ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" грудня 2014 р.
Справа № 918/1638/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши
матеріали за позовом Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до відповідача Комунального
підприємства "Дубнокомуненергія" про
стягнення заборгованості в сумі 229 318
грн. 99 коп.

В засіданні приймали участь
представники:

позивача : Вознюк Є.В. дов. №14-167 від
11.06.2014 року,

відповідача : Павлишина Н.В. дов. №13 від
13. 01.2014 року.

В судовому засіданні, відповідно до ст.
85 ГПК України, оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" звернулось до
господарського суду з позовною заявою
до відповідача Комунального
підприємства "Дубнокомуненергія" про
стягнення 229 318 грн. 99 коп., з яких 127 773
грн. 87 коп. - основного боргу, 27 644грн. 65
коп. - пені, 17 880грн. 25 коп. - інфляційних
втрат, 9 659грн. 00коп. -3% річних, 46 361грн. 22
коп. - штраф 7%. В обґрунтування позовних
вимог позивач посилається на неналежне
виконання умов договору купівлі -
продажу природного газу №12/550-ТЕ-28 від
28.12.2012 року. Наголошує, що позовні
вимоги підтверджені наявними в
матеріалах справи доказами, а саме
договором №12/550-ТЕ-28 від 28.12.2012 року,
актами приймання - передачі природного
газу, розрахунком заборгованості за
поставлений природний газ, розрахунком
штрафних санкцій ,3% річних, та
інфляційних втрат.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав.

Відповідач у відзиві на позов від
01.12.2014р. (вх. №30216/14) повідомляє, що
20.11.2014р. заборгованість в частині
основного боргу в сумі 127 773 грн. 87 коп.
сплачена. В підтвердження зазначеного
суду надано платіжне доручення № 4 від
20.11.2014р. Вважає, що неналежне виконання
умов договору купівлі - продажу
природного газу №12/550-ТЕ-28 від 28.12.2012
року КП "Дубнокомуненергія" пов'язане з
невиконанням державою зобов'язання по
відшкодуванню різниці у тарифах.
Звертає увагу суду на те, що 20.10.2014 року
укладено договір №850/30 про організацію
взаєморозрахунків. Наголошує на тому,
що несвоєчасність внесення
споживачами платежів за теплову
енергію а також несвоєчасне повернення
державою різниці у тарифах за теплову
енергію є основною причиною
неналежного виконання умов договору
купівлі - продажу природного газу
№12/550-ТЕ-28 від 28.12.2012 року КП
"Дубнокомуненергія". Зазначає, що КП
"Дубнокомуненергія" є комунальним
збитковим підприємством. Крім того
представник відповідача просить суд
застосувати положення п.3 ст. 83 ГПК
України зменшивши розмір пені та
штрафу на 50 %.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши подані письмові
докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді у судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності, суд -

ВСТАНОВИВ:

Згідно п.1 Статуту Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України", затвердженого постановою КМУ
від 25.05.1998р. №747, Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", утворена
на виконання Указу Президента України
від 25.02.1998р. №151 "Про реформування
нафтогазового комплексу України".
Компанія є публічним акціонерним
товариством (п.2). Офіційне найменування
компанії: повне - Публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України"; скорочене -
Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України".

28.08.2012р. між Національною акціонерною
компанією "Нафтогаз України" м. Київ
(Продавець) та Комунальним
підприємством "Дубнокомуненергія"
(Покупець) укладено договір №12/550-ТЕ-28
купівлі-продажу природного газу.

За умовами п.1.1 договору Продавець
зобов'язався передати у власність
покупцю у 2012 році природний газ
ввезений на територію України ПАТ
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України", за кодом згідно УКТ
ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язався
прийняти і оплатити природний газ на
умовах договору.

Газ, що продається за цим договором,
використовується Покупцем виключно
для вироблення теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями (п. 1.2
договору).

Пунктом 2.1 договору визначено, що
Продавець передає Покупцеві з 01 серпня
2012 року по 31 грудня 2012 року до 1 270 000 тис.
куб. м., у тому числі по місяцях ( тис.
куб. м.): жовтень - 190,0; листопад - 470,0;
грудень 610.

Відповідно до п. 2.3 договору за
розрахункову одиницю переданого газу
приймається один кубічний метр (куб. м),
приведений до стандартних умов.

Умовами п. 3.1 договору визначено, що
Постачальник передає газ Покупцеві у
пунктах приймання-передачі газу на
вхідній запірній/відключаючій
арматурі Покупця.

