РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2014 р.
Справа №906/159/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Демидюк О.О.

судді
Коломис В.В. ,

судді
Огороднік К.М.

при секретарі Головченко Д.М.

Учасники провадження у справі в судове
засідання не з'явились

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Патріа-Баланс" на ухвалу
господарського суду Житомирської
області від 18.11.2014 у справі №906/159/14

Ініціюючий кредитор: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Факторингова компанія "Євро Прем'єр
Фінанс" (м.Житомир)

Боржник: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Патріа-Баланс"

про визнання банкрутом

Судом роз'яснено права та обов'язки,
передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Житомирської області №906/159/14 від 18.11.2014
(суддя Гнисюк С.Д.) визнано грошові
вимоги наступних кредиторів
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Патріа-Баланс" (м.
Житомир):

- Приватного підприємства "Прем'єра" (м.
Житомир) у сумі 6 206 900,00 грн., а також 1218,00
грн. сплаченого судового збору;

- Приватного акціонерного товариства
"Вінницькі спорттовари" (м. Вінниця) у
сумі 521 499,00 грн. боргу, а також 1218,00 грн.
сплаченого судового збору;

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мальвіна Сервіс
Плюс" (м. Житомир) у сумі 2 500 000,00грн.
боргу, а також 1218,00грн. сплаченого
судового збору;

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "Євро Прем'єр Фінанс" (м.
Житомир) у сумі 25 815 050,25 грн., а також
1218,00грн. сплаченого судового збору;

- Публічного акціонерного товариства
"ОМЕГА БАНК" (м. Київ) 11 453 139,29 грн., а
також 1218,00грн. сплаченого судового
збору;

- Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області (м. Житомир) у сумі 161 315,15грн.

Цією ж ухвалою затверджено реєстр
вимог кредиторів Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Патріа-Баланс".

Включено в реєстр вимог кредиторів
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Патріа-Баланс"
окремим рядком неустойку (штраф, пеню)
та вимоги кредиторів, заявлені після
встановленого строку, що підлягають
задоволенню в шосту чергу., наступних
кредиторів:

- Приватного підприємства "Прем'єра" (м.
Житомир) у сумі 1 883 800,00грн. неустойки
(штрафу);

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "Євро Прем'єр Фінанс" (м.
Житомир) у сумі 8 764 025,30грн. неустойки;

- Публічного акціонерного товариства
"ОМЕГА БАНК" (м. Київ) у сумі 1 470 663,94 грн.
пені;

- Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області (м. Житомир) у сумі 160 876,46 грн.
боргу, 439,69 грн. пені.

Включено в реєстр вимог кредиторів
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Патріа-Баланс" (м.
Житомир) окремим рядком вимоги
забезпечені заставою, що підлягають
задоволенню в першу чергу наступних
кредиторів:

- Товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "Євро Прем'єр Фінанс" (м.
Житомир) у сумі 12 645 323,00 грн. боргу;

- Публічного акціонерного товариства
"ОМЕГА БАНК" (м. Київ) у сумі 9 982 475,35 грн.
боргу.

У зв'язку із звільненням Житомирської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Житомирській області від
сплати судового збору за подачу
кредиторської заяви до господарського
суду, судовий збір, в сумі 1218,00грн.
підлягає сплаті боржником в дохід
Державного Бюджету України.

Зобов'язано розпорядника майна
Колеснікова О.В.:

- 25.11.2014 за місцезнаходженням боржника
провести збори кредиторів та комітет
кредиторів боржника. Рішення про
створення та склад комітету
кредиторів, протокол комітету
кредиторів направити до
господарського суду Житомирської
області разом з доказами реєстрації
присутніх на них представників
кредиторів відповідно до пред'явлених
довіреностей (ст. 26 Закону);

- повідомити зборам кредиторів про
отримання/неотримання заяв фізичних
осіб та (або) юридичних осіб про участь
у санації боржника та їх пропозиції
щодо санації (план санації) ( ч.10 ст. 23
Закону);

- розглянути на засіданні комітету
кредиторів питання щодо застосування
до боржника подальших судових
процедур;

- надати суду звіт розпорядника майна
про виконану роботу підтверджений
документально та погоджений рішенням
комітету кредиторів.

Ухвала господарського суду
Житомирської області мотивована тим,
що обґрунтованість включення до
реєстру вимог кредиторів
підтверджується доданими до заяв
кредиторів документами та іншими
матеріалами справи, додатково
дослідженими в судовому порядку.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Патріа-Баланс"
оскаржило її в апеляційному порядку. У
своїй апеляційній скарзі, боржник
просить суд скасувати оскаржувану
ухвалу та відхилити вимоги конкурсних
кредиторів з посиланням на обставини,
викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 08.12.2014 прийнято
до розгляду апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Патріа-Баланс" на
ухвалу господарського суду
Житомирської області від 18.11.2014 у
справі №906/159/14.

Відзивів на апеляційну скаргу не
надходило.

Представники учасників провадження у
справі в судове засідання не з'явились,
хоча про дату, час та місце проведення
судового засідання були повідомленні
належним чином.

Колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
вивчила та дослідила матеріали справи
та наявні в ній докази, розглянула
матеріали апеляційної скарги та додані
до неї документи, перевірила
правильність застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
та прийшла до висновку, що апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення, а
ухвалу господарського суду
Житомирської області від 18.11.2014 у
справі №906/159/14 без змін, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи, ухвалою
господарського суду Житомирської
області від 04.03.2014 порушено провадження
у справі про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю "Патріа -
баланс", визнано вимоги ініціюючого
кредитора Товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "Євро Прем'єр Фінанс" в сумі 510
000,00 грн. боргу.

07.03.2014 оприлюднено на офіційному
веб-сайті Вищого господарського суду
України оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Патріа-Баланс" ( №1400).

Після оприлюднення зазначеного
оголошення до господарського суду
Житомирської області звернулись
кредитори з вимогами до боржника в
порядку, визначеному ст.23 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Розпорядник майна Колесніков О.В. надав
суду відзиви на кредиторські вимоги.

