ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2014 р.
Справа № 923/1679/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Остапенко Т.А. при
секретарі Довгань О.І., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Херсонської філії ПАТ "Укртелеком",
місцезнаходження: 73000, м. Херсон, пр.
Ушакова, 41; ідентифікаційний код 01188661

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
юридична адреса: АДРЕСА_1; фактична
адреса: АДРЕСА_2, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1

про стягнення заборгованості за
договором оренди майна

за участю

представників сторін:

від позивача - Воробйовська В.В. дов. №
1411 від 11.12.2013 року

від відповідача - не прибув

Публічне акціонерне товариство
"Укртелеком" в особі Херсонської філії
ПАТ "Укртелеком" м. Херсон,
(далі-позивач) звернувся з позовом до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Херсон (далі-відповідач) про стягнення
заборгованості в сумі 2345,25 грн. за
договором оренди майна за період
липень-вересень 2014 р., з яких 2244,00 грн. -
сума основного боргу, 63,51 грн. - пеня; 7,62
грн. 3% річних. В судовому засіданні 27
листопада 2014 р. позивачем подано заяву
про зменшення позовних вимог в зв'язку
з погашенням відповідачем суми
основної заборгованості, яку судом
прийнято та задоволено, встановлена
нова ціна позову 71,13 грн. В судове
засідання 10 грудня 2014 року позивач
надав заяву, якою повідомив суд, що
відповідач погасив борг у повному
обсязі та просив суд стягнути з
відповідача 1827,00 грн. судового збору. На
підтвердження зазначених обставин
позивачем надані платіжні доручення
від 17.11.2014 р. №8532, №44, від 05.11.2014 р. №5989,
квитанція від 02.12.2014 р., акт звіряння з
відповідачем від 02.12.2014 р. Платіжним
дорученням від 05.11.2014 р. №5989 відповідач
оплатив заборгованість перед
позивачем за липень 2014 р. до звернення
останнього з позовною заявою до суду.
Отже, заява позивача про зменшення
розміру позовних вимог підлягає
частковому задоволенню, нова ціна
позову складає 818,59 грн.

Відповідач наданим йому правом брати
участь в судових засіданнях не
скористався, про причини неявки суду не
повідомляв, витребуваних судом
документів не надавав. Відповідач про
час і місце судових засідань
повідомлений належним чином. Ухвала
про порушення справи направлена на
адресу відповідача рекомендованим
листом з повідомленням про вручення. До
суду повернулося поштове повідомлення
направлене на адресу відповідача з
відміткою про отримання копії ухвали.

Справу розглянуто в судових засіданнях
27 листопада 2014 року та 11 грудня 2014 року.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено,
що господарський судовий процес
здійснюється на засадах змагальності
та рівності всіх учасників судового
процесу перед законом і судом. При
цьому принцип змагальності передбачає
покладання тягаря доказування на
сторони, покладання на них
відповідальності за доведеність їхніх
вимог чи заперечень; вимагає від сторін
ініціативи та активності в реалізації
їхніх процесуальних прав.

Відповідно до розділу V ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
у судовому процесі.

Господарський суд приймає до розгляду
лише ті докази, які мають значення для
справи. Питання про належність доказів
вирішується судом. Належними
визнаються докази, які містять
відомості про факти, що входять у
предмет доказування у справі, та інші
факти, що мають значення для
правильного вирішення спору.
Допустимість доказів означає, що у
випадках, передбачених нормами
матеріального права, певні обставини
повинні підтверджуватися певними
засобами доказування. Письмовими
доказами, в розумінні статті 36 ГПК
України, є документи і матеріали, які
містять дані про обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору і повинні містити відомості, що
мають значення для справи та виконані у
формі, який дає змогу встановити
достовірність документу.

Враховуючи викладене суд вважає, що
наявних у справі матеріалів достатньо
для прийняття рішення. В судовому
засіданні після закінчення розгляду
справи оголошено вступну та
резолютивну частини рішення з
роз'ясненням процедури оскарження
рішення та набрання ним законної сили,
повідомлено про дату підготовки
повного рішення.

Дослідивши надані докази, заслухавши
пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

28 січня 2013 року між відкритим
акціонерним товариством "Укртелеком"
(далі-орендодавець, позивач) та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(далі-відповідач, орендар), було
укладено договір № 13-34/19 щодо оренди
нерухомого майна товариства (надалі
договір), яке розташоване в АДРЕСА_3,
загальною площею 1 м2 для розміщення
торговельного автомату (обладнання для
приготування гарячих напоїв) Строк дії
договору до 27 листопада 2014 року.

