його в
новій редакції, що додається.

Згідно вказаного переліку до надання в
іпотеку Кіровоградською міською радою
запропоновано 14 об'єктів, з яких 5
котелень, 7 теплопунктів, комплекс
будівель та ПЗК.

17.10.2007 року між товариством з обмеженою
відповідальністю комерційний банк
"Західінкомбанк" (Іпотекодержатель),
дочірнім підприємством
"Кіровоградтепло" товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
науково-технічних інновацій
Української нафтогазової академії"
(Позичальник) та територіальною
громадою міста Кіровограда в особі
Кіровоградської міської ради
(Іпотекодавець) укладено іпотечний
договір.

У відповідності до п. 1.1 даного договору
Іпотекодавець (майновий поручитель)
передав нерухоме майно, визначене в
розділі 3 цього договору, в іпотеку
Іпотекодержателю для забезпечення
зобов'язань за кредитним договором
№161007/2063-240 від 17.10.2007 року та
додатковими до нього договорами.

За умовами п. 3.1 іпотечного договору в
забезпечення належного виконання
зобов'язань Позичальником, що
виникають з кредитного договору та
додаткових до нього договорів,
Іпотекодавець (майновий поручитель)
передає в іпотеку наступне майно
("предмет іпотеки"):

- комплекс за адресою:
м.Кіровоград, проспект Помисловий, 8;

- комплекс за адресою:
м.Кіровоград, вул.Волкова. 5б;

- комплекс за адресою:
м.Кіровоград, вул.Глинки, 1б;

- комплекс за адресою:
м.Кіровоград, вул.Добровольського, 24а;

- комплекс за адресою:
м.Кіровоград, вул.Башкирська, 3в;

- комплекс за адресою:
м.Кіровоград, вул.Полтавська, 24б;

- нежитлова будівля за адресою:
м.Кіровоград, вул.Попова космонавта, 21б;

- нежитлова будівля за адресою:
м.Кіровоград, вул.Жадова генерала, 19б;

- нежитлова будівля за адресою:
м.Кіровоград, вул.Жадова генерала, 27б;

- нежитлова будівля за адресою:
м.Кіровоград, вул.Героїв Сталінграда,
26в;

- нежитлова будівля за адресою:
м.Кіровоград, вул.50 років Жовтня, 3г;

- нежитлова будівля за адресою:
м.Кіровоград, вул.Конєва маршала, 9г;

- нежитлова будівля за адресою:
м.Кіровоград, вул.Попова космонавта,11а;

14.10.2010 року між сторонами іпотечного
договору укладено додатковий договір,
за умовами якого, зокрема, пункт 3.1
викладено в новій редакції, а саме: в
забезпечення належного виконання
зобов'язань Позичальником, що
виникають з кредитного договору та
додаткових до нього договорів,
Іпотекодавець передає в іпотеку
наступне майно:

- комплекс за адресою:
м.Кіровоград, проспект Промисловий, 8;

- комплекс за адресою:
м.Кіровоград, вул.Волкова, 5б.

У відповідності до ст.1 Закону України
"Про іпотеку" (в редакції, чинній на
момент виникнення спірних
правовідносин), наведено визначення
поняття "іпотека" - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом.

Частинами 1 та 2 ст. 14 Закону України "Про
іпотеку" (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
передбачено, що предметом іпотеки може
бути нерухоме майно, що є об'єктом права
державної чи комунальної власності і
закріплене за відповідним державним чи
комунальним підприємством, установою,
організацією на праві господарського
відання. Передача в іпотеку цього майна
здійснюється після отримання у
встановленому законом порядку згоди
органу державної влади чи органу
місцевого самоврядування, до сфери
господарського відання якого належить
відповідне державне чи комунальне
підприємство, установа або
організація. Продаж предмета іпотеки,
що є об'єктом права державної чи
комунальної власності, здійснюється з
урахуванням вимог законів України "Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)" та "Про
особливості приватизації об'єктів
незавершеного будівництва".

Забороняється передача в іпотеку
об'єктів права державної власності, що
не підлягають приватизації.