Незважаючи на визнання (невизнання)
розпорядником майна боржника грошових
вимог кредиторів, суд самостійно
розглядає кожну заявлену грошову
вимогу, перевіряє її відповідність
чинному законодавству та за
результатами такого розгляду визнає
або відхиляє частково чи повністю
грошові вимоги кредитора.

Так, 03.04.2014 до господарського суду
Житомирської області надійшла заява
Приватного підприємства "Прем'єра" від
01.04.2014 про визнання кредиторських вимог
до боржника на загальну суму 6 206 900,00
грн. боргу та 1218,00 грн. сплаченого
судового збору (т.1, а.с.85-87).

У своїй заяві Приватне підприємство
"Прем'єра" посилається на невиконання
боржником умов договору безпроцентної
цільової позики (зворотної фінансової
допомоги) від 25.10.2013 (Договір), внаслідок
чого станом на 03.04.2014 утворилась
заборгованість у сумі 4323100,00грн.

Відповідно до умов договору
позикодавець (ПП "Прем'єра")
зобов'язався надати, а позичальник (ТОВ
"Патріа-Баланс") прийняти і повернути у
встановлений строк, грошові кошти
частинами, загальний розмір (сума) яких
не може перевищувати 5 000 000,00 грн.

Згідно п.4.1. Договору, позика надається
на 2 роки, тобто по 25.10.2015.

16.12.2013 між сторонами була укладена
додаткова угода про внесення змін та
доповнень до Договору, відповідно до
якої пункт 4.2. Договору було викладено у
новій редакції та встановлено, що
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцю позику частинами у
наступному порядку: 2 000 000,00 грн. у строк
до 10.01.2014; 2 000 000,00 грн. у строк до 25.10.2014;
залишок від фактично отриманого та
неповернутого розміру позики, що
вказаний у п. 3.1. Договору, у строк до
25.10.2015.

Крім того, Договір було доповнено
пунктом 6.2., згідно якого сторони
вирішили, що за порушення встановлених
пунктом 4.2. Договору строків повернення
позики на позичальника покладається
штраф у розмірі, який дорівнює розміру
тієї частини позики, обов'язок
повернення якої прострочено. При цьому
відповідну суму штрафу позичальник
зобов'язується сплатити протягом п'яти
календарних днів з моменту отримання
вимоги позикодавця.

На виконання умов Договору за період з
25.10.2013 по 23.12.2013, ПП "Прем'єра" надало ТОВ
"Патріа-Баланс" грошові кошти у розмірі
4 900 500,00 грн.

Позичальником, за період з 27.12.2013 по
26.03.2014, було повернуто позикодавцю 577
400,00 грн.

Також, враховуючи те, що позичальником
порушено строк повернення частини
позики до 10.01.2014 (включно), ПП "Прем'єра"
заявило вимогу від 23.01.2014 про сплату
штрафу у розмірі неповернутої частини,
що складає 1 883 800,00грн.

Позикодавцем було направлено
позичальнику вимогу про сплату боргу
та штрафу.

Проте, позика і штраф залишилися
несплаченими.

Актом звірки взаєморозрахунків від
28.03.2014 сторонами визнано, що розмір
невиконаних зобов'язань боржника по
поверненню позики становить 4 323 100,00грн.

Вимоги також підтверджуються копіями
банківських виписок.

Розпорядник майна вимоги визнав в
повному обсязі.

Ст.627 ЦК України передбачено, що сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено,
що якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася.

У відповідності з вимогами ст.525, ст.526
ЦК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином , а
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

А тому, господарський суд Житомирської
області дійшов вірного висновку, що
вимоги Приватного підприємства
"Прем'єра" у сумі 6 206 900,00 грн., заявлені у
встановлений строк відповідно до вимог
чинного законодавства, підтверджені
належними доказами у матеріалах
справи, тому підлягають визнанню та
включенню: 4 323 100,00 грн. заборгованості з
віднесенням до четвертої черги реєстру
вимог кредиторів, 1 883 800,00 грн. неустойки
(штрафу) з віднесенням до шостої черги
реєстру вимог кредиторів та 1218,00 грн.
витрат по сплаті судового збору з
віднесенням до першої черги реєстру
вимог кредиторів.

03.04.2014 до господарського суду
Житомирської області надійшла заява
Приватного акціонерного товариства
"Вінницькі Спорттовари" (м. Вінниця) від
31.03.2014 про визнання кредиторських вимог
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Патріа - баланс" (м.
Житомир) на суму 521 499,00 грн. боргу та 1218,00
грн. сплаченого судового збору (т.1
а.с.99-100).

У своїй заяві ПАТ "Вінницькі
спорттовари" посилається на
невиконання боржником умов договору
оренди нежитлових приміщень від 01.09.2008
(Договір), згідно якого, орендодавцем
(ТОВ "Патріа-Баланс") надано орендарю
(ЗАТ "Спорттовари", правонаступником
якого є ПАТ "Вінницькі спорттовари") в
оренду приміщення загальною площею 800
кв.м. за адресою: Житомирська область,
смт. Чуднів, вул. Леніна, 84. Внаслідок
чого станом на 03.04.2014 утворилась
заборгованість у сумі 521 499,00 грн.

Згідно акту прийому-передачі від 01.09.2008
орендодавець передав. а орендар
прийняв частину приміщення, що
знаходиться за адресою: смт.Чуднів,
вул.Леніна, 84 - загальною площею 800 м2.

Пунктом 2.1. Договору встановлено, що
орендна плата становить 50 000,00 грн. в
тому числі ПДВ.

Внаслідок попередньої оплати за період
дії договору з січня 2011 року по
вересень 2013 утворилась переплата за
ненадані послуги оренди, що
підтверджується, зокрема, актом
звіряння взаєморозрахунків від 28.03.2014.

Розпорядник майна вимоги визнав в
повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно з ч.1 ст.175 Господарського
кодексу України,
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Частинами 1, 2, 6 ст.283 Господарського
кодексу України передбачено, що за
договором оренди одна сторона
(орендодавець) передає другій стороні
(орендареві) за плату на певний строк у
користування майно для здійснення
господарської діяльності. У
користування за договором оренди
передається індивідуально визначене
майно виробничо-технічного
призначення (або цілісний майновий
комплекс), що не втрачає у процесі
використання своєї споживчої якості
(неспоживна річ).