Відповідно до п. 2.1 договору, передача
орендареві майна в користування
здійснюється одночасно з підписанням
уповноваженими представниками сторін
акта приймання-передачі майна. При
цьому ризик випадкового знищення або
випадкового пошкодження майна
переходить до орендаря з відповідними
наслідками.

Акт приймання-передачі майна
підписаний сторонами та скріплений
їхніми печатками 28 січня 2013 року. Також,
сторони узгодили, що датою
приймання-передачі майна в
користування є 27 листопада 2012 року.

Згідно з п.п. 3.1., 3.2 договору, орендна
плата встановлюється орендодавцем за
домовленістю сторін (за договірною
ціною) на підставі його внутрішніх
нормативних актів і відповідно до
фіксованого розміру місячної орендної
плати, становить 748 грн. 00 коп. з ПДВ (20%)
за одиницю. Орендна плата за перший
(базовий) місяць оренди майна - листопад
2012 року за розміщення однієї одиниці
становить 748 грн. 00 коп. з ПДВ (20%) за
одиницю та не підлягає коригуванню на
індекс інфляції протягом всього
терміну дії договору оренди.

Пунктами 3.5.-3.6. договору, передбачено
порядок складання актів про надані
послуги та розрахунків, а саме:
орендодавець станом на останній
календарний день розрахункового
місяця складає акт про надані послуги,
та не пізніше 15 числа місяця наступного
за розрахунковим, разом з рахунком та
податковою накладною надає його
орендарю; орендна плата
перераховується у безготівковому
порядку на поточний банківський
рахунок орендодавця не пізніше 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим,
згідно з рахунками, які виставляються
орендодавцем не пізніше 15 числа місяця,
наступного за розрахунковим та
надаються орендарю разом з актом про
надані послуги та податковою
накладною.

Відповідно до п. 6.1.3 договору, орендар
зобов'язується своєчасно і в повному
обсязі вносити орендну плату та інші
платежі, передбачені цим договором.

Відповідальність сторін передбачена у
розділі 8 Договору, зокрема, п. 8.2.
встановлено, що у разі наявності
заборгованості по орендній платі чи
іншим витратам за договором за
попередній місяць станом на 20 число
поточного місяця, орендарю
нараховується пеня від суми
простроченого платежу в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, починаючи з 21 числа поточного
місяця до дати погашення
заборгованості.

Відповідно до умов договору оренди
нерухомого майна №13-34/19 від 28.01.2013 р.,
позивач, передавши майно за актом від
28.01.2013 р., свої зобов'язання виконав
належним чином (п. 1.1 договору).
Відповідач орендоване майно прийняв,
що підтверджується його підписом та
печаткою на акті передачі-приймання
майна та зобов'язаний був
користуватись ним відповідно до умов
договору, своєчасно і в повному обсязі
вносити орендну плату.

Відповідачем договірні зобов'язання з
оплати оренди майна виконувались з
порушенням узгоджених строків, у
зв'язку з чим за ним утворилась
заборгованість у сумі 818,59 грн., що
підтверджується розрахунком позивача
(а.с. 9-10), актами звіряння від 30.10.14 та
02.12.2014 р. (а.с. 26, 53), копіями рахунків,
виставлених позивачем за період
заборгованості (а.с. 27,29,31), платіжними
дорученнями від 17.11.2014 р. №8532, №44, від
05.11.2014 р. №5989 (а.с. 49-51). Як докази
надсилання на адресу відповідача
рахунків та актів про надання послуг за
період заборгованості, позивачем
надані реєстри поштових відправлень
(а.с. 18, 30, 32), супровідний лист (а.с. 33).

Платіжними дорученнями від 17.11.2014 р.
№8532, №44 відповідач оплатив
заборгованість з орендної плати за
серпень-вересень 2014 р. Платіжним
дорученням від 05.11.2014 р. №5989 оплачено
заборгованість за липень 2014 р.

Позовні вимоги, з врахуванням
часткового задоволення заяви про
зменшення розміру позовних вимог, про
стягнення з позивача 747, 46 грн.
заборгованості за липень 2014 р. за
оренду майна, 7,62 грн. 3% річних, 63,51 грн.
пені стали предметом судового розгляду
у даній справі.

Статтею 173 Господарського кодексу
України передбачено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Пунктом першим статті 193
Господарського Кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться .

Аналогічна норма міститься і в статті
526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України, за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності.

За визначенням частини 1 статті 759
Цивільного кодексу України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. За користування
майном з наймача справляється плата,
розмір якої встановлюється договором
найму (ч.1 ст. 762 ЦК України).

