ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09 грудня 2014 р. Справа №
903/1212/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «АВАКС ПРОФ»

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "АРЗУ"

про стягнення 6307,54 грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: н/з

від відповідача: Фідря О.О., дов. від
08.12.2014 року

Права та обов'язки учаснику судового
процесу роз'яснені відповідно до ст. ст.
20, 22 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про фіксацію судового
процесу технічними засобами не
поступило.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

Суть: Позивач - ТзОВ «АВАКС ПРОФ»
звернувся з позовом про стягнення з
відповідача - ТзОВ «АРЗУ» 6307,54 грн. з них
3577,81 грн. заборгованості, 237,80 грн. пені,
693,15 грн. інфляційних, 148,78 грн. відсотків
річних, 1650 грн. витрат пов'язаних з
розглядом справи.

Обгрунтовуючи заявлену вимогу вказує,
що заборгованість виникла із-за
неоплати відповідачем послуг наданих
позивачем по договору на вивезення
лісо продукції №30/05-13 від 30.05.2013 року,
факт надання послуг на суму 3577,81 грн.
підтверджено актами
приймання-передачі наданих послуг
№0000482 від 31.05.2013 року, №0000543 від 30.06.2013
року, які він зобов'язаний оплатити не
пізніше 30.06.2013 року та 30.07.2013 року;
згідно п.4.1 договору оплата послуг
протягом 30 банківських днів з дня
підписання акту виконаних робіт. На
суму заборгованості нараховано пеню в
розмірі 166,68 грн. з 01.07.2013 по 31.12.2013 року
та в сумі 71,12 з 31.07.2013 року по 31.01.2014 року,
згідно ч.2 ст.625 ЦК інфляційних в сумі
693,15 грн. та відсотки річних в сумі 148,78
грн. Щодо стягнення інших витрат
пов'язаних з розглядом справи
посилається на ст.44 ГПК України та п.6.3
Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 року
№7.

Відповідач у відзиві на позов визнає
вимоги позивача в частині основного
боргу в сумі 3577,81 грн; щодо вимоги про
стягнення інфляційних та відсотків
річних зазначає, що позивачем невірно
визначено дату настання прострочення
платежу по оплаті послуг, оскільки за
умовами договору передбачена
відстрочка оплати протягом 30
банківських днів з дня підписання
актів приймання-здачі послуг,
позивачем про строчка визначення з
врахуванням календарних днів; щодо
вимоги про стягнення пені просить
застосувати строк позовної давності
згідно ст.267 ЦК України та ч.6 ст.232 ГК
України. Також з посиланням на п.6.3
Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21.02.2013
року вважає безпідставною вимогу щодо
стягнення інших витрат в сумі 1650 грн. в
розумінні ст.44 ГПК України.

З матеріалів справи, пояснень
представника відповідача вбачається,
що 30.05.2013 року між ТзОВ «АВАКС ПРОФ»
(виконавець по договору) та ТзОВ «АРЗУ»
(замовник по договору) було укладено
договір на перевезення лісо продукції
за №30/05-13 (а.с.10-11).

Предметом договору є надання послуг в
лісовому господарстві із вивезення
деревини, які здійснюються протягом 2013
року.

Вартість послуг визначена п.п.3.1, 3.1.1, 3.3.2
договору.

Відповідно до п.5.3 факт надання послуг
підтверджується актом
приймання-передачі послуг.

Згідно акту №ОУ-0000482 від 31.05.2013 року
виконано робіт на суму 2498,43 грн., а по
акту №0000543 від 30.06.2013 року на суму 1079,48
грн., всього на суму 3577,81 грн.

По пункту 4.1 договору розрахунок за
надані послуги здійснюється на умовах
відстрочки платежу, протягом 30
банківських днів з дня підписання
сторонами акту приймання-передачі
послуг.

Враховуючи те, що акт №0000482 підписано
31.05.2013 року, а акт №0000543 - 30.06.2013, строк
оплати закінчився відповідно 16 липня
2013р. та 09 серпня 2013р., тому прострочення
платежів наступило з 17.07.2013 та 12.08.2013р.

За загальними нормами ст. 193 ГК України,
ст. 526 ЦК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших актів, договору ,а за відсутності
таких умов та вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

За частиною 2 ст.625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З розрахунку позивача вбачається, що
інфляційні втрати в сумі 693,15 грн.
нараховано на суму боргу 3577,81 грн.
починаючи з липня 2013 року по вересень
2014 року, однак враховуючи те, що в липні,
серпні 2013 року була дефляція, загальна
сума нарахувань не збільшилась.

Щодо нарахувань відсотків річних, то як
слідує з розрахунку річні на
прострочену заборгованість в сумі 2498,43
грн. нараховано за 30 днів прострочки
починаючи з 01.07.2013 року до 30.07.2013 року
однак з врахуванням п.4.1 договору про
строчка по оплаті наступила з 17.07.2013
року, тому слід нараховувати 3% річних
за 26 днів прострочки, що становить 5,34
грн.

Прострочка платежу в сумі 3577,81 грн.
наступила з 09.08.2013 року, а тому відсотки
річних на дану суму слід нараховувати
за 474 днів, що становить 139,39 грн.

Всього відсотки річних складають 144,73
грн.

З врахуванням викладеного з
відповідача підлягає стягненню 3577,81
грн. заборгованості, 693,15 грн.
інфляційних та 144,73 грн. - 3% річних.

Щодо вимоги про стягнення пені, то як
слідує з розрахунку позивача в
позовній заяві, пеня на суму боргу 2498,43
грн. нарахована з 01.07 по 31.12.2013 року в
сумі 166,68 грн., на борг в сумі 1079,38 грн.

З 31.07.2013 року по 31.01.2014 року в сумі 71,12
грн.

Відповідач по пені просить застосувати
строк позовної давності, вказуючи, що
до вимог про стягнення пені згідно ч.3
ст.267 ЦК застосовується строк позовної
давності в один рік.

Перебіг позовної давності починається
з дня наступного за останнім днем у
який відповідне зобов'язання мало бути
виконане.

За ч.6 ст.232 ГК України нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано, даний строк не є позовною
давністю а визначає максимальний
період часу, за який може бути
нараховано штрафні санкції.

Враховуючи викладене та те , що позов
подано до суду 28.11.2014 року пеня підлягає
до стягнення в сумі 55,24 грн. ( за 34 дні з
28.11.2013 по 31.12.2013 року та 65 днів з 28.11.2013 по
31.01.2014 року).

Щодо вимоги про стягнення інших витрат
пов'язаних з розглядом справи в сумі 1650
грн. то дані з врахуванням Постанови
Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 року №7 не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України понесені
позивачем витрати по сплаті судового
збору підлягають стягненню з
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам.

Керуючись ст.ст. 173, 193, 232 Господарського
кодексу України, ст.ст. 526, 610, 611, 612,
Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49,
ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

в
и р і ш и в :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АРЗУ" (43000, м. Луцьк,
вул. Шопена, буд.22А, офіс 63, ) в користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "АВАКС ПРОФ" (46000,
м.Тернопіль, вул.Д.Лукяновича,8, ) 4470,93 грн. з них, 3577,81 грн.
заборгованості, 55,24 грн. пені, 693,15 грн.
інфляційних, 144,73 грн. річних, а також
1295,02 грн. витрат по сплаті судового
збору.

3.В решті позову відмовити.

4.Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено

12.12.2014

Суддя
С. В. Костюк