ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2014 р.Справа № 916/2485/14Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.

Лисенко В.А.

(склад судової колегії сформовано
відповідно до розпорядження голови
суду від 20.11.2014р. №2922)

при секретарі судового засідання
Будному О.В.

за участю представників сторін в
судовому засіданні від 10.12.2014р.:

від позивача: Михайлова Ю.С., за
довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Комунального підприємства "Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго"

на рішення господарського суду
Одеської області

від 28 жовтня 2014 р.

по справі № 916/2485/14

за позовом Комунального підприємства
"Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго"

до відповідача Фізичної-особи
підприємця ОСОБА_4

про стягнення 12197,41 грн.

В судовому засіданні 10.12.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 28.10.2014р. по справі №916/2485/14
(головуючий суддя: Степанова Л.В., судді:
Малярчук І.А., Никифорчук М.І.) частково
задоволено позовні вимоги
Комунального підприємства "Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" до
Фізичної-особи підприємця ОСОБА_4 про
стягнення 12197,41 грн.: з відповідача на
користь позивача стягнуто 9828,51 грн.
заборгованості та судовий збір у сумі
1472,20 грн., в решті позову відмовлено з
посиланням на те, що з урахуванням
наявних в матеріалах справи доказів,
заборгованість відповідача перед
позивачем за спожиту теплову енергію
за договором про відпуск теплової
енергії у гарячій воді № І-103 від
03.11.2008р. складає 9 828,51 грн., при цьому
позовна вимога про стягнення пені у
розмірі 2368,75 грн. задоволенню не
підлягає, оскільки з наявних в
матеріалах справи доказів неможливо
достовірно встановити момент
отримання відповідачем всіх,
скерованих на його адресу, платіжних
документів.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
суду першої інстанції, до Одеського
апеляційного господарського суду
звернулось Комунальне підприємство
"Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" з апеляційною
скаргою, в якій просить змінити рішення
господарського суду Одеської області
від 28.10.2014р. по справі №916/2485/14 в частині
стягнення пені, задовольнивши позовні
вимоги у повному обсязі, мотивуючи це
тим, що судом першої інстанції не взяті
до уваги наявні в матеріалах справи
реєстри про особисте вручення
відповідачу актів-фактур, а також копії
реєстрів, які підтверджують
відправлення актів на адресу
відповідача, та дають можливість
визначити початок строку нарахування
пені.

08.12.2014р. від Комунального підприємства
"Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" до Одеського
апеляційного господарського суду
надійшли додаткові пояснення до
апеляційної скарги.

Фізична-особа підприємець ОСОБА_4 в
судове засідання 10.12.2014р. не з'явилась,
про час, дату та місце розгляду
апеляційної скарги повідомлена
належним чином, що вбачається з
рекомендованого повідомлення про
вручення поштового відправлення від
25.11.2014р.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги Комунального
підприємства "Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго", заслухавши
представника позивача, перевіривши
правильність юридичної оцінки
встановлених фактичних обставин
справи, застосування господарським
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті рішення, колегія суддів
Одеського апеляційного господарського
суду вважає, що рішення господарського
суду слід частково скасувати, а
апеляційну скаргу позивача - частково
задовольнити, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
03.11.2008р. між Комунальним підприємством
"Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" (постачальник)
та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4
(абонент) укладено договір про відпуск
теплової енергії у гарячій воді № І-103
(надалі - договір № І-103 від 03.11.2008р.),
відповідно до п. 1.1 якого постачальник
зобов'язується відпускати абоненту
теплову енергію у гарячій воді на
теплопостачання наступного об'єкту:
нежитлового приміщення, 152,7, за адресою:
АДРЕСА_1, навантаження Гкал/год на 0,0026.

Згідно з п. 1.2 договору постачальник
зобов'язується відпускати абоненту
теплову енергію у гарячій воді у
відповідності з наданою абонентом
дислокацією (з урахуванням
субабонентів) за період з 03.11.2008р. по
03.11.2009р. 5,20 Гкал з максимум теплового
навантаження 0,0026 Гкал/год, з яких 0,0026
Гкал/год на опалення.

За положеннями п. 2.2 договору
постачальник зобов'язується
відпускати кількість теплової енергії
абоненту для опалення та вентиляції
залежно від температури зовнішнього
повітря, для гарячого водопостачання
та технологічних потреб - за наданим
абонентом середньодобовому графіку
навантаження, узгодженому з
постачальником, згідно з діючими
тарифом, встановленим на момент
укладення договору з розбивкою за
місяцями.

