номер провадження справи 30/79/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2014
Справа № 908/3339/14

за позовом: Бердянського міжрайонного
прокурора Запорізької області (71100,
АДРЕСА_1, вул. Дюміна, буд. 61) в інтересах
держави в особі органу, уповноваженого
державою здійснювати відповідні
функції в спірних відносинах -
Управління комунальної власності
Бердянської міської ради (71100, АДРЕСА_1,
пл. І-ої Бердянської ради, буд. 2)

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (71100, АДРЕСА_1)

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача: Бердянська міська рада
Запорізької області (71100, АДРЕСА_1, пл.
І-ої Бердянської ради, буд. 2)

про стягнення 14386,37 грн., розірвання
договору оренди № 1307 від 20.07.2009 р. та
зобов'язання повернути предмет оренди,

Суддя Кагітіна
Л.П.

За участю представників сторін та
учасників процесу:

від прокуратури: Красних О.О.,
посвідчення № 013462 від 03.12.2012 р.;

від позивача: Саввон С.О., довіреність №
3344 від 27.11.2013 р.;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

Бердянський міжрайонний прокурор
звернувся до господарського суду
Запорізької області в інтересах
держави в особі органу, уповноваженого
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах -
Управління комунальної власності
Бердянської міської ради з позовом до
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 14386,37 грн., розірвання
договору оренди № 1307 від 20.07.2009 р. та
зобов'язання повернути предмет оренди.

В обґрунтування своїх позовних вимог
прокурор посилається на приписи ст.ст.
327, 526, 530, 610, 651, 762, 785 Цивільного кодексу
України та ст.ст. 18, 27 Закону України
«Про оренду державного і комунального
майна» та умови укладеного між
сторонами договору. При цьому вказує,
що відповідачем, в порушення чинного
законодавства неодноразово
порушувались умови договору щодо
своєчасності та повноти внесення
орендної плати. За доводами прокурора,
за період з 01.12.2012 р. по 29.07.2014 р.
заборгованість відповідача по
орендним платежам складає 13153,92 грн., що
покладає на нього додаткову
відповідальність у вигляді пені в сумі
1232,45 грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 11.09.2014 р.
порушено провадження у справі № 908/3339/14,
присвоєно справі номер провадження №
30/79/14, розгляд якої призначено на 09.10.2014
р. У сторін витребувані документи, які
необхідні для всебічного та
об'єктивного розгляду і вирішення
справи по суті.

Ухвалою господарського суду від 26.09.2014
р. у зв'язку із відрядженням судді
Кагітіної Л.П. та знаходженням з 29
вересня 2014 р. по 10 жовтня 2014 р. у
Дніпропетровському регіональному
відділенні Національної школи суддів
України судове засідання перенесено з
09.10.2014 р. на 23.10.2014 р.

Ухвалою суду від 23.10.2014 р. на підставі
ст. 77 ГПК України розгляд справи
відкладався до 06.11.2014 р. у зв'язку з
нез'явленням представника відповідача
та ненаданням витребуваних судом
документів.

У зв'язку з нез'явленням у судове
засідання представника відповідача та
зважаючи на його клопотання у
направленій суду телеграмі про
відкладення розгляду справи, на
підставі ст. 69 ГПК України, ухвалою від
06.11.2014 р. строк розгляду справи
продовжено за клопотанням прокурора,
яке підтримано представником позивача.
Розгляд справи відкладено на 24.11.2014 р.

За клопотанням прокурора та
представника позивача розгляд справи
здійснювався без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу.

Присутній у судовому засіданні
прокурор підтримав доводи позовної
заяви.

У судовому засіданні представник
позивача в викладені прокурором у
позові вимоги підтримав частково.

У наданих суду письмових поясненнях
позивач вказує, що згідно виписок
Бердянського управління державної
казначейської служби орендарем
частково сплачено заборгованість за
оренду: 13.10.2014 р. - 5000,00 грн. та 20.10.2014 р. -
5000,00 грн. Зазначає, що на теперішній час
за орендарем наявна заборгованість за
оренду у розмірі 3153,92 грн. за період з
01.03.2014 р. по 31.07.2014 р.