Конституційний суд України рішенням
від 01 липня 1998 року №9-ПР щодо Закону
України "Про приватизацію державного
майна" вказав про те, що за умови
відсутності окремого законодавства
про приватизацію об'єктів комунальної
власності включення цих питань до
закону, що регулює приватизацію
державного майна, не є підставою для
прийняття його окремих положень
неконституційними.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про
приватизацію державного майна" (в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) відчуження
майна, що є у комунальній власності,
регулюється положеннями цього закону,
інших законів з питань приватизації і
здійснюється органами місцевого
самоврядування, тобто дія цього закону
розповсюджується також на майно
комунальної власності.

У відповідності до ч.4 ст.3 Закону
України "Про приватизацію державного
майна" відчуження майна, що є у
комунальній власності, регулюється
положеннями цього Закону, інших
законів з питань приватизації і
здійснюється органами місцевого
самоврядування.

Статтею 5 Закону України "Про
приватизацію державного майна"
встановлено, що не підлягають
приватизації об'єкти, які мають
загальнодержавне значення, зокрема,
об'єкти інженерної інфраструктури та
благополуччя міст, включаючи мережі,
споруди, устаткування, які пов'язані з
постачанням води, газу, тепла, а також
відведення і очищення стічних вод.

Як вбачається зі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно та витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно (а.с. 44-46) комплекс, розташований
за адресою: м.Кіровоград, проспект
Промисловий, 8, належить територіальній
громаді м.Кіровограда в особі
Кіровоградської міської ради, форма
власності комунальна.

Як вбачається із свідоцтва про право
власності на нерухоме майно та витягу з
реєстру прав власності на нерухоме
майно (а.с. 54-55) комплекс, розташований
за адресою: м.Кіровоград, вул.Волкова,
5б, належить територіальній громаді
м.Кіровограда в особі Кіровоградської
міської ради, форма власності
комунальна.

Крім того, із вказаних вище документів
вбачається, що об'єкти, надані
відповідачем-1 в іпотеку, є котельними.
Вказане майно у складі цілісного
майнового комплексу, передано в оренду
ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" на
підставі договору оренди №157/17 від
18.10.2004 року та використовується для
забезпечення підприємств, установ,
організацій та жителів м.Кіровограда
послугами з централізованого
теплопостачання, а також є
стратегічно-важливими об'єктами
соціального значення (а.с. 56-66).

Дана обставина підтверджується також
листом виконавчого комітету
Кіровоградської міської ради від 06.10.2014
року №6867/11-05-24 (а.с. 70), у відповідності
до якого за договором оренди цілісного
майнового комплексу від 18.10.2004 року
№157/7 ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ
УНГА" передано цілісний майновий
комплекс ДКПТМ
"Кіровоградтеплоенерго", який
розташований за адресою: м.Кіровоград,
вул.Кутузова, 23/16.

За вказаним договором оренди ДП
"Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА", окрім
іншого, передано комплекси за адресами:
м.Кіровоград, проспект Промисловий, 8 та
вул.Волкова, 5б, які є предметом
іпотечного договору від 17.10.2007 року та
додаткового договору до нього від
14.10.2010 року.

За рахунок вказаних об'єктів
здійснюється забезпечення
підприємств, установ, організацій та
жителів м.Кіровограда послугами з
централізованого теплопостачання, а
також є стратегічно важливими
об'єктами соціального значення.

Наведені обставини свідчать про те, що
об'єкти, які є предметом спірного
іпотечного договору, є об'єктами
інженерної інфраструктури міста, що
забезпечують постачання тепла
підприємствам, установам, організаціям
та громадянам міста Кіровограда, від
функціонування яких залежать обсяг та
умови надання послуг теплопостачання.

Згідно зі статтею 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Статтею 21 Цивільного кодексу України
передбачено, що суд визнає незаконним
та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Відповідно до ч.7 ст.60 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
майнові операції, які здійснюються
органами місцевого самоврядування з
об'єктами права комунальної власності,
не повинні ослаблювати економічних
основ місцевого самоврядування,
зменшувати обсяг та погіршувати умови
надання послуг населенню.

Враховуючи вищенаведене,
господарський суд дійшов висновку, що
надання вказаних об'єктів в іпотеку
суперечить приписам законодавства,
чинного на момент прийняття спірних
рішень, що є підставою для визнання
таких рішень Кіровоградської міської
ради у відповідній частині незаконними
та їх скасування.

