ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2014
Справа № 917/2144/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Олександрійський
завод підйомно -транспортного
обладнання", вул. Єфремова, буд. 27, м.
Олександрія, Кіровоградська обл., 28000
(поштова адреса : вул. Єфремова, буд. 1а,
м. Олександрія, Кіровоградська обл., 28000)

до Публічного акціонерного товариства
"Кременчуцький сталеливарний завод",
вул. І.Приходька, буд. 141, м.
Кременчук, Полтавська обл., 39621

про стягнення 475 276,31 грн.

Суддя Ківшик О.В.

Представники :

від позивача: Танасійчук С.С.,
довіреність № 7 від 01.10.2014 р.,
посвідчення № 0976 від 14.12.2004 р.; Губиш
О.Л., довіреність № 9 від 03.11.2014 р.

від відповідача: не з'явилися.

Суть спору: розглядається позовна
заява Товариства з обмеженою
відповідальністю "Олександрійський
завод підйомно-транспортного
обладнання" про стягнення з Публічного
акціонерного товариства
"Кременчуцький сталеливарний завод" 475
276,31 грн. заборгованості, що виникла
внаслідок неналежного виконання
останнім умов укладеного між сторонами
14.10.2013 р. договору поставки товару №
0499-СН з яких : 440 040,00 грн. основний борг, 31
104,19 грн. пеня, 4 132,12 грн. 3% річних.

Відповідач представництво у судове
засідання втретє не забезпечив, про
причини цього суд не повідомив.
Останній відповідно до пп. 2.6.15
Інструкції з діловодства в
господарських судах України та пп. 3.9.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" був належним чином та
завчасно повідомлений про дату, час і
місце проведення судових засідань, про
що свідчать матеріали справи.

Відповідно до пп. 3.9.2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи достатність у матеріалах
справи доказів для розгляду спору по
суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
(ратифікована Законом України від
17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на
розгляд його справи упродовж розумного
строку, закінчення встановленого ст. 69
ГПК України строку вирішення спору,
відсутність клопотання щодо
продовження строку вирішення спору,
суд не оцінює вказану обставину як
підставу для відкладення розгляду
справи.

Представники позивача наполягають на
задоволенні позовних вимог за
обґрунтуванням, наведеним у позовній
заяві.

27.11.2014 р. відповідач надіслав суду
відзив на позовну заяву № 40/21/624 від
26.11.2014 р. (вх. № 15770 від 27.11.2014 р.), в якому
зазначає, що проти позову заперечує.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача, оцінивши надані докази, суд,

встановив :

14.10.2013 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Олександрійський
завод підйомно-транспортного
обладнання" (постачальник) та Публічним
акціонерним товариством
"Кременчуцький сталеливарний завод"
(покупець) було укладено Договір
поставки товару № 0499-СН (надалі -
Договір).

При цьому сторони узгодили, зокрема,
наступне :

- в порядку та на умовах, визначених цим
Договором, Постачальник зобов'язується
поставити і передати у власність
Покупцю визначений цим Договором товар
(надалі іменується "товар"), а Покупець
зобов'язується прийняти цей товар та
своєчасно здійснювати його оплату (п. 1.1
Договору);

- найменування, одиниця виміру,
загальна кількість товару, що
підлягає поставці за цим Договором,
ціна за одиницю товару, його часткове
співвідношення (асортимент,
номенклатура) визначаються
специфікацією - (ями) (надалі іменується
"специфікація"), що є додатками до цього
Договору (п. 1.2 Договору);

- загальна ціна товару за цим Договором
становить 2 200 200,00 грн. в тому числі ПДВ.
Специфікація № 1 до Договору №0499-СН від
14.10.2013р. : кран мостовий електричний
загального призначення в/п = 5,0 т.с, L = 22,5
м, Н = 12 м, режим роботи 5К, кабіна з
кондиціонером КК-3,5 у кількості 3 шт.,
ціна за 1 шт. 733 400,00 грн. (з ПДВ) за шт.,
загальна вартість за 3 шт. - 2 200 200,00 грн. в
тому числі ПДВ (п. 1.3 Договору);

