м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 64/56-4/389 04.12.14
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Ледум"
До Міністерства охорони
Третя особа Державне
підприємство "Укрвакцина"
про визнання договору
закупівлі та додаткової угоди до нього
Суддя Борисенко І.І.
Представники сторін:
від позивача Мала Л.М. за дов.;
від відповідача Дяк Ю.М., за дов.;
від третьої особи не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
14.03.2011 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "Ледум" звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Міністерства охорони
здоров'я України, третя особа ДП
"Укрвакцина" про визнання укладеним
договору про закупівлю товарів за
державні кошти між Міністерством
охорони здоров'я України та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ледум", пропозицію
якого було акцептовано відповідно до
Повідомлення про акцепт пропозиції
конкурсних торгів або цінової
пропозиції №1964-ТК від 21.11.2010р., з 02.12.2010р.
та визнання укладеної додаткової угоди
до договору про закупівлю товарів за
державні кошти між Міністерством
охорони здоров'я України та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ледум", пропозицію
якого було акцептовано відповідно до
Повідомлення про акцепт пропозиції
конкурсних торгів або цінової
пропозиції №1964-ТК від 21.11.2010р., з 16.12.2010р.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ
"Ледум" отримало від Міністерства
охорони здоров'я України повідомлення
про акцепт пропозиції конкурсних
торгів, відповідно до якого
учасником-переможцем визначено
позивача, а кінцевим строком укладення
договору про закупівлю - 03.12.2010р.
Відповідач у листі за №21-11/14 від 21.01.2011р.
повідомив позивача про те, що у нього
відсутні підстави для укладення
договору закупівлі з огляду на те, що
термін дії Свідоцтва про державну
реєстрацію виробу медичного
призначення -пластикових контейнерів
закінчився 02.12.2010р., а також, що 31.12.2010р.
втратили чинність всі бюджетні
Такі дії відповідача позивач розцінив
як ухилення від виконання обов'язку
підписання договору закупівлі та
додаткової угоди до нього, вважає їх
незаконними, і просить суд визнати
названий вище договір та додаткову
угоду до нього укладеними у редакції
Рішенням суду від 14.06.2011р. у позові
відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 26.07.2011р.
вказане рішення суду від 14.06.2011р.
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 01.11.2011р. постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 26.07.2011р. та
рішення суду від 14.06.2011р. скасовано, а
справу передано на новий розгляд до
господарського суду міста Києва.

Ухвалою суду від 02.02.2012р. провадження у
справі зупинено до вирішення
пов'язаною з нею справи № 2а/0470/2049/11.

Ухвалою суду від 09.10.2014р. провадження у
справі поновлено, у зв'язку із тим, що
підстави, які зумовили зупинення
провадження у справі відпали.

Позивачем в процесі розгляду справи
неодноразово подавались заяви про
уточнення (збільшення) розміру
позовних вимог.

Відповідно до п. 3.11 постанови пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» ГПК, зокрема статтею
22 цього Кодексу, не передбачено права
позивача на подання заяв (клопотань)
про "доповнення" або "уточнення"
позовних вимог, або заявлення
"додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в
разі надходження до господарського
суду однієї із зазначених заяв
(клопотань) останній, виходячи з її
змісту, а також змісту раніше поданої
позовної заяви та конкретних обставин
справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру
позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У будь-якому з таких випадків позивачем
має бути додержано правил вчинення
відповідної процесуальної дії, а
недотримання ним таких правил тягне за
собою процесуальні наслідки,
передбачені ГПК та зазначені в цій
постанові.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише
розмір вимог майнового характеру. Якщо
в заяві позивача йдеться про
збільшення розміру немайнових вимог,
то фактично також йдеться про подання
іншого позову.

Вказані заяви про уточнення
(збільшення) розміру позовних вимог,
виходячи з їх змісту та обставин справи
заважаючи на те, що предметом позову є
немайнові вимоги, а збільшення розміру
позовних вимог можливо лише під час
розгляду справи з майновим спором,
розцінюються судом як зміна предмета
позову у даній справі.

У судовому засіданні 04.12.2014р. позивач
повідомив суд, що останній підтримує
уточнену позовну заяву (розцінену
судом як зміна предмета позову), подану
до суду 08.06.2011р., в якій просить суд
визнати укладеним договір про
закупівлю товарів за державні кошти
між Міністерством охорони здоров'я
України та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Ледум", пропозицію
якого було акцептовано відповідно до
Повідомлення про акцепт пропозиції
конкурсних торгів або цінової
пропозиції №1964-ТК від 21.11.2010р., з 02.12.2010р.
в редакції, що наведена у заяві та саме
в цій редакції просить суд
задовольнити позов.

Відповідач проти позову заперечив, з
наступних підстав:

- кінцевий термін укладання договору
про закупівлю пластикових контейнерів
було 03.12.2010р.; за інформацією ДП
"Укрвакцина" 03.12.2010р. позивач не надав
чинного на вказану дату свідоцтва про
державну реєстрацію виробу медичного
призначення - пластикових контейнерів;

- станом на 03.12.2010р. даний предмет
закупівлі є таким, що не зареєстрований
в Україні, заборонений для реалізації
та використання, що унеможливило
укладання договору про закупівлю
даного товару за державні кошти, так як
порушується частина 2 пункт 13 постанови
Кабінету Міністрів України «Про
затвердження порядку державної
реєстрації медичної техніки та виробів
медичного призначення» від 09.11.2004р.
№1497.

Також, відповідач акцентував увагу
суду на те, що Міністерство охорони
здоров'я здійснювало закупівлю
устаткування медичного, хірургічного
та ортопедичного (стерильних
пластикових контейнерів для людської
крові зчетверених з інтегрованим лейок
фільтром) на підставі відритих торгів у
порядку встановленому Законом України
«Про здійснення державних закупівель»,
згідно з оголошенням №41765
опублікованим у інформаційному
бюлетені «Вісник державних
закупівель» від 29.10.2010р. №43/7. Торги
проводились за бюджетною програмою
КПКВК БД2301370 «Забезпечення медичних
заходів по боротьбі з туберкульозом,
профілактики та лікування СНІДу,
лікування онкологічних хворих» у 2010
році. Враховуючи приписи ст. 4 Закону
України «Про здійснення державних
закупівель», ч. 12 ст. 23 Бюджетного
кодексу України, укладення договору
про закупівлю та взяття МОЗ України
фінансових зобов'язань щодо закупівлі
пластикових контейнерів бюджетні
призначення за якими передбачали на 2010
рік, після 31 грудня 2010 року є
неможливим.

Представник державного підприємства
"Укрвакцина" у поданих письмових
поясненнях проти позову заперечив,
вважає, що Міністерство охорони
здоров'я України не мало права укладати
договір на закупівлю товарів, продаж
яких був заборонений на день укладення
договору постачання з наступних
підстав:

- Відповідно до ч. 3 ст. 40
учасник-переможець процедури
закупівлі при укладенні договору
повинен надати дозвіл або ліцензії на
провадження певного виду
господарської діяльності, якщо
отримання такого дозволу або ліцензії
на провадження такого виду діяльності
передбачено законодавством. У даному
випадку таким документом, що дає право
на проведення господарських операцій з
стерильними закритими системами
пластикових контейнерів для людської
крові зчетверених з інтегрованим лейко
фільтром (для заготівлі донорської
крові та її компонентів) є свідоцтво
про державну реєстрацію;

- Відповідно до ч. 2 п. 13 «Порядку
державної реєстрації медичної техніки
та виробів медичного призначення» при
закінченні строку дії свідоцтва
ввезення на територію України,
реалізація та використання медичних
виробів можливі тільки після їх
перереєстрації.".

Ухвалою суду від 20.11.2014р. за клопотанням
позивача, відповідно до ст. 69 ГПК
України продовжено строк розгляду
справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов та заперечення проти
нього, дослідивши обставини на
дослідження яких вказав Вищий
господарський суд України у постанові
від 01.11.2011р., об'єктивно оцінивши докази,
які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Міністерство охорони здоров'я України
здійснювало закупівлю устаткування
медичного, хірургічного та
ортопедичного (стерильних пластикових
контейнерів для людської крові
зчетверених з інтегрованим лейко
фільтром), як замовником, за процедурою
відкриті торги у порядку встановленому
Законом України "Про здійснення
державних закупівель", згідно з
оголошенням № 41765 опублікованим у
інформаційному бюлетені "Вісник
державних закупівель" від 29.10.2010р. №43/7.

Листом від 19.11.2010 року №1967-ТК
Міністерство охорони здоров'я України
повідомило ДП "Укрвакцина" про те, що
комітетом з конкурсних торгів МОЗ на
засіданні 19.11.2010 року (протокол № 18)
проведено оцінку та порівняння
тендерних пропозицій учасників торгів
на закупівлю, устаткування медичного,
хірургічного та ортопедичного
(стерильні закриті системи пластикових
контейнерів для людської крові
зчетверених з інтегрованим лейко
фільтром (для заготівлі донорської
крові та її компонентів), оголошення №
41765 у ІБ "ВДЗ" №43/7 (431/7) від 29.10.2010 року та
прийнято рішення про визначення
переможцем процедури закупівлі
товариство з обмеженою
відповідальністю "Ледум" та здійснення
закупівлі товарів, що зазначені у
додатку до цього листа. У листі вказано,
що строк придатності на момент
поставки Одержувачу повинен становити
не менше 18 місяців, а поставка товару
повинна здійснюватись у відповідності
до узгодженого Графіку поставки, який
додається до Договору про закупівлі за
державні кошти і є його невід'ємною
частиною.

21.11.2010р. Міністерство охорони здоров'я
України надіслало на адресу ТОВ "Ледум"
повідомлення про акцепт пропозиції
конкурсних торгів або цінової
пропозиції за №1964-ТК, згідно якого
позивачу було повідомлено про те, що
його було визнано переможцем
конкурсних торгів щодо закупівлі
стерильних закритих систем
пластикових контейнерів для людської
крові зчетверених з інтегрованим лейко
фільтром (для заготівлі донорської
крові та її компонентів) у кількості 7988
одиниць, з повідомленням того, що
кінцевим строком укладання договору
про закупівлю є 03.12.2010р. (але не раніше
30.11.2010р.).

Міністерство охорони здоров'я України
доручило ДП "Укрвакцина" укласти
договір про закупівлю з переможцем цих
торгів, відповідно до строків
встановлених статтею 31 Закону України
"Про здійснення державних закупівель"
(не пізніше 03.12.2010р., але не раніше
30.11.2010р.).

03.12.2010 року ДП "Укрвакцина" отримало від
ТОВ "Ледум" лист від 02.12.2010р. № 344
(вх.№3058/02 від 03.12.10р.), в якому останній
повідомив: "про направлення на адресу
ДП "Укрвакцина" договір на постачання:
"Устаткування медичне, хірургічне та
ортопедичне: стерильні закриті системи
пластикових контейнерів для людської
крові зчетверених з інтегрованим лейко
фільтром (для заготівлі донорської
крові та її компонентів) у кількості 7
988 одиниць та договір на постачання:
"Устаткування медичне, хірургічне та
ортопедичне: стерильні закриті системи
пластикових контейнерів для людської
крові зчетверених з інтегрованим лейко
фільтром (для заготівлі донорської
крові та її компонентів) у кількості 17
516 одиниць разом з усіма необхідними
супроводжувальними документами.".

Як встановлено в ході судового
розгляду, 16.12.2010р. на адресу ТОВ "Ледум"
було надіслано проект додаткової угоди
№1 до договору про закупівлю товарів за
державні кошти, відповідно до якої
відповідач зобов'язувався здійснити 100%
попередню оплату у розмірі 1801763,10 грн.
Вищезазначений проект додаткової
угоди було підписано ТОВ "Ледум" та
16.12.2010р. направлено на адресу ДП
"Укрвакцина".

12.01.2011р. позивач звернувся до
відповідача із зверненням в порядку ст.
18 Закону України "Про здійснення
державних закупівель" з вимогою вжити
заходів щодо направлення на адресу ТОВ
"Ледум", договору, укладеного між
Міністерством охорони здоров'я України
та ТОВ "Ледум" на постачання 7983 од.
контейнерів для крові виробництва Terumo
та оплати за договором.

ДП "Укрвакцина" повідомило
Міністерство охорони здоров'я України
про те, що ТОВ "Ледум" не надав чинного
на вказану дату свідоцтва про державну
реєстрацію виробу медичного
призначення - пластикових контейнерів,
до проекту договору ТОВ "Ледум" надало
реєстраційне посвідчення на виріб
медичного призначення "Контейнери для
крові TERUMO з розчинником антикоагулянту
ЦДФ" з строком дії реєстраційного
посвідчення до 02.12.2010р.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.01.2011р. рішенням Міністерства охорони
здоров'я України, оформленого листом за
№21-11/14 було повідомлено ТОВ "Ледум" про
неможливість укладання договору на
постачання 7 983 од. контейнерів
для-крові, виробництва Terumo та
здійснення оплати за договором,
оскільки позивачем до проекту договору
не було надано дійсного на момент
укладання договору свідоцтва про
державну реєстрацію.

Судом встановлено, що ТОВ «Ледум» має
свідоцтво про державну реєстрацію
контейнерів для крові Terumo, №4586/2005,
виданого Державною службою лікарських
засобів і виробів медичного
призначення зі строком дії до 02.12.2010р.

Правовідносини, що виникли між
сторонами врегульовані нормами Закону
України "Про здійснення державних
закупівель", Порядком державної
реєстрації медичної техніки та виробів
медичного призначення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.11.2004 №1497.

Закон України "Про здійснення
державних закупівель" встановлює
правові та економічні засади
здійснення закупівель товарів, робіт і
послуг за державні кошти.

Згідно ч. 3 ст. 27 цього Закону під час
розкрита пропозицій конкурсних торгів
перевіряється наявність чи
відсутність усіх необхідних
документів, передбачених
документацією конкурсних торгів, а
також оголошуються найменування та
місцезнаходження кожного учасника,
ціна кожної пропозиції конкурсних
торгів або частини предмета закупівлі
(лота). Зазначена інформація вноситься
до протоколу розкриття пропозицій
конкурсних торгів.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 31 Закону України
"Про здійснення державних закупівель" у
день визначення переможця замовник
акцептує пропозицію конкурсних торгів,
що визнана найбільш економічно
вигідною за результатами оцінки.
Замовник зобов'язаний протягом одного
робочого дня з дня прийняття рішення
про визначення переможця надіслати
переможцю торгів повідомлення про
акцепт пропозиції конкурсних торгів, а
всім учасникам - письмове повідомлення
про результати торгів із зазначенням
найменування та місцезнаходження
учасника - переможця, пропозицію
конкурсних торгів якого визнано
найбільш економічно вигідною за
результатами оцінки.

Згідно ч. 3 ст. 40 даного Закону
учасник-переможець процедури
закупівлі при укладенні договору
повинен надати дозвіл або ліцензії на
провадження певного виду
господарської діяльності, якщо
отримання такого дозволу або ліцензії
на провадження такого виду діяльності
передбачено законодавством.

Позивачем було надано ліценцію
Держлікінспекції від 11.10.2010р. серії АГ
№500945 на оптову торгівлю лікарськими
засобами.

Згідно з положеннями частини першої
статті 17 Закону України «Основи
законодавства України про охорону
здоров'я» провадження господарської
діяльності в галузі охорони здоров'я,
яка відповідно до закону підлягає
ліцензуванню, дозволяється лише за
наявності ліцензії.

Відповідно до положень частини
четвертої статті 19 зазначеного Закону
України «Основи законодавства України
про охорону здоров'я» для забезпечення
належної якості виробів, необхідних
для охорони здоров'я, їх застосування
дозволяється лише після обов'язкової
апробації, здійснюваної у порядку,
погодженому з Міністерством охорони
здоров'я України.

Відповідно до п. 12 Порядку державної
реєстрації медичної техніки та виробів
медичного призначення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.11.2004 №1497, на підставі рішення про
державну реєстрацію медичні вироби
включаються до Державного реєстру
медичної техніки та виробів медичного
призначення (далі - Реєстр), що ведеться
Держлікінспекцією МОЗ, а заявнику
видається свідоцтво про державну
реєстрацію медичних виробів (далі -
свідоцтво) за зразком згідно з
додатком. Свідоцтво може мати додатки,
у яких зазначаються модифікації
медичних виробів та комплектувальні
вироби та згідно п.13 строк дії
свідоцтва до п'яти років, по закінченні
строку дії свідоцтва ввезення на
територію України, реалізація та
використання медичних виробів можливі
тільки після їх перереєстрації. Заява
про перереєстрацію медичних виробів
подається до Держлікінспекції МОЗ не
раніше ніж за 120 і не пізніше ніж за 90
календарних днів до закінчення строку
дії свідоцтва.

Отже, Законом передбачається
ліцензування господарської діяльності
в галузі охорони здоров'я та дозвіл на
застосування виробів, необхідних для
охорони здоров'я (виробів медичного
призначення).

Законом України «Про дозвільну систему
у сфері господарської діяльності» та
відповідно до Порядку державної
реєстрації медичної техніки та виробів
медичного призначення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09 листопада 2004 року № 1497
передбачено, що реалізація медичних
виробів - пластикових контейнерів
потребує наявності у постачальника
(позивача) чинного документу
дозвільного характеру свідоцтва про
державну реєстрацію, так як згідно з
пунктом 1 вказаного Порядку ввезення на
митну територію, застосування і
реалізація медичних виробів (у тому
числі пластикових контейнерів)
дозволяється тільки після їх державної
реєстрації.

Згідно положень частини 13 зазначеної
Постанови до закінченні строку дії
свідоцтва ввезення на територію
України, реалізація та використання
медичних виробів можливі тільки після
їх перереєстрації.

Досліджуючи обставини, на дослідження
яких вказав Вищий господарський суд
України у постанові від 01.11.2011р., судом
встановлено наступне.

Так, у листі Державної інспекції з
контролю якості лікарських засобів
Міністерства охорони здоров'я України
від 20.09.2010р. за №ВН-2061 повідомлено, що
контейнери крові TERUMO знаходяться в
процесі державної перереєстрації від
12.05.2010 ВМ 74ПР.

Відповідно до п. 16 Порядку державної
реєстрації медичної техніки та виробів
медичного призначення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 09.11.2004 №1497 перереєстрація медичних
виробів проводиться у порядку,
встановленому для державної
реєстрації.

Станом на 03 грудня 2010 року (кінцевий
термін укладання договору про
закупівлю пластикових контейнерів)
даний предмет закупівлі був таким, що
не перереєстрований в Україні,
зважаючи на те, що перереєстрація
проводиться в порядку встановленому
для державної реєстрації, предмет
закупівлі не мав зареєстрованого
свідоцтва про державну реєстрацію.

Позаяк, до свідоцтво про державну
реєстрацію медичного виробу (згідно з
додатком до Порядку) вносяться дані
щодо виробника, що підтверджуються
результатами експертизи та
випробувань (технічна експертиза,
доклінічні та клінічні випробування),
на які складається протокол (звіт,
висновок), та реєстраційними
матеріалами, поданими заявником.

Згідно з пунктом 21 Порядку протягом
строку дії свідоцтва заявник несе
відповідальність за якість та безпеку
зареєстрованих медичних виробів,
своєчасне повідомлення Державної
служби про будь-які зміни, що їх
передбачається внести до
реєстраційних документів за цей
період, та надання вичерпної
інформації про причини внесення цих
змін, їх вплив на безпеку, якість та
ефективність виробу.

Отже суд вказує, що наявність ліцензії
Держлікінспекції від 11 жовтня 2010 року
серії АГ №500945 на оптову торгівлю
лікарськими засобами не позбавляла
позивача обов'язку зареєструвати
вироби медичного призначення
відповідно до положень Законів України
«Основи законодавства України про
охорону здоров'я», «Про дозвільну
систему у сфері господарської
діяльності» та Постанови Кабінету
Міністрів України «Про затвердження
Порядку державної реєстрації медичної
техніки та виробів медичного
призначення» від 09.11.2004 №1497, оскільки
ліцензія суб'єкту господарювання
здійснювати оптову торгівлю
лікарськими засобами не передбачає
реалізацію та використання медичних
виробів не зареєстрованих в
установленому чинним законодавством
України порядку.

На момент укладання договору (03.12.2010р.
кінцевий термін укладення договору)
державна реєстрація виробу медичного
призначення була у переможця процедури
тендерної закупівлі відсутня.

Також суд вказує, що при вирішенні
даного спору необхідно встановити
наявність, чи відсутність правових
підстав для укладення договору про
закупівлю товарів за державні кошти та
реальну можливість такого укладення з
урахуванням вимог бюджетного
законодавства.

Стаття 4 Закону України №2289-VI від 01.06.10р.
"Про здійснення державних закупівель" -
державні закупівлі здійснюються
відповідно до річного плану.

Частиною 12 статті 23 Бюджетного кодексу
України встановлено, що всі бюджетні
призначення втрачають чинність після
закінчення бюджетного періоду (31
грудня кожного року).

Враховуючи наведені вище вимоги
бюджетного законодавства, що укладання
договору про закупівлю та взяття МОЗ
України фінансових зобов'язань щодо
закупівлі пластикових контейнерів
бюджетні призначення за якими
передбачались на 2010 рік, після 31.12.2010 р.
є неможливим.

Також, суд зазначає, що статтею 3
Цивільного кодексу України
встановлені загальні засади
цивільного законодавства, серед яких
найважливішим є принцип свободи
договору. Цей принцип закріплює
неприпустимість адміністративного
втручання в цивільний оборот. Принцип
свободи договору має універсальне
значення для всіх учасників цивільних
відносин. Підтвердження цього принципу
означає відмову від примушення до
укладення договорів на основі
обов'язкових для сторін актів. Принцип
свободи договору також закріплений
рядом інших статей Цивільного кодексу
України, зокрема ст. 6, 205, 627. Він полягає
у тому, що сторони є вільними в
укладенні, виборі контрагента й
визначенні умов договору, у виявленні
волі на вступ у договірні відносини, у
виборі форми договору (ст. 205 Цивільного
кодексу України). Волевиявлення
учасників договору має складатися
вільно, без жодного тиску з боку
контрагента або інших осіб і
відповідати їхній внутрішній волі. Ця
ознака договірної свободи особливо
проявляється в умовах сьогоденної
ринкової економіки і відповідає ідеї
вільних ринкових відносин.

Так, статтею 6 Господарського кодексу
України також встановлено принцип
свободи підприємницької діяльності,
заборони незаконного втручання
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, їх посадових
осіб у господарські відносини як
загальні принципи господарювання в
Україні.

Відповідно до статті 6 Цивільного
кодексу України захист цивільних прав
здійснюється у встановленому порядку
судом шляхом: визнання цих прав;
відновлення становища, що існувало до
порушення права; присудження до
виконання обов'язку в натурі,
компенсації моральної шкоди,
припинення або зміни правовідношення,
стягнення з особи, яка порушило право
завданих збитків і неустойки; іншими
засобами, передбаченими законом.

Отже, статтею 6 Цивільного кодексу
України не передбачено такого засобу
захисту цивільних прав та інтересів
позивача як визнання договору
укладеним. Позивачем не подано суду
доказів того, що такий засіб захисту
цивільних прав передбачений іншими
законодавчими актами України.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги є безпідставними, а тому не
підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору при
відмові від позову покладаються на
позивача.

Виходячи з викладеного та керуючись
статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.12.2014

Суддя
І.І. Борисенко