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідачем, до звернення позивача до
суду, платіжним дорученням від 05.11.2014 р.
№5989 на суму 748 грн. оплачено
заборгованість за оренду майна за
липень 2014 р. відповідно до договору
оренди нерухомого майна №13-34/19 від
28.01.2013 р.

Отже, позовні вимоги про стягнення з
відповідача заборгованості за оренду
майна в липні 2014 р. в сумі 747,46 грн.
заявлені позивачем безпідставно та
задоволенню не підлягають

Крім того, позивачем за прострочене
відповідачем зобов'язання нараховано
63,51 грн. пені, 7,62 грн. 3 % річних.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно із ст. 549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 статті 551 ЦК України
передбачено, якщо предметом неустойки
є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочення
платежу пеню у розмірі, що
встановлюється за згодою сторін. При
цьому статтею 3 Закону встановлено, що
розмір пені не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Пунктом.8.2 договору встановлено, що у
разі наявності заборгованості по
орендній платі чи іншим витратам за
договором за попередній місяць станом
на 20 число поточного місяця, орендарю
нараховується пеня від суми
простроченого платежу в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, починаючи з 21 числа поточного
місяця до дати погашення
заборгованості.

Пунктом 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
передбачено припинення провадження у
справі за відсутністю предмета спору.

Квитанцією №ПН5209 від 02.12.2014 р. на суму
101,79 грн. відповідач оплатив
заборгованість з пені, 3% річних (а.с. 52).

Враховуючи наведені норми права та
встановлений факт виконання
відповідачем своїх договірних
зобов'язань з порушенням узгоджених
строків, суд, перевіривши розрахунок
суми пені, здійснений позивачем,
відповідно до періодів виникнення та
оплати заборгованості, припиняє
провадження щодо стягнення з
відповідача пені в сумі 26,65 грн. за
відсутністю предмета спору. Пеня в сумі
36,86 грн. заявлена позивачем
безпідставно на суму заборгованості з
орендної плати за липень 2014 р., яку
відповідач оплатив до дати звернення
позивача до суду.

На особу, яка допустила неналежне
виконання зобов'язання, покладаються
додаткові юридичні обов'язки, в тому
числі передбачені статтею 625
Цивільного кодексу України.

Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Тобто, у разі прострочення виконання
грошового зобов'язання кредитор має
право стягнути, а боржник повинен
сплатити, крім основного боргу, також
втрати від інфляційних процесів та
річні відсотки за весь час
прострочення виконання зобов'язання.

Інфляційні втрати пов'язані з
інфляційними процесами в державі і за
своєю правовою природою є компенсацією
за понесені збитки, спричинені
знеціненням грошових коштів, а
проценти річних - платою за
користування коштами, що не були
своєчасно сплачені боржником.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК нарахування
інфляційних витрат на суму боргу та
трьох процентів річних входять до
складу грошового зобов'язання і є
особливою мірою відповідальності
боржника (спеціальний вид
цивільно-правової відповідальності) за
прострочення грошового зобов'язання,
оскільки виступають способом захисту
майнового права та інтересу, який
полягає у відшкодуванні матеріальних
втрат (збитків) кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отримання
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові (постанови Верховного Суду
України від 6 червня 2012 р. у справі N
6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі N
6-38цс11). Отже, проценти, передбачені ст.
625 ЦК, не є штрафними санкціями
(постанова Верховного Суду України від
17 жовтня 2011 р. у справі N 6-42цс11).

Враховуючи оплату відповідачем суми
заявлених до стягнення 3% річних після
звернення позивача до суду,
провадження по справі в частині
стягнення 3,20 грн. 3% річних підлягає
припиненню за відсутністю предмета
спору. 3% річних в сумі 4,42 грн.,
нараховані на суму заборгованості з
орендної плати за липень 2014 р., яку
відповідач оплатив до дати звернення
позивача до суду, заявлена ним
безпідставно.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК
України, покладається на відповідача,
за виключенням суми пропорційної
розміру вимог в задоволенні яких судом
відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 82, 84,85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в:

1. Відмовити в задоволенні позовних
вимог щодо стягнення з відповідача 747,46
грн. основного боргу; 36,86 грн. пені, 4,42
грн. 3% річних.

2. Припинити провадження у справі в
частині стягнення 26,65 грн. пені; 3,20 грн. -
3% річних.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1 на користь Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Херсонської філії ПАТ
"Укртелеком" 73000, м. Херсон, пр. Ушакова,
41; ідентифікаційний код 01188661 на
розрахунковий рахунок № 260012199 в ВАТ
"Райффайзен банк Аваль", МФО 352093, ЗКПО
01188661 - 1205,82 грн. судового збору

4. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 15.12.2014 року

Суддя
Т.А. Остапенко