Відповідач процесуальним правом на
участь представника в судовому
засіданні не скористався, про причини
неявки суду не повідомив. Про час та
місце слухання справи відповідач
повідомлений належним чином.

У відзиві на позов відповідач проти
заявлених прокурором вимог заперечує,
з доводами прокурора щодо допущеного
ним істотного порушення умов договору,
а саме, порушення порядку оплати
орендної плати за договором, не
погоджується. Вказує, що з липня 2012 року
орендні платежі вносилися
систематично. Вважає, що в позові не
наведено конкретних підстав для
розірвання договору, оскільки не
вказується несплата орендних платежів
за які саме місяці є підставою для
розірвання договору. Також посилається
на те, що заборгованість утворилася за
ті місяці, коли відповідач не міг
належним чином користуватися
орендованим майном внаслідок
ініціювання позивачем спору про
визнання недійсним рішення
Бердянської міської ради, яким надано
згоду на укладання даного договору.
Вважає, що вказаний судовий спір
порушував суть зобов'язань та зазначає,
що після прийняття рішення у даній
справі відповідач почав сплачувати
орендні платежі та гасити наявну
заборгованість.

Третя особа письмового відзиву на
позов та витребувані судом документи
не надала, представника у судове
засідання не направила. Про дату, час та
місце судового розгляду повідомлена
належним чином.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови
Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 189 «Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції»
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст.
87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Станом на дату прийняття рішення по
даній справі, ухвали господарського
суду, зокрема про відкладення розгляду
справи на 24.11.2014 р. про призначення
розгляду справи було направлено за
визначеними у позовній заяві та в
правовстановлювальних документах
адресами: відповідачу - 71100, АДРЕСА_1, що
співпадає з адресою місцезнаходження
відповідача, визначеною у ЄДР (Витяг з
ЄДР станом на 17.06.2014 р.).

Таким чином, про час та місце слухання
даної справи відповідач був
повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що при неподанні відзиву
на позовну заяву і витребуваних
господарським судом матеріалів справу
може бути розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Згідно зі ст. 22 ГПК України сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, вживати
заходів до всебічного, повного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи.

Відкладення на підставі ст. 77 ГПК
України розгляду справи у разі
нез'явлення представника сторони за
викликом господарського суду є правом,
а не обов'язком суду, і
використовується ним, якщо неявка
представника сторони перешкоджає
вирішенню спору в даному судовому
засіданні.

В даному випадку суд вважає, що наявних
у справі матеріалів достатньо для
розгляду справи по суті. Свою позицію
щодо заявлених вимог відповідач
висловив у направленому суду
письмовому відзиві.

Враховуючи обмеженість розгляду
справи визначеними законом
процесуальними строками та
достатність матеріалів справи для
розгляду справи, суд дійшов висновку
про розгляд справи за відсутності
представника відповідача та третьої
особи.

В судовому засіданні 24.11.2014 р. справу
розглянуто за наявними матеріалами,
прийнято і оголошено на підставі ст. 85
ГПК України вступну і резолютивну
частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши пояснення прокурора
та представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.07.2009 року між Управлінням комунальної
власності Бердянської міської ради
(орендодавцем, позивачем у справі) та
Фізичною особою-підприємця ОСОБА_1
(Орендарем, відповідачем у справі) було
укладено договір оренди комунального
майна № 1307 (надалі - Договір), предметом
якого є передача в строкове платне
користування асфальтового замощення,
яке знаходиться на балансі Відділу
освіти виконавчого комітету
Бердянської міської ради (майно),
площею 500,0 кв.м., згідно зі звітом про
оцінку майна, розміщеного за адресою:
АДРЕСА_3, вартість майна становить 35546,00
грн. (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору Вступ
Орендаря у користування майном настає
одночасно з підписанням сторонами До
договору та Акта здачі-приймання
вказаного майна.

Передача майна в оренду здійснюється
згідно Акта здачі-приймання, майно
вважається повернутим після
підписання Акта здачі-приймання (п. 2.3
Договору).

