Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "16" грудня 2014 р.
Справа № 906/1506/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників позивача:
Биченкова Т.М.- дов. № 12 від 05.12.2014р.

Фелинюк О.В.- директор

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агенство
професійної безпеки "ЛЕВ" (м.Київ)

до Дочірнього підприємства "Санаторій
для батьків з дітьми "Тетерів"
(м.Коростишів)

про стягнення 88924,71 грн.

Позивач подав позов про стягнення з
відповідача 88924,71 грн., з яких 78032,26 грн. -
сума основного боргу; 9519,94 грн. -
інфляційних витрат; 1372,51 грн. - 3% річних
від простроченої суми.

Ухвалою господарського суду від
12.11.2014р. порушено провадження у справі
та призначено до розгляду на 25.11.2014р.

Ухвалою суду від 25.11.2014р. розгляд справи
відкладено на 16.12.2014р.

Представники позивача в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги в
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві. Подали довідку, згідно
якої заборгованість відповідача
станом на 16.12.2014р. не змінилась та
становить 78032,26грн. (а.с. 51). Щодо
вручення відповідачу претензії -
повідомили, що остання вручалась
особисто під розпис директору
відповідача.

Відповідач свого представника в судове
засідання не направив, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
своєчасно та належним чином, про що
свідчить поштове повідомлення про
вручення поштового відправлення (а.с.
45).

Вимоги суду від 25.11.2014р. відповідач не
виконав, письмового відзиву не надав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Враховуючи викладене спір вирішується
за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач, 02.08.2013р. між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Агенство
професійної безпеки "Лев" (позивач,
виконавець) та Дочірнім підприємством
"Санаторій для батьків з дітьми
"Тетерів" (відповідач, замовник) був
укладений договір № 02/08 про охорону
об'єкту з додатками до нього (а.с.9-15).

Відповідно до п.1.1 Договору, відповідач
доручає та оплачує, а виконавець на
підставі ліцензії МВС України серії АВ
№ 433190 від 28.11.2008року, бере на себе
зобов'язання з охорони об'єкту,
зазначеного у Дислокації (Додаток №1),
збереження матеріальних цінностей, що
знаходяться на об'єкті та забезпечення
пропускного режиму на ньому.

За умовами п. 1.2 Договору, технічний
стан об'єкту, що приймається під
охорону, наявність засобів охорони та
безпеки, додаткова потреба в цих
засобах, а також терміни їх
впровадження, зазначаються в акті
обстеження (Додаток № 3), який
складається Виконавцем та Замовником
не пізніше трьох робочих днів з дати
укладення цього Договору, але не
пізніше дати прийняття відповідного
об'єкту під охорону.

Під охороною об'єкту у цьому Договорі
розуміється комплекс запобіжних
заходів, що включає забезпечення
пропускного режиму на/з об'єкту,
контроль ввозу/вивозу
(внесення/винесення) товарно -
матеріальних цінностей на/з території
об'єкту що перебуває під охороною
згідно встановленого Замовником
порядку, інші заходи, спрямовані на
відвернення та/або недопущення
безпосередніх зазіхань на майно
Замовника та/або третіх осіб, яке
знаходиться у володінні (користуванні,
розпорядженні) Замовника та перебуває
на контрольованій постом території,
припинення несанкціонованого доступу
до нього тощо(п. 1.3 Договору).

Згідно п. 2.1.12 Договору, відповідач взяв
на себе зобов'язання своєчасно та в
повному обсязі сплачувати охоронні
послуги, надані виконавцем.

Відповідно до п. 2.3.1 Договору, позивач
взяв на себе зобов'язання здійснювати
охорону об'єкту в час, узгоджений із
замовником відповідно до Дислокації
(Додаток №1).

Пунктом 4.1 Договору сторони визначили,
що вартість охоронних послуг
визначається відповідно до розрахунку
вартості охорони (Додаток № 2), що є
невід'ємною частиною цього Договору.

Так, відповідно до вищевказаного
розрахунку, вартість охоронних послуг
становить 13000,00 грн. (а.с. 14).

20.01.2014р. між сторонами була підписана
додаткова угода до договору № 02/08 від
02.08.2013р., пунктом 2 якої визначено, що
вартість охоронних послуг становить
11000,00грн. (а.с. 16).

17.03.2014р. позивачем та відповідачем була
підписана додаткова угода до договору
№ 02/08 від 02.08.2013р., відповідно до якої
визначено, що вартість охоронних
послуг за березень становить 17000,00грн.
(а.с. 17).