Право власності на газ переходить від
Постачальника до Покупця в пунктах
приймання-передачі. Після переходу
права власності на газ Покупець несе
ризики і бере на себе всю
відповідальність, пов'язану з правом
власності на газ.

За умовами п. 3.3 договору
Приймання-передача газу, переданого
Продавцем Покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу. Обсяг
споживання газу Покупцем у
відповідному місяці поставки
встановлюється шляхом складання
добових обсягів, визначених на
підставі показів комерційного
вузла/вузлів, обліку газу Покупця.

Відповідно до умов п. 3.4 договору не
пізніше 5-го числа місяця, наступного за
місяцем продажу - газу, Покупець
зобов'язується надати Продавцеві
підписані та скріплені печатками
Покупця та газорозподільного
(газотранспортного) підприємства три
примірники акта приймання-передачі
газу, у якому зазначаються фактичні
обсяги використаного газу, його
фактична ціна та вартість. Продавець не
пізніше 8 - го числа зобов'язується
повернути Покупцеві та
газорозподільному (газотранспортному)
підприємству по одному примірнику
оригіналу акта, підписаний
уповноваженим представником та
скріплений печаткою, або надати в
письмовій формі мотивовану відмову від
підписання акта. Акти є підставою для
остаточних розрахунків між Сторонами.

Згідно п. 5.1 договору ціна (граничний
рівень ціни) на природний газ для
теплопостачальних підприємств та
послуги з його транспортування
установлюються Національною комісією
регулювання електроенергетики України
(НКРЕ).

За умовами п.5.2 договору ціна за 1000куб.м.
природного газу становить 1091,00 грн., з
урахуванням збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за регульованим
тарифом та без урахування ПДВ. До
сплати за 1 000м3 природного газу 1091,00грн.,
крім того ПДВ - 20% - 218,20грн., всього з ПДВ
1309, 20 грн.

Загальна сума вартості газу за цим
договором складається із сум вартості
місячних поставок газу.

Пунктом 6.1 договору визначено, що
оплата за природний газ проводиться
Покупцем виключно грошовими коштами
шляхом 100% поточної оплати протягом
місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14 числа
місяця, наступного за місяцем поставки
газу.

Відповідно до п. 7.2 договору у разі
невиконання Покупцем умов пункту 6.1.
цього договору Продавець має право не
здійснювати поставку газу Покупцю або
обмежити поставку пропорційно до
кількості несплачених обсягів з
наступною поставкою цих обсягів при
умові їх оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
Покупцем пункту 6.1. умов цього Договору
він зобов'язується сплатити Продавцю
крім суми заборгованості пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
Національного Банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

Пунктом 11 договору встановлено, що
договір набирає чинності з дати його
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплення їх
підписів печатками сторін,, поширює
свою дію на відносини, що фактично
склалися між сторонами з 01 серпня 2012
року і діє в частині поставки газу до 31
грудня 2012р., а в частинні проведення
розрахунків - до їх повного здійснення.

Договір підписано повноважними
представниками та скріплено
відбитками печаток сторін.

20.10.2014 року між Територіальним органом
Казначейства у Рівненській області,
Департаментом фінансів Рівненської
ОДА, Департаментом
житлово-комунального господарства,
енергетики та енергоефективності
Рівненської ОДА, Фінансовим
управлінням Дубенської міської ради,
Управлінням житлово-комунального
господарства Дубенської міської ради,
Комунальним підприємством
"Дубнокомуненергія", Національною
акціонерною компанією "Нафтогаз
України" укладено договір про
організацію взаєморозрахунків №850/30.

Пунктом 1 договору встановлено, що
предметом договору є організація
проведення сторонами
взаєморозрахунків відповідно до п. 24
ст. 14 та п.2 ст.16 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" і
постанови Кабінету Міністрів України
від 29.01.2014 року № 30 "Про затвердження
Порядку та умов надання у 2014 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування".

Умовами пункту 2 договору про
організацію взаєморозрахунків
встановлено, що сторони погоджують
перелік підприємств, установ та
організацій, що беруть участь у
проведенні взаєморозрахунків та
послідовність виконання сторонами
договору.

Пунктами 3-11 договору про організацію
взаєморозрахунків встановлено
послідовність виконання сторонами
договору.