Пунктом 2.4 Договору визначено особливі
умови Договору оренди:

- відгородити шкільний стадіон з боку
вул. Орджонікідзе, обладнавши ворота
для в'їзду аварійних служб до будівлі
шкільної майстерні, капітально
перекрити проїзд в огорожі стадіону зі
східної сторони, встановити бетонну
плиту та металеві ворота з АДРЕСА_3;

- відремонтувати частково зруйновану
дощами стіну та встановити козирок для
запобігання замокання.

Згідно з п. 3.1 Договору орендна плата
визначається відповідно до Методики
розрахунку орендної плати
користування майном територіальної
громади міста Бердянська і складає 541,75
грн.

Відповідно до п. 3.1.1 орендна плата
встановлюється у грошовій формі та
перераховується на розрахунковий
рахунок до місцевого бюджету м.
Бердянськ, щомісячно не пізніше 20 числа
поточного місяця з урахуванням індексу
інфляції з початку строку оренди щодо
суми орендної плати, визначеної за
перший місяць після укладення договору
оренди, яка становить 541,75 грн.

За визначенням п. 3.3 Договору, у випадку
неперерахування орендної плати або
перерахування її після останнього
банківського дня поточного місяця, або
не в повному обсязі, Орендодавцем
нараховується пеня у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожний день
прострочення (включаючи день оплати) з
першого числа наступного місяця.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що
Орендар зобов'язаний вчасно й у повному
обсязі вносити Орендодавцеві оренду
плату.

Пунктом 5.9 Договору передбачено, що у
разі припинення або розірвання
Договору оренди Орендар зобов'язаний в
5-денний термін повернути
Орендодавцеві, або підприємству,
вказаному Орендодавцем, орендоване
майно за Актом здачі-приймання у
належному стані, не гіршому, ніж на
момент передачі його в оренду, з
урахуванням нормального фізичного
зносу та відшкодувати Орендодавцеві
збитки у разі погіршення стану або
втрати орендованого майна з вини
Орендаря.

Згідно з п. 10.1. Договору строк його дії
встановлено з 20.07.2009 р. до 20.06.2012 р.

Додатковою угодою від 01.10.2012 р. сторони
внесли зміни до Договору, зокрема:

- п. 1.1 Договору щодо вартості майна
згідно зі звітом станом на 30.09.2012 р., що
становить 43744,00 грн.;

- п. 3.1 Договору щодо орендної плати, що
складає 654,19 грн.;

- п. 3.1 Договору щодо розміру орендної
плати, яка перераховується на
розрахунковий рахунок місцевого
бюджету з урахуванням індексу
інфляції, виходячи з суми орендної
плати, що становить 654,19 грн.

Також цією додатковою угодою внесено
зміні до п. 10.1 Договору та продовжено
строк оренди до 20.05.2015 року.

Згідно акту приймання-передачі від
20.07.2009 р. Балансоутримувачем було
передано ФОП ОСОБА_1 асфальтове
замощення площею 500,0 кв.м., згідно зі
звітом про оцінку майна, розміщеного за
адресою: АДРЕСА_3.

За змістом позовної заяви, в порушення
приписів закону та умов вищевказаного
Договору оренди, відповідач
несвоєчасно та не в повному сплачував
орендну плату, що є підставою для
стягнення пені, розірвання договору та
повернення майна.

Позовні вимоги про стягнення з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 14386,37 грн., розірвання
договору оренди № 1307 від 20.07.2009 р. та
зобов'язання повернути предмет оренди.,
є предметом судового розгляду у даній
справі.

Дослідивши та проаналізувавши
матеріали та фактичні обставини
справи, оцінивши надані письмові
докази у їх сукупності, вислухавши
прокурора та представника позивача,
суд вважає позовні вимоги такими, що
підлягають частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Статтею 121 Конституції України на
органи прокуратури покладено
представництво інтересів держави в
судових органах.

Прокурор або його заступник самостійно
визначає і обґрунтовує в позовній
заяві в чому полягає порушення
інтересів держави чи в чому існує
загроза інтересам держави. Прокуратура
набула права визначати наявність
інтересів держави у конкретних спірних
правовідносинах, які підлягають
захисту та вирішенню у судовому
порядку.

