ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" грудня 2014 р. Справа № 903/193/13-г
Суддя господарського суду Волинської
області Бондарєв С.В., розглянувши
подання Першого відділу Державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції №29852 від 26.11.2014р. (вх.
№01-38/93/14 від 28.11.2014р.) про відстрочку
виконання ухвали господарського суду
Волинської області від 05.09.2014р.

по справі №903/193/13-г

за позовом Сільськогосподарського
приватного підприємства "Рать",
с.Ратнів Луцького району

до відповідача Державного
підприємства "Луцький комбінат
хлібопродуктів №2", м.Луцьк

про розірвання договору на переробку
давальницької сировини №02 від 16.02.2010
року та повернення залишку зерна
пшениці

Представники:

від заявника: Радчук Л.О., дов. №18793 від
27.06.2014р.

від стягувача: н/з

від боржника: Хомяк Л.М., дов. від 02.12.2014р.

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК
України роз'яснено процесуальні
права та обов'язки учасників судового
процесу.

Суть заяви: Перший відділ Державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції звернувся до
господарського суду з поданням №29852
від 26.11.2014р. (вх. №01-38/93/14 від 28.11.2014р.), в
якому просить відстрочити виконання
ухвали господарського суду Волинської
області від 05.09.2014р. по справі №903/193/13-г
на 1 (один) рік.

В обґрунтування подання посилається на
заяву в.о. директора ДП "Луцький
комбінат хлібопродуктів №2" Тіора Р.Д.
про відстрочку виконання ухвали
господарського суду Волинської
області від 05.09.2014р. по справі №903/195/13-г.

Ухвалою суду від 01.12.2014р. було
призначено розгляд подання на 09.12.2014р.
на 09:45 год.

Крім того, Перший відділ
Державної виконавчої служби Луцького
міського управління юстиції
зобов'язано представити суду копії
матеріалів виконавчого провадження
щодо виконання наказу господарського
суду №903/193/13-г-3.

Представник Першого відділу ДВС
Луцького МУЮ в судовому засіданні
09.12.2014р. подання підтримав та просив
задовольнити останнє в повному обсязі.

Стягувач- Сільськогосподарське
приватне підприємство "Рать"-в судове
засідання 09.12.2014р. не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, хоча
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце судового розгляду
подання, що стверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення
№918 від 08.12.2014р.

Представник боржника- Державного
підприємства "Луцький комбінат
хлібопродуктів №2" -в судовому
засіданні 09.12.2014р. подання Першого
відділу Державної виконавчої служби
Луцького МУЮ підтримав, вказавши, що на
даний час ДП "Луцький комбінат
хлібопродуктів №2" перебуває у
складному фінансовому становищі.

Крім того, супровідним листом від
09.12.2014р. №б/н (вх.№ 01-29/11829/14) долучив до
матеріалів справи копію Постанови
Волинського окружного
адміністративного суду по справі
№803/2094/14 від 10.10.2014р.

Заслухавши пояснення представників
заявника та боржника, дослідивши
додані до подання матеріали,
господарський суд,-

в с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду
Волинської області від 20.11.2013р. по
справі №903/193/13-г, залишеним без змін
постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 05.02.2014р.,
зобов'язано Державне підприємство
"Луцький комбінат хлібопродуктів № 2"
Державного комітету України з
державного матеріального резерву
(Волинська обл., м. Луцьк, вул.
Молодогвардійська, 11, )
повернути Сільськогосподарському
приватному підприємству "Рать"
(Волинська обл., Луцький р-н, с. Ратнів,
вул. Бригадний двір, 16, )
910 тонн 383 кг зерна пшениці шостого
класу вартістю 1 757 039 грн. 19 коп.
Стягнуто з Державного підприємства
"Луцький комбінат хлібопродуктів № 2"
Державного комітету України з
державного матеріального резерву
(Волинська обл., м. Луцьк, вул.
Молодогвардійська, 11, )
на користь Сільськогосподарського
приватного підприємства "Рать"
(Волинська обл., Луцький р-н, с. Ратнів,
вул. Бригадний двір, 16, )
35 140 грн. 78 коп. в повернення витрат по
сплаті судового збору.

Постановою Вищого господарського суду
України від 19.05.2014р. скасовано
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 05.02.2014 року та
рішення господарського суду
Волинської області від 20.11.2013 року у
справі №903/193/13-г в частині зобов'язання
відповідача повернути позивачу 910 тонн
383 кілограма зерна пшениці шостого
класу, а справу в цій частині передано
на новий розгляд до господарського
суду Волинської області.

Рішенням господарського суду
Волинської області від 20.11.2013р. по
справі №903/193/13-г від 26.06.2014р. зобов'язано
Державне підприємство "Луцький
комбінат хлібопродуктів №2" повернути
сільськогосподарському приватному
підприємству "Рать" 921 тонну 910 кг зерна
пшениці 6-го класу. Стягнуто з
Державного підприємства "Луцький
комбінат хлібопродуктів №2" на користь
Сільськогосподарського приватного
підприємства "Рать" 45 173,48 грн. витрат
по судовому збору.

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 05.09.2014р. по
справі №903/193/13-г змінено спосіб
виконання рішення господарського суду
Волинської області від 26.06.2014р. у справі
№903/193/13-г шляхом стягнення з Державного
підприємства "Луцький комбінат
хлібопродуктів №2" на користь
Сільськогосподарського приватного
підприємства "Рать" 2 212 584 грн. (в тому
числі ПДВ) вартості присудженого до
повернення зерна пшениці шостого класу
в кількості 921 т 910 кг.

05.09.2014р. на виконання ухвали
господарського суду Волинської
області від 05.09.2014р. по справі №903/193/13-г
видано наказ №903/193/13-г-3, яким стягнуто з
Державного підприємства "Луцький
комбінат хлібопродуктів №2" на користь
Сільськогосподарського приватного
підприємства "Рать" 2 212 584 грн. (в тому
числі ПДВ) вартості 921 т 910кг зерна
пшениці 6-го класу.

Постановою від 12.09.2014р. Першим відділом
ДВС Луцького МУЮ було відкрито
виконавче провадження ВП №44693342 з
примусового виконання наказу
господарського суду Волинської
області №903/193/13-г-3 від 05.09.2014р.

Перший відділ Державної виконавчої
служби Луцького МУЮ звернувся до
господарського суду з поданням №29852
від 26.11.2014р. (вх. №01-38/93/14 від 28.11.2014р.), в
якому просить відстрочити виконання
ухвали господарського суду Волинської
області від 05.09.2014р. по справі №903/193/13-г
на 1 (один рік).

В обґрунтування подання посилається на
заяву в.о. директора ДП "Луцький
комбінат хлібопродуктів №2" про
відстрочку виконання ухвали
господарського суду Волинської
області від 05.09.2014р. по справі №903/195/13-г
та відсутність коштів на рахунках
боржника, в підтвердження чого долучив
банківські виписки станом на 18.07.2014р.

Дослідивши наявні матеріали заяви,
заслухавши пояснення повноважних
представників заявника та боржника,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
суд дійшов до висновку, що заява про
відстрочку виконання рішення
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Заява відповідача розглядається
відповідно до вимог ст. 121
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно п. 1 ст. 121 ГПК України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Як вбачається з вимог ст. 121 ГПК
України, задоволення заяви про
відстрочку виконання рішення можливе
лише у виняткових випадках, які суд
визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (стихійне
лихо, інші надзвичайні події тощо).

Зазначена стаття не обмежує право
господарського суду певними
обставинами, при наявності яких
господарський суд може відстрочити
виконання прийнятого ним рішення,
проте визначальним фактором при
наданні відстрочки є винятковість цих
випадків та їх об'єктивний вплив на
виконання судового рішення.

Як роз'яснив Пленуму Вищого
господарського суду України в п.п. 7.1.1.,
7.2. постанови №9 від 17.10.2012р. відстрочка -
це відкладення чи перенесення
виконання рішення на новий строк, який
визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки можуть бути
конкретні обставини, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим у строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на розстрочку законодавство не
вимагає, і господарський суд не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, господарський суд
повинен враховувати матеріальні
інтереси сторін, їх фінансовий стан,
ступінь вини відповідача у виникненні
спору, наявність інфляційних процесів
у економіці держави та інші обставини
справи.

Стаття 33 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачає відстрочку або
розстрочку виконання, встановлення чи
зміну способу і порядку виконання
рішення. За наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення чи
унеможливлюють його, державний
виконавець за власною ініціативою або
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення чи
зміну способу й порядку виконання.