Пунктами 2.3, 2.4 договору передбачено, що
при затверджені виконкомом міської
ради в установленому порядку нових
тарифних ставок на теплову енергію, що
поставляється, перерахунок
здійснюється без додаткового
узгодження між сторонами. Сторони
домовились, що тариф на теплову енергію
встановлюється в залежності від змін
цін на енергоносії (газ,
електроенергію) і приймаються
сторонами до виконання без додаткового
попередження.

Відповідно до пп. а п. 4.1 договору
абонент зобов'язується здійснювати
оплату постачальнику за відпущену
теплову енергію 398,11 грн. з урахуванням
ПДВ; 331,76 грн. без ПДВ; 66,35 грн. ПДВ за один
Гкал, теплової енергії, що
відпускається, згідно тарифних ставок,
затверджених рішенням виконавчого
комітету Ізмаїльської міської ради від
31.01.2008р. № 107.

Згідно з п. 4.5 договору абонент
зобов'язується здійснювати оплату,
згідно виставленого платіжного
документу на протязі 20 днів з моменту
його отримання. У разі незгоди з сумою,
зазначеною у платіжному документі
абонент зобов'язується, на протязі
строку оплати, повідомити свої
зауваження у письмовій формі та
підтвердити їх документально. За
несвоєчасну оплату нараховується пеня
у розмірі 0,3% на добу за кожний день
прострочення оплати платіжного
документу.

Пунктом 4.8 договору передбачено, що по
факту надання теплової енергії
постачальник щомісячно направляє
абоненту на підпис Акт приймання -
передачі наданих послуг в 2-х
примірниках, які абонент зобов'язаний
підписати, завірити печаткою та 1-й
примірник направити постачальнику на
протязі 10-ти днів. У разі порушення
абонентом даної умови договору Акт
приймання - передачі вважається
узгодженим.

Даний договір укладається строком на
один рік та набирає чинності з моменту
його підписання сторонами або зі
спливом 20-ти днів з дня його отримання
абонентом (п. 7.2 договору).

Постановою Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України "Про встановлення тарифів на
теплову енергію КП "Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" № 159 від
30.09.2011р., яка набрала чинності 01.11.2011р.,
було установлено Комунальному
підприємству "Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" тарифи на
теплову енергію для потреб бюджетних
установ - 783,87 грн. за 1 Гкал (без ПДВ); для
потреб інших споживачів - 871,75 грн. за 1
Гкал (без ПДВ).

В подальшому, постановою Національної
комісії регулювання ринку комунальних
послуг України "Про встановлення
тарифів на теплову енергію для потреб
бюджетних установ та інших споживачів
(крім населення) КП "Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" № 416 від
31.12.2013р. яка набрала чинності 01.01.2014р.,
було установлено Комунальному
підприємству "Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" тарифи на
теплову енергію для потреб бюджетних
установ - 642,10 грн. за 1 Гкал (без ПДВ); для
потреб інших споживачів (крім
населення) - 784,02 грн. за 1 Гкал (без ПДВ), а
також визнана такою, що втратила
чинність постанова Національної
комісії регулювання ринку комунальних
послуг України "Про встановлення
тарифів на теплову енергію КП "Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" № 159
від 30.09.2011р.

Як свідчать матеріали справи, на
виконання умов договору № І-103 від
03.11.2008р. позивачем були виставлені
наступні акти-фактури: № від
29.11.2013р. на суму 931,34 грн., № від
31.12.2013р. на суму 2651,56 грн., № від
15.01.2014р. на суму 408,84 грн., № від
31.01.2014р. на суму 1988,38 грн., № від
28.02.2014р. на суму 2391,82 грн. та № від
31.03.2014р. на суму 1 456,57 грн. на загальну
суму 9 828,51 грн.

27.02.2014р. Комунальне підприємство
"Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" звернулось до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 з
претензією № Юо-2015/14 від 27.02.2014р.,
відповідно до якої позивач повідомив,
що станом на 12.02.2014р. у відповідача
обліковується заборгованість за
спожиту теплову енергію у розмірі 5980,27
грн., яку необхідно погасити впродовж
10-ти днів з моменту отримання
відповідної претензії, яку в свою
чергу, було отримано Фізичною особою -
підприємцем ОСОБА_4 01.03.2014р. про що
свідчить рекомендоване повідомлення
про вручення поштового відправлення №
0746060.

Відповідач вказану претензію залишив
без відповіді та заборгованість за
спожиту теплову енергію не сплатив, що
стало підставою звернення КП "Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою про стягнення з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4
заборгованості за поставлену теплову
енергію у розмірі 9828,66 грн. та пені у
розмірі 2368,75 грн.

В подальшому, позивачем було надано
заяву про зменшення позовних вимог на 15
коп. (вх. № 2-4818/14 від 28.10.2014р.).

