ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2014 р.Справа № 923/1294/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

Головуючого судді: Будішевської Л.О.,

Суддів: Бєляновського В.В., Мишкіної
М.А.,

при секретарі судового засідання Шитря
О.М.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився,

від відповідача-1 - не з'явився,

від відповідача-2 - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

на рішення господарського суду
Херсонської області від 16 жовтня 2014
року

у справі №923/1294/14

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1

до відповідачів:

1. Приватного підприємства «Рось»;

2. Каховської міської ради Херсонської
області

про визнання недійсним договору оренди
землі

встановив:

У вересні 2014 року фізична
особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-позивач)
звернувся до господарського суду
Херсонської області з позовом до
приватного підприємства «Рось»
(далі-відповідач-1) та Каховської
міської ради Херсонської області
(далі-відповідач-2) про визнання
недійсним договору оренди землі від
18.06.2012р., укладеного між Каховською
міською радою Херсонської області та
ПП «Рось», зареєстровано у книзі
реєстрації договорів оренди земельної
ділянки, про що в Державному реєстрі
земель вчинено запис від 18.06.2012 року за
№00150., як такого, що вчинений
представником сторони з перевищенням
повноважень.

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 16 жовтня 2014
року (суддя Пригуза П.Д.) у задоволенні
позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано
наступним.

Як видно з дій Каховської міської ради
та ПП «Рось» щодо передачі в оренду та
реєстрації договору оренди землі, а
пізніше з підготовки і передачі в
суборенду земельної ділянки від ПП
«Рось» до ФОП ОСОБА_1, а також з тексту
договору суборенди, сторонами прийнято
до виконання зобов'язання по
користуванню земельною ділянкою, отже,
відсутні будь-які підстави вважати, що
сторонами договору, зокрема ПП «Рось»,
не схвалено цей правочин. Отже,
правочин відповідає закону, вважається
схваленим і таким, що створює, змінює і
припиняє цивільні права та обов'язки з
моменту вчинення цього правочину.

ФОП ОСОБА_1 не є стороною договору
оренди, про визнання недійсним якого
ним заявлено позов, він є стороною
іншого договору, що є похідним від
основного договору оренди.

Як вказує суд, позивачем невірно
визначено правовий інтерес у визнанні
недійсним договору оренди, оскільки
наслідком визнання його недійсним
автоматично припиняється і договір
суборенди, а також невірно визначено
порядок набуття права оренди земельної
ділянки комунальної власності або
право переходу права оренди, оскільки
суборендар не може набути права оренди
через визнання недійсним основного
договору оренди.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням
суду, фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить його скасувати та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована
наступним.

Як стверджує позивач в апеляційній
скарзі, наявні в матеріалах справи
докази свідчать про те, що спірний
договір оренди землі, укладений між
Каховською міською радою Херсонської
області та ПП «Рось», підписаний
безпосередньо ОСОБА_2, тобто особою, яка
не мала повноважень щодо укладення та
підписання вказаного договору.

Про відсутність повноважень ОСОБА_2
щодо підписання спірного правочину ні
позивач, ні відповідач-2 не знали до
моменту підготовки та звернення до
суду з відповідним позовом. Будь-яких
офіційних повідомлень з цього приводу
зі сторони відповідача-1 до орендодавця
чи суборендаря не надходило. Тобто,
відповідач-1 своїми діями фактично
позбавив можливості орендодавця
(Каховську міську раду) та суборендаря
(ФОП ОСОБА_1) вчинити дії чи утриматися
від них щодо подальшої долі вказаного
правочину.

Наявні в матеріалах письмові докази
свідчать про те, що зобов'язання по
користуванню земельною ділянкою та
сплати орендної плати юридично виникли
лише у позивача, а не у ПП «Рось», та ці
зобов'язання ним добросовісно ним
виконуються.

На думку скаржника, його законний
інтерес в даному випадку полягає в
укладенні безпосередньо договору
оренди земельної з орендодавцем -
Каховською міською радою, оскільки
надані письмові докази свідчать, що
саме ФОП ОСОБА_1 фактично володіє
земельною ділянкою, здійснює її
обробіток, сплачує всі необхідні
податки та збори.

Отже, на думку скаржника, не будучи
стороною за договором оренди землі від
18.06.2012р., укладеного між відповідачами у
справі, ФОП ОСОБА_1 на законних
підставах звернувся до суду за
захистом своїх законних інтересів.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач-1 її не визнав, вважаючи
безпідставною, а оскаржене рішення
суду законним та обґрунтованим.

16 грудня 2014 року до Одеського
апеляційного господарського суду
надійшла заява від представника
скаржника про відкладення розгляду
апеляційної скарги у зв'язку з його
участю в судовому засіданні
Каховського міськрайонного суду
Херсонської області. Зазначене
клопотання відхилено судовою колегію з
огляду на те, що до нього не додано
доказів участі представника скаржника
в іншому судовому засіданні (ухвали
Каховського міськрайонного суду
Херсонської області тощо).

При прийнятті апеляційної скарги
Одеський апеляційний господарський
суд своєю ухвалою від 07.11.2014р. попередив
сторони, що незабезпечення в судове
засідання їх представників не буде
перешкоджати розгляду апеляційної
скарги по суті.