Статтею 10 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26 грудня 2003
року N 14 "Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
органів і посадових осіб державної
виконавчої служби та звернень
учасників виконавчого провадження"
передбачено, що при вирішенні заяв
державного виконавця чи сторони про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, встановлення або зміну
способу й порядку його виконання суду
потрібно мати на увазі, що відповідно
до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення
можливе лише у виняткових випадках, які
суд визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
виключають виконання рішення (хвороба
боржника або членів його сім'ї,
відсутність у нього майна, яке за
рішенням суду має бути передане
стягувачу, стихійне лихо, інші
надзвичайні події тощо).

Згідно зі ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона з допомогою належних та
допустимих доказів повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судовими доказами, за визначенням
ст.ст. 32-36 ГПК України, слід вважати
документи, які можуть підтвердити або
спростувати обставини, що мають
значення для правильного вирішення
справи.

Заявником та боржником не надано
документів, проаналізувавши які, можна
дійти до висновку про неможливість або
складності процедури виконання
рішення господарського суду та не
наведено обставин виняткового
характеру, які могли б слугувати
підставою для відстрочки виконання
рішення господарського суду; також
ними не доведено суду винятковості
обставин, що унеможливлюють виконання
рішення суду, як і жодним чином не
обґрунтовано термін, на який слід
відстрочити виконання судового
рішення.

Наведені заявником в поданні та
боржником в судовому засіданні 09.12.2014р.
підстави для відстрочки виконання
судового рішення, зокрема, тяжке
фінансове становище, не є тими
виключними обставинами, які давали б
підстави для відстрочки виконання
судового рішення, оскільки важке
фінансове становище боржника
утворилось внаслідок його власної
господарської діяльності, а не в силу
якихось об'єктивних, незалежних від
відповідача обставини. Боржник є
підприємством, яке надає послуги та
володіє обіговими коштами та активами,
на які може бути накладено стягнення.

Крім того, господарський суд взяв до
уваги майнові інтереси обох сторін,
тобто як боржника так і стягувача.

При цьому, суд звертає увагу, що
матеріали справи не містять доказів
закінчення виконавчого провадження
через неможливість виконання у спосіб,
передбачений ухвалою від 05.09.2014р. у
справі №903/193/13-г, відсутні також і
висновки державного виконавця Першого
відділу Державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
про неможливість виконання ухвали
господарського суду Волинської
області від 05.09.2014р. у справі №903/193/13-г.

На цьому зауважено і у Постанові
Рівненського апеляційного
господарського суду від 05.08.2014р. у
справі №903/1545/13.

Водночас, суд зауважує, що надані
заявником банківські виписки по
рахунках боржника станом на 18.07.2014р. не
можуть слугувати належним доказом
відсутності коштів на рахунках
боржника станом на момент звернення
заявника з поданням до суду 26.11.2014р. про
відстрочку виконання ухвали.

Слід зазначити, що надання
розстрочки та відстрочки, у т. ч. зміну
способу та порядку виконання рішення
суду є правом, а не обов'язком суду.
Посилання заявника на обставини, які не
підтвердженні засобами доказування, не
вказують на ускладнення або
неможливість виконання рішення суду та
не є підставою для відстрочки
виконання рішення. Тобто, вказані у
поданні обставини, неможливо
розглядати, як виняткові, які
ускладнюють виконання судового акта та
не можуть бути підставою для
задоволення заяви про відстрочку
виконання рішення.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
подання Першого відділу Державної
виконавчої служби Луцького міського
управління юстиції №29852 від 26.11.2014р. (вх.
№01-38/93/14 від 28.11.2014р.) про відстрочку
виконання ухвали господарського суду
Волинської області від 05.09.2014р. по
справі №903/193/13-г, слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись
Законом України "Про виконавче
провадження", ст.ст. 32-34, 43, 86, 121
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні подання Першого
відділу Державної виконавчої служби
Луцького міського управління юстиції
№29852 від 26.11.2014р. (вх. №01-38/93/14 від
28.11.2014р.) про відстрочку виконання
ухвали господарського суду Волинської
області від 05.09.2014р. по справі №903/193/13-г
на 1 (один) рік- відмовити.

Суддя
С. В. Бондарєв