- поставка товару за цим Договором
здійснюється згідно додатку №1 до
Договору №0499-СН від 14.10.2013р. у такі
строки : 1-й кран - на протязі 60
календарних днів після надходження 40%
попередньої оплати за товар на
розрахунковий рахунок постачальника,
поставка інших кранів - кран № 2 на
протязі 60 календарних днів після
надходження 40% попередньої оплати за
крани № 2 та № 3 на розрахунковий
рахунок Постачальника, кран № 3 - через
90 календарних днів після попередньої
оплати за крани №2 та №3 на
розрахунковий рахунок постачальника
(п. 2.1 Договору);

- підтвердженням якості та
комплектності товару з боку
постачальника є сертифікат якості.
Якість товару, що поставляється за цим
Договором має відповідати узгодженій
Сторонами технічній документації та
вимогам ГОСТУ, ДСТУ, ТУ при їх наявності
на даний вид товару, та вимогам : НПАОП
0.00-1.01-07 - "Правила будови та безпечної
експлуатації вантажопідйомних кранів",
НПАОІІ 40.1-1.01-97 (ДНОАП 1.1.10-1.01-97) - "Правила
безпечної експлуатації
електроустановок", ДСТУ prEN 12937-2002 -
"Безпечність машин. Технічні правила та
вимоги до підіймально-транспортних
засобів", ГОСТ 28609-90 - "Крани
вантажопідіймальні. Основні положення
розрахунку", СОУ МПП 53.020-158:2006 -
"Вантажопідіймальні крани, підіймальні
пристрої і відповідне обладнання.
Виготовлення. Загальні технічні
вимоги", ТУ У 29.2-2:2006 - "Крани
мостові електричні загального
призначення. Технічні умови" (п. 4
Договору);

- розрахунки за товар здійснюються на
умовах 40% попередньої оплати від
вартості крана № 1, що складає 293 360,00
грн. на протязі 5 банківських днів з
дати підписання договору, 60% остаточний
розрахунок за кран № 1, що складає 440 040,00
грн. на протязі 3 банківських днів з
моменту введення в експлуатацію крана
№ 1, оплата за крани № 2 та № 3
здійснюється після вводу крану № 1 в
експлуатацію на протязі 10 календарних
днів на умовах 40% попередньої оплати
від загальної вартості кранів № 2 та №
3, що складає 586 720,00 грн., 60% остаточний
розрахунок за крани № 2 та № 3, що
складає 880 080,00 грн. на протязі 3
банківських днів з моменту введення в
експлуатацію крана № 2 та № 3 (п. 6.1
Договору);

- умови цього Договору викладені
Сторонами у відповідності до вимог
Міжнародних правил щодо тлумачення
торгівельних термінів "Інкотермс" (в
редакції 2010 року), які застосовуються
із урахуванням особливостей,
пов'язаних із внутрішньодержавним
характером цього Договору, а також тих
особливостей, що випливають із умов
цього Договору. Поставка здійснюється
на умовах DAP. Місцем поставки товару
Постачальником за цим Договором є : м.
Кременчук, вул. І.Приходька, 141 (п. 7 та п.
8.1 Договору);

- передання товару Постачальником та
приймання товару Покупцем
здійснюється в місці

здійснення поставки, визначеному в п. 8.1
цього Договору. Товар приймається
Покупцем згідно видаткової накладної.
Відвантаження товару Покупцю
здійснюється після пред'явлення
останнім довіреності направо
отримання товарно-матеріальних
цінностей (п. 9.1 та п. 9.2 Договору);.

- у випадку порушення Покупцем строку
остаточного розрахунку за поставлений
товар останній сплачує на користь
Постачальника неустойку у розмірі
подвійної облікової ставки, що діяла
під час порушення грошового
зобов'язання від суми заборгованості
за кожний день прострочення (п. 10.6
Договору);

- цей Договір вважається укладеним і
набирає чинності з моменту його
підписання Сторонами та його
скріплення печатками Сторін. Строк дії
цього Договору починає свій перебіг у
момент, визначений у п. 13.1 цього
Договору та закінчується 31.12.2014 р.
Закінчення строку дії цього Договору
не звільняє Сторони від
відповідальності за його порушення,
яке мало місце під час дії цього
Договору (3.1- 3.3 Договору).