Статтею 20 Закону України «Про
прокуратуру» передбачено, що при
здійсненні прокурорського нагляду за
додержанням і застосуванням законів,
прокурор має право звертатись до суду з
заявою про захист прав і законних
інтересів громадян, держави, а також
підприємств та інших юридичних осіб.
Згідно приписів ст. 36-1 Закону України
«Про прокуратуру» підставою для
представництва інтересів держави в
суді є наявність порушень або загроза
порушень економічних, політичних та
інших державних інтересів внаслідок
протиправних дій (бездіяльності)
фізичних або юридичних осіб, що
вчиняються у відносинах між ними або з
державою.

Згідно ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд порушує справи за
позовними заявами прокурорів та їх
заступників, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави. У позовній заяві прокурор
самостійно визначає, в чому полягає
порушення інтересів держави та
обґрунтовує необхідність її захисту, а
також вказує орган, уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Відповідно до пункту 2 резолютивної
частини Рішення Конституційного Суду
України від 08.04.1999р. № 3-рп/99, щодо
офіційного тлумачення положень
вищевказаної статті 2, під поняттям
«орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах», потрібно розуміти
орган державної влади чи орган
місцевого самоврядування, якому
законом надано повноваження органу
виконавчої влади.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
місцеве самоврядування» органи
місцевого самоврядування від імені та
в інтересах територіальних громад
відповідно до закону здійснюють
правомочності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» орендодавцем цілісних майнових
комплексів, нерухомого майна, яке
перебуває у комунальній власності є
орган місцевого самоврядування.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про
місцеве самоврядування», міські ради є
органами місцевого самоврядування, що
представляють відповідні
територіальні громади та здійснюють
від їх імені та в їх інтересах функції і
повноваження місцевого
самоврядування, визначені
Конституцією України, цим та іншими
законами.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.5. Положення про
Управління комунальної власності
Бердянської міської ради,
затвердженого рішенням двадцять
першої сесії міської ради V скликання №
19 від 17.05.2007р., Управління комунальної
власності є юридичною особою,
виконавчим органом Бердянської
міської ради.

Згідно з розділами 2 та 3 Положення,
Управлінню комунальної власності
Бердянської міської ради делеговані
повноваження управляти і
розпоряджатися майном територіальної
громади міста Бердянська,
реалізовувати повноваження
виконавчого органа в сфері управління
комунальною власністю територіальної
громади міста і реалізувати державну
політику в сфері управління
комунальною власністю територіальної
громади міста, а також здійснювати
повноваження Орендодавця комунального
майна.

Згідно п. 3.1., п. 3.2.1. Положення
Управління комунальної власності
Бердянської міської ради: на підставі
рішення сесії Бердянської міської
ради, укладає договори щодо оренди
окремого нерухомого майна; здійснює
контроль за надходженням орендної
плати і контролює її подальше
надходження на рахунок управління,
вживає заходів щодо Орендодавців по
ліквідації заборгованості з орендної
плати; здійснює контроль за
надходженням орендної плати від оренди
приміщень, переданих в оренду.

Отже, органом, уповноваженим
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах, є Управління
комунальної власності Бердянської
міської ради.

Викладене свідчить, що позов подано
прокурором в межах наданих йому
державою повноважень в інтересах
уповноваженої державою здійснювати
функції у спірних відносинах особи -
Управління комунальної власності
Бердянської міської ради.

Спірні правовідносини сторін виникли у
зв'язку з виконанням позивачем його
функцій контролю за виконанням умов
договору оренди, в тому числі
реалізацією його права стягнення з
порушників зобов'язання
заборгованості. Законодавчими актами
України, що передбачають порядок та
підстави розірвання договору, є
Цивільний кодекс України та
Господарський кодекс України.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та
інші правочини… Цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства. Аналогічні положення
містить ст. 174 Господарського кодексу
України (далі - ГК України), згідно з
якою господарські зобов'язання між
суб'єктами господарювання виникають,
зокрема, з господарського договору та
інших угод, передбачених законом.