Оплата Замовником наданих послуг з
охорони, здійснюється наступним чином:
авансом до 5-го числа місяця, в якому
надаються послуги, у розмірі 50% від
вартості охоронних послуг, зазначеного
у Розрахунку (Додаток №2). Остаточний
розрахунок за надані послуги
проводиться до 5-го числа місяця,
наступного за розрахунковим (п.4.2).

За приписами п. 4.4 Договору, по
закінченні звітного (розрахункового)
місяця Сторони підписують Акт
прийому-передачі наданих послуг.
Обов'язок по своєчасному складанню
проекту відповідного акту
прийому-передачі наданих послуг та
надання його на підписання Замовнику,
покладається на Виконавця.

Так, на виконання умов договору,
позивач надав відповідачу послуги
охорони об'єкту на загальну суму
142612,91грн., що підтверджується
наступними актами здачі-прийняття
робіт (надання послуг): № ОУ-0000065 від
30.08.2013р.; № ОУ-0000073 від 30.09.2013р.; № 0000081 від
31.10.2013р.; № ОУ-0000089 від 30.11.2013р.; № ОУ-0000096
від 31.12.2013р.; № ОУ-0000007 від 31.01.2014р.; №
ОУ-0000015 від 28.02.2014р.; № ОУ-0000023 від
31.03.2014р.; № ОУ-0000025 від 31.03.2014р.; № ОУ-0000032
від 30.04.2014р.; № ОУ-0000040 від 31.05.2014р.; №
ОУ-0000048 від 30.06.2014р.;№ ОУ-0000060 від 21.07.2014р.

У випадку відсутності письмових
заперечень, протягом 3-х робочих днів з
моменту отримання Замовником Акту
прийому-передачі наданих послуг,
послуги вважаються прийнятими (п.4.5).

Разом з тим, пунктом 4.6 Договору сторони
погодили, що у випадку заборгованості
відповідача більше 30 днів, надання
охоронних послуг позивачем
припиняється до повного погашення
заборгованості.

Відповідно до п. 5.1 Договору, договір
набирає сили з моменту його підписання
та скріплення печатками Сторін і діє
один рік. В частині виконання грошових
зобов'язань, у тому числі: щодо
відшкодування Виконавцем збитків, що
спричинені Замовнику внаслідок
неналежного здійснення Виконавцем
своїх зобов'язань за Договором, щодо
стягнення заборгованості за надані
Виконавцем послуги, Договір діє до їх
повного виконання.

Відповідач взяті на себе зобов'язання
виконав частково, провівши оплату
отриманих послуг з охорони на загальну
суму 64580,65 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
взятих на себе зобов'язань за договором
належним чином, позивачем в порядку ст.
530 ЦК України 05.05.2014р. за № 84 на адресу
відповідача направлено претензію з
вимогою оплатити заборгованість по
договору.

Договір може бути розірвано за
взаємною згодою сторін або на вимогу
однієї із сторін на підставі
письмового повідомлення про
розірвання, яке повинно бути
направлено іншій Стороні за Договором
не пізніше одного місяця до дати
розірвання (п.5.2 Договору).

Так, оскільки відповідачем своєчасно
не проводилась оплата отриманих
послуг, 21.07.2014р. між сторонами було
підписано акт зняття з-під охорони
об'єкт ДП "Санаторій для батьків з
дітьми "Тетерів" та розірвано договір
№ 02/08 від 02.08.2013р. (а.с 33).

Після направлення позивачем вимоги,
відповідач заборгованість за отримані
послуги з охорони об'єкту не оплатив,
що стало підставою для звернення з
позовом до суду про стягнення з
відповідача 78032,26грн. суми основного
боргу.

Крім того на підставі ст. 625 ЦК України
відповідачем заявлено до стягнення з
відповідача 9519,94грн. інфляційних та
1372,51грн. 3% річних.

Оцінивши в сукупності матеріали
справи, господарський суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами виникли правовідносини на
підставі договору № 02/08 про охорону
об'єкту.

За договором охорони охоронець, який є
суб'єктом підприємницької діяльності,
зобов'язується забезпечити
недоторканність особи чи майна, які
охороняються. Володілець такого майна
або особа, яку охороняють, зобов'язані
виконувати передбачені договором
правила особистої та майнової безпеки
і щомісячно сплачувати охоронцю
встановлену плату (ст.978 ЦК України).

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ч.1 ст.526 ЦК України).

