КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2014 р.
Справа№ 920/1224/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

при секретарі:
Бовсунівській Л.О.,

за участю:

позивача ОСОБА_2 -
фізична особа-підприємець,

представника відповідача Сови Н.В., дов.
від 14.10.2014 №10/00-169,

розглянувши апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

на рішення Господарського суду міста
Києва від 23.09.2014

у справі №920/1224/14 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2

до Публічного акціонерного товариства
"Банк Форум"

в особі Відділення №3400 "Сумська
дирекція ПАТ "Банк Форум"

про зобов'язання перерахувати грошові
кошти,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 23.09.2014 у задоволенні позову
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі
- позивач) до Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум" в особі
відділення №3400 "Сумська дирекція ПАТ
"Банк Форум" (далі - відповідач) про
зобов'язання перерахувати грошові
кошти відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
рішення Господарського суду міста
Києва від 23.09.2014 скасувати, постановити
нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що
оскільки позивач не є вкладником
грошових коштів, на нього не
розповсюджуються вимоги Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб", а тому
відповідач зобов'язаний виконати
платіжні доручення позивача,
незважаючи на запровадження
тимчасової адміністрації та
ліквідацію банку.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 17.10.2014 прийнято
апеляційну скаргу до розгляду та
порушено апеляційне провадження,
розгляд справи призначено на 12.11.2014.
Дану ухвалу надіслано відповідно до
вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2014 №28. Доказами належного
повідомлення сторін про час і місце
розгляду справи є повідомлення про
вручення поштового відправлення
(ухвали від 17.10.2014) позивачу - 28.10.2014 та
відповідачу - 24.10.2014, долучені до
матеріалів справи.

10.11.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відповідач надав:
відзив на апеляційну скаргу та
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.11.2014
відкладено розгляд справи на 17.12.2014.

15.12.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відповідач надав:
клопотання про залучення до участі у
справі Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача;
додаткові пояснення до відзиву на
апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 17.12.2014 представник
позивач підтримав доводи апеляційної
скарги, просив її задовольнити, рішення
Господарського суду міста Києва від
23.09.2014 скасувати, постановити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача заперечив
доводи апеляційної скарги, просив
залишити її без задоволення, а
оскаржуване рішення - без змін.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у
задоволенні клопотання відповідача
про залучення до участі в справі Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача, оскільки не
вбачає, що рішення у даній справі може
вплинути на його права та інтереси.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши позивача та представника
відповідача, виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

За договором банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами (ч.ч.1, 2 ст.1066 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України).

Частиною 1 ст.1067 ЦК України передбачено,
що договір банківського рахунка
укладається для відкриття клієнтові
або визначеній ним особі рахунка у
банку на умовах, погоджених сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи,
17.11.2008 між позивачем (клієнт) та
відповідачем (банк) укладено договір
банківського рахунка №0423,
відповідно до якого банк відкриває
клієнту поточний/і рахунок/ки у
національній та/або іноземній валюті,
здійснює його розрахункове
обслуговування, та отримує плату за
обслуговування клієнта згідно з
тарифами на операції та послуги АКБ
"Форум".

В подальшому між сторонами укладені
додаткова угода від 23.03.2009 та додаткові
договори від 09.07.2010 №1, від 03.08.2011, від
26.12.2011, від 30.07.2013 до договору
банківського рахунка №0423.

30.07.2013 сторони уклали додатковий
договір до договору банківського
рахунка №0423 на розрахункове
обслуговування поточних рахунків з
використанням системи дистанційного
банківського обслуговування "IFOBS
Клієнт-Банк", відповідно до п.1.1 якого
клієнт доручає, а банк бере на себе
зобов'язання забезпечити належним
чином розрахункове обслуговування
поточного рахунка (-ів) клієнта за
допомогою АБС "IFOBS Клієнт-Банк".

Із виписки по рахунку позивача, доданої
до позовної заяви, вбачається, що
станом на 23.06.2014 на рахунку №5614
ФОП ОСОБА_2 в установі банку
обліковуються грошові кошти в сумі
80821,16 грн, на рахунку № 5614 - 3,21 грн.