За своєю правовою природою Договір, за
яким між позивачем і відповідачем
склалися господарські правовідносини,
є договором найму.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Відповідно до пункту 1 статті 762
Цивільного кодексу України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу
України, орендна плата - це фіксований
платіж, який орендар сплачує
орендодавцю незалежно від наслідків
своєї господарської діяльності.

Відповідно до умов статті 762 Цивільного
кодексу України передбачено, що за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму... Плата
за користування майном може вноситься
за вибором сторін у грошовій або
натуральній формі... Плата за
користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором ...

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна» встановлено, що орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

За таких обставин, оскільки однією із
кваліфікуючих ознак договору найму є
його оплатний характер, за
користування найманим майном з наймача
обов'язково стягується орендна плата.

Орендар за користування об'єктом
оренди вносить орендну плату незалежно
від наслідків господарської
діяльності (ч. 1 ст. 19 Закону України
«Про оренду державного та комунального
майна»).

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу
України встановлено, що відповідно до
ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
закріплено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи,
зобов'язання за Договором оренди
позивачем виконано у повному обсязі,
майно передано відповідачу в оренду, що
підтверджується актом здачі-приймання
від 20.07.2009 р. до Договору оренди, копія
якого міститься в матеріалах справи
(арк. справи 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, пунктами 3.1, 3.1.1
Договору оренди визначено, що орендна
плата перераховується Орендарем
самостійно до місцевого бюджету м.
Бердянськ щомісячно не пізніше 20 числа
проточного місяця.

Судом встановлено, що відповідач з
моменту укладення договору не
виконував свої зобов'язання за
Договором оренди в частині
своєчасності внесення орендних
платежів. Так, згідно наданої позивачем
Довідки в період з березня 2011 року по
червень 2012 року відповідачем орендні
платежі не вносилися взагалі, з липня
2012 року по серпень 2013 року
заборгованість частково погашалася,
проте не в повному обсязі і з
порушенням строків оплати. Починаючи з
вересня 2013 року по липень 2014 року,
включно, відповідач свої зобов'язання
щодо сплати оренди не виконував, в
зв'язку з чим у ФОП ОСОБА_1 на день
звернення прокурора до суду з даним
позовом виникла заборгованість по
орендній платі в розмірі 13153,92 грн.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Однак, орендна плата відповідачем в
обумовлений укладеним ним з позивачем
Договором розмірі та строку не
вносилася, внаслідок чого у нього
виникла заборгованість за Договором.

За змістом ст. 10 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна», однією з істотних умов договору
оренди є орендна плата з урахуванням її
індексації.

Також, згідно з п. 13 Методики розрахунку
і порядку використання плати за оренду
державного майна, затвердженої
постановою КМУ від 04.10.1995р. № 786 (із
внесеними змінами та доповненнями),
розмір орендної плати за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування розміру місячної орендної
плати за попередній місяць на індекс
інфляції за поточний місяць.

Судом встановлено, що відповідачем у
період дії договору з листопада 2010 року
по серпень 2014 року систематично
порушувалися умови Договору щодо
вчасності внесення орендної плати, що
підтверджується Довідкою про порядок
проведення нарахувань та оплати
відповідачем орендної плати,
підписаною головним бухгалтером
Управління комунальної власності
Бердянської міської ради.

Згідно із здійсненим позивачем у
відповідності до зазначених норм
розрахунком, станом на 29.07.2014 р.
заборгованість відповідача по
орендній платі складала 13153,92 грн. (арк.
справи 18-19).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що
позовні вимоги про стягнення з
відповідача 13153,92 грн. було заявлено
обґрунтовано та є такими, що
ґрунтуються на нормах права.

Разом з тим, після порушення
провадження у даній справі відповідач
частково погасив заборгованість,
перерахувавши на розрахунковий
рахунок місцевого бюджету міста
Бердянськ заборгованість по оренді в
сумі 10000,00 грн., що підтверджується
наданими відповідачем копіями
квитанцій від 10.10.2014 р. та від 17.10.2014 р.