Поряд з тим, господарський суд вважає
за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до ч.2 ст.70 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" (в редакції, чинній на момент
виникнення спірних правовідносин)
органи місцевого самоврядування
можуть у межах законодавства виступати
гарантами кредитів підприємств,
установ, організацій, що належать до
комунальної власності відповідних
територіальних громад.

Засновником ДП "Кіровоградтепло" ТОВ
"ЦНТІ УНГА" є, відповідно, товариство з
обмеженою відповідальністю "Центр
науково-технічних інновацій
української нафтогазової академії". Як
вбачається з наявних матеріалів
справи, дане підприємство не належить
до комунальної власності
територіальної громади міста
Кіровограда, що свідчить про
відсутність у Кіровоградської міської
ради повноважень виступати гарантом за
кредитом даного підприємства.

Таким чином, надаючи згоду передати в
заставу (іпотеку) майно, належне
територіальній громаді міста
Кіровограда та укладаючи спірний
іпотечний договір, Кіровоградська
міська рада перевищила надані їй
законом повноваження, що, з урахуванням
приписів ст.21 Цивільного кодексу
України також є підставою для визнання
незаконним та скасування відповідних
рішень.

В частині позовних вимог про визнання
недійсним договору іпотеки, укладеного
відповідачами у справі, та додаткового
договору до нього, господарський суд
вважає за необхідне зазначити
наступне.

Загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину
встановлені ст.203 ЦК України, згідно
якої зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства. Особа,
яка вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ч.1 ст.215 Цивільного кодексу
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою - третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.207 Господарського
кодексу України господарське
зобов'язання, що не відповідає вимогам
закону, або вчинено з метою, яка
завідомо суперечить інтересам держави
і суспільства, або укладено учасниками
господарських відносин з порушенням
хоча б одним з них господарської
компетенції (спеціальної
правосуб'єктності), може бути на вимогу
однієї із сторін, або відповідного
органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині.

З урахуванням наведеного вище
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги про визнання недійсним
іпотечного договору від 17.10.2007 року,
укладеного між ТОВ КБ "Західінкомбанк",
ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" та
Кіровоградською міською радою та
додаткового договору до нього від
14.10.2010 року підлягають задоволенню.

Розглядаючи дану справу господарський
суд враховує, що пунктом 2 ст. 121
Конституції України на прокуратуру
України покладається представництво
інтересів громадянина або держави в
суді у випадках, визначених законом.
Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 20 Закону
України "Про прокуратуру" при виявленні
порушень закону прокурор або його
заступник у межах своєї компетенції
мають право звернутись до суду з
заявами про захист прав і законних
інтересів громадян, держави, а також
підприємств та інших юридичних осіб.
Згідно ч. 1 ст. 36 зазначеного Закону
представництво прокуратурою інтересів
держави в суді полягає у здійсненні
прокурорами від імені держави
процесуальних та інших дій,
спрямованих на захист у суді інтересів
громадянина або держави у випадках,
передбачених законом.

Частина перша ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України, в якій
визначено підстави порушення справ у
господарському суді, відносить до
таких підстав позовні заяви прокурорів
та їх заступників, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави. Відповідно до положень
частини третьої цієї статті прокурор,
який звертається до господарського
суду в інтересах держави, в позовній
заяві самостійно визнає, в чому полягає
порушення інтересів держави, та
обґрунтовує необхідність їх захисту, а
також вказує орган уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Конституційний Суд України в рішенні
від 08.04.2006р. зазначив, що "державні
інтереси" закріплюються як нормами
Конституції України, так і нормами
інших правових актів. Інтереси держави
відрізняються від інтересів інших
учасників суспільних відносин, В
основі перших завжди є потреба у
здійсненні загальнодержавних
(політичних, економічних, соціальних та
інших) дій, програм, спрямованих на
захист суверенітету, територіальної
цілісності, державного кордону
України, гарантування її державної,
економічної, інформаційної,
екологічної безпеки, охорону землі, як
національного багатства, захист прав
усіх суб'єктів права власності та
господарювання тощо. Інтереси держави
можуть збігатися повністю, частково
або не збігатися зовсім з інтересами
державних органів, державних
підприємств та організацій чи з
інтересами господарських товариств з
часткою державної власності у
статутному фонді. Проте держава може
вбачати свої інтереси не тільки в їх
діяльності, але й в діяльності
приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що "інтереси
держави" є оціночним поняттям, прокурор
чи його заступник у кожному
конкретному випадку самостійно
визначає з посиланням на
законодавство, на підставі якого
подається позов, в чому саме відбулося
чи може відбутися порушення
матеріальних або-інших інтересів
держави, обґрунтовує у позовній заяві
необхідність їх захисту та зазначає
орган, уповноважений держави
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах.