До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим
Кодексом.

Статтею 759 Цивільного кодексу України
визначено, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

У відповідності до частин 1 та 3 ст.760
Цивільного кодексу України, предметом
договору найму може бути річ, яка
визначена індивідуальними ознаками і
яка зберігає свій первісний вигляд при
неодноразовому використанні
(неспоживна річ). Особливості найму
окремих видів майна встановлюються цим
Кодексом та іншим законом.

Згідно ч.1 ст.762 ЦК України, за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення учасників у
справі про банкрутство, господарський
суд Житомирської області вважає що
вимоги Приватного акціонерного
товариства "Вінницькі спорттовари"
заявлені у встановлений строк
відповідно до вимог чинного
законодавства, підтверджені належними
доказами у матеріалах справи, тому
підлягають визнанню та включенню в
сумі 521 499,00 грн. боргу з віднесенням до
четвертої черги реєстру вимог
кредиторів та 1218,00 грн. витрат по сплаті
судового збору з віднесенням до першої
черги реєстру вимог кредиторів.

03.04.2014 до господарського суду
Житомирської області надійшла заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мальвіна Сервіс
Плюс" (м.Житомир) від 02.04.2014 про визнання
кредиторських вимог до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Патріа -
баланс" (м. Житомир) на суму 2 500 000,00грн.
боргу (т.1 а.с.111-112).

У своїй заяві заявник посилається на
те, що між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "Євро Прем'єр Фінанс"
(первісний кредитор) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Мальвіна
Сервіс Плюс" (новий кредитор) було
укладено договір про відступлення
права вимоги від 12.12.2013 (Договір), згідно
умов якого первісний кредитор передав
новому кредитору право вимоги за
кредитним договором про відкриття
мультивалютної кредитної лінії №25/06
від 18.08.2006 (зі змінами та доповненнями),
укладеним між Публічним акціонерним
товариством "Банк" Національний кредит"
та боржником - Товариством з обмеженою
відповідальністю "Дольче-продукт"
(Кредитний договір) - частково у розмірі
2 500 000,00грн.

12.12.2013 між ТОВ "Мальвіна Сервіс Плюс"
(Кредитор) та ТОВ "Патріа-Баланс" (Новий
боржник) було укладено договір про
заміну боржника у зобов'язанні, згідно
умов якого новий боржник набуває
(приймає на себе) зобов'язання щодо
сплати заборгованості у розмірі 2 500 000,00
грн. за кредитним договором про
відкриття мультивалютної кредитної
лінії №25/06 від 18.08.2006 (зі змінами та
доповненнями укладеним між ПАТ "Банк"
Національний Кредит" та боржником ТОВ
"Дольче-продукт") та договором про
відступлення права вимоги від 12.12.2013,
укладеним між ТОВ "Факторингова
компанія "Євро Прем'єр Фінанс" та ТОВ
"Мальвіна Сервіс Плюс".

Відповідно до умов договору про заміну
боржника у зобов'язанні від 12.12.2013,
новий боржник зобов'язався
перерахувати на рахунок кредитора суму
у розмірі 2 500 000,00грн. у перший
банківський день після набрання
чинності цим договором.

Однак сума боргу залишилася
несплаченою.

Актом звіряння розрахунків від 02.04.2014
сторонами додатково підтверджено
розмір невиконаних зобов'язань
боржника у сумі 2 500 000,00грн.

Вимоги також підтверджуються копіями
банківських виписок.

Розпорядник майна вимоги визнав в
повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є, зокрема,
договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт (управнена сторона) має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України
кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст.514 ЦК України до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно з ст.516 ЦК України заміна
кредитора у зобов'язанні здійснюється
без згоди боржника, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово
повідомлений про заміну кредитора у
зобов'язанні, новий кредитор несе ризик
настання несприятливих для нього
наслідків. У цьому разі виконання
боржником свого обов'язку первісному
кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч.1 ст.517 Цивільного
кодексу України первісний кредитор у
зобов'язанні повинен передати новому
кредиторові документи, які засвідчують
права, що передаються, та інформацію,
яка є важливою для їх здійснення.

Як вбачається з договору про заміну
боржника у зобов'язанні, кредитор дав
згоду на заміну боржника за договором,
зазначеним у п.1 цього договору (п.2).

Новий боржник набув з дня укладення
цього договору всіх прав та обов'язків
боржника перед кредитором за
договором, зазначеним у п.1 цього
договору (п.3).

Новий боржник набуває з дня укладення
цього договору усіх прав та обов'язків
кредитора стосовно боржника ТОВ
"Дольче-продукт" за кредитним договором
про відкриття мультивалютної
кредитної лінії №25/06 від 18.08.2006 (зі
змінами та доповненнями) в межах
розміру заборгованості , вказаного в п.1
цього договору (п. 6).

Невиконання зобов'язань за цим
договором дає право на стягнення з
винної сторони всіх завданих цим
невиконанням збитків (п.7).

Договір набирає чинності з дня його
укладення і діє до повного виконання
сторонами взятих на себе зобов'язань
(п.8).

Відповідно до заяви та доданих
пояснень, господарський суд
Житомирської області здійснив
перерахунок кредиторських вимог
заявника та прийшов до висновку, що
вимоги заявника нараховані вірно.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників у
справі про банкрутство, оцінивши в
сукупності надані докази,
господарський суд Житомирської
області вважає за необхідне визнати
грошові вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мальвіна Сервіс
Плюс" у сумі 2 500 000,00 грн. боргу з
віднесенням до четвертої черги реєстру
вимог кредиторів та 1218,00 грн. витрат по
сплаті судового збору за подання
кредиторської заяви, з віднесенням до
першої черги реєстру вимог кредиторів,
оскільки зазначені вимоги заявлені у
відповідний строк та у встановленому
чинним законодавством порядку,
підтверджуються належними доказами в
матеріалах справи.