Відповідно до п. 12 договору про
організацію взаєморозрахунків з метою
виконання договору сторони
зобов'язуються:

1) забезпечити подання до
територіальних органів Казначейства
належним чином оформлених договорів та
платіжних документів згідно з
"Порядком та умов надання у 2014 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування";

2) не вчиняти до проведення
взаєморозрахунків дій з погашення
заборгованості відповідно до договору;

3) перерахувати кошти наступній
стороні;

4) обмінюватися наявною інформацією для
задоволення взаємних інтересів у
процесі виконання договору;

5) забезпечити проведення
взаєморозрахунків відповідно до
договору та з урахуванням укладених
договорів на рахунково-касове
обслуговування, якими може
передбачатися, що у разі несвоєчасного
надання сторонами платіжних
документів територіальні органи
Казначейства своїми платіжними
дорученнями можуть самостійно
перераховувати кошти в порядку,
передбаченому договором.

Умовами п.13 договору встановлено, що
сторони несуть відповідальність за
невиконання своїх зобов'язань за
договором відповідно до законодавства
України.

У пункті 15 договору встановлено, що
договір набирає чинності з моменту
підписання сторонами і діє до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань
за договором.

Сторони засвідчують, що після
виконання договору вони не мають одна
до одної жодних претензій стосовно
предмета договору (п. 17 договору).

Договір підписано повноважними
представниками та скріплено
відбитками печаток сторін.

На виконання умов договору №12/550-ТЕ-28
купівлі-продажу природного газу
позивач у період з серпня 2012р. по
грудень 2012р., поставив, а відповідач
прийняв природний газ на загальну суму
1 189 287 грн. 78 коп., що підтверджується
актами прийому-передачі природного
газу наявними в матеріалах справи.

Акти прийому-передачі природного газу
підписані повноважними представниками
та скріплені відбитками печаток
сторін.

КП "Дубнокомуненергія" своїх
зобов'язань щодо своєчасної та повної
оплати отриманого природного газу не
виконало.

Враховуючи порушення КП
"Дубнокомуненергія" термінів виконання
грошових зобов'язань за договором
купівлі-продажу природного газу
№12/550-ТЕ-28 від 28.12.2012 року позивачем
нараховано та заявлено до стягнення 27
644грн. 65 коп. - пені, 17 880грн. 25 коп. -
інфляційних втрат, 9 659 грн. 00коп. -3%
річних, 46 361 грн. 22 коп. - штраф 7%, за
періоди згідно долученого розрахунку
(а. с. 22-23).

Аналізуючи наявні в матеріалах справи
докази, заслухавши пояснення
представників сторін, оцінюючи їх у
сукупності, судом приймається до уваги
наступне:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГК України,
господарський договір є підставою
виникнення господарських зобов'язань.

Як вбачається з матеріалів справи
правовідносини між сторонами виникли
на підставі договору купівлі-продажу
природного газу №12/550-ТЕ-28 від 28.12.2012
року.

Частиною 1 ст. 179 Господарського кодексу
України визначено, що
майново-господарські зобов'язання, які
виникають між суб'єктами
господарювання або між суб'єктами
господарювання і не господарюючими
суб'єктами - юридичними особами на
підставі господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

В силу зобов'язання боржник
зобов'язаний вчинити на користь
кредитора певну дію, в тому числі
сплатити борг, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173
Господарського кодексу України).

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу
України за договором купівлі продажу
одна сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
визначено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

На підставі договору купівлі - продажу
природного газу №12/550-ТЕ-28 від 28.12.2012
року ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" у період з
жовтня 2012р. по грудень 2012р. здійснювало
на користь Комунального підприємства
"Дубнокомуненергія" поставки
природного газу, що підтверджується
наявними у матеріалах справи актами
прийому-передачі природного газу.

Пунктом 6.1 договору №12/550-ТЕ-28 від 28.12.2012
року визначено, що оплата за газ
здійснюється Покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

Положеннями ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України встановлено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
виконання зобов'язання і одностороння
зміна умов договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України встановлено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідачем згідно платіжного
доручення № 4 від 20.11.2014р. погашено
заборгованість в частині основного
боргу в сумі 127 773 грн. 87 коп.

Судом встановлено, що перерахування
зазначених коштів відбулось після
звернення до суду з позовом та під час
розгляду справи в суді.

За приписами пункту 1-1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

У пункті 4.4 Постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" від
26.12.2011 року № 18 (із змінами і
доповненнями) роз'яснено, що
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору (наприклад, сплата суми боргу,
знищення спірного майна, скасування
оспорюваного акта державного чи іншого
органу тощо), якщо між сторонами у
зв'язку з цим не залишилося
неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на
підставі зазначеної норми ГПК можливе
в разі, коли предмет спору існував на
момент виникнення останнього та
припинив існування в процесі розгляду
справи.