З огляду на вищевикладене суд вважає,
що прокурор діє в межах своєї
компетенції, та має всі законні
підстави для звернення з даним позовом,
оскільки ним повно та всебічно
доведено в чому саме полягає порушення
інтересів держави при прийнятті
спірних рішень та укладенні
оспорюваного договору.

Відповідачем-2 у відзиві на позов
викладено клопотання припинення
провадження у даній справі на підставі
ч.1 ст.80 Господарського процесуального
кодексу України, мотивоване тим, що
спір з приводу визнання незаконними та
скасування рішень Кіровоградської
міської ради не є
господарсько-правовим спором в
розумінні ст.12 ГПК України.

Господарський суд вважає, що вказане
клопотання не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України
"Про судоустрій та статус суддів",
місцеві господарські суди розглядають
справи, що виникають із господарських
відносин, а також інші справи,
віднесені процесуальним законом до їх
підсудності; ст.ст. 1, 4-1, 12
Господарського процесуального кодексу
України, які регламентують розгляд
справ в порядку позовного провадження,
коли склад учасників спору відповідає
приписам ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України, а
правовідносини, з яких виник спір,
мають господарський характер.

Відповідно до положень п. 3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання
підвідомчості і підсудності справ
господарським судам" від 24.10.2011 року № 10
(з наступними змінами), у вирішенні
питання про те, чи є правовідносини
господарськими, а спір - господарським,
слід виходити з визначень, наведених у
статті 3 Господарського кодексу
України. Господарський спір
підвідомчий господарському суду, якщо
судом встановлена наявність умов, за
яких спір є підвідомчим господарському
суду, а саме - участь у спорі суб'єкта
господарювання, наявність між
сторонами господарських відносин,
врегульованих актами господарського і
цивільного законодавства, та спору про
право, що виникає з відповідних
відносин.

Відповідно до приписів статті 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають з дій осіб,
що передбачені актами цивільного
законодавства, а також з дій осіб, що не
передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; у випадках, встановлених
актами цивільного законодавства,
цивільні права та обов'язки виникають
безпосередньо з актів органів
державної влади або органів місцевого
самоврядування. У вирішенні питання
щодо підвідомчості спору суд аналізує
не лише предмет і склад сторін спору,
але і його підставу, яка розкриває
характер спірних правовідносин між
сторонами і вказує на рівність або
адміністративне підпорядкування
сторін спору.

Проаналізувавши матеріали справи,
господарський суд дійшов висновку, що
спір, який виник між сторонами у справі,
має не публічно-правовий, а
приватно-правовий характер, оскільки
стосується цивільних прав суб'єктів
господарювання та є спором про
цивільне право. При цьому, оспорювані
рішення Кіровоградської міської ради є
індивідуальними актами органу
місцевого самоврядування, яким
реалізовано волевиявлення
територіальної громади в особі її
виконавчого органу як учасника
цивільно-правових відносин. Спір щодо
їх оскарження має приватно-правовий
характер та є підвідомчим
господарському суду, оскільки
територіальна громада у відповідності
до ст. 169 Цивільного кодексу України
через орган місцевого самоврядування
діє на рівних правах з іншим учасником
цивільних відносин.