Матеріали справи свідчать, що
позивачем передано банку на виконання
платіжні доручення:

від 07.03.2014 №2620 про перерахування ТОВ
Сумський рекламно-видавничий центр 748,16
грн. Призначення платежу: оплата за
рекламу в газеті Шасн+" №11-15 згідно pax.
№0001134, №0001135 від 03.03.14р. в т.ч. ПДВ 20% 124,69
грн.;

від 07.03.2014 №2621 про перерахування ТОВ
"Укравтозапчастина" 6794,94 грн.
Призначення платежу: оплата за масло
согласно нак № СмРНк-001987 от 20.02.2014г., в.т.
ПДВ 20% 1132,49грн.;

від 07.03.2014 №2622 про перерахування ТОВ ТД
Ибрис 556,31 грн. Призначення платежу:
частичная оплата за подшипники
согласно Сч.№СчЮ-021023 от 28.02.14г. в т.ч. ПДВ
20% 92,72 грн.;

від 07.03.2014 №2623 про перерахування ООО
ТПК "Омега Автопоставка" 3000,00 грн.
Призначення платежу: оплата за
автозапчастин согласно нак ХВ-0018 814 от
13.01.2014г. в т.ч. ПДВ 20% 500грн.;

від 11.03.2014 №2625 про перерахування ТОВ
"Сумські Телекомсистеми" 107.00 грн.
Призначення платежу: оплата за послугу
"Стрым-10" за квітень 2014р., згідно
рах.№143.408 від 01.03.14р. в .ч. ПДВ 20% 17,83 грн.;

від 11.03.2014 № 2627 про перерахування ТОВ
"Автопромподшипник" 3004,76 грн.
Призначення платежу: оплата за
підшипники согласно сч.№2802065 от 28.02.14г.,
в т.ч. ПДВ 20% 500,79 грн.;

від 12.03.2014 №2629 про перерахування ТОВ
"Явір 2000" 1050,00 грн. Призначення платежу:
оплата за послуги охорони згідно pax.
№7239 від 03.03.2014р. в т.ч ПДВ 20% 175 грн.;

від 13.03.2014 №2630 про перерахування філія
ТОВ "Софіт- Пюкс" м.Суми 819,50 грн.
Призначення платежу: оплата ш
автозапчастин согласно нак. № 567 от
11.03.14г., в т.ч. ПДВ 20% 136,58 грн.;

від 13.03.2014 № 2631 про перерахування ЗAO
"Декорт" 2844,30 грн. Призначення платежу:
оплата за автозапчастин согласно нак.
№958 от 24.02.14г., в т.ч. ПДВ 20% 474,05грн.;

від 13.03.2014 №2632 про перерахування ТОВ
"Оіл Трейд Компані" 4113,00 грн.
Призначення платежу: частичная оплата
за масла согласно счета № 246 от 13.03.14г. в
т.ч. ПРР 20% 685,50грн.;

від 13.03.2014 №2633 про перерахування ПАТ
"Укртелеком"/Сумська філія 110,52 грн.
Призначення платежу: оплата за
телекомунікаційні послуги згідно
рах.№2.070672705 від 28.02.2014р., згідно
договору №712, в т.ч. ПДВ 20% 18,42 грн.);

від 08.07.2014 №2636 про перерахування ОСОБА_2
50911,15 грн. Призначення платежу:
погашення заборгованості за кредитним
договором №3-0111/13/34-AnewW від 19.06.2013р.,
ОСОБА_4 без ПДВ.

З копій платіжних доручень не
вбачається дата звернення позивача з
платіжними дорученнями до банку,
будь-які написи банку на звороті
платіжних доручень про відмову у їх
виконанні відсутні. Проте, з витягу
(роздруківки) з програмного
забезпечення АБС "iFOBS", наданої
позивачем, вбачається, що платіжні
доручення поступили до банку в день їх
оформлення, але в їх виконанні було
відмовлено.

На день звернення із позовом до суду
платіжні доручення банком не виконані,
в зв'язку з чим позивач звернувся з
позовом про зобов'язання банку
виконати вказані вище платіжні
доручення.

Судом першої інстанції відмовлено у
задоволенні позову, з чим погоджується
суд апеляційної інстанції з огляду на
наступне.

