м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/20647/14 08.12.14Суддя Мудрий С.М.,
розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Чинбар"

до публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Національний банк України
в особі Головного управління
Національного банку України по м. Києву
та Київській області

про визнання зобов'язань
припиненими

Представники сторін:

від позивача: Кондратюк А..В. -
представник за довіреністю № 30-1/14юр/1
від 30.10.2014 року;

від відповідача: Шпак Т.Г. - представник
за договором № 412/03 від 14.08.2014 року;

Ханович К.В. -
представник за довіреністю № 427/03 від
22.08.2014 року;

від третьої особи: Таболін О.С. -
представник за довіреністю № 9461 від
25.11.2014 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги публічного
акціонерного товариства "Чинбар" до
публічного акціонерного товариства
"Брокбізнесбанк" про визнання
зобов'язань припиненими.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що у правовідносинах,
що виникли між позивачем та
відповідачем, відбулося поєднання в
грошовому зобов'язанні боржника і
кредитора в одній особі - в особі
позивача, що відповідно до ст. 606 ЦК
України є підставою для припинення
зобов'язання.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 01.10.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
14.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 14.10.2014 року розгляд справи
відкладено на 03.11.2014 року.

У судовому засіданні 03.11.2014 року
оголошено перерву до 18.11.2014 року.

04.11.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва Фонд гарантування вкладів
фізичних осіб подав клопотання про
залучення в якості третьої особи.

13.11.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав письмові пояснення
по справі.

У судовому засіданні 18.11.2014 року
представник позивача заперечував
проти клопотання Фонду гарантування
вкладів фізичних осіб про залучення в
якості третьої особи.

Представник відповідача підтримав
клопотання Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб про залучення в якості
третьої особи.

Представник третьої особи підтримала
клопотання Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб про залучення в якості
третьої особи.

Суд відмовив у задоволенні клопотання
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб про залучення в якості третьої
особи, у зв'язку із необґрунтованістю.

Представник позивача подав клопотання
про продовження строку розгляду спору
на п'ятнадцять днів.

Суд задовольнив клопотання про
продовження строку розгляду справи на
п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні оголошено перерву
до 08.12.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 18.11.2014 року задоволено клопотання
про продовження строку розгляду справи
на п'ятнадцять днів. Продовжено строк
розгляду справи на п'ятнадцять днів.

24.11.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва прокурор подав заяву про вступ у
справу.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд задовольнити позов.

Представники відповідача заперечували
проти позову та просили відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи заперечував
проти позову та просив відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України
передбачає, що правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України
передбачає, що договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

24.09.2009 року між публічним акціонерним
товариством "Брокбізнесбанк" (банк) та
закритим акціонерним товариством
"Чинбар" (позичальник) укладено
кредитний договір №23-09-980-KL, відповідно
до умов якого банк надає позичальнику у
тимчасове користування на умовах
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання
грошові кошти (кредит або кредитна
лінія), на умовах визначених договором.
Кредит надається у вигляді відкличної
кредитної лінії з лімітом
заборгованості у розмірі 1 500 000,00 грн.,
терміном користування кредитом до 23
вересня 2012 року включно, та процентною
ставкою за користування кредитом в
розмірі 25 % річних.

Відповідно до статуту публічного
акціонерного товариства «Чинбар»
затвердженого загальними зборами
акціонерів закритого акціонерного
товариства «Чинбар» протокол №1 від 05
квітня 2011 року, товариство є єдиним
правонаступником закритого
акціонерного товариства «Чинбар» (), яке згідно з рішенням
загальних зборів акціонерів, протокол
№1 від 05 квітня 2011р. змінило назву на
публічне акціонерне товариство
«Чинбар» у зв'язку з приведенням його
діяльності у відповідність до вимог
Закону України «Про акціонерні
товариства».