Окрім наведеного, відповідно до п. 17
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання підвідомчості і підсудності
справ господарським судам" від 24.10.2011
року № 10, до компетенції господарських
судів не відноситься розгляд справ у
спорах: а) про оскарження нормативно -
правових актів, ухвалених суб'єктом
владних повноважень, яким останній
зобов'язує суб'єкта господарювання
вчинити певні дії, утриматись від
вчинення певних дій або нести
відповідальність; б) про оскарження
суб'єктом господарювання дій
(бездіяльності) органу державної влади,
органу місцевого самоврядування,
іншого суб'єкта владних повноважень,
їхньої посадової чи службової особи, що
випливають з наданих їм владних
управлінських функцій, якщо ці дії
(бездіяльність) не пов'язані з
відносинами у сфері господарювання; в)
між суб'єктами владних повноважень з
приводу їхньої компетенції у сфері
управління; г) з приводу укладання та
виконання адміністративних договорів;
д) за зверненням суб'єкта владних
повноважень у випадках, встановлених
законом. Інші справи за участю
господарюючих суб'єктів та суб'єктів
владних повноважень не мають ознак
справ адміністративної юрисдикції і
повинні розглядатися господарськими
судами на загальних підставах. До таких
справ належать усі справи у спорах про
право, що виникають з відносин,
врегульованих Цивільним кодексом
України, Господарським кодексом
України, іншими актами господарського
і цивільного законодавства.

За викладених обставин господарський
суд не вбачає підстав для припинення
провадження у справі в частині
позовних вимог про визнання
незаконними та скасування рішень
Кіровоградської міської ради №128 від
19.10.2006 року та №166 від 14.11.2006 року.

Відповідачем-2 у відзиві на позов також
заявлено про пропуск позовної
давності. Дана заява мотивована тим, що
оспорюваний договір іпотеки був
укладений 17.10.2006 року, відповідно строк
позовної давності на його оскарження
та визнання його недійсним сплив 17.10.2009
року.

Господарський суд, дослідивши наявні
матеріали справи, дійшов висновку про
відсутність підстав для застосування
строку позовної давності, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 256 Цивільного кодексу
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

За приписами статті 257 Цивільного
кодексу України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно зі ст. 261 Цивільного кодексу
України перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Перебіг строку позовної давності
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або з
настанням події, з якою пов'язано його
початок (ч.1 ст. 253 Цивільного кодексу
України).

У відповідності до п. 4.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 29.05.2013 року №10 "Про деякі
питання практики застосування
позовної давності у вирішенні
господарських спорів" у разі коли
згідно із законом позивачем у справі
виступає прокурор (частина 2 статті 29
ГПК) позовна давність обчислюється від
дня, коли про порушення або про особу,
яка його допустила, довідався або мав
довідатись відповідний прокурор.

Як свідчать матеріали справи, на адресу
прокуратури м.Кіровограда 10.09.2014 року
надійшов лист Кіровоградської міської
ради від 08.09.2014 року №3009/11-05-24, яким
повідомлено, що в провадження
господарського суду Кіровоградської
області знаходиться справа №912/2742/14 за
позовом публічного акціонерного
товариства "Західінкомбанк" до
територіальної громади м.Кіровограда в
особі Кіровоградської міської ради про
звернення стягнення 1720150,12грн. боргу на
предмет іпотеки за іпотечним договором
від 17.10.2007 року, укладеним товариством з
обмеженою відповідальністю
комерційним банком "Західінкомбанк",
дочірнім підприємством
"Кіровоградтепло" товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
науково-технічних інновацій
Української нафтогазової академії" та
Кіровоградської міською радою.

У зазначеному листі Кіровоградська
міська рада висловила власну позицію
щодо невідповідності даного
іпотечного договору та додаткового
договору до нього вимогам
законодавства України та звернулась з
проханням до прокуратури м.Кіровограда
про вирішення питання щодо звернення
до суду з позовною заявою про визнання
недійсним іпотечного договору.

Крім того, в матеріалах справи наявний
лист господарського суду
Кіровоградської області від 16.09.2014 року
у справі №912/2742/14, адресований
прокуратурі м.Кіровограда (отриманий
прокуратурою 19.09.2014 року), яким
господарський суд з метою визначення
прокуратурою м.Кіровограда
доцільності часті прокурора у розгляді
справи, повідомляє про перебування в
провадженні справи №912/1742/14 за позовом
публічного акціонерного товариства
"Західінкомбанк" до територіальної
громади м.Кіровограда в особі
Кіровоградської міської ради про
звернення стягнення 1720150,12грн. боргу на
предмет іпотеки, що належить
територіальній громаді м.Кіровограда:
комплексу, розташованого на земельній
ділянці площею 42395,1 кв.м. за адресою:
м.Кіровоград, проспект Промисловий, 8;
комплексу, розташованого на земельній
ділянці площею 4443,48 кв.м. за адресою:
м.Кіровоград, вул.Волкова, 5б.

