м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
відповідальністю " Капітал Інвест ЛТД "
До Публічного акціонерного товариства
" Державний ощадний банк України "
Про розірвання іпотечного договору № 2
Суддя Пінчук В.І.
Від позивача Кондратюк А.В. -
Від відповідача Соковець А.О. -
Рішення прийняте 27.11.2014 р., оскільки у
судовому засіданні 23.10.2014 р. розгляд
справи відкладався відповідно до п. 1
ст. 77 ГПК України, а у судовому
засіданні 13.11.2014 р. оголошувалась
перерва.

Обставини справи:

Позивач - товариство з обмеженою
відповідальністю " Капітал Інвест ЛТД "
звернувся до суду з позовною заявою про
розірвання іпотечного договору № 2 від
23.05.2013 р., що посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу Краковецькою А.М.
та зареєстрований в реєстрі за № 710., а
також про визнання наслідків
розірвання іпотечного договору № 2 від
23.05.2013 р., що посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу Краковецькою А.М.
та зареєстрований в реєстрі за № 710., як
припинення зобов'язань товариства з
обмеженою відповідальністю " Капітал
Інвест ЛТД " перед публічним
акціонерним товариством "
Державний ощадний банк України ".

Позовні вимоги позивача із
посиланням на норми статей 651, 652
Цивільного кодексу України
обґрунтовані тим, що на момент
укладення іпотечного договору № 2 від
23.05.2013 р. позивач та відповідач,
враховуючи офіційні фінансові
(економічні) показники діяльності
позичальника - публічного акціонерного
товариства " БРОКБІЗНЕСБАНК ", не могли
передбачити істотну зміну обставин та
виходили з того, що вони не настануть. В
якості істотної зміни обставин позивач
вважає факт відкликання постановою від
10.06.2014 р. № 339 Національного банку
України банківської ліцензії та
ліквідацію публічного акціонерного
товариства " БРОКБІЗНЕСБАНК ", та
прийняття рішення від 11.06.2014 р. № 45
виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб про
початок здійснення процедури
ліквідації публічного акціонерного
товариства "БРОКБІЗНЕСБАНК" та
призначення уповноваженої особи Фонду
на ліквідацію АТ "
БРОКБІЗНЕСБАНК " на період з 10.06. 2014 р. до
10.06.2015 р. включно.

Представник відповідача у
відзиві на позовну заяву проти
позовних вимог позивача заперечує та
просить суд у задоволенні позову
відмовити.

13.11.2014 р. через канцелярію суду від
відповідача надійшло клопотання про
призначення колегіального розгляду
справи.

Суд у задоволенні зазначеного
клопотання відмовив, оскільки суд не
вважає справу занадто складною.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В:

23.05.2013 р. між публічним
акціонерним товариством "
БРОКБІЗНЕСБАНК " (
позичальником ) та публічним
акціонерним товариством " Державний
ощадний банк України " (
відповідачем, позикодавцем ) був
укладений кредитний договір № 280.

Відповідно до умов вказаного
договору відповідач зобов'язався
надати на умовах цього договору кредит
у вигляді відновлювальної кредитної
лінії окремими частинами (траншами) з
остаточним терміном повернення не
пізніше 21.11.2014 р., а позичальник
зобов'язався повернути в передбачені
цим договором строки кредит та
сплатити проценти та інші платежі за
користування кредитом у порядку та на
умовах, визначених цим договором.

Згідно п. 2.3 кредитного договору
максимальний ліміт кредитування
становить 300000000,00 грн.

23.05.2013 р., в якості забезпечення
кредитних зобов'язань публічним
акціонерним товариством "
БРОКБІЗНЕСБАНК ", між позивачем та
відповідачем був укладений іпотечний
договір № 2.

Відповідно до умов вказаного
договору позивач передав відповідачу в
іпотеку об'єкт нерухомого майна, а саме
- нежилий будинок, загальною площею 2590,8
кв. м., який знаходиться у місті Києві по
вулиці Саксаганського, 115-А.