Матеріалами справи підтверджено
належне виконання позивачем своїх
зобов'язань щодо надання послуг з
охорони об'єктів, що підтверджується
наявними в матеріалах справи актами
здачі-прийняття робіт (а.с. 18-30).
Відповідач факт отримання послуг з
охорони на загальну суму 142612,91грн. не
оспорив.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ч.1 ст.530 ЦК України).

Як наголошувалось вище, сторони в
договорі обумовили, що оплата
Замовником наданих послуг з охорони,
здійснюється наступним чином: авансом
до 5-го числа місяця, в якому надаються
послуги, у розмірі 50% від вартості
охоронних послуг, зазначеного у
Розрахунку (Додаток №2). Остаточний
розрахунок за надані послуги
проводиться до 5-го числа місяця,
наступного за розрахунковим (п.4.2).

Згідно матеріалів справи, відповідач
провів часткову оплату вартості
отриманих послуг з охорони об'єктів на
64580,65 грн., що також вбачається з
підписаного сторонами акту звірки
розрахунків станом на 21.07.2014р. (а.с. 32).

Станом на день вирішення спору
заборгованість відповідача не
змінилась, що, зокрема, підтверджується
довідкою позивача (а.с. 51).

В результаті неналежного виконання
покупцем свого обов'язку, має місце
заборгованість в сумі 78032,26 грн.

За таких обставин, вимога позивача в
частині стягнення основного боргу в
сумі 78032,26 грн. є обґрунтованою та
підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивач про стягнення
інфляційних та 3% річних, суд зазначає
наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також 3% річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З розрахунку позивача вбачається, що
нарахування 3% річних здійснено за
період: з 01.04.2014р. по 01.11.2014р. на суму
заборгованості 78032,26грн.

Перевіривши нарахування 3% річних, суд
встановив, що позивачем невірно
визначено заборгованість станом на
01.04.2014р., оскільки заборгованість в сумі
78032,26 грн. виникла лише з 06.08.2014р.

Таким чином, судом здійснено власний
розрахунок, за яким 3% річних слід
нараховувати:

- з 01.04.2014р. по 04.05.2014р. на суму
заборгованості 39000,00грн. , які складають
108,99 грн.;

- з 05.05.2014р. по 04.06.2014р. на суму
заборгованості 50000,00грн., які складають
127,40грн.;

- з 05.06.2014р. по 04.07.2014р. на суму
заборгованості 61000,00грн., які складають
150,41грн.;

- з 05.07.2014р. по 04.08.2014р. на суму
заборгованості 72000,00 грн., які складають
183,45 грн.;

- з 05.08.2014р. по 01.11.2014р. на суму
заборгованості 78032,26грн., які складають
570,81грн.

В частині стягнення 231,45грн. (1372,51грн.-
1141,06грн.) суд відмовляє за
безпідставністю.

Перевіривши здійснені позивачем
нарахування інфляційних, суд зазначає,
що при їх нарахуванні позивачем
допущено аналогічну помилку як і при
обрахунку 3% річних.

Суд здійснив власний розрахунок
інфляційних, за яким інфляційні
становлять 6972,20грн.

В частині стягнення 2547,74 грн. (9519,94грн. -
6972,20грн.) інфляційних суд відмовляє за
безпідставністю.

Відповідно до статей 33 та 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень належними та допустимими у
справі доказами; обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідач позов не оспорив, своїм
правом на участь в судовому розгляді
справи не скористався. Доказів сплати
заборгованості не надав. При
підписанні акта звірки
взаєморозрахунків станом на 21.07.2014 р.
підтвердив заборгованість в сумі
78032,26грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги є обґрунтованими, заявленими
відповідно до чинного законодавства та
такими, що підлягають частковому
задоволенню на загальну суму 86145,52грн.,
з яких: 78032,26грн. основний борг; 1141,06грн. -
3 % річних; 6972,20грн. - інфляційні
нарахування.

В порядку ст. 49 ГПК України, судові
витрати покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства
"Санаторій для батьків з дітьми
"Тетерів" (12502, Житомирська область,
Коростишівський район, м.Коростишів,
пров. Дачний, буд.13, ідентифікаційний
код 02583267)

на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агенство
професійної безпеки "Лев" (02160, м.Київ,
проспект Возз'єднання, буд. 10/1,
ідентифікаційний код 36239680)

- 78032,26 грн. основного боргу;

- 1141,06 грн. 3% річних;

- 6972,20 грн. інфляційних.

- 1769,90 грн. судового збору

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 17.12.14

Суддя
Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу(рек.)

3- відповідачу (рек. з повід)