З наведених матеріалів вбачається, що
прокурору м.Кіровограда стало відомо
про наявність оспорюваних рішень та
договору лише 10.09.2014 року, після
отримання листа Кіровоградської
міської ради. Таким чином, право на
звернення до суду з даним позовом
виникло 10.09.2014 року, і саме з цієї дати
починається перебіг строку позовної
давності. Прокурор звернувся до суду з
даним позовом 15.10.2014 року, тобто в межах
встановленого ст. 257 ЦК України
трирічного строку позовної давності.

При цьому господарський суд вважає за
необхідне звернути увагу, що
господарським судом досліджено
протоколи засідань п'ятої сесії
Кіровоградської міської ради від 19.10.2006
року №8 та від 14.11.2006 року №9, на яких
прийнято спірні рішення (витяги з
протоколів відповідачем - 1 надано до
матеріалів справи, оригінали
протоколів досліджувались
безпосередньо в судовому засіданні) та
встановлено, що прокурор не брав участі
у засіданнях під час прийняття спірних
рішень.

За викладених обставин господарський
суд не вбачає підстав для застосування
строку позовної давності.

Підсумовуючи вищевикладене,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги прокурора м.Кіровограда
є обґрунтованими, підтвердженими
матеріалами справи та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

У відповідності до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 47, 49, 82-86, 116
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати
пункти 7, 8 рішення Кіровоградської
міської ради від 19.10.2006 року № 128 "Про
готовність житлово-комунального
господарства до роботи в
осінньої-зимовий період 2006/2007 року".

3. Визнати незаконним та скасувати
рішення Кіровоградської міської ради
від 14.11.2006 року № 166 "Про внесення змін
до рішення Кіровоградської міської
ради від 19.10.2006 року № 128".

4. Визнати недійсним договір іпотеки
від 17.10.2007 року, укладений між
товариством з обмеженою
відповідальністю комерційний банк
"Західінкомбанк", дочірнім
підприємством "Кіровоградтепло"
товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр
науково-технічних інновацій
Української нафтової академії" та
Кіровоградською міською радою.

5. Визнати недійсним додатковий договір
від 14.10.2010 року до іпотечного договору
від 17.10.2007 року, укладеного між
товариством з обмеженою
відповідальністю комерційний банк
"Західінкомбанк", дочірнім
підприємством "Кіровоградтепло"
товариства з обмеженою
відповідальністю "Центр
науково-технічних інновацій
Української нафтової академії" та
Кіровоградською міською радою.

6. Стягнути з Кіровоградської міської
ради (25022, м. Кіровоград, вул.
В.Перспективна, 41, ідентифікаційний код
26241020) в дохід Державного бюджету
України (р/р 3002 в Головному
Управлінні Державної казначейської
служби України у Кіровоградській
області, МФО 823016, код 38037409, отримувач
коштів УК у м. Кіровограді (м.
Кіровоград) 22030001) - 3248,00грн. судового
збору.

Наказ видати стягувачу після набрання
рішенням законної сили.

7. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Західінкомбанк" (43005, м.
Луцьк, пр.Перемоги, 15, ідентифікаційний
код 19233095) в дохід Державного бюджету
України (р/р 3002 в Головному
Управлінні Державної казначейської
служби України у Кіровоградській
області, МФО 823016, код 38037409, отримувач
коштів УК у м. Кіровограді (м.
Кіровоград) 22030001) - 812,00 грн. судового
збору.

Наказ видати стягувачу після набрання
рішенням законної сили.

8. Стягнути з Дочірнього підприємства
"Кіровоградтепло" товариства з
обмеженою відповідальністю "Центр
науково-технічних інновацій
Української нафтової академії" (25030, м.
Кіровоград, вул. Кутузова, 23/16,
ідентифікаційний код 33142568) в дохід
Державного бюджету України (р/р 3002
в Головному Управлінні Державної
казначейської служби України у
Кіровоградській області, МФО 823016, код
38037409, отримувач коштів УК у м.
Кіровограді (м. Кіровоград) 22030001) -
812,00грн. судового збору.

Наказ видати стягувачу після набрання
рішенням законної сили.

9. Згідно частини 5 статті 85
Господарського процесуального кодексу
України рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

10. Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Повне рішення складено 17.12.2014р.

Суддя
Г.Б. Поліщук