Крім того, 23.05.2013 р. між публічним
акціонерним товариством "
БРОКБІЗНЕСБАНК " та публічним
акціонерним товариством " Державний
ощадний банк України " був укладений
іпотечний договір № 1 за реєстр. № 708.

Відповідно до умов вказаного
договору ПАТ " БРОКБІЗНЕСБАНК "
передало в іпотеку відповідача об'єкт
нерухомого майна у місті Києві по
бульвару Лепсе, 4, оціночною вартістю
432659 000,00 грн. та узгодженою сторонами -
308 921 000,00 грн.

На виконання постанови правління
Національного банку України від 28.02.2014
р. № 107 " Про віднесення
публічного акціонерного товариства "
БРОКБІЗНЕСБАНК " до категорії
неплатоспроможних ", виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб 28.02.2014 р. було прийнято
рішення № 9 щодо запровадження
тимчасової адміністрації та
призначення уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
тимчасову адміністрацію в публічне
акціонерне товариство " БРОКБІЗНЕСБАНК
".

Тимчасову адміністрацію в ПАТ "
БРОКБІЗНЕСБАНК " було запроваджено
строком на три місяця з 03.03.2014 р. по
02.06.2014 р.

На підставі постанови правління
Національного банку України від 10.06.2014
р. № 339 " Про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію публічного
акціонерного товариства
" БРОКБІЗНЕСБАНК " виконавчою
дирекцією Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб прийняте рішення від
11.06.2014 р № 45 про початок здійснення
процедури ліквідації публічного
акціонерного товариства "
БРОКБІЗНЕСБАНК " та призначення
уповноваженої особи Фонду на
ліквідацію ПАТ "
БРОКБІЗНЕСБАНК " на період з 10.06.2014 р. до
10.06.2015 р. включно.

Відомості про ліквідацію ПАТ "
БРОКБІЗНЕСБАНК " та призначення
уповноваженої особи Фонду
опубліковано у газетах " Урядовий
кур'єр " № 106 (5235) від 14.06.2014 р. та " Голос
України " № 113 (5863) від 14.06.2014 р.

27.06.2014 р. відповідач - ПАТ "
Державний ощадний банк України "
звернувся до уповноваженої особи фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію публічного акціонерного
товариства " БРОКБІЗНЕСБАНК " Куреного
О.В. з вимогою № 26/3-06/1214-7546 про погашення
заборгованості в розмірі 191533442,63 грн. та
погодження звернення стягнення на
іпотечне майно за іпотечним договором
№ 1 від 23.05.2013 р. (реєстрований № 708).

16.10.2014 року виконавчою дирекцією
Фонду гарантування вкладів фізичних
осіб, керуючись частиною третьою
статті 49 Закону України " Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб ",
прийняте рішення про затвердження
Реєстру акцептованих вимог кредиторів
публічного акціонерного товариства "
БРОКБІЗНЕСБАНК " ( протокол № 226/14 ).
Вимоги публічного акціонерного
товариства " Державний ощадний банк
України " акцептовано та визнано
такими, що підлягають задоволенню
позачергово за рахунок майна банку, що
є предметом застави.

Позивач вважає, що до
правовідносин між позивачем та
відповідачем варто застосувати
положення статті 652 Цивільного кодексу
України, посилаючись на те, що введення
тимчасової адміністрації, а в
подальшому - ліквідації в публічному
акціонерному товаристві
" БРОКБІЗНЕСБАНК " призвело до
неможливості ним, як позичальником в
силу Закону України "
Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб " виконувати кредитні
зобов'язання. Зазначене і стало
причиною для звернення позивача до
суду із даним позовом.

Суд вважає позовні вимоги
позивача такими, що підлягають
задоволенню, з наступних підстав:

Відповідно до статті 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом. ( ст.
525 ЦК України ).

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст.
652 ЦК України, у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, договір може бути
змінений або розірваний за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
зобов'язання. Зміна обставин є
істотною, якщо вони змінилися
настільки, що, якби сторони могли це
передбачити, вони не уклали б договір
або уклали б його на інших умовах.