13.03.2014 постановою Правління
Національного банку України №135
віднесено ПАТ "Банк Форум" до категорії
неплатоспроможних.

14.03.2014 згідно рішення №14 виконавчої
дирекції Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб розпочато процедуру
виведення ПАТ "Банк Форум" з ринку та
здійснення в ньому тимчасової
адміністрації з 14.03.2014 по 13.06.2014.

16.06.2014 виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
прийнято рішення №49 "Про початок
ліквідації ПАТ "БАНК ФОРУМ" та
призначення уповноваженої особи Фонду
на ліквідацію", в якому вирішено з 16.06.2014
розпочати ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ"
на підставі постанови Правління
Національного банку України від 13.06.2014
№355 "Про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ".

Уповноваженою особою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ" призначено
начальника відділу запровадження
процедури тимчасової адміністрації та
ліквідації департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
Соловйову Наталію Анатоліївну строком
на 1 рік з 16.06.2014 по 16.06.2015 включно.

Повідомлення про ліквідацію позивача
розміщено у газеті "Голос України" від
20.06.2014 №117 (5867).

Згідно з ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження
прав клієнта щодо розпорядження
грошовими коштами, що знаходяться на
його рахунках, не допускається, крім
випадків обмеження права
розпорядження рахунком за рішенням
суду або в інших випадках, встановлених
законом, а також у разі зупинення
фінансових операцій, які можуть бути
пов'язані з легалізацією (відмиванням)
доходів, одержаних злочинним шляхом,
або фінансуванням тероризму,
передбачених законом.

У частинах 1,2 ст. 1 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" вказано, що законом
встановлюються правові, фінансові та
організаційні засади функціонування
системи гарантування вкладів фізичних
осіб, повноваження Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб, порядок виплати
Фондом відшкодування за вкладами, а
також регулюються відносини між
Фондом, банками, Національним банком
України, визначаються повноваження та
функції Фонду щодо виведення
неплатоспроможних банків з ринку і
ліквідації банків. Метою цього Закону є
захист прав і законних інтересів
вкладників банків, зміцнення довіри до
банківської системи України,
стимулювання залучення коштів у
банківську систему України,
забезпечення ефективної процедури
виведення неплатоспроможних банків з
ринку та ліквідації банків.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб"
неплатоспроможний банк - банк, щодо
якого Національний банк України
прийняв рішення про віднесення до
категорії неплатоспроможних у порядку,
передбаченому Законом України "Про
банки і банківську діяльність".

З дня призначення уповноваженої особи
Фонду призупиняються всі повноваження
органів управління банку (загальних
зборів, спостережної ради і правління
(ради директорів) та органів контролю
(ревізійної комісії та внутрішнього
аудиту). Уповноважена особа Фонду від
імені Фонду набуває усі повноваження
органів управління банку та органів
контролю з дня початку тимчасової
адміністрації і до її припинення (ч. 1,5
ст. 36 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб").

Під час тимчасової адміністрації не
здійснюється, зокрема, задоволення
вимог вкладників та інших кредиторів
банку (ч.5 ст.36 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб").

Пунктом 1 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" передбачено, що обмеження,
встановлене п. 1 ч.5 ст.37, не поширюється
на зобов'язання банку щодо виплати
коштів за вкладами вкладників за
договорами, строк яких закінчився, та
за договорами банківського рахунка
вкладників. Зазначені виплати
здійснюються в межах суми
відшкодування, що гарантується Фондом.

Згідно з п. 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" вклад - кошти в
готівковій або безготівковій формі у
валюті України або в іноземній валюті,
які залучені банком від вкладника (або
які надійшли для вкладника) на умовах
договору банківського вкладу
(депозиту), банківського рахунка або
шляхом видачі іменного депозитного
сертифіката, включаючи нараховані
відсотки на такі кошти, в свою чергу,
вкладник - фізична особа (крім фізичних
осіб - суб'єктів підприємницької
діяльності), яка уклала або на користь
якої укладено договір банківського
вкладу (депозиту), банківського рахунка
або яка є власником іменного
депозитного сертифіката.

Статтею 2 Закону України "Про банки і
банківську діяльність" передбачено, що
кредитор банку - юридична або фізична
особа, яка має документально
підтверджені вимоги до боржника щодо
його майнових зобов'язань; банківські
рахунки - рахунки, на яких
обліковуються власні кошти, вимоги,
зобов'язання банку стосовно його
клієнтів і контрагентів та які надають
можливість здійснювати переказ коштів
за допомогою банківських платіжних
інструментів.

Уповноважена особа Фонду діє від імені
Фонду відповідно до цього Закону і
нормативно-правових актів Фонду.
Уповноважена особа Фонду має право,
зокрема, продовжувати, обмежувати або
припиняти здійснення банком будь-яких
операцій та відмовлятися від виконання
або розривати в порядку, встановленому
законодавством України, будь-які
договори (правочини) за участю банку,
які є збитковими чи непотрібними для
банку або виконання яких має
негативний вплив на фінансовий стан
банку (ч. 1 та п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 37 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб").

З огляду на викладене, колегією суддів
Київського апеляційного
господарського суду встановлено, що на
підставі, укладеного 17.11.2008 між
позивачем та відповідачем договору
банківського рахунка, у відповідача
перед позивачем виникли зобов'язання,
зокрема, щодо виконання розпорядження
позивача про перерахування і видачу
відповідних сум з рахунка та
проведення інших операцій за рахунком.

Однак, в зв'язку з введенням у
відповідача тимчасової адміністрації,
останній не виконав свої зобов'язання
щодо виконання розпорядження позивача
про перерахування, зокрема не здійснив
перерахування коштів за наданими
позивачем платіжними дорученнями.

Дійсно, позивач є клієнтом відповідача
в загальному розумінні ст.1 Закону
України "Про банки і банківську
діяльність".

Між сторонами склалися зобов'язальні
правовідносини на підставі договору
банківського рахунка.

Згідно ст. 510 ЦК України сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

За правилом ч.1 ст.175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Таким чином, у спірних правовідносинах
позивач виступає кредитором за
майновою вимогою з розпорядження
належними йому коштами, а відповідач -
боржником.

Враховуючи, що позивач є кредитором
відповідача за договором банківського
рахунка від 17.11.2008, щодо виконання
відповідачем зобов'язань за зазначеним
договором, зокрема, стосовно
здійснення розрахунково-касового
обслуговування, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про те, що вимога позивача про
перерахування коштів, які знаходяться
на рахунках у відповідача є саме
вимогою кредитора та не може бути
виконана відповідачем, в силу положень
ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб", у
зв'язку із введенням у відповідача
тимчасової адміністрації та
ліквідації банку.

Особливості ліквідації банків
встановлено Законом України "Про банки
та банківську діяльність" та Законом
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб".

Статтею 52 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
встановлено черговість та порядок
задоволення вимог кредиторів, а
оскільки виконання платіжних доручень
є по суті задоволенням вимоги
вкладника, то таке виконання призведе
до порушення порядку та черговості
погашення вимог кредитора,
передбаченого процедурою ліквідації
банку.

Згідно ч. 3 ст. 46 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" під час здійснення ліквідації у
банку не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури (виконання
вимог вкладників (клієнтів) не є такими
витратами).

Вимоги за зобов'язаннями банку, що
виникли під час проведення ліквідації,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури та
погашаються у сьому чергу відповідно
до ст. 52 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб".

Позивачем не надано доказів звернення
до банку із заявою про визнання його
кредитором та задоволення вимог.

Слід зазначити, що позовна заява про
виконання відповідачем платіжних
доручень, була подана вже після
запровадження у відповідача
тимчасової адміністрації та
запровадження процедури ліквідації -
09.07.2014.

Відповідач повідомив суд апеляційної
інстанції, що ФОП ОСОБА_2 фактично є
кредитором банку, оскільки звернувся
до відповідача із заявою від 03.07.2014 про
визнання ФОП ОСОБА_2 кредитором банку.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія Київського апеляційного
господарського суду не вбачає підстав
для скасування рішення Господарського
суду міста Києва від 23.09.2014 у даній
справі, оскільки воно відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, фактичним
обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду міста Києва від 23.09.2014 у справі
№920/1224/14 - без змін.

2. Матеріали справи №920/1224/14
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.І. Рябуха

Судді
Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій