ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

12.12.2014
Справа № 907/1021/14

за позовом публічного
акціонерного товариства Компанії
„Ельба", м. Васильків, Київська область

до відповідача товариства з
обмеженою відповідальністю „Ужгород
П.С.Ю.", м. Ужгород

про стягнення суми 31543,94
грн.

Суддя Васьковський О.В.

Представники:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Темнохудова З.В. (дов.
№18/10 від 18.10.14)

СУТЬ СПОРУ: стягнення суми 31543,94 грн. (з
урахуванням клопотання про зменшення
ціни позову від 03.11.14) за договором
поставки №13-06/13 від 13.06.13.

Позивач просить задоволити позов,
мотивуючи тим, що відповідач у
встановлений у договорі строк не
оплатив товар у повному обємі,
внаслідок чого у нього виникла та
рахувалася прострочена
заборгованість.

Відповідач з позовними вимогами не
погодився та вказав, що позов є
безпідставний, оскільки борг
відповідача перед позивачем відсутній.
Оплата товару відповідно до п.6.1.
договору здійснюється по мірі
реалізації кінцевому споживачу на
протязі 21 дня з моменту реалізації. У
підтвердження належного виконання
договору відповідач подав платіжні
доручення про оплату за реалізований
товар згідно договору поставки №3007
від 08.10.14 на суму 2000,00 грн., №3296 від 21.10.14
на суму 1000,00 грн. та №3421 від 29.10.14 на суму
7567,38 грн., №3820 від 18.11.14 на суму 1449,94 грн.,
№ 4110 від 25.11.14 на суму 448,71 грн., №4473 від
09.12.14 на суму 744,68 грн., а також
бухгалтерські довідки про залишки
продукції від позивача станом на 18.09.14,
17.11.14 та 12.12.14, які є не реалізованими.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
відповідача, суд встановив:

Між позивачем (продавець по договору)
та відповідачем (покупець по договору)
укладено договір поставки №13-06/13 від
13.06.13 (далі - договір), згідно п.п. 1.1., 1.3.,
1.4. якого позивач зобов'язався передати
у власність покупця товар партіями
згідно накладних у відповідності до
замовлень покупця, а покупець
зобов'язується проводити оплату за
товар та приймати його на умовах даного
договору; купівля-продаж кожної партії
товарів здійснюється на підставі
накладної згідно замовлення покупця;
загальна вартість даного договору
становить суму всіх накладних на
відпуск товару.

На виконання вказаного договору
позивач, згідно накладних №1236 від 02.07.13,
№746 від 09.04.14, №2248 від 26.06.14, №2247 від 26.06.14
поставив відповідачу товар на загальну
суму 53351,26 грн., а відповідач прийняв
вказаний товар.

Відповідно до ч.1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

У п. 4.1. договору встановлено, що
поставка товару здійснюється у
відповідності із замовленням покупця.

Відповідно до п.п.4.9, 4.10 договору
перехід права власності на товар
відбувається в момент передачі товару
на складі покупця та підписання
сторонами відповідних накладних;
передача товару продавцем і його
приймання покупцем по назві,
асортименту, кількості і ціні
здійснюється на підставі відповідної
накладної і тільки у відповідності із
замовленням покупця.

Згідно умов п.6.1 договору оплата за
товар здійснюється покупцем а протязі
21 днів з моменту реалізації покупцем
товару своїм клієнтам, шляхом
безготівкового перерахунку на
банківський рахунок продавця

Як вбачається матеріалів справи та
доказів, наданих відповідачем, він
частково оплатив поставлений товар на
суму 19807,32 грн. Решту, суми відповідач
повинен оплатити протягом 21 днів з
моменту реалізації товару у
відповідності до п.6.1 договору
поставки. Відповідачем під час
судового розгляду подано
бухгалтерські довідки станом на 18.09.14,
17.11.14 та 12.12.14 з інформацією про залишки
продукції позивача. У ході розгляду
справи, відповідач частково
реалізувавши товар сплатив його
вартість, у підтвердження чого подав
платіжні доручення: №3007 від 08.10.14 на
суму 2000,00 грн., №3296 від 21.10.14 на суму 1000,00
грн., №3421 від 29.10.14 на суму 7567,38 грн., №3820
від 18.11.14 на суму 1449,94 грн., № 4110 від 25.11.14
на суму 448,71 грн., №4473 від 09.12.14 на суму
744,68 грн.

Таким чином, з огляду на те, що в ході
розгляду справи відповідачем сплачено
за частково реалізований товар та
додано належні докази у їх
підтвердження, у частині позовних
вимог у сумі 11210,71 грн. між сторонами
відсутній предмет спору, а тому
провадження у справі у цій частині
позовних вимог підлягає припиненню,
відповідно до п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Станом на 12.12.14 залишки нереалізованого
товару становлять на загальну суму
20349,56 грн. З наведеного вбачається, що
відповідач у повному обсязі не
реалізував товар, а тому і не
розрахувався з позивачем за вказаний
товар у повному обсязі, що відповідає
умовам п.6.1 договору поставки.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позовні вимоги до відповідача
позивачем належним чином не
обґрунтовані та не доведені відповідно
з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України, а
також спростовані відповідачем у
повному обсязі.

З огляду на наведене, у позивача
відсутні підстави вимагати у
відповідача проведення оплати за
поставлений товар, який є
нереалізований, тобто у даному випадку
стягнення заборгованості.

Отже, суд відмовляє у задоволені
позовних вимог повністю.

Згідно з ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 15, 32, 33, 34, 43, 49, п. 1-1 ч.1
ст. 80, ст. ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

у частині позовних вимог у сумі 11210,71
грн. припинити провадження у справі.

В іншій частині у позові відмовити
повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили і
підлягає обов'язковому виконанню на
території України в порядку ст.85
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено 17.12.14.

Суддя
О.В. Васьковський