Прийняття Національним банком
України та Фондом рішень про
відкликання ліцензій та здійснення
процедури ліквідації публічного
акціонерного товариства "
БРОКБІЗНЕСБАНК " з метою виведення його
з ринку, є істотною зміною обставин,
якими керувалися позивач і відповідач
при укладенні іпотечного договору від
23.05.2013 р.

Згідно ч. 2 ст. 652 ЦК України,
договір може бути розірваний, за
рішенням суду на вимогу
заінтересованої сторони за наявності
одночасно таких умов: 1) в момент
укладення договору сторони виходили з
того, що така зміна обставин не настане;
2) зміна обставин зумовлена причинами,
які заінтересована сторона не могла
усунути після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від неї
вимагалися; 3) виконання договору
порушило б співвідношення майнових
інтересів сторін і позбавило б
заінтересовану сторону того, на що вона
розраховувала при укладенні договору;
4) із суті договору або звичаїв ділового
обороту не випливає, що ризик зміни
обставин несе заінтересована сторона.

03.03.2014 р. Фондом гарантування
вкладів фізичних осіб було введено
тимчасову адміністрацію в ПАТ "
БРОКБІЗНЕСБАНК ". В силу положень ст. 36
Закону України " Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб "
публічному акціонерному товариству "
БРОКБІЗНЕСБАНК " було заборонено
здійснювати задоволення вимог
вкладників та інших кредиторів банку, а
кредиторам заборонено примусове
стягнення коштів та майна банку,
звернення стягнення на майно банку,
накладення арешту на кошти та майно
банку. В свою чергу, після прийняття НБУ
рішення від 10.06.2014 року про ліквідацію
ПАТ " БРОКБІЗНЕСБАНК ", в силу положень
ст. 52 Закону України " Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб "
вимоги кредиторів підлягають
задоволенню виключно в ліквідаційній
процедурі в порядку визначеної
черговості.

Офіційні публічні дані, які щомісячно,
щоквартально та щорічно публікуються
на сайті Національного банку України
підтверджують, що станом на дату
укладення іпотечного договору № 2 від
23.05.2013 р., публічне акціонерне
товариство " БРОКБІЗНЕСБАНК " було
прибутковою фінансовою установою, яка
виконувала усі нормативи
Національного банку України, як
регулятора банківської діяльності,
зокрема дотримувались нормативів
обов'язкового резервування коштів на
коррахунку в НБУ, адекватності
регулятивного капіталу (
платоспроможності ), співвідношення
регулятивного капіталу до сукупних
активів. Звітом про фінансовий стан (
баланс ) за І квартал 2013 р. ПАТ "
БРОКБІЗНЕСБАНК " підтверджено, що за
розміром загальних активів ПАТ
" БРОКБІЗНЕСБАНК " посідав
17-е місце серед 175 українських банків.
Прибуток ПАТ "
БРОКБІЗНЕСБАНК " станом на 01.05.2013 р.
складав 3500000 грн. Будь-яких ознак
підтверджених НБУ щодо визнання в
майбутньому ПАТ " БРОКБІЗНЕСБАНК "
неплатоспроможним ні позивач, ні
відповідач не вбачали та не могли
передбачити, зважаючи на фінансові
показники позичальника.

Також суд вважає, що позивач жодним
чином не мав змоги усунути істотні
обставини після їх виникнення при всій
турботливості та обачності, які від
нього вимагалися.В силу положень
статті 34 Закону України " Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб ",
Фонд розпочинає процедуру виведення
неплатоспроможного банку з ринку та
здійснення тимчасової адміністрації в
банку на наступний робочий день після
офіційного отримання рішення
Національного банку України про
віднесення банку до категорії
неплатоспроможних. Тимчасова
адміністрація запроваджується на
строк, що не перевищує три місяці, а для
системно важливих банків - шість
місяців. За обґрунтованих підстав
зазначені строки можуть бути
одноразово продовжені на строк до
одного місяця. Тимчасова адміністрація
припиняється після виконання плану
врегулювання або в інших випадках за
рішенням виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до ст. 39 Закону України " Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб ", протягом 30 днів з дня початку
тимчасової адміністрації виконавча
дирекція Фонду затверджує план
врегулювання з обов'язковим
дотриманням принципу найменших витрат
для Фонду. За рішенням виконавчої
дирекції Фонду цей строк може бути
продовжений до 30 днів. План
врегулювання складається відповідно
до вимог, встановлених актами Фонду. У
плані врегулювання на підставі оцінки
фінансового і майнового стану банку
визначаються заходи щодо виведення
неплатоспроможного банку з ринку в
один із таких способів: 1) ліквідація
банку з відшкодуванням з боку Фонду
коштів за вкладами фізичних осіб у
порядку, встановленому цим Законом; 2)
ліквідація банку з відчуженням у
процесі ліквідації всіх або частини
його активів і зобов'язань на користь
приймаючого банку; 3) відчуження всіх
або частини активів і зобов'язань
неплатоспроможного банку на користь
приймаючого банку з відкликанням
банківської ліцензії
неплатоспроможного банку та подальшою
його ліквідацією; 4) створення та продаж
інвестору перехідного банку з
передачею йому активів і зобов'язань
неплатоспроможного банку і подальшою
ліквідацією неплатоспроможного банку;
5) продаж неплатоспроможного банку
інвестору.

У зв'язку з цим, суд вважає доведеним
факт того, що в силу Закону України " Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб " позивач позбавлений права
будь-яким чином впливати на дію та
припинення тимчасової адміністрації, а
також на запровадження процедури
ліквідації фінансової установи.

Виходячи з положень Цивільного кодексу
України, Закону України " Про іпотеку "
та іпотечного договору № 2 від 23.05.2013 р.,
суд вважає, що уклавши іпотечний
договір з відповідачем, позивач
розраховував на належне виконання ПАТ "
БРОКБІЗНЕСБАНК ", як позичальником
зобов'язань за кредитним договором та
неможливість зміни істотних обставин,
за яких основному боржнику буде в силу
законодавства заборонено виконувати
свої зобов'язання.

Також суд бере до уваги те, що до 28.02.2014
р. ( постанови Правління Національного
банку України № 107 " Про віднесення
публічного акціонерного товариства "
БРОКБІЗНЕСБАНК " до категорії
неплатоспроможних " ) ПАТ "
БРОКБІЗНЕСБАНК " як основний боржник
належним чином та своєчасно виконував
усі зобов'язання за кредитним
договором.

Реалізація відповідачем, як
іпотекодержателем за іпотечним
договором № від 23.05.2013 р. свого права на
звернення стягнення предмету іпотеки в
рахунок погашення боргу ПАТ
" БРОКБІЗНЕСБАНК " порушить
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавить позивача, як
заінтересовану сторону того, на що він
розраховував при укладенні іпотечного
договору № 2 від 23.05.2013 р., а саме -
належне виконання основним боржником
усіх зобов'язань за кредитним
договором у визначені строки та
припинення іпотеки майна позивача в
силу ст. 17 Закону України " Про
іпотеку ".

Проаналізувавши норми іпотечного
договору № 2 від 23.05.2013 р., суд вважає, що
із суті іпотечного договору прямо не
випливає, що ризик зміни обставин несе
позивач як заінтересована сторона.

Відповідно до п. 3.1.6 Іпотечного
договору, відповідач як
іпотекодержатель має право вимагати
дострокового виконання кредитних
зобов'язань за кредитним договором, а в
подальшому - звернути стягнення на
предмет іпотеки у разі реорганізації
або ліквідації ПАТ " БРОКБІЗНЕСБАНК ",
як юридичної особи, порушення проти ПАТ
" БРОКБІЗНЕСБАНК " провадження у справі
про відновлення платоспроможності або
визнання банкрутом ПАТ "
БРОКБІЗНЕСБАНК " або прийняття судом
рішення про ліквідацію ПАТ "
БРОКБІЗНЕСБАНК ".

Вказана норма іпотечного
договору вказує на права відповідача,
як заставодержателя, зокрема його
право на звернення стягнення предмету
іпотеки.

В свою чергу, відповідно до
Постанови Правління Національного
банку України від 10.06.2014 р. у № 339 " Про
відкликання банківської ліцензії та
ліквідацію публічного акціонерного
товариства " БРОКБІЗНЕСБАНК "
виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
прийнято рішення від 11.06.2014 р. № 45 про
початок здійснення процедури
ліквідації публічного акціонерного
товариства " БРОКБІЗНЕСБАНК " та
призначення уповноваженої особи Фонду
на ліквідацію ПАТ " БРОКБІЗНЕСБАНК " на
період з 10.06.2014 р. до 10.06.2015 р. включно.

Згідно до ст. 53 Закону України " Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб ", за результатами проведення
ліквідації банку уповноважена особа
Фонду складає ліквідаційний баланс та
звіт, які затверджуються виконавчою
дирекцією Фонду. Ліквідація банку
вважається завершеною, а банк -
ліквідованим з моменту внесення запису
про це до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців. У день внесення запису до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
повноваження уповноваженої особи
Фонду припиняються і Фонд надсилає
Національному банку України звіт
уповноваженої особи Фонду про
завершення ліквідації банку.

Положеннями статті 36 Закону України "
Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб " вказано, що дія Закону
України " Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом " на банки не
поширюється.

Суд також вважає за необхідним
звернути увагу на те, що умовами
іпотечного договору № 2 від 23.05.2013 р.
передбачено ( п. 6 розділу " Визначення
та їх тлумачення " ), що строком є
визначені часові умови ( календарні
дати, проміжки часу або настання певної
події ) виконання сторонами обов'язків
за іпотечним договором та/або
кредитним договором.

Положеннями п. 4.3. розділу 4 "
Виникнення та припинення права іпотеки
" іпотечного договору № 2 від 23.05.2013 р.,
встановлено, що право іпотеки
припиняється: 1) виконанням у повному
обсязі зобов'язання; 2) в інших випадках,
передбачених законодавством.

Пунктом 11.1 розділу 11 " Заключні
положення " встановлено, що іпотечний
договір № 2 від 23.05.2013 р. вважається
укладеним з моменту його підписання
сторонами, скріплення їх підписів
печатками сторін ( за наявності ) та
нотаріального посвідчення і діє до
виконання зобов'язання за кредитним
договором у повному обсязі.

Положеннями ст. 17 Закону України "
Про іпотеку " визначено, що іпотека
припиняється припинення основного
зобов'язання або закінчення строку дії
іпотечного договору.

Відповідно до ст. 18 Закону України
" Про іпотеку " іпотечний договір
повинен містити визначені законом
істотні умови, в тому числі - зміст та
розмір основного зобов'язання, строк і
порядок його виконання та/або
посилання на правочин, у якому
встановлено основне зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного
кодексу України, договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

За змістом ч. 1 ст. 575 Цивільного
кодексу України іпотекою є застава
нерухомого майна, що залишається у
володінні заставодавця або третьої
особи.

Відповідно до статті 1 Закону України "
Про іпотеку ", іпотека - вид
забезпечення виконання зобов'язання
нерухомим майном, що залишається у
володінні і користуванні іпотекодавця,
згідно з яким іпотекодержатель має
право в разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов'язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника у порядку, встановленому цим
Законом. Іпотека виникає на підставі
договору, закону або рішення суду.
Взаємні права і обов'язки іпотекодавця
та іпотекодержателя за іпотечним
договором виникають з моменту його
нотаріального посвідчення. У разі
іпотеки, яка виникає на підставі закону
або рішення суду, взаємні права і
обов'язки іпотекодавця та
іпотекодержателя виникають з дня
вчинення відповідного правочину, на
підставі якого виникає іпотека, або з
дня набрання законної сили рішенням
суду.

Частиною 5 статті 3 Закону України " Про
іпотеку " передбачено, що іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору.

За змістом ст. 17 Закону України " Про
іпотеку " іпотека припиняється,
зокрема, у разі припинення основного
зобов'язання або закінчення строку дії
іпотечного договору.

У відповідності до іпотечного договору
між позивачем та відповідачем, даний
договір набуває чинності з моменту
його нотаріального посвідчення та діє
до повного виконання іпотекодавцем
зобов'язань за кредитним договором.
Право іпотеки припиняється також у
випадках, передбачених чинним
законодавством України.