В подальшому між сторонами укладено
додаткові угоди, якими змінювались
умови кредитного договору №23-09-980-KL від
24.09.2009 року, а саме:

- щодо ліміту кредитної лінії, а саме:
додатковою угодою №1 від 30.12.2009
встановлено з 30.12.2009 року на строк до
28.02.2010 року ліміт одночасного залишку
на рівні 1 800 000,00 грн.; додатковою
угодою №2 від 12.02.2010 року встановлено
ліміт заборгованості у розмірі 211 800
000,00 грн.;

- щодо розміру процентів річних за
користуванням кредитом, а саме:
додатковою угодою №2 від 12.02.2010 року
встановлено процентну ставку в розмірі
23% річних, додатковою угодою №5 від
27.09.2010 року встановлено, що починаючи із
21 вересня 2010 року відсоткова ставка по
кредиту на рівні 21% річних, додатковою
угодою №8 від 11.07.2011 року встановлено,
що починаючи з 11 липня 2011 року
відсоткова ставка на кредиту - 19%
річних;

- щодо терміну користування кредитом, а
саме: додатковою угодою №9 від 26.09.2012
року - не пізніше 22 березня 2013 року,
додатковою угодою №10 від 22.03.3013 року -
до 30 березня 2015 року.

Відповідно до тверджень позивача та
виписок банку по особовим рахункам
№0001, №9808 від 06.06.2014 року та
довідки від 17.07.2014 року вих.. №3314д-010-05
залишок несплаченої заборгованості
позивача перед відповідачем за
основною сумою кредиту становить 211 800
000,00 грн. та прострочена заборгованість
по сплаті процентів за користування
кредитними коштами становить 14 370 429,83
грн., а всього 226 170 429,83 грн.

Отже, в розумінні ст.ст. 11, 509 та 626 ЦК
України позивач на час звернення до
суду з даним позовом є боржником перед
відповідачем за грошовим зобов'язанням
по кредитному договору №23-09-980-KL від
24.09.2009 року на вищевказану суму.

Відповідно до ч.1 статті 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Так, 24.09.2009 року в якості забезпечення
кредитних зобов'язань позивач на
підставі укладеного з відповідачем
іпотечного договору від 24.09.2009 року,
який посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу за №1648, передав відповідачу в
іпотеку нежилі приміщення та нежилі
будівлі, що знаходяться за адресою:
місто Київ, вулиця Куренівська, будинок
№21.

В подальшому 25.02.2010 року, 28.02.2011 року,
04.08.2011 року, 09.10.2012 року та 22.03.2013 року між
сторонами укладалися договори про
внесення змін та доповнень до
іпотечного договору від 24.09.2009 року в
яких змінювались розміри основного
зобов'язання відповідно до внесених
змін до кредитного договору.

Також, додатково в якості забезпечення
кредитних зобов'язань позивач передав
відповідачу в заставу право вимоги на
отримання грошових коштів в сумі 199 890
000,00 грн., які знаходяться на рахунку №
1000 у АТ "Брокбізнесбанк" на
підставі договору № 02-02-2010 від 12.02.2010 p.,
що укладений між відповідачем та
позивачем. Застава оформлена договором
застави № 23-09-980-KZ від 12.02.2010 року.

З матеріалів справи вбачається, що у
відповідача існує грошове зобов'язання
перед позивачем за залишками грошових
коштів на банківських рахунках,
відкритих у публічним акціонерним
товариством "Брокбізнесбанк" на
підставі договору про відкриття
банківського рахунку та здійснення
розрахунково-касового обслуговування
№ 310 від 02 квітня 2007 року:

- на поточному рахунку № 00, що
відкритий в гривні, знаходиться 3 297 706,21
грн., що підтверджується випискою
банку;

- на поточному рахунку № 10, що
відкритий в доларах США знаходиться 8,50
доларів США, що підтверджується
випискою банку та в гривневому
еквіваленті за курсом НБУ станом на
11.06.2014 р. становить 98,87 грн.;

- на поточному рахунку № 10, що
відкритий в євро знаходиться 57 880,11
євро, що підтверджується випискою
банку та в гривневому еквіваленті за
курсом НБУ станом на 11.06.2014 р. становить
912 007,57 грн.;

- на балансовому рахунку № 2900
«Кредиторська заборгованість з
купівлі-продажу іноземної валюти на
МВР України» у відповідача знаходиться
57 880,11 євро, що підтверджується довідкою
ПАТ "Брокбізнесбанк" № 2168д-010-04 від
26.06.2014 р. про наявність коштів позивача
на балансовому рахунку № 2900 та в
гривневому еквіваленті за курсом НБУ
станом на 11.06.2014 р. становить 912 007,57 грн.
Вказані кошти надійшли як валютна
виручка позивача в розмірі 115 760,22 євро,
та відповідно чинного законодавства в
розмірі 50% направлені для обов'язкового
продажу на МВРУ.

Також, відповідно до згаданого вище
договору банківського вкладу № 02-02-2010
від 12.02.2010 року право вимоги на
отримання грошових коштів у сумі 199 890
000,00 грн. за яким передано позивачем у
заставу відповідачу, було нараховано,
але не сплачено проценти за
користування вкладом в сумі 10 821 442,19
грн.

Таким чином, на рахунках відповідача
обліковуються грошові кошти позивача
на загальну суму 215 833 262,41 грн.

Постановою Правління Національного
банку України від 28.02.2014 №107 "Про
віднесення публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк" до
категорії неплатоспроможних" ПАТ
"Брокбізнесбанк" віднесено до
категорії неплатоспроможних. На
підставі цього 28.02.2014 виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб прийнято рішення №9 щодо
запровадження строком на три місяці (з
03.03.2014 по 02.06.2014) тимчасової
адміністрації та призначення
уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб.

Відповідно до положень ч.3 ст. 1 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" відносини, що
виникають у зв'язку із створенням і
функціонуванням системи гарантування
вкладів фізичних осіб, виведенням
неплатоспроможних банків з ринку та
ліквідації банків, регулюються цим
Законом, іншими законами України,
нормативно-правовими актами Фонду та
Національного банку України.

10.06.2014 Правлінням Національного банку
України було винесено Постанову №339
"Про відкликання банківської ліцензії
та ліквідацію публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк"
(Відповідача), а 11.06.2014 виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб було прийнято рішення №45
про початок ліквідації.

Згідно з ч. 5 ст. 45 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" протягом 30 днів з дня
опублікування відомостей про
відкликання банківської ліцензії,
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду кредитори
мають право заявити уповноваженій
особі Фонду про свої вимоги до банку.

У відповідності з ч.2 ст. 45 Закону
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб" фонд здійснює
опублікування відомостей про
ліквідацію банку та призначення
уповноваженої особи Фонду у газетах
"Урядовий кур'єр" або "Голос України" не
пізніше ніж через сім днів з дня
прийняття рішення про відкликання
банківської ліцензії та ліквідацію
банку

Судом встановлено, що відомості про
ліквідацію АТ "Брокбізнесбанк" та
призначення уповноваженої особи Фонду
опубліковано у газетах "Урядовий
кур'єр" (№106 (5235) від 14.06.2014) та "Голос
України" (№113 (5863) від 14.06.2014).

10.07.2014 року позивачем в порядку,
визначеному Законом України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" направлено до відповідача заяву
про задоволення кредиторських вимог
(вих. №12/274), яка була прийнята та
зареєстрована з вх. №3895-юр від 10.07.2014
року.

Відповідно до договору № 59612 про
відкриття та обслуговування
спеціального карткового рахунку
міжнародної платіжної картки VISA BUSINESS
CHIP від 27.04.2010 року (далі за текстом -
«договір карткового рахунку»),
укладеного між Зеленським Володимиром
Олександровичем, як власником рахунку,
та ПАТ "Брокбізнесбанк", як банком,
власник рахунку розмістив на
картковому рахунку у відповідача
грошові кошти, залишок яких становить
357 808,75 дол. США. 10 липня 2014 року
Зеленський Володимир Олександрович, в
порядку Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
направив до відповідача заяву про
визнання вимог кредитора, яка прийнята
та зареєстрована з вх. № 12360-фіз від
10.07.2014 року.

11.08.2014 року між Зеленським Володимиром
Олександровичем (цедент) та публічним
акціонерним товариством «Чинбар»
(цесіонарій) укладено договір
відступлення прав вимоги №18,
відповідно до умов якого цедент
передає, а цесіонарій приймає право
вимоги за договором № 59612 про
відкриття та обслуговування
спеціального карткового рахунку
міжнародної платіжної картки VISA BUSINESS
CHIP від 27.04.2010 року.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК
України, кредитор у зобов'язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК
України, до нового кредитора
переходять права первісного кредитора
у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно з п.2.1 договору відступлення
прав вимоги №18, сума вимог за договором
карткового рахунку, які передаються
цесіонарію, становить 1 581,65 дол. США.

Також, 08.09.2014 року між Зеленським
Володимиром Олександровичем (цедент)
та публічним акціонерним товариством
«Чинбар» (цесіонарій) укладено договір
відступлення прав вимоги №23,
відповідно до умов якого цедент
передає, а цесіонарій приймає право
вимоги за договором № 59612 про
відкриття та обслуговування
спеціального карткового рахунку
міжнародної платіжної картки VISA BUSINESS
CHIP від 27.04.2010 року.

Відповідно до п.1.2 договору
відступлення прав вимоги №23, сума
вимог за договором карткового рахунку,
які передаються цесіонарію, становить
17 195,07 дол. США.

Пунктами 2.1 вищезазначених договорів
зазначено, що право вимоги за договором
карткового рахунку вважається
переданим з моменту підписання цього
договору та акту приймання-передачі
оригінальних примірників документів.

В матеріалах справи наявні відповідні
акти приймання-передачі, а саме:

- №1 до договору відступлення прав
вимоги №18 від 11.08.2014 року, від 11.08.2014
року;

- №1 до договору відступлення прав
вимоги №23 від 08.09.2014 року, від 08.09.2014
року.

Тобто, Зеленським Володимиром
Олександровичем відступлено позивачу
право вимоги за договором № 59612
про відкриття та обслуговування
спеціального карткового рахунку
міжнародної платіжної картки VISA BUSINESS
CHIP від 27.04.2010 року на загальну суму 18 776,72
дол. США, що в гривневому еквіваленті за
курсом НБУ станом на 11.06.2014 року
становить 218 396,52 грн., до відповідача.

29.08.2014 року та 15.09.2014 року Зеленський
Володимир Олександрович направив на
адресу відповідача як боржника
повідомлення про відступлення права
вимоги, які отриманні уповноваженою
особою відповідача 02.09.2014 року та 17.09.2014
року, що підтверджується наявними в
матеріалах справи рекомендованими
повідомленнями про вручення пошитого
відправлення за №015 та №016
відповідно.

Відповідно до договору про відкриття
та обслуговування спеціального
карткового рахунку міжнародної
платіжної картки VISA BUSINESS CHIP від 27.04.2010
року №59613 (далі за текстом -
«договір карткового рахунку»),
укладеного між Шефіром Сергієм
Нахмановичем, як власником рахунку, та
ПАТ "Брокбізнесбанк", як банком, власник
рахунку розмістив на картковому
рахунку у відповідача грошові кошти,
залишок яких становить 423 102,73 дол. США.

10.07.2014 року Шефір Сергій Нахманович, в
порядку Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
направив до відповідача заяву про
визнання вимог кредитора, яка прийнята
та зареєстрована за вх. № 12368-фіз від
10.07.2014 року.

11.08.2014 року між Шефіром Сергієм
Нахмановичем (цедент) та публічним
акціонерним товариством «Чинбар»
(цесіонарій) укладено договір
відступлення прав вимоги №17,
відповідно до умов якого цедент
передає, а цесіонарій приймає право
вимоги за договором № 59613 про
відкриття та обслуговування
спеціального карткового рахунку
міжнародної платіжної картки VISA BUSINESS
CHIP від 27.04.2010 року.

Відповідно до п.1.2 договору
відступлення прав вимоги №17, сума
вимог за договором карткового рахунку,
які передаються цесіонарію, становить
423 102,73 дол. США.

Згідно з п 2.1 вищезазначеного договору
право вимоги за договором карткового
рахунку вважається переданим з моменту
підписання цього договору та акту
приймання-передачі оригінальних
примірників документів.

В матеріалах справи наявний акт
приймання-передачі №1 до договору
відступлення прав вимоги №17 від 11.08.2014
року, від 11.08.2014 року.

29.08.2014 року Шефір Сергій Нахманович
направив на адресу відповідача як
боржника повідомлення про
відступлення права вимоги, які
отриманні уповноваженою особою
відповідача 02.09.2014 року, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи рекомендованим повідомленням
про вручення пошитого відправлення за
№019.

У відповідності до договору
банківського строкового вкладу
(депозиту) «Стабільний» №D_150601086 від
16.10.2013 p., укладеному між Лушніковим
Ігорем Миколайовичем, як
вкладником/власником рахунку, та ПАТ
"Брокбізнесбанк", як банком,
вкладник/власник рахунку розмістив на
депозитному рахунку в банку грошові
кошти, залишок яких становить 204 471,23
дол. CШA. Відповідно до договору
банківського строкового вкладу
(депозиту) «Стабільний» № D_150624166 від
31.10.2013 p., укладеному між Лушніковим
Ігорем Миколайовичем, як
вкладником/власником рахунку, та
відповідачем, як банком,
вкладник/власник рахунку розмістив на
депозитному рахунку в банку грошові
кошти, залишок яких становить 102 834,61
євро. Відповідно до договору про
відкриття та обслуговування
спеціального карткового рахунку №
4085, укладеному між Лушніковим
Ігорем Миколайовичем, як
вкладником/власником рахунку, та
відповідачем, як банком,
вкладник/власник рахунку розмістив на
картковому рахунку в банку грошові
кошти, залишок яких становить 65 900,72 дол.
США та 28 062,00 євро.

20.06.2014 року Лушніков Ігор Миколайович, в
порядку Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»,
направив до відповідача заяву про
визнання вимог кредитора, яка прийнята
та зареєстрована з вх. № 681-фіз від
20.06.2014 року.

05.08.2014 року між Лушніковим Ігорем
Миколайовичем (цедент) та публічним
акціонерним товариством «Чинбар»
(цесіонарій) укладено договір
відступлення прав вимоги №21,
відповідно до умов якого цемент
передає, а цесіонарій приймає право
вимоги за:

- договором банківського строкового
вкладу (депозиту) «Стабільний» №D_150601086
від 16.10.2013 pоку;

- договору банківського строкового
вкладу (депозиту) «Стабільний» № D_150624166
від 31.10.2013 pоку;

- договору про відкриття та
обслуговування спеціального
карткового рахунку №4085.

Відповідно до п.1.2 договору
відступлення прав вимоги №21, сума
вимог за договорами вкладних операцій,
які передаються цесіонарію, становить:

- 270 371,95 дол. США;

- 130 896,61 євро.

Згідно з п 2.1 вищезазначеного договору
право вимоги за договором карткового
рахунку вважається переданим з моменту
підписання цього договору та акту
приймання-передачі оригінальних
примірників документів.

В матеріалах справи наявний акт
приймання-передачі №1 до договору
відступлення прав вимоги №21 від 05.08.2014
року, від 05.08.2014 року.

20.08.2014 року Лушніков Ігор Миколайович
направив на адресу відповідача як
боржника повідомлення про
відступлення права вимоги, які
отриманні уповноваженою особою
відповідача 22.08.2014 року, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи рекомендованим повідомленням
про вручення пошитого відправлення за
№018.

Таким чином, на думку позивача, він
набув право вимоги до відповідача на
загальну суму 226 180 145,47 грн.

17.09.2014 року позивач звернувся до
відповідача із заявою №12/357 від 17.09.2014
року щодо припинення зобов'язань
поєднанням боржника і кредитора в
одній особі, яка отримана відповідачем
24.09.2014 року, що підтверджується наявним
в матеріалах справи рекомендованим
повідомленням про вручення пошитого
відправлення за №047.

Проте, вищезазначена заява залишена
відповідачем без відповіді.

Таким чином, у правовідносинах, що
виникли між позивачем та відповідачем
за вищеописаними зобов'язаннями
відбулося поєднання в грошовому
зобов'язанні боржника і кредитора в
одній особі - в особі позивача, що
відповідно до ст. 606 ЦК України є
підставою для припинення зобов'язання.

Згідно з частиною другою статті 204
Господарського кодексу України
господарське зобов'язання
припиняється у разі поєднання
управненої та зобов'язаної сторін в
одній особі.

Відповідно до ст. 606 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
поєднанням боржника і кредитора в
одній особі.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ст. 626
Цивільного кодексу України).

Чинне законодавство України не
ототожнює поняття правочин та
зобов'язання, зокрема, один правочин
може містити в собі декілька
зобов'язань. В розумінні статті 606 ЦК
України припиняється саме
зобов'язання, а не правочин внаслідок
поєднання боржника і кредитора в одній
особі.

Між позивачем та відповідачем укладені
правочини, в яких є одні і ті ж
зобов'язання один щодо одного, а саме -
грошові зобов'язання, які підлягають
припиненню у зв'язку з поєднанням в
цьому зобов'язанні боржника і
кредитора в одній особі.

При цьому, доводи відповідача щодо
неможливості припинення зобов'язань
через процедуру ліквідації банка не
приймаються судом, оскільки припинення
зобов'язання є самостійною правовою
підставою та самостійним інститутом,
що визначено в ст. 606 ЦК і не залежить
від черговості задоволення вимог
кредиторів, встановленої Законом
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб". Протилежних
положень вказаний закон не містить.

Крім того, Закон України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб",
який є спеціальним законом, що визначає
процедуру ліквідації банків, хоча і не
передбачає, але й не містить у собі
заборони на припинення зобов'язань у
зв'язку з поєднанням боржника і
кредитора банку в одній особі на стадії
ліквідації банку.

Враховуючи вищезазначене, вимоги
позивача щодо визнання припиненим, у
зв'язку із поєднанням боржника і
кредитора в одній особі, зобов'язання
позивача перед відповідачем за
кредитним договором №23-09-980-KL від 24.09.2009
та додатковими угодами до нього, в
частині заборгованості за кредитом у
загальному розмірі 226 170 429,83 грн., є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 575 ЦК України
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Згідно з ч. 5 статті 3 Закону України "Про
іпотеку" іпотека має похідний характер
від основного зобов'язання і є дійсною
до припинення основного зобов'язання
або до закінчення строку дії
іпотечного договору.

Статтею 17 Закону України "Про іпотеку"
встановлено що іпотека припиняється у
разі припинення основного зобов'язання
або закінчення строку дії іпотечного
договору.

Таким чином, оскільки зобов'язання
позивача перед відповідачем за
кредитним договором судом визнано
припиненим, тому припиняється і
зобов'язання за іпотечним договором
від 24.09.2009 року із всіма договорами про
внесення змін до нього.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82
- 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати припиненими зобов'язання
публічного акціонерного товариства
«Чинбар» перед публічним акціонерним
товариством "Брокбізнесбанк" за
кредитним договором № 23-09-980-KL від 24
вересня 2009 року, укладеним між
публічним акціонерним товариством
«Чинбар» та публічним акціонерним
товариством "Брокбізнесбанк", та
додатковими угодами до нього, в частині
заборгованості за кредитом у
загальному розмірі 226 170 429,83 грн. (двісті
двадцять шість мільйонів сто сімдесят
тисяч чотириста двадцять дев'ять
гривень 83 копійки).

Визнати припиненими:

- іпотечний договір від 24 вересня 2009
року, який посвідчено приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу Єлісєєвою O.A. та
зареєстровано в реєстрі за № 1648;

- договір від 25.02.2010 року за р. № 250 про
внесення змін та доповнень до договору
іпотеки, посвідченого Єлісєєвою O.A.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу 24.09.2009
року за р. № 1648;

- договір від 28.02.2011 року за р. № 233 про
внесення змін та доповнень до договору
іпотеки, посвідченого Єлісєєвою O.A.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу 24.09.2009
року за р. № 1648;

- договір від 04.08.2011 року за р. № 1735 про
внесення змін та доповнень до договору
іпотеки, посвідченого Єлісєєвою O.A.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу 24.09.2009
року за р. № 1648;

- договір від 09.10.2012 року за р. № 2305 про
внесення змін та доповнень до .договору
іпотеки, посвідченого Єлісєєвою O.A.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу 24.09.2009
року за р. № 1648;

- договір від 22.03.2013 року за р. № 722 про
внесення змін та доповнень до договору
іпотеки, посвідченого Єлісєєвою O.A.
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу 24.09.2009
року за р. № 1648.

3. Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Брокбізнесбанк" (03057, м.
Київ, проспект Перемоги, будинок 41, ) на користь публічного
акціонерного товариства «Чинбар» (04073,
м. Київ, вулиця Куренівська, будинок 21,
ідентифікаційний код 00307856) судовий
збір в розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста
тридцять шість) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 22.12.2014 року.

Суддя
С.М.Мудрий