РІШЕННЯ

"25" листопада 2014 р.Справа № 921/1074/14-г/10

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Півторака М.Є.

За участю секретаря судового засідання
Клим Т.П.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг", 01033, м.
Київ, вул. Жилянська, 43,

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг", 48257,
Тернопільська область, Гусятинський
район, с. Васильківці,

про розірвання договору фінансового
лізингу та зобов'язання повернути
предмет лізингу

За участі представників:

Позивача: Бабаєвського Д.О. -
представника ТзОВ "ОТП Лізинг",
довіреність від 02.10.2014 року;

Відповідача: Дубно І.Ю.- представника
ТзОВ "Мрія-Лізинг", довіреність №
1/7-515від 11.11. 2014 року;

В судовому засіданні
представникам сторін роз'яснено їх
процесуальні права та обов'язки,
передбачені статтями 20,22,81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

За відсутністю відповідного
клопотання сторін технічна фіксація
судового процесу не здійснювалася.

Суть справи:

До господарського суду
Тернопільської області звернулося з
позовною заявою (вх. № 1101 від 01.10.2014
року) Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг", м. Київ
до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг", с.
Васильківці Гусятинського району
Тернопільської області про:

- розірвання Договору фінансового
лізингу № 267-L від 13.10.2011 року,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг", с.
Васильківці Гусятинського району та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг", м. Київ;

- зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг", с.
Васильківці Гусятинського району
повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг", м. Київ,
вул. Жилянська, 43 предмет лізингу, а
саме: вентиляційне обладнання для
картоплескладів "D" та "Е";

- відшкодування сплачених позивачем
судових витрат просить покласти на
відповідача.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач надав суду Договір фінансового
лізингу №267-L, укладений між сторонами 13
жовтня 2011 року; Графік сплати
лізингових платежів (додаток 2 до
договору фінансового лізингу);
Специфікацію (додаток 1) до договору
фінансового лізингу №267-L від 13.10. 2011
року; Графік Сплати лізингових
платежів (додаток 2) до договору;
Додаткова угода №1 до Договору
фінансового лізингу № 267-L від 24.11.2011
року; Акт приймання - передачі до
договору фінансового лізингу від 24.11.
2011 року; Розрахунок розміру
простроченої заборгованості
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг";
Повідомлення № 2394/08 від 01.08.2014 року
директору ТОВ "Мрія-Лізинг"
Карпінському В.В. про розірвання
договору фінансового лізингу; Рахунок
№ 25305 від 22 квітня 2014 року на суму 62 669,42
грн.; Рахунок № 26555 від 21 травня 2014 року
на суму 64 928,24 грн.; Рахунок № 28362 від 23
червня 2014 року на суму 65 970,88 грн.

Посилається на приписи статей 11,
16, 526,530, 610-612, 629, 651 ЦК України та статей 10,
11, 16 Закону України "Про фінансовий
лізинг".

Окрім того, Товариство з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Лізинг", м. Київ подало до
господарського суду заяву про вжиття
заходів до забезпечення позову (вх. №
17541 від 01.10.2014 року) та просить накласти
арешт на Вентиляційне обладнання для
картоплескладів " D" та " Е";

- заборонити Товариству з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" (48257,
Тернопільська область Гусятинський
район, с. Васильківці; )
вчиняти будь-які дії щодо
розпорядження предметом лізингу, в т.ч.
здійснювати транспортування предметів
лізингу, експлуатувати предмети
лізингу, демонтувати предмети лізингу,
використовувати предмети лізингу у
виробничій та господарській
діяльності, змінювати їх
місцезнаходження, відчужувати
предмети лізингу, передавати їх в найм,
оренду, користування, сублізинг.

Також ТзОВ "ОТП Лізинг"
просило в ухвалі про забезпечення
позову вказати, що арештоване майно
підлягає передачі на зберігання ТзОВ
"Термінал "Автологістика" (, 07840, Київська область
Бородянський район, с. Пилиповичі, вул.
Привокзальна,15).

Ухвалою господарського суду
від 03 жовтня 2014 року порушено
провадження у справі №921/1074/14-г/10 та
призначено судове засідання для
розгляду позову по суті за участю
повноважних представників сторін о 10
год. 00 хвилин 24 жовтня 2014 року.

Ухвалою господарського суду від
03 жовтня 2014 року у справі № 921/1074/14-г/10
заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг", м. Київ
задоволено частково, вжито заходів до
забезпечення позову та заборонено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" (48257,
Тернопільська область, Гусятинський
район, с. Васильківці, )
вчиняти будь-які дії щодо
розпорядження предметом лізингу, в т.ч.
здійснювати транспортування предметів
лізингу, експлуатувати предмети
лізингу, демонтувати предмети лізингу,
використовувати предмети лізингу у
виробничій та господарській
діяльності, змінювати їх
місцезнаходження, відчужувати
предмети лізингу, передавати їх в найм,
оренду, користування, сублізинг.

22.10.2014 року відповідач у справі ТзОВ
"Мрія-Лізинг" подало до господарського
суду клопотання (вх. № 18943) про
відкладення розгляду справи.

У зв'язку з неприбуттям у
судове засідання 24.10.2014 року
представника відповідача розгляд
справи було відкладено до 11 год. 00 хв.
07.11.2014 року в порядку статті 77 ГПК
України.

07.11.2014 року Товариством з
обмеженою відповідальністю "Мрія -
Лізинг", с. Васильківці Гусятинського
району Тернопільської області було
подано до суду письмове клопотання (вх.
№ 20254) про зупинення провадження у
даній справі до набрання законної сили
рішення господарського суду м. Києва у
справі № 910/23666/14 за позовом ТзОВ
"Мрія-Лізинг" до ТзОВ "ОТП Лізинг" про
припинення дії, яка порушує право.

В обґрунтування заявленого
клопотання Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" надало
суду копію позовної заяви від 27.10.2014
року та ухвалу господарського суду м.
Києва від 31.10.2014 року про порушення
провадження у справі № 910/23666/14 та
прийняття позову Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мрія-Лізинг", с. Васильківці
Гусятинського району Тернопільської
області до розгляду о 10 год. 20 хвилин
25.11.2014 року.

В судове засідання 07.11.2014 року
повноважні представники позивача та
відповідача прибули; суд перейшов до
розгляду позову по суті та заслухав
пояснення представників сторін:
представник позивача заявлені вимоги,
викладені у заяві б/н (вх. № 1101 від 01.10.2014
року) підтримав в повному обсязі та
надав суду додаткові докази, а саме
надіслання на адресу відповідача
повідомлення вих. № 2394/08 від 01.08.2014 року,
довідку № 031/2-2009 від 28.10.2014 року ОТП
Банк; представник відповідача
заперечив заявлені вимоги повністю,
звернувся до суду з клопотанням про
надання можливості ознайомитися з
матеріалами справи та підготовити
письмовий відзив на позов, а також
просить задовольнити клопотання
відповідача про зупинення провадження
у справі до вирішення спору між
сторонами у справі № 910/2366/14 в
господарському суді м. Києва.

Представник позивача заперечив щодо
задоволення клопотання ТзОВ
"Мрія-Лізинг", с. Васильківці
Гусятинського району про зупинення
провадження у даній справі до набрання
законної сили рішення у справі №
910/23666/14 за позовом ТзОВ "Мрія-Лізинг", що
розглядається в господарському суді м.
Києва і вказує, що рішення
господарського суду м. Києва по справі
№ 910/23666/14 не є перешкодою для розгляду
справи № 921/1074/14-г/10 по суті, а дії ТзОВ
"Мрія-Лізинг" направлені для
затягування розгляду позову та
винесення рішення.

Згідно клопотання представника
відповідача в судовому засіданні 07.11.2014
року оголошувалася перерва до 12 годин 14
листопада 2014 року для надання
можливості представнику ТзОВ
"Мрія-Лізинг" ознайомитися в з
матеріалами справи та надати суду
письмові заперечення щодо позовних
вимог.

14 листопада 2014 року ТзОВ "Мрія-Лізинг",
с. Васильківці Гусятинського району
надало суду письмовий відзив (вх. № 20948),
у якому заперечує заявлені позовні
вимоги щодо розірвання договору
фінансового лізингу та повернення
предмету лізингу необґрунтованими та
такими, що не підлягають до задоволення
з підстав, викладених у відзиві.

Зокрема, відповідач зазначає, що у
поданій позовній заяві ТзОВ "ОТП
Лізинг" самостійно розуміє
суперечливість своїх тверджень щодо
розірвання договору фінансового
лізингу, оскільки, одночасно з
викладеними переконаннями щодо
розірвання Договору шляхом
направлення повідомлення відповідачу
також просить і суд розірвати вказаний
Договір.

В порядку статті 77 ГПК України в
судовому засіданні оголошена перерва
до 15 годин 15 хвилин 25.11.2014 року.

У судових засіданнях 07.11.2014 року,
14.11.2014 року, 25.11.2014 року представник ТзОВ
"Мрія-Лізинг" наполягає на зупиненні
провадження у справі , до набрання
законної сили рішення у справі №
910/23666/14 за позовом ТзОВ "Мрія-Лізинг", що
розглядається в господарському суді м.
Києва.

Щодо клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мрія-Лізинг", с. Васильківці
Гусятинського району Тернопільської
області про зупинення провадження у
справі № 921/1055/14-г/10 до набрання
законної сили рішення господарського
суду м. Києва у справі № 910/23666/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг", с.
Васильківці Гусятинського району
Тернопільської області до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Лізинг", м. Київ, вул. Жилянська, 43 суд
зазначає наступне.

Частиною першою статті 79 ГПК
України визначено, що господарський
суд зупиняє провадження у справі в разі
неможливості розгляду даної справи до
вирішення пов'язаної з нею іншої
справи, що розглядається іншим судом, а
також у разі звернення господарського
суду із судовим дорученням про надання
правової допомоги до іноземного суду
або іншого компетентного органу
іноземної держави.

При цьому пов'язаною з даною
справою є така інша справа, у якій інший
суд встановлює обставини, що впливають
чи можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі; в тому числі
йдеться про факти, які мають
преюдиціальне значення.

Під неможливістю розгляду
даної справи розуміється неможливість
для даного господарського суду
самостійно встановлювати обставини,
які встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами , або з інших
причин.

Така правова позиція
викладена у п. 3.16 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мрія -лізинг", с.
Васильківці визначило предметом
позову у справі № 910/23666/14, що
розглядається в господарському суді м.
Києва є зобов'язання Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Лізинг" () припинити
коригування лізингових платежів на
підставі пункту 6.7 Договору
фінансового лізингу, укладеного між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" () і Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг" (), зокрема, договір
фінансово лізингу №267-L від 13.10.2011 року
(що є предметом розгляду у даній
справі).

Отже, ТзОВ "Мрія-Лізинг", с.
Васильківці не оспорює правомірність
укладеного між сторонами договору
фінансового лізингу №267-L від 13.10.2011
року в цілому, чи його окремих положень,
а просить зобов'язати ТзОВ "ОТП Лізинг"
припинити коригування лізингових
платежів, які передбачені пунктом 6.7.
договору, тобто не допускати
коригування лізингових платежів у
майбутньому (вчинити дію в
майбутньому).

Суд зазначає, що поданий ТзОВ
"Мрія-Лізинг" позов до господарського
суду м. Києва про зобов'язання ТзОВ "ОТП
Лізинг", м. Київ припинити коригування
лізингових платежів згідно договору
фінансового лізингу №267-L від 13.10.2011
року не є перешкодою у вирішенні справи
№ 921/1074/ 14-г/10 в господарському суді
Тернопільської області та прийняття по
даному спору рішення, а тому відхиляє
клопотання ТзОВ "Мрія - Лізинг" про
зупинення провадження у справі.

25 листопада 2014 року ТОВ
"Мрія-Лізинг", с. Васильківці
Гусятинського району подало до суду
Пояснення (вх. № 21779), в якому зазначає,
що вимога позивача про повернення
предмету лізингу є передчасна та
безпідставна, а також відповідач
просить витребувати у ТзОВ "ОТП Лізинг"
м. Київ підтвердження величини ставок
LIBOR на дати розрахунків лізингових
платежів.

Клопотання ТзОВ "Мрія-Лізинг" с.
Васильківці Гусятинського району не
підлягає до задоволення". Розділом 5
Договору фінансового лізингу від 13.10.2011
року , укладеного між сторонами,
встановлено лізингові та інші платежі;
визначено склад лізингових платежів,
періодичність; змінна частина
винагороди. Графіком сплати лізингових
платежів ( додаток 2 до договору
фінансового лізингу ) визначено
конкретний розмір лізингових платежів
та дату здійснення цих платежів; змінну
складову винагороди. Вказаний Графік
підписаний відповідачем без зауважень
та заперечень. У поданому до суду
клопотанні відповідач не ставить під
сумнів величину змінної складової
винагороди, а просить надати лише
підтвердження величин ставок LIBOR.

Відповідно до приписів статті 85 ГПК
України в судовому засіданні 25
листопада 2014 року було оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи представника
позивача, заперечення представника
відповідача, господарський суд
встановив наступне:

Згідно ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України право
на звернення до господарського суду за
захистом своїх порушених, оспорюваних
прав і охоронюваних законом інтересів
мають підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (у
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
і в установленому порядку набули
статусу суб'єкта підприємницької
діяльності. Визначені статтею 1 ГПК
юридичні особи та громадяни можуть
бути сторонами в господарському
судовому процесі.

Стаття 16 Цивільного Кодексу
України визначає, що кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу та
визначає способи захисту цивільних
прав та інтересів.

Суд може захистити цивільне
право або інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом
(частина друга п. 1 ст. 16 ЦК України).

Пунктом 2 статті 20
Господарського кодексу України
визначено, що кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються,
зокрема, шляхом установлення, зміни та
припинення господарських
правовідносин.

Позивач у справі - Товариство з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Лізинг", місцезнаходження органів
управління якого м. Київ,
Голосіїївський район, вулиця
Жилянська, буд. 43, зареєстрований у
встановленому законом порядку
Голосіївською районною в місті Києві
державною адміністрацією 09.06.2008 року і
включений до ЄДРПОУ, ідентифікаційний
код 35912126, що підтверджується Довідкою
АА № 421759 з ЄДРПОУ, виданого Головним
управлінням статистики у м. Києві та
Спеціальним витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців від 06.11.2014
року, а тому наділений правом на
звернення до господарського суду за
захистом своїх прав та охоронюваних
законом інтересів.

В розумінні статті 54
Господарського процесуального кодексу
України зміст позовних вимог та коло
осіб, до яких пред'являється позов,
визначається позивачем.

Предметом позову Товариство
з обмеженою відповідальністю "ОТП -
Лізинг", м. Київ визначило: розірвання
Договору фінансового лізингу №267-L від
13.10.2011 року, укладеного між Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Мрія-Лізинг", с. Васильківці
Гусятинського району та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Лізинг", м. Київ; зобов'язання
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг", с.
Васильківці Гусятинського району
повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг", м. Київ,
вул. Жилянська, 43, а саме: вентиляційне
обладнання для картоплескладів "D" та
"Е".

Спосіб захисту цивільних
прав та інтересів особа обирає при
зверненні з позовною заявою до суду.

Суд вважає, що обраний
позивачем спосіб захисту права є таким,
що відповідає статтям 15, 16 Цивільного
кодексу України.

В силу ст. 11 ЦК України цивільні права і
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (частина 1
ст. 202 ЦК України).

За змістом приписів статей 205 та 206 ЦК
України правочин може вчинятися усно
або в письмовій формі. Сторони мають
право обирати форму правочину, якщо
інше не встановлено законом, однак,
усно можуть вчинятися правочини, які
повністю виконуються сторонами у
момент їх вчинення, за винятком
правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Відповідно до статті 181 ГК України
допускається укладення господарських
договорів у спрощений спосіб, тобто
шляхом обміну листами, факсограмами,
телеграмами, тощо, а також
підтвердженням прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальної вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

В судовому засіданні встановлено, що
13.10.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг" (надалі
Лізингодавець) м. Київ та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Мрія-Лізинг" с. Васильківці
Гусятинського району Тернопільської
області (надалі Лізингоодержувач) було
укладено Договір фінансового лізингу
№267-L.

Відповідно до п.1.1 Договору лізингу
Лізингодавець на підставі договору
купівлі-продажу (поставки)
зобов'язується набути у власність
Лізингодавця і передати на умовах
фінансового лізингу у тимчасове
володіння та користування майно
(предмет лізингу), наведене в
специфікації (Додаток 1 до договору), а
Лізингоодержувач зобов'язується
прийняти предмет лізингу та сплачувати
лізингові платежі та інші платежі
згідно з умовами цього Договору.

Предметом лізингу за даним
договором є: вентиляційне обладнання
для картоплескладів "D" та "Е".

Договір набирає чинності з дня його
підписання уповноваженими
представниками та скріплення
печатками обох сторін за умови сплати
Лізингоодержувачем авансового
лізингового платежу згідно Графіка
сплати лізингових платежів (додаток № 2
до договору лізингу) і діє до моменту
повного і належного виконання
сторонами своїх зобов'язань за
вищезазначеним договором (п. 13.1
Договору лізингу).

Строк користування Лізингоодержувачем
предметом лізингу складається з
періодів (місяців) лізингу згідно з
Графіком сплати лізингових платежів
(Додаток 2 до Договору) та починається з
дати підписання сторонами акту
приймання-передачі Предмета лізингу,
тобто з 24.11.2011 року (дата підписання
акта приймання-передачі предмета
лізингу на 60 місяців (кількість місяців
за графіком сплати лізингових
платежів) по листопад 2016 року.

Згідно п. 2.1. Договору лізингу приймання
Лізингоодержувачем предмету в лізинг
оформляється шляхом складання Акту
приймання - передачі, підписання
сторонами якого свідчить, зокрема, про
відповідність предмету лізингу
специфікації.

24.11.2011 року сторони підписали та
скріпили відтисками печаток Акт
приймання-передачі, згідно якого
Лізингодавець передав, а
Лізингоодержувач фізично прийняв без
зауважень предмет лізингу у стані та в
комплектності відповідно до
специфікації.

Отже, відповідач у справі у
встановленому Договором фінансового
лізингу порядку підтвердив фактичне
приймання вищезазначеного предмет
лізингу в стані та комплектності
відповідно до Специфікації, підтвердив
право власності Лізингодавця на
Предмет лізингу, а також факт набуття
ним права володіння та користування
Предметом лізингу.

24.11.2011 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг" та
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг"
підписали Додаткову угоду №1 до
Договору фінансового лізингу №267-L від
13.10.2011 року; 24 листопада 2014 року сторони
підписали Додаткову угоду № 2 до
договору фінансового лізингу №267-L від
13.10.2011 року, яким внесли зміни в Додаток
№ 2 до договору та виклали його в новій
редакції.

На час подання позову до суду виконання
лізингових платежів згідно договору
фінансового лізингу не закінчився.

Пунктом 5.1. Договору лізингу
передбачено, що Лізингоодержувач
сплачує Лізинодавцю лізингові платежі
відповідно до умов договору, які
складаються із авансового лізингового
платежу, а також чергових лізингових
платежів, розмір та термін сплати яких
визначається Графіком сплати
лізингових платежів (додаток 2 до
договору лізингу).

Відповідно до п. 5.10 Договору лізингу
Лізингодавець направляє
Лізингоодержувачу рахунки щодо сплати
лізингових платежів. Неодержання таких
рахунків Лізингоодержувачем не
звільняє його від обов'язку сплачувати
лізингові платежі згідно з умовами
договору.

Таким чином, сторони погодили порядок
здійснення розрахунків згідно
Договору фінансового лізингу від 27.12.2011
року, а саме ТзОВ "Мрія-Лізинг"
проводить оплату на підставі
виставлених йому ТзОВ "ОТП Лізинг"
рахунків, однак, у випадку неотримання
таких рахунків відповідач здійснює
чергові лізингові платежі згідно
графіку (додаток № 2 до договору) у
строк, який визначений графіком, а саме:
згідно графіку сплати лізингових
платежів (додаток 2 до Договору) дата
платежу визначена як 25 число кожного
місяця, починаючи з 25.11.2011 року по 25.10.2016
року.

ТзОВ "ОТП Лізинг", м. Київ стверджує і
зазначене не спростовується
відповідачем, що ТзОВ "Мрія-Лізинг " на
виконання п. 5.1. Договору своєчасно і в
повному обсязі сплачувало на його
рахунок чергові лізингові платежі по
березень 2014 року включно.

Однак, сторонами не надано, а судом не
здобуто доказів, які б свідчили на
підставі чого Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг"
здійснювало лізингові платежі: на
підставі виставлених йому рахунків
щомісячно (за вказаний період) чи
згідно Графіку сплати лізингових
платежів (додаток 2 до Договору).

Позивач у справі надав суду Довідку №
031/2-2009, видану 28.10.2014 року ПАТ "ОТП Банк"
про надходження від платника ТОВ
"Мрія-Лізинг" Товариству "ОТП Лізинг"
платежів (всього 15) за період з 01.05.2014
року по 30.09.2014 року. У графі "призначення
платежу" вказаної Довідки немає
посилання на те, що платіж здійснювався
на виконання Договору фінансового
лізингу №267-L від 13.10.2011 року.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг", м. Київ
вказує, що станом на час подання заяви
до суду (01.10.2014 року) Лізингоодержувач
(ТзОВ "Мрія-Лізинг"), порушуючи умови
Договору лізингу щодо належної повної
та своєчасної сплати, не оплатив
лізингові платежі за квітень,травень
та червень 2014 року, внаслідок чого
утворилася заборгованість за
договором лізингу на суму 193 568,54 грн. із
простроченням 131 календарний день, про
що відображено в таблиці 1 (додаток до
позову).

Позивач у справі надав суду
рахунки (Рахунок № 25305 від 22 квітня 2014
року на суму 62 669,42 грн., Рахунок № 26555
від 21 травня 2014 року на суму 64 928,24 грн.;
Рахунок № 28362 від 23 червня 2014 року на
суму 65 970,88 грн.) на оплату лізингових
платежів, які ним були ним направлені
на адресу Лізингоодержувача 01.08.2014 року
разом з Повідомленням №2394/08.

У судовому засіданні представник
позивача пояснив , що зазначені до
оплати суми, вказані у Рахунках за
квітень, травень, червень 2014 року нижчі,
ніж суми платежів ,вказаних за
відповідний період у Графіку сплати
лізингових платежів (додаток 2 до
Договору фінансового лізингу).

Зазначене твердження позивача
підтверджується співставленням сум у
Рахунку та Графіку сплати лізингових
платежів .

За своїм змістом і правовою природою,
укладений між сторонами 13.10.2011 року
договір №267-L є договором фінансового
лізингу, в якому сторони досягли згоди
по всіх істотних умовах, визначили
взаємні права та обов'язки.

Відносини, що виникають у зв'язку з
договором фінансового лізингу,
регулюються положеннями ЦК України про
лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж і
поставку з урахуванням особливостей,
встановлених спеціальним законом, а
саме - Законом України від 16 грудня 1997
року № 723/97-ВР "Про фінансовий лізинг".

Згідно з ч. 1 ст. 292 ГК України
лізинг - це господарська діяльність,
спрямована на інвестування власних чи
залучених фінансових коштів, яка
полягає в наданні за договором лізингу
однією стороною (лізингодавцем) у
виключне користування другій стороні
(лізингоодержувачу) на визначений
строк майна, що належить лізингодавцю
або набувається ним у власність
(господарське відання) за дорученням чи
погодженням лізингоодержувача у
відповідного постачальника (продавця)
майна, за умови сплати
лізингоодержувачем періодичних
лізингових платежів.

Нормою частини 1 статті 2 Закону
України "Про фінансовий лізинг"
встановлено, що відносини, які
виникають у зв'язку з договором
фінансового лізингу, регулюються
положеннями Цивільного кодексу
України про лізинг, найм (оренду),
купівлю-продаж, поставку з урахуванням
особливостей, що встановлюються цим
Законом.

Відповідно до ст. 806
Цивільного кодексу України за
договором лізингу одна сторона
(лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий лізинг),
на певний строк і за встановлену плату
(лізингові платежі).

За приписами ст. ст. 1, 11, 16
Закону України "Про фінансовий лізинг"
фінансовим лізингом є вид
цивільно-правових відносин, що
виникають з договору фінансового
лізингу. За договором фінансового
лізингу лізингодавець зобов'язується
набути у власність річ у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов і передати її у
користування лізингоодержувачу на
визначений строк не менше одного року
за встановлену плату (лізингові
платежі). Лізингоодержувач
зобов'язаний своєчасно сплачувати
лізингові платежі. Сплата лізингових
платежів здійснюється в порядку,
встановленому договором. Лізингові
платежі можуть включати: суму, яка
відшкодовує частину вартості предмета
лізингу; платіж як винагороду
лізингодавцю за отримане у лізинг
майно; компенсацію відсотків за
кредитом; інші витрати лізингодавця, що
безпосередньо пов'язані з виконанням
договору лізингу.

Відповідно до ст. 762
Цивільного кодексу України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У відповідності до статті 193
Господарського кодексу України суб'єкт
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Отже, підставою для здійснення
чергових лізингових платежів
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" позивач
визначає виставлені ним Рахунки, однак
неодержання таких рахунків
Лізингоодержувачем не звільняє його
від обов'язку сплачувати лізингові
платежі згідно з умовами договору
(додаток 2 до договору визначає графік
сплати лізингових платежів).

Згідно твердження
позивача,Товариством на адресу
відповідача направлялися такі рахунки
на оплату чергових лізингових платежів
у квітні, травні, червні 2014 року.

ТзОВ "ОТП Лізинг", м. Київ
надало суду копії Рахунків, які були
ним направлені Товариству з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг", с.
Васильківці Гусятинського району
Тернопільської області щодо
відшкодування частини вартості
Предмета лізингу згідно графіку (в т.ч.
ПДВ), винагорода (комісії) Лізинодавцю
за отриманий у лізинг предмет лізингу,
зокрема: Рахунок № 25305 від 22 квітня 2014
року; Рахунок № 26555 від 21 травня 2014 року;
Рахунок № 28362 від 23 червня 2014 року.

Позивач у справі під час розгляду
позову документально довів, що вказані
рахунки були направлені ним
відповідачу 01.08.2014 року (про що
говориться в Повідомленні № 2394/08),
тобто лише у серпні 2014 року. Посилання
позивача, що ним було направлено ТзОВ
"Мрія-Лізинг" для оплати Рахунки у
квітні, травні, червні 2014 року
документального підтвердження не
знайшло.

У зазначених вище Рахунках
№25305 від 22.04.2014 року, № 26555 від 21.05.2014
року, № 28362 від 23.06.2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Лізинг" посилається на Договір
фінансового лізингу №267-L від 27.12.2011
року.

Отже, ТзОВ "ОТП Лізинг", м. Київ
направило ТзОВ "Мрія Лізинг" Рахунки
щодо сплати лізингових платежів за
квітень, травень, червень 2014 року лише
01.08.2014р.

Доказів сплати лізингових
платежів за вказаний позивачем період
(квітень-червень 2014 року) Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Мрія-Лізинг", с. Васильківці суду не
надало, а тому суд вважає, що такі
платежі відповідачем здійснені не були
і на час подання позову до суду борг
Товариства "Мрія-Лізинг" перед ТзОВ "ОТП
Лізинг" становив 193568,54 грн.

Господарськими судом
встановлено, матеріалами справи
підтверджено і відповідачем не
заперечується факт невиконання ним
договірних зобов'язань по Договору
фінансового лізингу № 267-L від 13.10.2011
року зі сплати лізингових платежів за
квітень - червень 2014 року, у зв'язку з
чим виникла заборгованість у сумі 193
568,54 грн.

У відповідності до вимог ст.ст. 526, 598 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
та припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу
України порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
унормовано, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, розірвання договору.

Згідно статті 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Підстави для зміни або розірвання
договору встановлено статтею 651
Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини другої
зазначеної статті договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Згідно з нормами ст. ст. 7, 10
Закону України "Про фінансовий лізинг"
лізингодавець має право відмовитися
від договору лізингу та вимагати
повернення предмета лізингу від
лізингоодержувача у безспірному
порядку на підставі виконавчого напису
нотаріуса, якщо лізингоодержувач не
сплатив лізинговий платіж частково або
у повному обсязі, та прострочення
сплати становить більше 30 днів. Відмова
від договору лізингу є вчиненою з
моменту, коли інша сторона довідалася
або могла довідатися про таку відмову.
Лізингодавець має право відмовитися
від договору лізингу у випадках,
передбачених договором лізингу або
законом; вимагати розірвання договору
та повернення предмета лізингу у
передбачених законом та договором
випадках.

Відповідно до пп. 6.1.1., п.6.1. Договору
лізингу, якщо Відповідач не сплатив
лізинговий платіж або інші платежі
(частково або в повному обсязі) за
Договором та прострочення сплати
становить більше 30 (тридцяти)
календарних днів з дня настання строку
платежу, то така подія вважається
істотним порушенням умов Договору.

Представник відповідача у судових
засіданнях 07.11.2014 року, 14.11.2014 року
підтвердив, що ТзОВ "Мрія-Лізинг" з
квітня 2014 року лізингових платежів
ТзОВ "ОТП Лізинг", м. Київ не
здійснювало.

Договір лізингу може бути достроково
розірваний в односторонньому порядку
шляхом направлення відповідного
письмового повідомлення, зокрема, у
випадку не сплати лізингового платежу
з простроченням сплати більше ніж на 30
календарних днів, що відображено у п. 11.2
Договору лізингу.

Договір вважається розірваним в
односторонньому порядку, при наявності
вищенаведених умов, з дати надіслання
відповідного повідомлення
рекомендованим або цінним листом (п. 11.4
Договору лізингу).

У відповідності з пп.11.4,13.4 Договору
лізингу сторони домовилися, що
документом, що підтверджує розірвання
договору лізингу є рекомендований або
інший лист Лізингодавця. Договір
вважається розірваним з дати
зазначеної у такому листі. Сторони
домовилися, що необхідним та достатнім
доказом надіслання письмового
повідомлення є повідомлення про
відправлення з відміткою сторони, якій
надсилалось повідомлення, або
відміткою поштової служби про відмову
від прийняття рекомендованого або
цінного листа або закінчення терміну
зберігання.

01.08.2014 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг", м. Київ в
порядку передбаченому умовами
Договору фінансового лізингу №267-L від
13.10.2011 року на адресу відповідача було
направлено письмове повідомлення
№2394/08 про розірвання з 10 серпня 2014 року
даного договору та вимогою повернути
Предмет лізингу позивачу протягом 10
(десяти) робочих днів з дня припинення
(розірвання) цього Договору, а також
долученими до нього рахунками №25305 від
22.04.2014 року, № 26555 від 21.05.2014 року, № 28362
від 23.06.2014 року щодо сплати
прострочених лізингових платежів,
відповідь на яке ТзОВ "Мрія-Лізинг" суду
не надало, заборгованість не погасило,
предмет лізингу не повернуло.

На час подання позову до суду, всупереч
умовам Договору лізингу, Відповідач
заборгованість за договором (за
квітень, травень, червень 2014 року) в
розмірі193 568,54 грн. не погасив, у зв'язку
з чим Товариство "ОТП Лізинг"
звернулося до господарського суду
Тернопільської області за захистом
свої прав та охоронюваних законом
інтересів.

Статтею 188 ГК України
передбачено, що зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Частиною 3 ст. 651 ЦК України
встановлено, що у разі односторонньої
відмови від договору у повному обсязі
або частково, якщо право на таку
відмову встановлено договором або
законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим.

Разом з тим, право на
одностороннє розірвання договору
фінансового лізингу у позивача виникає
лише при настанні певних умов, зокрема,
у разі не сплати відповідачем
лізингового платежу частково або у
повному обсязі та якщо прострочення
сплати становить більше 30 днів.
вирішення спору у справі.

Таким чином, до предмету
доказування у даній справі входить
встановлення факту неналежного
виконання відповідачем свого
зобов'язання щодо сплати лізингових
платежів, існування прострочення
більше 30 днів, дотримання позивачем
встановленого умовами договору
порядку вчинення відмови від договору,
а також встановлення моменту вчинення
відмови від договору, враховуючи, що
згідно з нормою ч. 3 ст. 7 Закону України
"Про фінансовий лізинг", відмова від
договору лізингу є вчиненою з моменту,
коли інша сторона довідалася або могла
довідатися про таку відмову.

При розгляді справи судом враховано
правову позицію Вищого господарського
суду України, викладену у постанові від
05 липня 2012 року у справі № 5016/3043/2011(13/269).

Матеріали справи свідчать, що позивач у
справі звернувся до ТзОВ "Мрія-Лізинг" з
письмовим Повідомленням за № 2394/08 від
01.08.2014 року про розірвання з 10.08.2014 року
договору та вимогою повернути Предмет
лізингу позивачу протягом 10 робочих
днів з дня припинення (розірвання)
Договору. Повідомлення надіслано на
адресу відповідача, а саме, с.
Васильківці Гусятинського району
Тернопільської області, що
підтверджується описом вкладення у
цінний лист Ф.107 від 03.08.2014 року,
повернутого поштовим відділенням
17.09.2014 року відправнику по причині "по
закінченню терміну зберігання".

Іншої правової позиції
дотримується відповідач у справі
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг", с.
Васильківці Гусятинського району і яке
вважає, що Договір фінансового лізингу
№267-L, укладений між сторонами 13.10.2011
року на час розгляду позову в
господарському суді Тернопільської
області є чинним, створює для сторін
певні права та обов'язки, про що
свідчить, зокрема, звернення ТзОВ
"Мрія-Лізинг", с. Васильківці
Гусятинського району Тернопільської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Лізинг," м. Київ, вул. Жилянська, 43 про
зобов'язання Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг" () припинити коригування
лізингових платежів на підставі пункту
6.7 Договору фінансового лізингу,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг" () і Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг" (), зокрема, договір
фінансово лізингу №267-L від 13.10.2011 року
(що є предметом розгляду у даній
справі).

Суд зазначає, що відмова сторони від
договору лізингу, передбачена статтями
7,10 Закону України "Про фінансовий
лізинг", є правом, а не обов'язком
сторони, яке може бути реалізоване в
позасудовому порядку. Наявність
зазначеного права та його використання
не є перешкодою для звернення сторони
до суду з вимогою про розірвання
договору в судовому порядку.

Відповідно до рішення Конституційного
Суду України від 09.07.2002 року № 15-рп/2002
право особи на звернення до суду за
вирішенням спору не може бути обмежене
законом або договором досудового
врегулювання спору за волевиявленням
суб'єктів правовідносин не є
обмеженням юрисдикції судів і права на
судовий захист.

На підставі досліджених у судових
засіданнях документів суд дійшов
висновку про те, що у зв'язку із
систематичною несплатою лізингових
платежів в розмірі та у спосіб,
визначених у Договорі фінансового
лізингу № 267-L від 13.10.2011 року,
укладеного між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг",
відповідач істотно порушив умови цього
Договору в частині сплати лізингових
платежів, а тому вимога позивача про
його розірвання в судовому порядку є
обґрунтованою, підтверджується
матеріалами справи та підлягає до
задоволення.

Відповідно до статті 316 ЦК
України правом власності є право особи
на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб.

Згідно статті 317 ЦК України
змістом права власності є права
володіння, користування та
розпорядження майном.

Пунктом 1.1. Договору фінансового
лізингу № 267-L від 13.10.2011 року було
визначено, що Лізингодавець на
підставі договору купівлі-продажу
(поставки) (надалі - Договору
купівлі-продажу) зобов'язується набути
у власність Лізингодавця і передати на
умовах фінансового лізингу у тимчасове
володіння і користування майно,
наведене у специфікації (додаток № 1 до
договору), а Лізингоодержувач
зобов'язується прийняти предмет
лізингу та сплачувати лізингові
платежі та інші платежі згідно з
умовами цього договору.

Матеріалами справи
підтверджується, що позивач у справі
ТзОВ "ОТП Лізинг", м. Київ є власником
вентиляційне обладнання для
картоплескладів "D" та "Е", що
знаходяться у відповідача у справі
ТзОВ "Мрія-Лізинг", с. Васильківці
Гусятинського району Тернопільської
області.

В силу приписів статті 651, 653 ЦК
України Товариство з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг", м. Київ
вправі вимагати повернення майна, що
йому належить (вентиляційне обладнання
для картопле складів "D" та "Е") у
кількості від особи, у якої зазначене
майно знаходиться, тобто від ТзОВ
"Мрія-Лізинг".

Похідна вимога позивача ТзОВ "ОТП
Лізинг", м. Київ про витребування у
відповідача ТзОВ "Мрія-Лізинг", с.
Васильківці Гусятинського району
майна підлягає до задоволення як
обґрунтовано заявлена, виходячи з
приписів статті 10 Закону України "Про
фінансовий лізинг" та статей 651,653
Цивільного кодексу України, якими
передбачено право вимагати повернення
предмету лізингу в разі невиконання
(прострочення виконання) грошових
зобов'язань лізингоодержувачем за
договором лізингу та його розірвання.

Оскільки, до виникнення спору призвели
неправомірні дії Відповідача (ТзОВ
"Мрія-Лізинг"), а саме несплата
лізингових платежів Товариству з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Лізинг", суд прийшов до висновку, що
відшкодування судового збору, згідно
ст.ст. 44- 49 ГПК України та Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
УІ Господарського процесуального
кодексу України" (в редакції від 10.07.2014
року), покладаються на відповідача.

Керуючись ст.11, 16, 509, 526, 529, 598, 610, 611, 627, 629,
651, 653 Цивільного Кодексу України, ст.ст.
1,2,12,22,32,43,44-49,69,82,84,85,115,117 Господарського
процесуального кодексу України,
статтями 20, 181, 188, 193, 292 ГК України,
статтями 1, 2, 7, 10, 11,16 Закону України "Про
фінансовий лізинг" господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Відхилити клопотання Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Мрія-Лізинг", с. Васильківці
Гусятинського району Тернопільської
області про зупинення провадження у
справи № 921/1074/14-г/10 до набрання
законної сили рішення господарського
суду м. Києва у справі № 910/23666/14 за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг", с.
Васильківці Гусятинського району
Тернопільської області до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Лізинг", м. Київ, вул. Жилянська, 43.

2.Позов задовольнити повністю.

3.Розірвати Договір фінансового
лізингу №267-L, укладеного 13.10.2011 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг", с.
Васильківці Гусятинського району
Тернопільської області та Товариством
з обмеженою відповідальністю "ОТП
Лізинг", м. Київ, вул. Жилянська, 43.

4.Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг", с.
Васильківці Гусятинського району
Тернопільської області, , повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг", м. Київ
вул. Жилянська, 43,
вентиляційне обладнання для
картоплескладів "D" та "Е".

5.Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мрія-Лізинг", с.
Васильківці Гусятинського району
Тернопільської області, на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Лізинг" м. Київ
вул. Жилянська, 43, - 74298,00
грн. сплаченого судового збору. Видати
наказ.

6.Рішення господарського суду набирає
законної сили в десятиденний строк з
дня його підписання.

Сторони вправі подати
апеляційну скаргу, а прокурор внести
апеляційне подання на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили протягом десяти
днів з дня його прийняття ( підписання
), через місцевий господарський суд.

7.Наказ видати стягувачеві після
набрання судовим рішенням законної
сили.

8.Повне рішення складено та підписано 02
грудня 2014 року.

Суддя
М.Є. Півторак