м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Українська страхова група»
доВідкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта»провідшкодування
шкоди в сумі 12 207,32 грн.
Суддя Борисенко І.І.
Представники: від позивача -
Михайловська І.Г. за дов.;від
відповідача - не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до господарського
суду з позовом до відповідача про
відшкодування матеріальної шкоди в
Позовні вимоги мотивовані тим, що
відповідач, як страховик винної в ДТП
особи, всупереч вимогам Цивільного
кодексу України та Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" не відшкодував позивачу
матеріальну шкоду, завдану
страхувальником відповідача внаслідок
Ухвала суду про порушення провадження
у справі та призначення судового
засідання була надіслана за адресою
місцезнаходження відповідача, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а саме: 02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, буд. 7-Д.

Відповідно до статті 64 ГПК України
ухвала про порушення провадження у
справі надсилається сторонам за
повідомленою ними господарському суду
поштовою адресою. У разі ненадання
сторонами інформації щодо їх поштової
адреси, ухвала про відкриття
провадження у справі надсилається за
адресою місцезнаходження (місця
проживання) сторін, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала про
порушення провадження у справі вручена
їм належним чином.

На призначене судове засідання 04.12.2014р.
представник відповідача не з'явився,
витребуваних судом доказів не надав,
будь-яких обґрунтованих заяв чи
клопотань про відкладення судового
засідання з зазначенням підстав щодо
своєї неявки не направив, хоча про дату
та час їх проведення повідомлений
належним чином, про що зокрема свідчить
наявний у матеріалах справи оригінал
поштового відправлення, з якого слідує,
що поштова кореспонденція з ухвалою
суду про призначення судового
засідання була вручена відповідачу
08.11.2014р.

Отже, відповідач завчасно був
повідомлений про місце, дату та час
судового засідання, і у разі наміру
подати відзив на позовну заяву,
письмові пояснення, додаткові
документи, мав достатньо часу для
цього.

За таких обставин, суд не вбачає за
необхідне відкладати розгляд справи та
відповідно до статті 75 ГПК України
здійснює її розгляд за наявними в ній
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно
і повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
заслухавши пояснення представника
позивача, об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2011р. в м. Бориспіль по вул.
Броварська була скоєна ДТП, а саме
відбулося зіткнення автомобіля "ВАЗ",
д.р.н. 44353КХ, яким керував Главицькиий
В.Г., та автомобіля «Субару» д.р.н.
АА0412ММ.

Причиною ДТП стало те, що водій
Главицькиий В.Г., керуючи автомобілем
"ВАЗ", д.р.н. 44353КХ під час маневру
ліворуч, на вул. Запоріжська, завчасно
не зайняв відповідне крайнє ліве
положення проїзної частини руху,
внаслідок чого допустив зіткнення з
автомобілем «Субару» д.р.н. АА0412ММ, чим
порушив вимоги ПДР України. Дані
обставини підтверджуються розгорнутою
довідкою №8937721 про
дорожньо-транспортну пригоду та
постановою Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
(справа №3/1005/303/2012), копії яких
містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено
автомобіль «Субару» д.р.н. АА0412ММ
(Застрахований автомобіль), який був
застрахований позивачем на підставі
Договору добровільного страхування
від 03.08.2011р. №28-0102-11-4098.

На підставі вищевказаного, за умовами
Договору добровільного страхування
від 03.08.2011р. №28-0102-11-4098, страхового акту
№ДККА-13369 від 28.03.2012р., позивачем було
виплачено страхове відшкодування в
розмірі 12 717,32 грн., що підтверджується
наявним у матеріалах справи платіжними
дорученнями №3138 від 28.03.2012р.

Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи в межах здійсненої
виплати.

Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно водієм автомобіля
"ВАЗ", д.р.н. 44353КХ, Главицьким В.Г., під
час експлуатації вказаного автомобіля,
і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні
правопорушення за ст. 124 КУпАП України
встановлено постановою
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області (справа №3/1005/303/2012).