Як вже зазначалося, ухвалою
господарського суду Житомирської
області від 04.03.2014, зокрема, визнано
вимоги ініціюючого кредитора -
"Факторингова компанія "Євро Прем'єр
Фінанс" у розмірі 510 000,00 грн. безспірних
грошових вимог, які підтверджені
рішенням господарського суду
Житомирської області від 25.06.2013. по
справі №906/848/13.

Відповідно до ч.2 ст.23 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
кредитор, за заявою якого порушено
провадження у справі, має право заявити
додаткові грошові вимоги до боржника у
межах строку, встановленого частиною
першою цієї статті.

04.04.2014 до господарського суду
Житомирської області надійшла заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "Євро Прем'єр Фінанс"
(м.Житомир) від 03.04.2014 про визнання
кредиторських вимог (додатково
заявлених) до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Патріа - баланс" (м.
Житомир) на суму 25 815 050,25 грн. (а.с. 124-127,
т.1).

У своїй заяві ТОВ "Факторингова
компанія "Євро Прем'єр Фінанс"
посилається на те, що на підставі
договору про відступлення права вимоги
(Договір), що укладений 04.07.2012 між ТОВ
"Факторингова компанія "Євро Прем'єр
Фінанс" та Публічним акціонерним
товариством "ОТП Банк", позивач (Новий
кредитор) набув у повному обсязі дійсне
право вимоги за кредитним договором
№CM-SMEB /061/2006 від 21.07.2006 (Кредитний
договір), який укладений між Публічним
акціонерним товариством "ОТП Банк"
(Первісний кредитор) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Дольче
Продукт" (Боржник).

Відповідно до договору про заміну
боржника у зобов'язанні від 21.09.2012, ТОВ
"Патріа-Баланс" набуло усіх прав та
обов'язків боржника перед ТОВ
"Факторингова компанія "Євро прем'єр
Фінанс" за Кредитним договором.

Пунктами 4, 6 Договору про заміну
боржника у зобов'язанні встановлено, що
новий боржник до 01.10.2012 перераховує на
рахунок кредитора суму у розмірі 500000,00
(п'ятсот тисяч) грн., і таким чином
частково виконує зобов'язання Боржника
перед Кредитором. У разі належного
виконання Новим боржником обов'язку,
встановленого у п. 4. цього договору,
залишок заборгованості за договором,
зазначеним у пункті 1 цього договору,
підлягає сплаті у перший банківський
день після 01.01.2017.

Оскільки боржник необхідних 500000,00 грн.
у встановлений строк не сплатив, то
умова про відстрочення дати кінцевого
погашення боргу не набрала чинності.

Згідно розрахунку, заборгованість за
вказаним зобов'язанням станом на 01.04.2014
року становить 1 644 648,53 грн., в тому
числі, 1 577 402,09 грн. тіла кредиту, 67 246,44
грн. відсотків.

З цієї суми боргу частина грошових
вимог у розмірі 500 000,00 грн. уже заявлена
кредитором, а тому розмір додаткових
грошових вимог до боржника за вказаним
договором становить 1 144 648,53 грн.

Зазначена сума грошових вимог заставою
майна боржника не забезпечена.

На підставі Договору факторингу
(відступлення права грошової вимоги)
від 24.05.2013, ТОВ "Факторингова компанія
"Євро Прем'єр Фінанс" набуло права
вимоги за Кредитним договором про
відкриття мультивалютної кредитної
лінії №25/06 від 18.08.2006 (зі змінами та
доповненнями), укладеним між "ПАТ Банк
Національний Кредит" та ТОВ
"Дольче-Продукт".

Відповідно до Договору про заміну
боржника у зобов'язанні від 05.09.2013, TOB
"Патріа-Баланс", як новий боржник,
набуло (прийняло на себе) зобов'язання
щодо сплати заборгованості у розмірі,
станом на 05.09.2013 року, 15 956 624,95 грн. за
Кредитним договором про відкриття
мультивалютної кредитної лінії №25/06
від 18.08.2006 року (зі змінами та
доповненнями).

Згідно пунктів 4, 5 Договору про заміну
боржника у зобов'язанні від 05.09.2013, TOB
"Патріа-Баланс" повинно перерахувати на
рахунок кредитора всю суму
заборгованості до 01.01.2014.

У разі невиконання вимог пункту 4 цього
Договору на нового боржника
покладається штраф у розмірі 10% від
суми заборгованості, вказаної у пункті
1 цього Договору.

Оскільки борг не був сплачений, то
заявником нараховано штраф у розмірі 1
595 662,50 грн.

Згідно розрахунку, заборгованість за
вказаним зобов'язанням станом на 01.04.2014
становить 12 025 078,72 грн., в тому числі, 3 061
024,55 грн. тіла кредиту, 200 028,87 грн.
відсотків, 8 764 025,30 грн. неустойка.

Зазначена сума грошових вимог заставою
майна боржника не забезпечена.

На підставі договору факторингу від
27.12.2013 ТОВ "Факторингова компанія "Євро
Прем'єр Фінанс" набуло права вимоги за
Кредитним договором №СМ-8МЕВ00/170/2008 від
21.01.2008 (зі змінами та доповненнями),
укладеним між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ
"Патріа-Баланс".

Згідно розрахунку, заборгованість за
вказаним зобов'язанням станом на 01.04.2014
року становить 5 950 485,67 грн., в тому числі
5 373 948,32 грн. тіла кредиту, 576 537,36 грн.
нарахованих відсотків.

Вказана сума грошових вимог
забезпечена заставою майна боржника
згідно договору іпотеки №РМ -
SМЕВОО/170/2008 від 21.01.2008 року, згідно якого
в іпотеку передана будівля магазину
"Льонок" загальною площею 459,10 м2. за
адресою м.Житомир, вул.Вокзальна, 16.

На підставі Договору від 12.05.2014 року про
відступлення права вимоги,
посвідченого приватним нотаріусом
Житомирського міського нотаріального
округу Сєтаком В.Я. за реєстром №4462, ТОВ
"Факторингова компанія "Євро Прем'єр
Фінанс" набуло прав іпотекодержателя
за договором іпотеки №РМ - SМЕВОО/170/2008
від 21.01.2008 року, посвідченого приватним
нотаріусом Житомирського міського
нотаріального округу Сєтаком В.Я. за
реєстром №1010.