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд дійшов
наступних висновків.

Статтею 265 Господарського кодексу
України встановлено, що за договором
поставки одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму. До відносин поставки, не
врегульованих цим Кодексом,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться у ст. 712
Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем, на виконання вищенаведених
положень договору № І-103 від 03.11.2008р.
були направлені відповідачу наступні
акти-фактури: № від 29.11.2013р. на
суму 931,34 грн., № від 31.12.2013р. на
суму 2 651,56 грн., № від 15.01.2014р. на
суму 408,84 грн., № від 31.01.2014р. на
суму 1 988,38 грн., № від 28.02.2014р. на
суму 2 391,82 грн. та № від 31.03.2014р. на
суму 1 456,57 грн. на загальну суму 9 828,51
грн.

Частиною 1 ст. 691 Цивільного Кодексу
України визначено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар за ціною,
встановленою у договорі
купівлі-продажу, або, якщо вона не
встановлена у договорі і не може бути
визначена виходячи з його умов, - за
ціною, що визначається відповідно до
ст. 632 цього Кодексу, а також вчинити за
свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу.

За ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару, а також покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару.

Відповідно до пп. а п. 4.1 договору № І-103
від 03.11.2008р. абонент зобов'язується
здійснювати оплату постачальнику за
відпущену теплову енергію 398,11 грн. з
урахуванням ПДВ; 331,76 грн. без ПДВ; 66,35
грн. ПДВ за один Гкал, теплової енергії,
що відпускається, згідно тарифних
ставок, затверджених рішенням
виконавчого комітету Ізмаїльської
міської ради від 31.01.2008р. № 107.

Водночас, постановою Національної
комісії регулювання ринку комунальних
послуг України "Про встановлення
тарифів на теплову енергію КП "Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" № 159
від 30.09.2011р., яка набрала чинності
01.11.2011р., було установлено Комунальному
підприємству "Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" тарифи на
теплову енергію для потреб бюджетних
установ - 783,87 грн. за 1 Гкал (без ПДВ); для
потреб інших споживачів - 871,75 грн. за 1
Гкал (без ПДВ), а постановою
Національної комісії регулювання
ринку комунальних послуг України "Про
встановлення тарифів на теплову
енергію для потреб бюджетних установ
та інших споживачів (крім населення) КП
"Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" № 416 від
31.12.2013р. яка набрала чинності 01.01.2014р.,
було установлено Комунальному
підприємству "Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" тарифи на
теплову енергію для потреб бюджетних
установ - 642,10 грн. за 1 Гкал (без ПДВ); для
потреб інших споживачів (крім
населення) - 784,02 грн. за 1 Гкал (без ПДВ), а
також визнана такою, що втратила
чинність постанова Національної
комісії регулювання ринку комунальних
послуг України "Про встановлення
тарифів на теплову енергію КП "Теплові
мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" № 159
від 30.09.2011р.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Враховуючи вищезазначені обставини та
відсутність доказів оплати
заборгованості відповідача перед
позивачем, апеляційний господарський
суд вважає, що суд першої інстанції
дійшов правильного висновку про
наявність підстав для задоволення
позовних вимог в частині стягнення з
відповідача на користь позивача
основної заборгованості в розмірі 9828,66
грн.

Крім основної заборгованості, КП
"Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" просило
стягнути з відповідача пеню у розмірі
2368,75 грн.

Згідно з п. 1 ст. 624 Цивільного кодексу
України, якщо за порушення зобов'язання
встановлена неустойка (пеня, штраф), то
вона підлягає стягненню у повному
розмірі, незалежно від відшкодування
збитків.

За ст. 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання

Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу
України визначено, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з п. 4.5 договору абонент
зобов'язується здійснювати оплату,
згідно виставленого платіжного
документу на протязі 20 днів з моменту
його отримання. У разі незгоди з сумою,
зазначеною у платіжному документі
абонент зобов'язується, на протязі
строку оплати, повідомити свої
зауваження у письмовій формі та
підтвердити їх документально. За
несвоєчасну оплату нараховується пеня
у розмірі 0,3% на добу за кожний день
прострочення оплати платіжного
документу.

Щодо вказаної позовної вимоги,
апеляційний господарський суд
зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем, на виконання вищенаведених
положень договору № І-103 від 03.11.2008р.
були направлені відповідачу наступні
акти-фактури: № від 29.11.2013р. на
суму 931,34 грн., № від 31.12.2013р. на
суму 2 651,56 грн., № від 15.01.2014р. на
суму 408,84 грн., № від 31.01.2014р. на
суму 1 988,38 грн., № від 28.02.2014р. на
суму 2 391,82 грн. та № від 31.03.2014р. на
суму 1 456,57 грн. на загальну суму 9 828,51
грн.