Також, згідно з виписками Бердянського
управління державної казначейської
служби орендарем ОСОБА_1 здійснено два
платежі за оренду комунального майна
по 5000,00грн., всього на 10000,00 грн.

20.11.2014 р. позивачем надано пояснення,
відповідно до яких з урахуванням
часткового погашення відповідачем
суми боргу, на момент розгляду справи
заборгованість останнього за
договором складає 3153,92 грн.

Факт порушення відповідачем умов,
визначених змістом зобов'язання, та
факт несплати відповідачем у
визначений зобов'язанням термін
орендних платежів суд вважає
доведеним. Доказів погашення суми
боргу відповідачем суду не надано.

За таких обставин, вимоги позивача про
стягнення основного боргу за Договором
підлягають задоволенню частково - в
сумі 3153,92 грн., а в частині стягнення
10000,00 грн. боргу провадження у справі
слід припинити на підставі п. 1-1 ст. 80
ГПК України у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

Крім того, в зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення по сплаті
орендних платежів, прокурором заявлено
вимоги про стягнення з відповідача 1232,45
грн. пені.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне
виконання зобов'язання, покладаються
додаткові юридичні обов'язки, в тому
числі передбачені статтями 611, 625 ЦК
України.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" (далі -
Закон) платники коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочення платежу пеню у розмірі, що
встановлюється за згодою сторін. При
цьому, статтею 3 Закону встановлено, що
розмір пені не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Як вже зазначалося вище, пунктом п. 3.3
Договору визначено, що випадку
неперерахування орендної плати або
перерахування її після останнього
банківського дня поточного місяця, або
не в повному обсязі, Орендодавцем
нараховується пеня у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожний день
прострочення (включаючи день оплати) з
першого числа наступного місяця.

Оскільки відповідачем не виконувались
своєчасно та належним чином
зобов'язання щодо оплати орендних
платежів, позивачем нараховано
відповідачу пеню в розмірі 1232,45грн.

З огляду на вищевикладене, враховуючи
доведеність факту порушення
відповідачем строків внесення
орендної плати за Договором, умови
Договору та приписи чинного
законодавства, суд вважає, що вимоги
про стягнення з відповідача пені
заявлені прокурором обґрунтовано.

Перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені, суд дійшов до
висновку, що він є вірними, складеним
відповідно до вимог чинного
законодавства.

За таких обставин, з відповідача на
користь позивача слід стягнути 3153,92
грн. основного боргу та 1232,45 грн. пені.

Умовами п. 10.6 Договору передбачено, що
достроково дія договору припиняється у
випадках, зокрема, порушення строків
внесення орендної плати більше ніж два
місяці.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України, ст.193 Господарського
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Зобов'язанням у свою чергу є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку (ст.509
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема:
припинення зобов'язання внаслідок
односторонньої відмови від
зобов'язання, якщо це встановлено
договором або законом, або розірвання
договору.

Статтею 26 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»
передбачено, що договір оренди може
бути достроково розірвано за рішенням
суду у разі невиконання сторонами
договірних зобов'язань.

У відповідності до ч. 2 ст. 651 Цивільного
кодексу України договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Із змісту цієї норми слідує, що
визначення істотності порушення є
оціночним поняттям, яке повинно
вирішуватися з урахуванням усіх
обставин конкретної справи.

Згідно ст. 10 Закону України «Про оренду
державного та комунального майна»,
орендна плата, з урахуванням її
індексації, віднесена до істотних умов
договору оренди.

Виходячи з ч.3 ст.18 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» орендар зобов'язаний вносити
орендну плату своєчасно і у повному
обсязі.

Істотне порушення орендарем (наймачем)
такої умови договору оренди державного
(комунального) майна, як внесення
орендної плати є достатньою правовою
підставою для дострокового розірвання
договору оренди в судовому порядку та
повернення орендованого майна
орендодавцю (наймодавцю).

За таких обставин, беручи до уваги, що
відповідач не надав суду доказів
належного виконання зобов'язань за
договором оренди стосовно здійснення
повної та своєчасної оплати за майно,
що орендується, позовні вимоги в
частині розірвання договору оренди
№1307 від 20.07.2009 р., підлягають
задоволенню.