На підставі договору факторингу №42Ф-Н
від 15.01.2013 ТОВ "Факторингова компанія
"Євро Прем'єр Фінанс" набуло права
вимоги за Кредитним договором
№Т241007-К/01 від 07.02.2008, що укладений між
ПАТ "Сведбанк" та ТОВ "Патріа-Баланс".

Згідно розрахунку, заборгованість за
вказаним зобов'язанням станом на 01.04.2014
становить 6 694 837,33 грн.

Зазначена сума грошових вимог
забезпечена заставою майна боржника
згідно з Іпотечним договором від 11
лютого 2008, посвідченим Сєтак В.Я.,
приватним нотаріусом Житомирського
міського нотаріального округу за
реєстровим №2543, відповідно до умов
якого в іпотеку передана будівля
магазину загальною площею 647,2 м2 за
адресою м.Коростень, вул.Красіна, 6.

На підставі Договору про відступлення
права вимоги за іпотечним договором
від 21.01.2013, кредитор TOB "Факторингова
компанія "Євро Прем'єр Фінанс" (набуло
всіх прав та обов'язків
іпотекодержателя за Іпотечним
договором від 11 лютого 2008, посвідченим
Сєтак В.Я., приватним нотаріусом
Житомирського міського нотаріального
округу за реєстровим № 2543.

Таким чином, загальний розмір грошових
вимог до боржника, що додатково
заявляються кредитором, складає 25 815
050,25 грн., в тому числі, 17 051 024,95 грн.
основного боргу, 8 764 025,30 грн. неустойки.

Згідно письмових пояснень ПАТ "Банк
Національний Кредит" (Банк) №25.3-02/42 від
02.06.2014 повідомляється, що між Банком та
ТОВ "Факторингова компанія "Євро
Прем'єр Фінанс" укладено договір
факторингу (відступлення права
грошової вимоги). Згідно даного
договору, ТОВ "Факторингова компанія
"Євро Прем'єр Фінанс" передано право
вимоги з боржника ТОВ "Дольче-продукт"
за кредитним договором про відкриття
мультивалютної кредитної лінії №25/06
від 18.08.2006 заборгованості в розмірі 15 956
624,95 грн.

Також з письмових пояснень ПАТ "ОТП
Банк" від 17.11.2014 повідомляється, що
27.12.2013 між АТ "ОТП Банк" та ТОВ
"Факторингова компанія "Євро Прем'єр
Фінанс" укладено договір факторингу.
Згідно п.3.1 Договору факторингу АТ "ОТП
Банк" передав (відступив) право вимоги
за Кредитним договором, а ТОВ
"Факторингова компанія "Євро Прем'єр
Фінанс" прийняло право вимоги за
Кредитним договором N CM-SMEB00/170/2008 від
21.01.2008. Відповідно до п.3.2 договору
факторингу загальна сума
заборгованості за кредитним договором,
на дату набрання чинності, складає 716
252,19 дол. США. До суми заборгованості за
кредитним договором, також входить
сума штрафних санкцій та інші платежі,
у відповідності до кредитного
договору, що становлять 40 765,33 дол. США.
ПАТ "ОТП Банк" підтверджує, що відступив
на користь нового кредитора - ТОВ
"Факторингова компанія "Євро Прем'єр
Фінанс" свої права грошової вимоги до
ТОВ "Патріа-Баланс" по кредитному
договору N CM-SMEB00/170/2008 від 21.01.2008.

Розпорядник майна вимоги ТОВ
"Факторингова компанія "Євро Прем'єр
Фінанс" визнав.

Згідно з ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є, зокрема,
договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського
кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона) зобов'язаний
вчинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта або
утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт (управнена сторона) має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Частиною 1 статті 1077 ЦК України
передбачено, що за договором
факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника).

Предметом договору факторингу може
бути право грошової вимоги, строк
платежу за якою настав (наявна вимога),
а також право вимоги, яке виникне в
майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078
ЦК України).

Відповідно до ст.520 ЦК України, боржник
у зобов'язанні може бути замінений
іншою особою (переведення боргу) лише
за згодою кредитора, якщо інше не
передбачено законом.

Як вбачається з договорів про заміну
боржника у зобов'язанні, кредитор дав
згоду на заміну боржника за договором,
зазначеним у п.1 цього договору (п.2).

А тому, господарський суд першої
інстанції дійшов вірного висновку, що
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Факторингова
компанія "Євро Прем'єр Фінанс" (м.
Житомир) підтверджені належними
доказами у матеріалах справи, тому
підлягають визнанню в сумі 25 815 050,25 грн.,
з яких: 17 051 024,95грн. боргу (тіло кредиту,
відсотки); 8764025,30 грн. неустойки:

1) 4 905 701,95 грн. боргу з віднесенням до
четвертої черги реєстру вимог
кредиторів

2) 8 764 025,30 грн. неустойки з віднесенням
до шостої черги реєстру вимог
кредиторів;

3) 12 645 323,00 грн. боргу (тіло кредиту,
відсотки) - вимоги забезпечені
заставою, окремим рядком, що підлягають
задоволенню у першу чергу;

4) 1218,00 грн. витрат по сплаті судового
збору за звернення з кредиторською
заявою до банкрута підлягають визнанню
та включенню до першої черги реєстру
вимог кредиторів.

08.04.2014 до господарського суду
Житомирської області надійшла заява
Публічного акціонерного товариства
"ОМЕГА БАНК" (м.Київ) від 04.04.2014 про
визнання кредиторських вимог до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Патріа - баланс" (м.
Житомир) у сумі 11 453 139,29 грн. (т.1 а.с.190-192).

Ухвалою господарського суду
Житомирської області від 07.04.2014 заяву
прийнято та призначено до розгляду у
судовому засіданні.

У своїй заяві ПАТ "ОМЕГА БАНК"
посилається на наступне.

Публічне акціонерне товариство "Омега
Банк", до зміни назви АКБ
"ТАС-Комерцбанк" (відповідно до рішення
Річних Загальних зборів акціонерів від
29.04.2013) змінено назву на ПАТ "ОМЕГА БАНК".