На виконання умов Договору між
сторонами були складені передбачені
Договором додатки, зокрема, був
складений графік постачання
електромостових кранів Г/П 5 тн (додаток
№ 1 до Договору), в якому останні
узгодили, що термін поставки
електромостового крану г/п 5тн на
заміну рег. № 2231 складає до 60-ти
календарних днів від дати попередньої
оплати за кран № 1, термін поставки
електромостового крану г/п 5тн на
заміну рег. № 4062 складає до 60-ти
календарних днів від дати попередньої
оплати за крани № 1 та № 2, термін
поставки електромостового крану г/п
5тн на заміну рег. № 1793 складає до 90-то
календарних днів від дати попередньої
оплати за крани № 2 та № 3.
Даний графік підписаний
представниками сторін та скріплений
печатками сторін (копія наявна у
матеріалах справи, а.с. 15-27).

В дотримання умов п. 6.1 Договору 15.11.2013 р.
відповідачем було проведено попередню
оплату у розмірі 40% від вартості крана
№ 1 у сумі 293 360,00 грн., що
підтверджується банківською випискою
по рахунку позивача від 15.11.2013 р. (а.с. 28).

Факт виконання позивачем договірних
зобов'язань з поставки крану № 1
покупцю та факт отримання останнім
вищезазначеного товару на загальну
суму 733 400,00 грн. підтверджується
наявною у матеріалах справи копією
належним чином оформленої видаткової
накладної № РН-000002 від 27.01.2014 р., а також
товарно-транспортною накладною № 5 та
№ 6 від 27.01.2014 р.. Крім того, факт
отримання крану № 1 відповідачем
підтверджується також копією належним
чином оформленої довіреності (типової
форми № М-2) № від 24.01.2014 р. на
отримання його представником (Васагло
Є.Я.) від позивача товароматеріальних
цінностей (а.с. 28-34).

06.02.2014 р. між позивачем (замовник) та
Держаним підприємством "Східний
експертно-технічний центр
Держгірпромнагляду України"
(виконавець) було укладено Договір № 6050
про надання послуг, згідно якого
замовник замовив, а виконавець
зобов'язувався за плату надати
останньому послуги з первинного
технічного огляду крану мостового, зав.
№ 114-0з, що встановлений на ПАТ
"Кременчуцький сталеливарний завод" (п.
1.1 Договору про надання послуг, а.с. 35-38)

14.05.2014 р. було проведено первинний
технічний огляд крану в зв'язку з
встановленням його на місці
експлуатації, про що технічним
експертом Держгірпромнагляду України
ДП "Східний ЕТЦ" Кременчуцької філії
В.М.Гришко було вчинено запис на другій
сторінці Паспорту крану 48БН.00.00.00.0.00 ПС
реєстраційний номер 7466 стосовно того,
що кран знаходиться в справному стані,
випробування витримав. На підставі
вищевикладеного технічним експертом
Держгірпромнагляду України ДП "Східний
ЕТЦ" Кременчуцької філії В.М.Гришко
06.06.2014 р. зроблено висновок, що останній
придатний до експлуатації (запис на 3
сторінці Паспорту крану) (а.с. 40-42).

В порушення умов Договору відповідач
не провів остаточного розрахунку за
отриманий кран.

З огляду на те, що відповідач протягом
тривалого часу не проводив остаточну
оплату за отриманий ним товар в розмірі
440 040,00 грн., 19.08.2014 р. на адресу
останнього позивачем було направлено
лист-вимогу № 197 про сплату
вищезазначеної заборгованості в
семиденний термін від дати одержання
цієї вимоги оплати (копію опису
вкладення у цінний лист скріпленого
штемпелем "Укрпошти" та датованого
20.08.2014 р., а.с. 9).

За даними позивача відповідачем
остаточної оплати за отриманий кран
проведено не було, проте в реагування
на вищезазначену вимогу відповідач
надіслав на адресу позивача лист №
40-11/391 від 17.09.2014 р., в якому прохав
останнього розглянути питання щодо
можливості укладання між ними
додаткової угоди до укладеного між
ними Договору, продовженні строку його
дії та відповідно оплати за отриманий
кран до 31.12.2015 р. (а.с. 84).

За даними позивача на момент подання
позову заборгованість відповідача є
несплаченою і складає 440 040,00 грн..

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з про стягнення з Публічного
акціонерного товариства
"Кременчуцький сталеливарний завод" 475
276,31 грн. заборгованості, що виникла
внаслідок неналежного виконання
останнім умов укладеного між сторонами
14.10.2013 р. договору поставки товару №
0499-СН з яких : 440 040,00 грн. основний борг, 31
104,19 грн. пеня, 4 132,12 грн. 3% річних.

При винесенні рішення суд виходив з
наступного.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини. Положеннями статей 627, 628
Цивільного кодексу України визначено,
що відповідно до ст. 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного
договору, кореспондуючи права та
обов'язки його сторін, суд дійшов
висновку, що оцінка правомірності
заявлених вимог має здійснюватись з
урахуванням приписів законодавства,
які регламентують правовідносини з
договору поставки.

Відповідно ст. 712 Цивільного Кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

За приписами ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона-постачальник,
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій сторони
- покупцеві товар, а покупець
зобов'язується прийняти вказаний
товар і сплатити за нього певну грошову
суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару. Покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару. Якщо продавець
зобов'язаний передати покупцеві крім
неоплаченого також інший товар, він має
право зупинити передання цього товару
до повної оплати всього раніше
переданого товару, якщо інше не
встановлено договором або актами
цивільного законодавства (п. 1 та п. 5 ст.
692 Цивільного Кодексу України).

Згідно частини першої ст. 96 Цивільного
кодексу України юридична особа
самостійно відповідає за своїми
зобов'язаннями.

Статтею 629 Цивільного кодексу України,
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами. У
відповідності до вимог ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином та в установлений строк,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається. Статтею
193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору. Не
допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом. Якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін)
(ст. 530 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу
України та ст. 202 Господарського
кодексу України господарське
зобов'язання припиняється, зокрема,
виконанням, проведеним належним чином.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач належним чином виконував
зобов'язання за вищезазначеним
Договором щодо здійснення ним поставки
товару. Відповідач в порушення
прийнятих на себе зобов'язань за
вказаним Договором та приписів ст. 692
Цивільного кодексу України не оплатив
отриманий товар у встановлені строки,
заборгованість останнього складає 440
040,00 грн..

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача 440 040,00 грн. основного боргу
підтверджені документально та нормами
матеріального права, відповідачем не
спростовані, а тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом. Одним із видів
забезпечення виконання зобов'язань
відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного
кодексу України та ст. 199
Господарського кодексу України, є
неустойка (штраф, пеня), розмір якої
визначається відповідно до умов
договору, що не суперечать чинному
законодавству України. Відповідно до
ст. 230 Господарського кодексу України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231
Господарського кодексу України
визначено, що у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно статті 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" розмір
пені за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань не повинен перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який нараховувалась
пеня.

Пунктом 10.2 Договору визначено, що у
випадку порушення покупцем строку
остаточного розрахунку за поставлений
товар останній сплачує на користь
постачальника неустойку у розмірі
подвійної облікової ставки, що діяла
під час порушення грошового
зобов'язання від суми заборгованості
за кожний день прострочення.

Пунктом 6 ст. 232 Господарського кодексу
України визначено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Здійснивши перевірку наданого
позивачем розрахунку, в частині
позовних вимог щодо стягнення з
відповідача 31 104,19 грн. пені за період з
11.06.2013 р. по 23.09.2014 р., суд прийшов до
висновку, що оскільки позивачем
невірно визначений момент виникнення у
відповідача зобов'язань щодо оплати
отриманого ним крану № 1, позовні
вимоги в цій частині є правомірними та
підлягають задоволенню у розмірі 28 813,58
грн. за період з 12.06.2014 р. по 23.09.2014 р.
відповідає вимогам Цивільного кодексу
України, Господарського кодексу
України та Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
(розрахунок суми пені здійснено за
допомогою калькулятору підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
"Ліга:Еліт 8.1.5").

За приписами п. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Після проведення перевірки наданого
позивачем розрахунку позовних вимог в
частині стягнення з відповідача 3%
річних за період з 11.06.2014 р. по 23.09.2014 р. в
сумі 4 312,12 грн., суд приходить до
висновку, що останні підлягають
частковому задоволенню у розмірі 3 761,44
грн. за період з 12.06.2014 р. по 23.09.2014 р.
(оскільки позивачем невірно визначений
порядок розрахунку 3% річних, а також
допущено помилку у визначенні дати
виникнення у відповідача зобов'язань з
оплати отриманого ним крану № 1
(розрахунок здійснено за допомогою
калькулятору підрахунку
заборгованості та штрафних санкцій
"Ліга:Еліт 8.1.5" та "ІПС" Законодавство").

Щодо тверджень відповідача, зазначених
у відзиві на позовну заяву, про
порушення позивачем своїх
господарських зобов'язань в частині не
надання документів, підтверджуючих
якість товару, суд зазначає наступне.

Згідно п. 4.1 Договору підтвердженням
якості та комплектності товару з боку
постачальника (позивача) є сертифікат
якості, паспорт якості, сертифікат
відповідності, протокол узгодження
якості.

Відповідно до ст. 666 Цивільного кодексу
України, якщо продавець не передає
покупцеві приналежності товару та
документи, що стосуються товару та
підлягають переданню разом з товаром
відповідно до договору купівлі-продажу
або актів цивільного законодавства,
покупець має право встановити розумний
строк для їх передання. Якщо
приналежності товару або документи, що
стосуються товару, не передані
продавцем у встановлений строк,
покупець має право відмовитися від
договору купівлі-продажу та повернути
товар продавцеві.

Приймання товару за якістю та
комплектністю, у відповідності до
приписів пункту 9.6 Договору має
здійснюватися відповідно до
Інструкції про порядок приймання
продукції виробничо-технічного
призначення й товарів споживання за
якістю № П-7.

Відповідно до п. 14 Інструкції № П-7
приймання товару за якістю та
комплектністю здійснюється у точній
відповідності до стандартів, технічних
умов, загальними та особливими умовами
поставки, іншими обов'язковими для
сторін правилами, а також за
супровідними документами,
підтверджуючими якість й
комплектність продукції, що
поставляється (технічний паспорт,
сертифікат, свідоцтво про якість,
рахунок-фактура, специфікація і т.п.).
Відсутність зазначених супровідних
документів або деяких з них не
зупиняють приймання продукції. У цьому
випадку складається акт про фактичну
якість й комплектність продукції, що
надійшла, а в акті зазначається, які
документи відсутні.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та статей 32, 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Тобто, обов'язок доведення передання
товару без відповідних документів,
згідно вищезазначеного, покладається
на відповідача.

Таким чином, суд не приймає до уваги
твердження відповідача щодо
неотримання документів підтверджуючих
якість товару, оскільки останній в
порушення статті 33 Господарського
процесуального кодексу України не
надав суду доказів того, що під час
приймання товару за договором поставки
відповідач мав зауваження до позивача
щодо відсутності вищезазначених
документів, як і не надав доказів
складання відповідного акту.

При цьому, представник позивача усно у
судовому засіданні повідомив суд, що
при поставці відповідачу крану № 1
останнім був отриманий повний пакет
супровідних документів, передбачених
Договором (в т.ч. сертифікат якості), які
складаються в одному екземплярі. Дана
обставина зафіксована у протоколі
судового засідання від 16.12.2014 р..

Допустимих доказів в спростування
наведеного чи будь-яких інших
обґрунтованих заперечень по суті спору
відповідач суду не надав.

За викладеного, позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача 440 040,00 грн.
основного боргу, 28 813,58 грн. пені та 3 761,44
грн. трьох процентів річних
підтверджені документально та нормами
матеріального права, відповідачем не
спростовані, а тому у цій частині
підлягають задоволенню. В частині
стягнення з відповідача 2 290,61 грн. пені
та 550,68 грн. 3 % річних позовні вимоги
задоволенню не підлягають.

Понесені позивачем при зверненні з
даним позовом судові витрати по сплаті
судового збору покладаються на сторони
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст. 43, ст. 49, ст. 82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Кременчуцький
сталеливарний завод" (вул.
І.Приходька, буд. 141, м. Кременчук,
Полтавська обл., 39621), ідентифікаційний
код юридичної особи 05756783, р/р 4679 в
ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305229 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Олександрійський
завод підйомно -транспортного
обладнання" (вул. Єфремова, буд. 27, м.
Олександрія, Кіровоградська обл., 28000),
ідентифікаційний код юридичної особи
38524210, р/р 1000 в ПАТ "КБ Надра", МФО
380764 - 440 040,00 грн. основного боргу, 28 813,58
грн. пені та 3 761,44 грн. трьох процентів
річних та 5 452,31 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням
законної сили.

3. В частині позовних вимог щодо
стягнення з відповідача 2 290,61 грн. пені
та 550,68 грн. 3 % річних відмовити.

Повне рішення складене 22.12.2014 р..

СУДДЯ
О.В.КІВШИК

Примітка : Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 цього Кодексу. Рішення може
бути оскаржено протягом десяти днів з
дня прийняття рішення, а у разі якщо у
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією.