ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2014 р.Справа № 922/4459/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шатернікова М.І.

при секретарі судового засідання Цірук
О.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробничо-збутове
підприємство "Нафтогаззбут", м. Харків
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фрегат-К", м. Харків
про стягнення 162839,74 грн. за участю
представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Філіпеня Л.І. (дов. від
11.08.2014 р.)

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ВЗП "Нафтогаззбут" (позивач)
звернувся до господарського суду
Харківської області із позовною заявою
про стягнення з відповідача - ТОВ
"Фрегат-К" грошових коштів у розмірі
162839,74 грн., з яких 134630 грн. вартість
поставлено товару, 11596,62 грн. - 3% річних,
16613,12 грн. - індекс інфляції, посилаючись
на неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором №
0509/11-01-НГЗ, укладеним між сторонами
05.09.2011 р. Крім того, позивач просить
покласти на відповідача судовий збір у
розмірі 3256,81 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 13 жовтня 2014
року за вищевказаним позовом було
порушено провадження у справі № 922/4459/14,
розгляд якої призначено у судовому
засіданні на 11.11.2014 р. об 11:00.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 11 листопада 2014
року розгляд справи № 922/4459/14 було
відкладено на 26.11.2014 р. о 10:00.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання був повідомлений за
адресою зазначеною у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому
засіданні не надав суду заперечень
проти розміру основної суми
заборгованості, натомість
обґрунтовуючи свої заперечення проти
вимог відповідач посилається на
зникнення постачальника (позивача) з
місця знаходження, у зв'язку з чим була
анульована їх реєстрація як платника
ПДВ, що підтверджується даними
податкових органів; вказує, що станом
на 2012 -2014 рік від позивача не надходило
офіційної інформації щодо поновлення
діяльності, зміни банківських
рахунків, зміни юридичної адреси, у
зв'язку з чим ТОВ "Фрегат-К" вважає
недоцільним провадити сплату на
рахунки підприємства, яке фактично
знаходиться в розшуку.

Представник позивача у судовому
засіданні зазначив, що ними надані усі
документи необхідні для розгляду
справи по суті.

Враховуючи те, що норми ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, щодо обов`язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, що необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3
ст. 129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
ним повноважень, створені належні
умови для надання сторонами доказів та
здійснені всі необхідні дії щодо
витребування додаткових доказів, та
вважає за можливе розглянути справу за
наявними у ній та додатково поданими на
вимогу суду матеріалами та
документами.

Розглянувши надані документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

05.09.2011 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Виробничо-збутове
підприємство "Нафтогаззбут" (позивач,
постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Фрегат-К"
(відповідач, покупець) було укладено
договір № 0509/11-01-НГЗ, відповідно до п.1.1.
якого, позивач (постачальник)
зобов'язався передати у власність
відповідача (покупця) нафтопродукти
(товар), асортимент та кількість яких,
узгоджується сторонами додатково, та
підтверджується накладними на відпуск
товару, виписаними постачальником, а
відповідач (покупець) зобов'язується
прийняти товар від постачальника та
оплатити його загальну вартість на
умовах даного договору.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що
даний договір діє з моменту підписання
сторонами до 31 грудня 2011 року, але у
будь-якому випадку до повного
виконання сторонами розрахунків.
Договір вважається продовженим на
кожен наступний рік на тих самих
умовах, якщо за місяць до закінчення
строку його дії ні від однієї з сторін
не поступило письмового повідомлення
про бажання розірвати договір.

Умови оформлення замовлення та порядок
поставки товару визначені сторонами у
розділі 2 договору № 0509/11-01-НГЗ, зокрема
пунктом 2.3 договору визначено, що
перехід права власності на товар та
ризику випадкової загибелі (псування)
відбувається в момент передачі товару
уповноваженому представнику покупця
або перевізнику та підтверджується
накладними та/або підписанням акту
передачі-приймання та/або
товаро-транспортними накладеними.

Умови щодо оплати та ціни товару,
передбачені сторонами у 3 розділі
договору, так у пунктах 3.1, 3.3. договору
встановлено, що ціна на товар
формується постачальником та
вказується в рахунках-фактурах та
видаткових накладних на товар.
Розрахунок за товар здійснюється
покупцем у національній валюті України
шляхом перерахування безготівкових
грошових коштів на розрахунковий
рахунок постачальника.

Як вбачається з матеріалів
справи, позивач на виконання своїх
зобов'язань за спірним договором,
передав у власність відповідача за
період з 05.09.2011 р. по 12.10.2011 р. товар на
загальну суму 761940,00 грн., що
підтверджується наданими позивачем
видатковими накладними, підписаними
уповноваженими представниками сторін
та скріплені печатками, копії яких
залучені до матеріалів справи.

Факт отримання товару також
підтверджується довіреностями на
отримання товару, копії яких залучені
до матеріалів справи.

Судом встановлено, що відповідачем
здійснено часткову оплату за
поставлений за договором № 0509/11-01-НГЗ
від 05.09.11 р. товар у розмірі 627310,00 грн.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов`язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності п. 3.2 договору №
0509/11-01-НГЗ від 05.09.11 р., товар, який
отримується покупцем, оплачується на
умовах 100% передоплати, згідно рахунку
постачальника протягом 1-го
банківського дня з моменту його
виписки. Ціна на товар встановлюється
на момент виписки такого рахунку і не
може бути змінена за умови додержання
покупцем строків оплати.

Матеріали справи свідчать про те, що
позивач виконав свої обов'язки у
повному обсязі, проте відповідач в
порушення норм чинного цивільного та
господарського законодавства України
та умов спірного договору, розрахунок
за отриманий від позивача товар в
повному обсязі не здійснив, у зв'язку з
чим, у відповідача виникла перед
позивачем заборгованість за
поставлений товар за договором №
0509/11-01-НГЗ від 05.09.11 р. в розмірі 134630,00
грн.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Отже, враховуючи вищевикладене,
відповідач визнається судом таким, що
прострочив виконання зобов'язання з
оплати поставленого Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Виробничо-збутове підприємство
"Нафтогаззбут" за договором №
0509/11-01-НГЗ від 05.09.11 р. товару у розмірі
134630,00 грн.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у
встановлений строк (строки) товар у
власність покупця для використання
його у підприємницькій діяльності або
в інших цілях, не пов'язаних з
особистим, сімейним, домашнім або
іншим подібним використанням, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Суд вважає заперечення відповідача,
викладені у письмових поясненнях та
оголошених у судовому засіданні
юридично неспроможними, оскільки
відсутність особистих контактів
сторін не звільняє його від обов'язку
виконати зобов'язання за відповідним
договором. Посилання відповідача на
ненадання позивачем офіційної
інформації щодо поновлення діяльності
ТОВ "Виробничо-збутове підприємство
"Нафтогаззбут", інформації щодо зміни
банківських рахунків та зміни
юридичної адреси, як на підставу
неможливості належного виконання
договірних зобов'язань, не приймається
судом, оскільки дані твердження
суперечать вимогам ст. 537 Цивільного
кодексу України, відповідно до якої
боржник має право виконати свій
обов'язок шляхом внесення належних з
нього кредиторові грошей або цінних
паперів у депозит нотаріуса,
нотаріальної контори в разі:
відсутності кредитора або
уповноваженої ним особи у місці
виконання зобов'язання; ухилення
кредитора або уповноваженої ним особи
від прийняття виконання або в разі
іншого прострочення з їхнього боку;
відсутності представника
недієздатного кредитора. Більш того, в
матеріалах справи відсутні докази
скасування державної реєстрації ТОВ
"Виробничо-збутове підприємство
"Нафтогаззбут", зміни його юридичної
адреса або банківських рахунків.

Таким чином, ТОВ Фрегат-К" не був
позбавлений права та можливості
виконати взяті на себе зобов'язання за
спірним договором, проте своїм правом
не скористався та не надав доказів
належного виконання зобов'язань по
своєчасній оплаті поставленого та
отриманого товару.

Суд зазначає, що відповідачем не
доведений факт відсутності
заборгованості перед позивачем,
останнім не оспорюються наведені
позивачем розрахунки, хоча відповідач
мав можливість надати обґрунтування
своєї позиції по справі; розрахунок
заборгованості третьої особи
(т.1.а.с.103-112) також не спростовує
зазначене позивачем: сума
заборгованості позивачем нарахована
за станом на 23.12.2013р., в той час як
розрахунок третьої особи здійснено до
12.06.2009р.

Враховуючи, що відповідачем не
доведений факт відсутності
заборгованості перед позивачем,
останнім не оспорюються наведені
позивачем розрахунки, хоча відповідач
мав можливість надати обґрунтування
своєї позиції по справі, відповідач не
надав суду належних доказів виконання
домовленості у строку передбачені
договором, а також враховуючи, що
відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк, позовні вимоги
позивача в сумі основного боргу у
розмірі 134630,00 грн. є обґрунтованими,
підтверджуються наданими суду
доказами та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми.

Позивачем зроблений розрахунок
інфляційних втрат, сума яких складає
16613,12 грн., та 3% річних, сума яких складає
11596,62 грн., надані розрахунки
відповідають вимогам чинного
законодавства та відносинам, що
склалися між сторонами, а тому
нараховані суми інфляційних втрат та 3%
річних підлягають стягненню з
відповідача.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі.

За результатами розгляду справи,
керуючись статтями 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України, суд
вважає необхідним витрати по сплаті
судового збору за подачу позову в
розмірі 3256,81 грн. покласти на
відповідача з вини якого спір доведено
до суду.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст.ст. 509, 525, 526, 611, 625 ЦК України, ст. 193 ГК
України, ст.ст. 1, 4, 12, 33-34, 38, 43, 44, 49, 82-85,
Господарського процесуального кодексу
України;

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фрегат-К" (61100,
Харківська область, м. Харків, пр.
М.Жукова, 18-а, кв. 7; ідентифікаційний код
32761769) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Виробничо-збутове
підприємство "Нафтогаззбут" (61003, м.
Харків, вул. Короленка, 25, оф. 5;
ідентифікаційний код 33412654) 162839,74 грн.
заборгованості, з яких 134630,00 грн.
основного боргу, 16613,12 грн. інфляційних
втрат, 11596,62 грн. - 3% річних; а також 3256,81
грн. судового збору

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.12.2014 р.

Суддя М.І. Шатерніков