08.10.2007 між Кредитором та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Патріа-Баланс" укладено кредитний
договір №22-10-07/ЖРД (кредитна лінія, що
не поновлюється, з графіком зменшення
заборгованості) (далі - Кредитний
договір).

У відповідності з п.п. 1.1., 1.2. Кредитного
договору було встановлено умови
надання банком грошових коштів у
вигляді кредитної лінії (далі кредитна
лінія) у розмірі, на строк та на умовах,
передбачених у цьому Договорі, а
боржник зобов'язався повернути кошти,
одержані в рахунок кредитної лінії,
сплатити проценти за користування
кредитною лінією та виконати свої
зобов'язання у повному обсязі у строки,
передбачені цим Договором. Розмір
Кредитної лінії: 698 000,00 доларів США,
який змінюється відповідно графіку,
наведеного у додатку №1, що є
невід'ємною частиною цього договору
(далі - Графік).

Відповідно до п.1.5. Кредитного договору,
цільове призначення кредитної лінії -
на рефінансування кредитної
заборгованості.

03.11.2008 між банком та боржником укладено
додаткову угоду №1 до кредитного
договору №22-10-07/ЖРД від 08.10.2007 (далі -
Додаткова угода).

Пунктом 1 Додаткової угоди встановлено,
що плата за користування кредитною
лінією у вигляді процентів становить:

1. 13% (тринадцять відсотків) річних, за
умови, якщо обсяг щомісячних грошових
надходжень на рахунки (кредитовий
оборот по рахунках) боржника, відкриті
в ВАТ "Сведбанк", за попередній місяць
становить не менше, ніж 75% від
загального обсягу грошових надходжень
на рахунки позичальника, в тому числі
відкриті в інших уповноважених банках
України, за той самий місяць, починаючи
з січня 2008 року.

2. 15 % річних, у разі порушення умов п. 1.4.1.
цього Договору.

Станом на дату порушення провадження у
справі, конкурсні кредиторські вимоги
за Кредитним договором, складають 11 453
139, 29 грн., розраховані за період з 15.10.2007
по 03.03.2014 а саме:

- заборгованість за кредитом складає -
610 275 доларів США 00 центів;

- заборгованість за відсотками складає
- 388 731 доларів США 78 центів;

- пеня (за 6 місяців) складає - 147 178
доларів США 25 центів, (пеня сплачується
в національній валюті України) що в
гривневому еквіваленті становить 1 470 663
гривні 95 копійок.

В забезпечення Кредитного договору між
банком та боржником укладено іпотечний
договір №15582 від 15.10.2007 (далі - Іпотечний
договір).

Відповідно до п.2 Іпотечного договору,
на забезпечення виконання Основного
зобов'язання, іпотекодавець передає в
іпотеку іпотекодержателю належне йому
на праві власності майно:

- Приміщення магазину "Дитячий світ", а
саме магазин літ. "А", цегла, пл. 1525,9 м2,
склад літ. "З", пл. 20,3 м2, загальною площею
1794,7 м2, яке знаходиться за адресою:
м.Житомир, вул.Івана Кочерги, №3 (Далі -
предмет іпотеки).

Відповідно до п.5. Іпотечного договору
зазначене майно оцінюється сторонами в
сумі 20 100 565,00 грн.

Відповідно до умов Іпотечного
договору, на період дії цього договору
предмет іпотеки залишається у
володінні та користуванні
Іпотекодавця.

Відповідно до п.18. Іпотечного договору,
цей договір набуває чинності з моменту
його підписання та нотаріального
посвідчення і діє до повного виконання
Основного зобов'язання.

Вимоги також підтверджуються
банківськими виписками.

Розпорядник майна вимоги визнав в
повному обсязі.

Згідно п.2 ч.2 ст.23 Закону, забезпечені
кредитори зобов'язані подати заяву з
грошовими вимогами до боржника під час
провадження у справі про банкрутство
лише в частині вимог, що є
незабезпеченими або за умови відмови
від забезпечення.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.23 Закону, майнові
вимоги кредиторів до боржника мають
бути виражені в грошових одиницях і
заявлені до господарського суду.

Як вбачається з абз.2 ст.21
інформаційного листа №01-06/606/2013 від
28.03.2013 (із внесеними змінами) Вищого
господарського суду України, у
визначенні господарським судом
розміру вимог кредитора, що
забезпечені майном боржника, до уваги
має братися оцінка майна, погоджена
сторонами у відповідному договорі
застави (іпотеки).

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язання
виникають з підстав, встановлених ст.11
ЦК України, зокрема, з правочинів.
Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Положенням ст.610 Цивільного кодексу
України передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Як передбачено ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором. У разі відсутності іншої
домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики.

В силу статті 1056-1 ЦК України, процентна
ставка за кредитом може бути
фіксованою або змінюваною. Тип
процентної ставки визначається
кредитним договором. Розмір процентів,
тип процентної ставки (фіксована або
змінювана) та порядок їх сплати за
кредитним договором визначаються в
договорі залежно від кредитного
ризику, наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Частиною 1 ст.546 ЦК України передбачено,
що виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою.

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання.

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Частиною 2 статті 218 Господарського
кодексу України встановлено, що
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч.1 ст.220 Господарського
кодексу України боржник, який
прострочив виконання господарського
зобов'язання, відповідає перед
кредитором (кредиторами) за збитки,
завдані простроченням, і за
неможливість виконання, що випадково
виникла після прострочення.

Відповідно до ст.216 Господарського
кодексу України учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за порушення у сфері господарювання
шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Стаття 230 Господарського кодексу
України передбачає штрафними
санкціями господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
чи неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч.6 ст.231 Господарського кодексу
України штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Статтею 546 Цивільного кодексу України
встановлено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватись неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Договором або
законом можуть бути встановлені інші
види забезпечення виконання
зобов'язання.

Правочин щодо забезпечення виконання
зобов'язання вчиняється у письмовій
формі (ст.547 ЦК України).

Іпотека є вид забезпечення виконання
зобов'язання нерухомим майном, що
залишається у володінні і користуванні
іпотекодавця, згідно з яким
іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника (ст. 1
Закону України "Про іпотеку").

Згідно із ст.572 ЦК України, в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право у разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед іншими
кредиторами цього боржника, якщо інше
не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК України,
іпотекою є застава нерухомого майна, що
залишається у володінні заставодавця
або третьої особи.

Згідно ст.1 Закону України "Про іпотеку",
відповідно до якої, "іпотека - це вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому
Законом"

Також ст.7 Закону "Про іпотеку"
встановлено, що іпотекодержатель має
право за рахунок предмета іпотеки
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає що вимоги Публічного
акціонерного товариства "ОМЕГА БАНК"
(м.Київ) підтверджені належними
доказами у матеріалах справи, тому
підлягають визнанню в сумі 11 453 139,29 грн.
боргу, з яких: 9 982 475,35 грн. боргу (тіло
кредиту, відсотки), 1 470 663,94 грн. пені:

1) 9 982 475,35 грн. боргу - вимоги забезпечені
заставою, окремим рядком, що підлягають
задоволенню у першу чергу;

2) 1 470 663,94 грн. пені з віднесенням до
шостої черги реєстру вимог кредиторів;

3) 1218,00 грн. витрат по сплаті судового
збору за звернення з кредиторською
заявою до банкрута, які підлягають
включенню до першої черги реєстру
вимог кредиторів.

12.05.2014 на адресу господарського суду
Житомирської області надійшла заява
від Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області (м. Житомир) №12891/9/06-25 від 12.05.2014
про визнання конкурсним кредитором з
вимогами до боржника на суму 161 315,15 грн.,
з яких: 160 876,46 грн. борг, 438,69 грн. пеня
(т.240-1241).

У своїй заяві заявник посилається на
наступне.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового
кодексу України, платник податків
самостійно обчислює суму податкового
зобов'язання, яку зазначено в
податковій декларації, що подається до
контролюючого органу. Податкове
зобов'язання, самостійно визначене
платником податків у податковій
декларації, вважається узгодженим з
дня подання такої податкової
декларації.

Так, ТОВ "Патріа-Баланс" подало до
Житомирської ОДПІ ГУ Міндоходів в
Житомирській області податкові
декларації з податку на додану
вартість, а саме:

- 17.01.2014 за № подано декларацію за
грудень 2013 року, згідно якої сума
податкового зобов'язання
задекларованого платником самостійно
та підлягає сплаті становить 97738,00 грн.,
але зважаючи на часткову сплату,
заборгованість по вказаній декларації
складає 78 355,46грн.;

- 18.02.2014 за № подано декларацію за
січень 2014 року, згідно якої сума
податкового зобов'язання
задекларованого платником самостійно
та підлягає сплаті становить 43 657,00грн.;

- 14.03.2014 за № подано декларація за
лютий 2013 року, згідно якої сума
податкового зобов'язання
задекларованого платником самостійно
та підлягає сплаті становить 38 864,00 грн.

Також заявником нараховано пеню на
податковий борг за період до порушення
провадження у справі у розмірі 438,69 грн.
(ст. 129 Податкового кодексу України).

Свої вимоги заявник підтвердив
податковими деклараціями, а також,
іншими доказами, які додані до заяви.

Розпорядник майна вимоги визнав в
повному обсязі.

Відповідно до ст.67 Конституції України,
кожен зобов'язаний сплачувати податки
і збори в порядку та розмірах,
встановлених законодавством України.

Підпунктами 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16
Податкового кодексу України
встановлено, що платник податків
зобов'язаний подавати до контролюючих
органів у порядку, встановленому
податковим та митним законодавством,
декларації, звітність та інші
документи, пов'язані з обчисленням і
сплатою податків та зборів, сплачувати
податки та збори в строки та у розмірах,
встановлених цим Кодексом.

В силу ст.1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
кредитор - юридична або фізична особа, а
також органи державної податкової
служби та інші державні органи, які
мають підтверджені у встановленому
порядку документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника.

Відповідно до п.14.1.39. Податкового
кодексу України, грошове зобов'язання
платника податків - сума коштів, яку
платник податків повинен сплатити до
відповідного бюджету як податкове
зобов'язання та/або штрафну (фінансову)
санкцію, що справляється з платника
податків у зв'язку з порушенням ним
вимог податкового законодавства та
іншого законодавства, контроль за
дотриманням якого покладено на
контролюючі органи, а також санкції за
порушення законодавства у сфері
зовнішньоекономічної діяльності.

Як вже зазначалось, 07.03.2014 за №1400 на
офіційному веб-сайті Вищого
господарського суду України
оприлюднено оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Патріа - баланс" (10001,
Житомирська обл., м.Житомир,
вул.Кооперативна, 6, ).

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
конкурсні кредитори за вимогами, які
виникли до дня порушення провадження у
справі про банкрутство зобов'язані
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують
протягом тридцяти днів від дня
офіційного оприлюднення оголошення
про порушення провадження у справі про
банкрутство.

Зазначений строк є граничним і
поновленню не підлягає.

Відлік строку на заявлення грошових
вимог кредиторів до боржника
починається з дня офіційного
оприлюднення оголошення про порушення
провадження справі про банкрутство.
При цьому, першим днем перебігу цього
строку є день, наступний за днем
офіційного оприлюднення такого
оголошення.

Таким чином, тридцятиденний строк
звернення конкурсних кредиторів до
господарського суду Житомирської
області у справі №906/159/14 сплинув 06.04.2014.

Судом встановлено, що вимоги ОДПІ
складаються з заборгованості по
податку на додану вартість та пені.

Отже, заява Житомирської об'єднаної
державної податкової інспекції
Головного управління Міндоходів у
Житомирській області (м.Житомир)
№12891/9/06-25 від 12.05.2014, яка надійшла на
адресу господарського суду
Житомирської області 12.05.2014, подана з
пропуском встановленого строку для
звернення конкурсних кредиторів.

Відповідно до ч.4 ст.23 Закону, особи,
вимоги яких заявлені після закінчення
строку, встановленого для їх подання,
або не заявлені взагалі, не є
конкурсними кредиторами, їх вимоги
погашаються в шосту чергу в
ліквідаційній процедурі.