З огляду на те, що відповідачем
погашено заборгованість в сумі 127 773
грн. 87 коп. після пред'явлення позову до
суду, на момент розгляду справи
відсутній предмет спору щодо
зазначеної суми, суд вважає необхідним
провадження у справі в цій частині
припинити на підставі п.1-1 ст.80 ГПК
України.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч. 2 ст.218 Господарського кодексу
України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

З долучених до матеріалів справи
доказів вбачається порушення термінів
виконання грошових зобов'язань по
договору 12/550-ТЕ-28 від 28.12.2012 року з боку
Комунальне підприємство
"Дубнокомуненергія".

При цьому судом враховуються умови
договору про організацію
взаєморозрахунків № 850/30 від 20.10.2014
року.

Статтею 1 постанови КМ України від
29.01.2014 року № 30 встановлено, що ці
Порядок та умови визначають механізм
надання у 2014 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування (далі - субвенція).

Частиною 4 постанови КМ України від
29.01.2014 року № 30 встановлено, що із
суб'єктами господарювання, що
здійснюють постачання природного газу,
та енергопостачальниками або
газодобувними підприємствами
проводяться розрахунки з погашення
кредиторської заборгованості за
спожиті енергоносії (з урахуванням
пені, штрафних та фінансових санкцій,
що підлягають стягненню на підставі
рішення суду).

Предметом договору є організація
проведення сторонами
взаєморозрахунків відповідно до п. 24
ст. 14 та п.2 ст.16 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік" і
постанови Кабінету Міністрів України
від 29.01.2014 року № 30 "Про затвердження
Порядку та умов надання у 2014 році
субвенції з державного бюджету
місцевим бюджетам на погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування" (п. 1 договору про
організацію взаєморозрахунків).

Зі змісту договору про організацію
взаєморозрахунків № 850/30 від 20.10.2014 року
вбачається що предметом договору є
порядок проведення розрахунків за
природний газ, поставлений відповідно
до договору купівлі - продажу
природного газу №12/550-ТЕ-28 від 28.12.2012
року. З договору про організацію
взаєморозрахунків № 850/30 від 20.10.2014 року
не вбачається встановлення нового
строку оплати.

Судом враховується, що відповідно до п.
3.1 Постанови Пленуму ВГСУ №14 від 17
грудня 2013 року "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань" Інфляційні
нарахування на суму боргу, сплата яких
передбачена частиною другою статті 625
ЦК України, не є штрафною санкцією, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення коштів
внаслідок інфляційних процесів за весь
час прострочення в їх сплаті.

Враховуючи умови договору №12/550-ТЕ-28
від 28.12.2012 року щодо строків виконання
грошових зобов'язань, дати зарахування
коштів в рахунок погашення
заборгованості за поставлений
природний газ, заявлені позивачем
періоди нарахування, суд вважає
правомірними та такими, що підлягають
задоволенню позовні вимоги в частині
стягнення 17 692 грн. 48 коп. - інфляційних
втрат та 9 574 грн. 58 коп. - 3% річних. У
решті заявлених до стягнення 3% річних
та інфляційних втрат у позові
необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватись неустойкою (ч.1 ст.546
Цивільного кодексу України).

За приписами ст.549 Цивільного кодексу
України пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з ч. 624 Цивільного кодексу
України, якщо за порушення зобов'язання
встановлено неустойку, то вона
підлягає стягненню у повному розмірі,
незалежно від відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 6 ст.232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
грошового зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Пунктом 7.2 договору №12/550-ТЕ-28 від 28.12.2012
визначено, що у разі невиконання
Покупцем пункту 6.1. умов цього Договору
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити Продавцю крім
суми заборгованості пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного Банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

Нарахування пені проведено
Національною акціонерною компанією
"Нафтогаз України" в межах
шестимісячного строку нарахування
штрафних санкцій, визначеного ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, з
огляду на строки виконання грошових
зобов'язань, визначені п. 6.1 договором
№12/550-ТЕ-28 від 28.12.2012р., дати зарахування
коштів в рахунок погашення
заборгованості за поставлений
природний газ, заявлені позивачем
періоди нарахування, суд вважає
правомірною до нарахування пеню в
розмірі 22 439грн. 01 коп.