В свою чергу, ч. 1 ст. 782 Цивільного
кодексу України передбачає, що
наймодавець має право відмовитися від
договору найму і вимагати повернення
речі, якщо наймач не вносить плату за
користування річчю протягом трьох
місяців підряд.

Виходячи з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про
оренду державного та комунального
майна» обов'язок орендаря повернути
орендодавцеві об`єкт оренди на умовах,
зазначених в договорі, є правовим
наслідком розірвання договору оренди.

Пунктом 5.9 Договору сторони
передбачили, що у разі припинення або
розірвання Договору оренди Орендар
зобов'язаний в 5-денний термін
повернути Орендодавцеві, або
підприємству, вказаному Орендодавцем,
орендоване майно за Актом
здачі-приймання.

Згідно зі ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Статтею 321 ЦК України визначено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна (в даному випадку - територіальна
громада в особі Управління комунальної
власності Бердянської міської ради)
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

З огляду на вищевикладене, позовна
вимога про зобов'язання ФОП ОСОБА_1
повернути Управлінню комунальної
власності Бердянської міської ради
асфальтове замощення площею 500,0 кв.м.,
вартістю 35546,00 грн., розташоване за
адресою: АДРЕСА_3 за актом
здачі-приймання, підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом
доказування є обставини, які свідчать
про дійсні права та обов'язки сторін у
справі та складаються з фактів, якими
позивач обґрунтовує підстави позову,
та фактів, якими відповідач
обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено,
що господарський судовий процес
здійснюється на засадах змагальності
та рівності всіх учасників судового
процесу перед законом і судом. При
цьому принцип змагальності передбачає
покладання тягаря доказування на
сторони, покладання на них
відповідальності за доведеність їхніх
вимог чи заперечень; вимагає від сторін
ініціативи та активності в реалізації
їхніх процесуальних прав.

В даному випадку прокурором та
позивачем доведено, а відповідачем не
спростовано обґрунтованість та
правомірність заявлених вимог.

Відносно доводів відповідача про
недоведеність допущеного ним
істотного порушення умов договору та
не зазначення прокурором у позові
несплата орендних платежів за які саме
місяці є підставою для розірвання
договору, суд зазначає, що факт
істотного порушення відповідачем
договору встановлено матеріалами
справи.

Судом встановлено, що відповідачем у
період дії договору з листопада 2010 року
по серпень 2014 року систематично
порушувалися умови Договору щодо
вчасності внесення орендної плати, що
підтверджується Довідкою про порядок
проведення нарахувань та оплати
відповідачем орендної плати,
підписаною головним бухгалтером
Управління комунальної власності
Бердянської міської ради. Згідно цієї
Довідки в період з березня 2011 року по
червень 2012 року відповідачем орендні
платежі не вносилися взагалі, з липня
2012 року по серпень 2013 року
заборгованість частково погашалася,
проте не в повному обсязі і з
порушенням строків оплати. Починаючи з
вересня 2013 року по серпень 2014 року,
включно, відповідач свої зобов'язання
щодо сплати оренди не виконував.
Остання оплата зо подачі позову
здійснена відповідачем 30.08.2013 року.
Таким чином, несплата відповідачем
орендних платежів протягом вересня 2013
року по серпень 2014 року, що є більш ніж
встановленого Законом тримісячного
терміну (ч. 1 ст. 782 Цивільного кодексу
України), є достатньо істотним
порушенням, яке встановлено судом.