Дослідивши матеріали справи, заяву
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області (м.Житомир) та додані до неї
докази, заслухавши пояснення учасників
у справі про банкрутство, оцінивши в
сукупності надані докази,
господарський суд Житомирської
області вважає за необхідне визнати
грошові вимоги у сумі 161 315,15 грн., з яких:
160 876,46 грн. боргу з віднесенням до
шостої черги реєстру вимог кредиторів,
439,69 грн. пені з віднесенням до шостої
черги реєстру вимог кредиторів.

Крім того, відповідно до п. 4.5 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України" від
21.02.2013 №7, у випадках коли позивач
звільнений від сплати судового збору: у
разі задоволення позову повністю або
частково судовий збір стягується з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам) в дохід
Державного бюджету України, якщо
відповідач не звільнений від сплати
цього збору.

П.п. 14 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" встановлено, що за
подання до господарського суду заяв
кредиторів, які звертаються з
грошовими вимогами до боржника після
оголошення про порушення справи про
банкрутство, а також після
повідомлення про визнання боржника
банкрутом ставка судового збору
становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про державний
бюджет України" встановлено на 2014 рік
мінімальну заробітну плату у місячному
розмірі з 1 січня - 1218,00 грн.

Отже, у зв'язку із звільненням
Житомирської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Житомирській
області від сплати судового збору за
подачу кредиторської заяви до
господарського суду, судовий збір, в
сумі 1218,00 грн. підлягає сплаті
боржником в дохід Державного Бюджету
України.

Розпорядник майна зазначає, що
заборгованість по заробітній платі
перед працівниками ТОВ "Патріа-Баланс"
відсутня. Заяви з вимогами по
заробітній платі - не надходили.

Згідно абз. 1 ч. 8 ст. 23 Закону, вимоги
конкурсних кредиторів, визнані
боржником або господарським судом,
вносяться розпорядником майна до
реєстру вимог кредиторів.

Розпорядник майна зобов'язаний окремо
внести до реєстру вимоги кредиторів,
які забезпечені заставою майна
боржника, згідно з їхніми заявами, а за
їх відсутності - згідно з даними обліку
боржника, а також внести окремо до
реєстру відомості про майно боржника,
яке є предметом застави згідно з
державним реєстром застав (абз. 2 ч. 8 ст.
23 Закону).

Розпорядник майна зобов'язаний окремо
внести до реєстру відомості про вимоги
щодо виплати заробітної плати,
авторської винагороди, аліментів, а
також про вимоги щодо відшкодування
шкоди, заподіяної життю та здоров'ю
громадян, згідно із заявами таких
кредиторів та/або даними обліку
боржника (абз. 3 ч. 8 ст. 23 Закону).

Черговість задоволення вимог
кредиторів, визначена у ст. 45 Закону.

Згідно абз.1 ч.2 ст.25 Закону, у
попередньому засіданні господарський
суд розглядає всі вимоги кредиторів, у
тому числі щодо яких були заперечення
боржника і які не були внесені
розпорядником майна до реєстру вимог
кредиторів, а також ті, що визнані
боржником та внесені розпорядником
майна до реєстру вимог кредиторів, і
вирішує питання про його затвердження.

За результатами розгляду вимог
кредиторів господарський суд виносить
ухвалу, в якій зазначаються, зокрема,
розмір та перелік усіх визнаних судом
вимог кредиторів, які вносяться
розпорядником майна до реєстру вимог
кредиторів; розмір та перелік не
визнаних судом вимог кредиторів; дата
проведення зборів кредиторів та
комітету кредиторів; дата підсумкового
засідання суду, на якому буде винесено
ухвалу про санацію боржника чи
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури, чи ухвалу про припинення
провадження у справі про банкрутство
або ухвалу про продовження строку
процедури розпорядження майном та
відкладення підсумкового засідання
суду, яке має відбутися у строки,
встановлені частиною другою статті 22
цього Закону (абз. 2-6 ч. 2 ст. 25 Закону).

Заявлені у справі про банкрутство
грошові вимоги можуть
підтверджуватися або первинними
документами (угодами, накладними,
рахунками, актами виконаних робіт,
тощо), що свідчить про цивільно-правові
відносини сторін та підтверджують
заборгованість боржника перед
кредитором, або рішенням
юрисдикційного органу, до компетенції
якого віднесено вирішення такого
спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України
обставини, які визнаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, можуть не доказуватися перед
судом, якщо в суду не виникає сумніву
щодо достовірності цих обставин та
добровільності їх визнання.

Враховуючи викладене, господарський
суд вважає за необхідне визнати
грошові вимоги кредиторів до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Патріа-Баланс"
(м.Житомир), про що зазначити в
резолютивній частині ухвали.

З огляду на викладене, судова колегія
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що
обґрунтованість включення до реєстру
вимог кредиторів підтверджується
доданими до заяв кредиторів
документами та іншими матеріалами
справи, додатково дослідженими в
судовому порядку.

Судова колегія вважає, що посилання
скаржника, викладені ним в апеляційній
скарзі, є необґрунтованими,
документально не підтвердженими,
такими, що не ґрунтуються на нормах
чинного законодавства, висновків суду
першої інстанції не спростовують, а
відтак, скаржник, в порушення вимог ст.33
ГПК України, не довів тих обставин, на
які він посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що приймаючи
оскаржувану ухвалу, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку, дійшов правильних
висновків щодо прав та обов'язків
сторін, які ґрунтуються на належних та
допустимих доказах, й виніс ухвалу з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому у суду
апеляційної інстанції відсутні
підстави для її скасування чи зміни та
задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК
України, Рівненський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду
Житомирської області від 18.11.2014 у
справі №906/159/14 - залишити без змін, а
апеляційну скаргу апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Патріа-Баланс" на
ухвалу господарського суду
Житомирської області від 18.11.2014 у
справі №906/159/14 - залишити без
задоволення.

2. Справу №906/159/14 повернути до
господарського суду Житомирської
області.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
XII-1 Господарського процесуального
кодексу України.

Головуючий суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Коломис В.В.

Суддя
Огороднік К.М.