На час скоєння вищевказаної ДТП
(28.12.2011р.) цивільно-правова
відповідальність Главицького В.Г під
час експлуатації автомобіля "ВАЗ", д.р.н.
44353КХ, на законних підставах, була
застрахована у відповідача на підставі
договору (полісу) №АА/5226033
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Вказаним договором (полісом)
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну майну третіх осіб
становить 50 000 грн., франшиза - 510 грн.,
строк дії полісу з 07.05.2011р. до 07.05.2012р.

Отже, відповідач є особою на яку
полісом №АА/5226033 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди, завданої під час
експлуатації автомобіля "ВАЗ", д.р.н.
44353КХ, на час спірної ДТП.

Відповідно до Звіту №12/03-АZ45 складеного
20.03.2012р. вартість відновлювального
ремонту з урахуванням значення
коефіцієнта фізичного зносу
складників (Сврз) автомобіля «Субару»
д.р.н. АА0412ММ у результаті його
пошкодження при ДТП складає 14 676,67 грн.,
при коефіцієнті фізичного зносу 0,00.

Вартість матеріального збитку
відповідно до виставленого
рахунку-фактура №ДФуС-0000616 від 02.03.2012р.
складає 13 642,32 грн. та відповідно до акта
виконаних робіт №ДФУСА-000857 від 22.06.2012р.
складає 13 473, 30 грн.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Судом також враховано, що відповідно до
пункту 7.38 Методики товарознавчої
експертизи та оцінки колісних
транспортних засобів (затверджена
наказом Міністерства юстиції України,
Фонду державного майна України від 24
листопада 2003 року №142/5/2092;
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України 24 листопада 2003 року за №1074/8395)
значення коефіцієнта фізичного зносу
(Ез) приймається таким, що дорівнює нулю
для нових складників та для складників
КТЗ, строк експлуатації яких не
перевищує 5 років - для легкових КТЗ
виробництва країн СНД та 7 років - для
інших легкових КТЗ.

З матеріалів справи вбачається, що
«Субару» д.р.н. АА0412, рік випуску
автомобіля - 2008, а отже на момент ДТП
(28.12.2011р.) строк його експлуатації не
перевищував семи років. Таким чином
підстав для вирахування зносу в даному
випадку не має.

Також судом взято до уваги, відповідно
до абзацу третього пункту 3 частини 1
статті 988 ЦК України та частини 17 статті
9 Закону України "Про страхування"
страхова виплата за договором
майнового страхування і страхування
відповідальності (страхове
відшкодування) не може перевищувати
розміру реальних збитків. А згідно з
абзацом другим частини 1 статті 1192 ЦК
України розмір збитків, що підлягають
відшкодуванню потерпілому,
визначається відповідно до реальної
вартості втраченого майна на момент
розгляду справи або виконання робіт,
необхідних для відновлення
пошкодженої речі.

Враховуючи вищезазначені обставини,
умови полісу №АА/5226033, та положення
статей 12, 22, 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", статей 9, 27 Закону України "Про
страхування", статей 993, 1191 ЦК України,
відповідач повинен був відшкодувати
позивачу у встановлений законом строк
шкоду в межах ліміту його
відповідальності за спірним страховим
випадком (50 000 грн.), у межах суми, що
перейшла до позивача (12 717,32 грн.), в
межах оціненої шкоди (14 676,67 грн.) та в
межах реальних втрат (13 473,30 грн.,
відповідно до акта виконаних робіт) та
з урахуванням того, що позивачем
відрахована франшиза за полісом
№АА/5226033 в сумі 510 грн., тобто суму 12 207,32
грн.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК
України, судовий збір покладається на
відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, буд. 7-Д,
ідентифікаційний код 00034186) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Українська
страхова група» (03038, м. Київ, вул. І.
Федорова, 32-А, ідентифікаційний код
30859524) 12 207 (дванадцять тисяч двісті сім)
грн. 32 коп. страхового відшкодування, а
також 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.12.2014

Суддя
І.І. Борисенко