Пунктом 11.1 розділу 11 " Заключні
положення " договору іпотеки було
погоджено, що строк дії такого
правочину пов'язано з моментом повного
виконання зобов'язань іпотекодавцем за
кредитним договором, однак наведене не
може розглядатися як встановлення
строку дії іпотеки з огляду на
наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252
Цивільного кодексу України строком є
певний період у часі, зі спливом якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення, і визначається він роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами, а
не посиланням на подію, яка має настати.

Вказівкою на подію, яка має неминуче
настати, визначається термін - певний
момент у часі, з настанням якого
пов'язана дія чи подія, яка має юридичне
значення (ч. 2 ст. 251, ч. 2 ст. 252 Цивільного
кодексу України).

Таким чином на думку суду, умова про дію
договору іпотеки - до повного виконання
зобов'язань іпотекодавцем за кредитним
договором, не може розглядатися як
встановлення строку дії такого
договору, оскільки такий порядок не
відповідає вимогам статті 252
Цивільного кодексу України (не містить
вказівки на подію, яка має неминуче
настати).

Статтею 17 Закону України " Про
іпотеку " передбачено що, що іпотека
припиняється внаслідок припинення
основного зобов'язання або закінчення
строку дії іпотечного договору, тобто
містить альтернативний момент
припинення забезпечення виконання
зобов'язання в залежності від того яка
подія настане раніше.

При цьому, згідно висновків
Верховного Суду України формулювання "
до повного виконання зобов'язань за
кредитним договором " взагалі не може
бути визначено як момент закінчення
строку дії забезпечення виконання
зобов'язання в розумінні приписів ст. 252
Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене вбачається,
що правовідносини іпотеки за спірним
договором станом на сьогоднішній день
є припиненими на підставі приписів ч. 5
ст. 3 та ч. 1 ст. 17 Закону України " Про
іпотеку ", адже визначена в ньому
вказівка на подію, як встановлення
строку його дії, суперечить положенням
статті 252 Цивільного кодексу України та
не відповідає практиці застосування
такої норми у спірних правовідносинах
Верховного Суду України, а будь-яких
інших положень, які б встановлювали
відповідний строк дії, такий правочин
не містить.

У зв'язку з цим, суд зважає, що
оскільки відповідач не визнає настання
наслідків ч. 5 ст. 3 та ч. 1 ст. 17 Закону
України " Про іпотеку ", утримує майно
під забороною відчуження, останній
істотно порушує умови іпотечного
договору № 2 від 23.05.2013 р. Відповідно до
ст. 651 Цивільного кодексу України,
істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

З урахуванням викладеного,
керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Розірвати іпотечний договір № 2
від 23.05.2013 р. між товариством з
обмеженою відповідальністю " Капітал
Інвест ЛТД " ( 01032, м. Київ, вул.
Саксаганського, 115-А, код 34354782 ) та
публічним акціонерним товариством "
Державний ощадний банк України " ( 01001, м.
Київ, вул. Госпітальна, 12-Г код 00032129 ), що
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Краковецькою А.М. та
зареєстрованого в реєстрі за № 710.

Визначити наслідки розірвання
іпотечного договору № 2 від 23.05.2013 р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу Краковецькою А.М. та
зареєстрованого в реєстрі за № 710, як
припинення зобов'язань товариства з
обмеженою відповідальністю " Капітал
Інвест ЛТД " перед публічним
акціонерним товариством " Державний
ощадний банк України "

Стягнути з публічного
акціонерного товариства " Державний
ощадний банк України " ( 01001, м. Київ, вул.
Госпітальна, 12-Г код 00032129 ) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю " Капітал
Інвест ЛТД " ( 01032, м. Київ, вул.
Саксаганського, 115-А, код 34354782 ) 1218 ( одну
тисячу двісті вісімнадцять ) грн. 00 коп.
судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного
строку з дня його підписання, а у разі,
якщо у судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, воно набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84 ГПК
Кодексу.

дата підписання повного тексту рішення
09.12.2014 р.

СуддяВ.І.Пінчук