При цьому, суд вважає за необхідне,
відповідно до ст. 83 ГПК України,
здійснити зменшення зазначеної суми
пені з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
83 ГПК України господарський суд,
приймаючи рішення, має право, зокрема,
зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Згідно статті 233 Господарського
кодексу України, у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому, повинно братись до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу. Якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій.

Аналогічна норма також міститься в
частині 3 статті 551 Цивільного кодексу
України.

Пунктом 3.17.4 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26
грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" передбачено, що,
вирішуючи, у тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83
ГПК України), господарський суд повинен
об'єктивно оцінити, чи є даний випадок
винятковим, виходячи з інтересів
сторін, які заслуговують на увагу,
ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Оцінивши в сукупності обставини щодо
майнового стану сторін, які беруть
участь у зобов'язанні, враховуючи
статус боржника, який використовує
придбаний газ виключно для вироблення
теплової енергії для потреб населення,
зважаючи на невідшкодування різниці в
тарифах на послуги централізованого
теплопостачання, наданого населенню, а
також з огляду на розмір інфляційних
втрат та річних, що підлягають
стягненню з відповідача, суд вважає за
необхідне зменшити розмір загальної
суми пені, що підлягає стягненню з
відповідача, на 30%, тобто з 22 439 грн. 01
коп. до 15 707 грн. 30 коп.

На підставі наведеного задоволенню
підлягають позовні вимоги в частині
стягнення 15 707 грн. 30коп. пені. У решті
заявленої до стягнення пені у позові
необхідно відмовити.

Стосовно заявленого до стягнення 46 361
грн. 22 коп. - штрафу у розмірі 7% від суми
простроченого платежу судом
враховується, що згідно п. 1 ст. 230 ГК
України штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 4 ст. 231 ГК України у
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.2 договору визначено, що за
прострочення понад 30 (тридцять) днів
боржник зобов'язаний додатково
сплатити штраф у розмірі 7 (семи)
відсотків від суми простроченого
платежу.

Судом встановлено, що строк виконання
зобов'язання по оплаті поставленого в
природного газу до 14.11.2012р., до 14.12.2012р.
14.01.2013р. З урахуванням п.7.2 договору
№12/550-ТЕ-28 від 28.12.2012р. право на
нарахування штрафу виникає у позивача,
коли боржник прострочив виконання
зобов'язання понад 30 днів від суми
прострочення. Матеріалами справи
підтверджено прострочення виконання
зобов'язання по оплаті поставленого у
жовтні - грудні 2012р. газу понад 30 днів, з
огляду на що позивачем правомірно
застосовано до боржника штрафні
санкції за цей період.

При цьому, суд вважає за необхідне,
відповідно до ст. 83 ГПК України,
зменшити розмір загальної суми штрафу,
що підлягає стягненню з відповідача, на
30%, тобто з 46 361 грн. 22 коп. до 32 452 грн. 85
коп.

На підставі наведеного, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
"Національна акціонерна компанія
"Нафтогаз України" до Комунального
підприємства "Дубнокомуненергія"
підлягають задоволенню в частині
стягнення 15 707 грн. 30 коп. - пені, 9 574 грн.
58 коп. - 3% річних, 17 692 грн. 48 коп. -
інфляційних втрат, 32 452грн. 85 коп. -
штраф. У решті позовних вимог необхідно
відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України сплата
судового збору покладається на сторони
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, без урахування
зменшення розміру штрафних санкцій.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Дубнокомуненергія" (35600, Рівненська
обл., м. Дубно, вул. Кн. Острозького, 23,
) на користь Публічного
акціонерного товариства "Національної
акціонерної компанії "Нафтогаз
України" (01001, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, 6, ) :

- 15 707 грн. 30 коп. (п'ятнадцять тисяч
сімсот сім гривень 30 коп.) - пені;

- 32 452 грн. 85 коп. (тридцять дві тисячі
чотириста п'ятдесят дві гривні 85 коп.) -
штраф;

- 9 574 грн. 58 коп. (дев'ять тисяч п'ятсот
сімдесят чотири гривні 58 коп.) - 3%
річних;

- 17 692 грн. 48 коп. (дві тисячі вісімдесят
три гривні 78 коп.) - інфляційних втрат;

- 4 586 грн. 38 коп. (чотири тисячі п'ятсот
вісімдесят шість гривень 38коп.) - витрат
по оплаті судового збору.

3. Видати наказ.

4. Провадження у справі в частині
стягнення 127 773 грн. 87 коп. боргу
припинити.

5. У решті позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 08 грудня 2014
року.

Суддя
Войтюк В.Р.