При цьому, з наявних в матеріалах
справи Реєстрів на відправлені рахунки
за теплопостачання вбачається, що
акт-фактура № від 29.11.2013р. на суму
931,34 грн. був одержаний відповідачем
02.12.2013р., акт-фактура № від 31.12.2013р.
на суму 2651,56 грн. отриманий
відповідачем 03.01.2014р., акт-фактура №
від 28.02.2014р. на суму 2391,82 грн.
одержаний ФО-П ОСОБА_4 04.03.2014р. (арк. спр.
29, 31, 32).

Колегія суддів зазначає, що матеріали
справи не містять доказів, з яких
вбачається конкретна дата отримання
відповідачем інших актів-фактур, таким
чином, правомірним є нарахування пені
відповідно до умов договору на суми,
вказані в актах-фактурах № від
29.11.2013р. на суму 931,34 грн., № від
31.12.2013р. на суму 2651,56 грн. та № від
28.02.2014р. на суму 2391,82 грн.

Отже, апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що судом першої
інстанції безпідставно повністю
відмовлено в задоволенні позовних
вимог в частині стягнення пені.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені, нарахованої в частині
вищевказаних сум, апеляційний
господарський суд зазначає, що
позивачем допущено помилки при її
нарахуванні, а саме:

- акт-фактура № від 29.11.2013р. на
суму 931,34 грн. одержаний відповідачем
02.12.2013р., з урахування п.п. 4.5 договору
граничний строк оплати - 22.12.2013р., період
нарахування пені з 23.12.2013р. - 31.05.2014р.,
сума пені складає: 931,34 х 0,3% х 160 днів =
447,04 грн.;

- акт-фактура № від 31.12.2013р. на
суму 2651,56 грн. одержаний відповідачем
03.01.2014р., з урахування п.п. 4.5 договору
граничний строк оплати - 23.01.2014р., період
нарахування пені з 24.01.2014р. - 31.05.2014р.,
сума пені складає: 2651,56 х 0,3% х 128 днів =
1018,20 грн.;

- акт-фактура № від 28.02.2014р. на
суму 2391,82 грн. одержаний відповідачем
04.03.2014р., з урахування п.п. 4.5 договору
граничний строк оплати - 24.03.2014р., період
нарахування пені з 25.03.2014р. - 31.05.2014р.,
сума пені складає: 2391,82 х 0,3% х 68 днів =
487,93 грн.

Таким чином, апеляційний господарський
суд зазначає, що розмір пені,
нарахованої відповідно до актів-фактур
№ від 29.11.2013р. на суму 931,34 грн., №
від 31.12.2013р. на суму 2651,56 грн. та №
від 28.02.2014р. на суму 2391,82 грн.
складає 1953,17 грн.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
не виходячи за межі позовних вимог без
відповідного клопотання сторони (п. 2 ч.
1 ст. 83 ГПК України), стягненню підлягає
сума, розрахована позивачем у розмірі
1902,93 грн.

Враховуючи вищенаведене, Одеський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що рішення
господарського суду Одеської області
від 22.09.2014р. по справі №916/2935/14 слід
частково скасувати, а апеляційну
скаргу ТОВ «Інфокс" в особі філії
"Інфоксводоканал" - частково
задовольнити.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 99, 101 - 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу задовольнити
частково.

Рішення господарського суду Одеської
області від 28.10.2014р. по справі №916/2485/14
частково скасувати, виклавши
резолютивну частину в наступній
редакції:

«Позов Комунального підприємства
"Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" задовольнити
частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_4 (68600, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства "Теплові мережі
Ізмаїлтеплокомуненерго" (68600, м. Ізмаїл,
вул. Клушина, 5-а, р/р 0168 у філії
Одеського ОУ АТ "Ощадбанк", МФО 328845, ) заборгованість за
поставлену теплову енергію у розмірі
9828 (дев'ять тисяч вісімсот двадцять
вісім) грн. 51 коп., пеню у розмірі 1902
(одна тисяча дев'ятсот дві) грн. 93 коп. та
судовий збір у розмірі 1757 (одна тисяча
сімсот п'ятдесят сім) грн. 21 коп.

В іншій частині позову відмовити».

Зобов'язати господарський суд Одеської
області видати накази із зазначенням
відповідних реквізитів.

Постанова набирає законної сили з дня
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний
15.12.2014р.

Головуючий суддя
Савицький Я.Ф.

Суддя
Гладишева
Т.Я.

Суддя
Лисенко В.А.