Щодо посилання відповідача, що
заборгованість утворилася за ті
місяці, коли відповідач не міг належним
чином користуватися орендованим
майном внаслідок ініціювання
позивачем спору про визнання недійсним
рішення Бердянської міської ради, яким
надано згоду на укладання даного
договору, суд зауважує, що на
підтвердження цих доводів не надано
жодних документів, крім того,
оскарження рішення міської ради не
може бути підставою для звільнення
орендаря від виконання договірних
зобов'язань.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене, вимоги прокурора,
підтримані позивачем, підлягають
частковому задоволенню, а саме в
частині стягнення основного боргу в
сумі 3153,92 грн. основного боргу та 1232,45
грн. пені, а також в частині розірвання
договору та зобов'язання повернути
предмет оренди. В частині стягнення
10000,00 грн. заборгованості провадження у
справі припинити на підставі п. 1-1 ст. 80
ГПК України у зв'язку з відсутністю
предмету спору

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати в частині задоволених
судом вимог покладаються на
відповідача, оскільки спір доведено до
суду з його вини.

Згідно п. 2.2.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 р. "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України",
судовий збір з позовної заяви про
визнання права власності на майно,
витребування або повернення майна (в
тому числі в зв'язку з вимогами,
заснованими на приписах частини п'ятої
статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу
України тощо) визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
судовий збір» встановлено, що за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
встановлено ставку судового збору у
розмірі 2 відсотків ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати (1827,00 грн.) та не більше
60 розмірів мінімальних заробітних плат
(73080,00 грн.) та за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру встановлено
ставку судового збору в 1 розмірі
мінімальної заробітної плати (1218 грн.).

Відповідно до додаткової угоди від
01.10.2012 р., згідно з експертною оцінкою
станом на 30.09.2012 р. вартість спірного
майна становить 43744,00 грн.

Крім того, судом частково задоволено
позовні вимоги майнового в сумі 4386,37
грн.

Таким чином, загальна сума позовних
вимог майнового характеру становить
48130,37грн., тому судовий збір за вказані
вище майнові вимоги складає 1827,00 грн.
(мінімальний розмір).

Вимога позивача про дострокове
розірвання договору оренди є
немайновою вимогою, тому судовий збір
за дану вимогу становить 1218,00 грн.
Вимога про зобов'язання повернути
орендоване майно є похідною, як
наслідок розірвання договору оренди.

На підставі вищевикладеного,
вбачається, що загальна сума судового
збору за даним позовом становить 3045,00
грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 45, 22, 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82-85
Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Бердянського
міжрайонного прокурора Запорізької
області (АДРЕСА_1) в інтересах держави в
особі органу, уповноваженого державою
здійснювати відповідні функції в
спірних відносинах в особі - Управління
комунальної власності Бердянської
міської ради (АДРЕСА_1) до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)
задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (71100, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на
користь Управління комунальної
власності Бердянської міської ради
(71100, Запорізька обл., м.Бердянськ, пл.
І-ої Бердянської ради, буд. 2, ) із зарахуванням на рахунок:
0011 в ГУДКУ у Запорізькій області,
МФО 813015, ) заборгованість по
орендній платі у розмірі 3153 (три тисячі
сто п'ятдесят три) грн. 92 коп. та 1232 (одна
тисяча двісті тридцять дві) грн. 45 коп.
пені.

Розірвати договір оренди комунального
майна № 1307 від 20.07.2009 р., укладений між
Управлінням комунальної власності
Бердянської міської ради () та Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1).

Зобов'язати Фізичну особу-підприємця
ОСОБА_1 (71100, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1)
повернути Управлінню комунальної
власності Бердянської міської ради
(71100, Запорізька обл., м.Бердянськ, пл.
І-ої Бердянської ради, буд. 2, ) асфальтове замощення площею 500,0
кв.м., вартістю 35546,00 грн., розташоване за
адресою: АДРЕСА_3 за актом
здачі-приймання.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (71100, АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1,
розрахункові рахунки в установах банку
не відомі) на користь державного
бюджету України (одержувач: УДКСУ у м.
Запоріжжі (Орджонікідзевський район),
22030001; банк одержувача: ГУДКСУ у
Запорізькій області; МФО 813015; ; р/р №3007) суму 3045 (три
тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп. судового
збору.

В частині стягнення 10000,00 грн. основного
боргу провадження у справі припинити
на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України у
зв'язку з відсутністю предмету спору.

Суддя
Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
підписання. Рішення оформлене у
повному обсязі та підписане згідно із
вимогами ст. 84 ГПК України 01.12.2014 р.