Відповідачі не з'явилися в
засідання суду апеляційної інстанції
та не забезпечили явку своїх
представників, хоча про час та місце
розгляду апеляційної скарги
повідомлені належним чином, про що
свідчать поштові повідомлення, які
містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши доводи апеляційної скарги,
перевіривши юридичну оцінку
встановлених судом першої інстанції
фактичних обставин справи і їх повноту,
застосування норм матеріального та
процесуального права, судова колегія
апеляційної інстанції не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
рішенням Каховської міської ради
Херсонської області №496/27 від 26.04.2012р.
«Про затвердження технічних
документацій щодо відведення та
надання земельних ділянок
сільськогосподарського призначення в
оренду» було затверджено технічну
документацію по поновленню договору
оренди земельної ділянки ПП «Рось»,
загальною площею 41,0857 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, розташованої в південній
частині міста у зв'язку з продовженням
терміну дії договору оренди.
Продовжено договір оренди земельної
ділянки загальною площею 41,0857 га для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
строком на п'ять років

На підставі вказаного рішення 18.06.2012 р.
між Каховською міською радою
Херсонської області та ПП «Рось» було
укладено договір оренди землі, згідно
п.п.1, 2, 8 якого орендодавець надає, а
орендар приймає в строкове, на п'ять
років, платне користування земельну
ділянку площею 41,0857 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

Договір оренди землі зареєстровано в
книзі реєстрації договорів оренди
земельної ділянки, про що в Державному
реєстрі земель вчинено запис від 18.06.2012
року за №00150.

Зазначений договір від імені ПП «Рось»
(орендаря) підписано ОСОБА_2

25.10.2012 року Каховською міською радою
прийнято рішення №614/33 «Про надання
згоди на передачу земельної ділянки у
суборенду, яким надано згоду ПП «Рось»
на передачу ФОП ОСОБА_1 орендованої
земельної ділянки площею 41,0857 га
(південна частина міста) в суборенду на
два роки.

За договором суборенди між ПП «Рось» та
ФОП ОСОБА_1 від 27.11.2012 року,
зареєстрованим у Державному реєстрі
земель 27.11.2012 року, номер запису за
№00232 вказана земельна ділянка
передана на два роки у користування
суборендарю за актом.

Вказаний договір суборенди підписаний
від імені ПП «Рось» керівником
Смірновим Володимиром
Володимировичем.

Колегія суддів вважає
безпідставними вимоги скаржника про
визнання недійсним договору оренди
землі від 18.06.2012р., з огляду на таке.

Частиною 1 ст.215 Цивільного
кодексу України встановлено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч.1-3, ч.5 та ч.6 ст.203
цього Кодексу.

Зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства (ст.203 ЦК
України).

Відповідно до ст.207
Господарського кодексу України
господарське зобов'язання, що не
відповідає вимогам закону, може бути на
вимогу однієї із сторін визнано судом
недійсним.

Відповідно до ст.241 ЦК України правочин,
вчинений представником з перевищенням
повноважень, створює, змінює, припиняє
цивільні права та обов'язки особи, яку
він представляє, лише у разі наступного
схвалення правочину цією особою.
Правочин вважається схваленим зокрема
у разі, якщо особа, яку він представляє,
вчинила дії, що свідчать про прийняття
його до виконання.

Як вбачається із спірного договору, ФОП
ОСОБА_1 не є його стороною, а
користується спірною земельною
ділянкою на підставі договору
суборенди.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про
оренду землі» орендована земельна
ділянка або її частина може
передаватися орендарем у суборенду без
зміни цільового призначення, якщо це
передбачено договором оренди або за
письмовою згодою орендодавця. Умови
договору суборенди земельної ділянки
повинні обмежуватися умовами договору
оренди земельної ділянки і не
суперечити йому. Строк суборенди не
може перевищувати строку, визначеного
договором оренди землі. У разі
припинення договору оренди чинність
договору суборенди земельної ділянки
припиняється. Договір суборенди
земельної ділянки підлягає державній
реєстрації.

Отже, виходячи з приписів вказаної
норми, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позивачем невірно визначено правовий
інтерес у визнанні недійсним договору
оренди, оскільки наслідком визнання
його недійсним автоматично
припиняється і договір суборенди.

Крім того, позивачем невірно визначено
порядок набуття права оренди земельної
ділянки комунальної власності або
право переходу права оренди, оскільки
суборендар не може набути права оренди
через визнання недійсним основного
договору оренди.

Колегія суддів також погоджується з
висновком господарського суду щодо
відсутності підстав для визнання
недійсним договору оренди землі від
18.06.2012р., передбачених ст.ст. 203, 215 ЦК
України.

Сам факт подальшого укладання договору
суборенди спірної земельної ділянки,
який підписаний директором ПП «Рось»
Смірновим В.В. свідчить про наступне
схвалення договору оренди від 18.06.2012р.

При розгляді справи судом апеляційної
інстанції скаржником не надано ніяких
додаткових пояснень та відповідних
доказів, які б спростували висновки,
викладені в рішенні суду першої
інстанції, та всупереч вимог ст.33
Господарського процесуального кодексу
України не доведені ті обставини, на
які скаржник посилався, як на підставу
своїх вимог.

З урахуванням наведених правових
положень та встановлених обставин
даної справи, колегія суддів вважає
доводи апеляційної скарги
необґрунтованими, оскільки вони
спростовуються зібраними по справі
доказами та не відповідають вимогам
закону, що регулює спірні
правовідносини.

На підставі викладеного, колегія
суддів приходить до висновку, що судом
першої інстанції було повно та
всебічно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи, надано їм належну
правову оцінку та винесено рішення з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, що дає підстави
для залишення його без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
99, 101-103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,

апеляційний господарський суд

постановив:

Рішення господарського суду
Херсонської області від 16 жовтня 2014
року у справі №923/1294/14 залишити без
змін, а апеляційну скаргу публічного
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена
у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено
та підписано 22.12.2014р.

Головуючий суддя:
Будішевська Л.О.

Судді:
Бєляновський В.В.

Мишкіна М.А.