ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2014 року Справа № 911/969/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіБожок
В.С.,суддівКостенко Т.Ф., Сибіги
О.М.розглянувши матеріали касаційної
скаргиТовариства з обмеженою
відповідальністю "Олімп-Інвест", м.
Черкасина постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
24.09.2014 рокуу справі господарського суду
Київської областіза позовомТовариства
з обмеженою відповідальністю
"Олімп-Інвест", м. ЧеркасидоПриватного
підприємства "Автолом-Плюс", смт.
Чабани, Київська обл.за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідачаТовариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Укрстальмонтаж", м. Київпростягнення 224
774,59 грн.

за участю представників

позивача: не з'явився,

відповідача: не з'явився,

третьої особи: не з'явився

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Олімп-Інвест" (далі
за текстом - ТОВ "Олімп-Інвест")
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
приватного підприємства "Автолом-Плюс"
(далі за текстом - ПП "Автолом-Плюс") про
стягнення 224 774, 59 грн. боргу.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 22.05.2014 року до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача було
залучено товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Укрстальмонтаж" (далі за текстом - ТОВ
"БК "Укрстальмонтаж").

Рішенням господарського суду
Київської області від 05.06.2014 року
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 24.09.2014 року в
позові відмовлено повністю.

Вищезазначені судові акти мотивовано
відсутністю правових підстав для
задоволення позовних вимог, оскільки у
позивача відсутні будь-які договірні
або зобов'язальні відносини з
відповідачем, так як матеріали справи
не містять доказів укладення між
сторонами договору виконання робіт з
монтажу панелей складу або підписаних
уповноваженими представниками сторін
та підписаних сторонами актів форми
КБ-2в та форми КБ-3.

Не погоджуючись з судовими актами
попередніх інстанцій, ТОВ
"Олімп-Інвест" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Київської області від 05.06.2014 року та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 24.09.2014 року і
прийняти нове рішення у справі, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

ПП "Автолом-Плюс" та ТОВ "БК
"Укрстальмонтаж" відзивів на касаційну
скаргу подано не було.

Сторін згідно та третю особу з
приписами ст. 1114 ГПК України було
належним чином повідомлено про день,
час і місце розгляду касаційної скарги,
однак вони не скористались
передбаченим процесуальним законом
правом на участь у розгляді справи
касаційною інстанцією.

Приймаючи до уваги межі перегляду
справи в суді касаційної інстанції,
перевіривши повноту встановлення
господарськими судами обставин справи
та правильність застосування судами
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку, що касаційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач зазначав, що у період з липня по
жовтень 2013 року ТОВ "Олімп-Інвест" на
основі усної домовленості з ПП
"Автолом-Плюс" виконані монтажні роботи
по облаштуванню стінових та
покрівельних сендвіч-панелей складу за
адресою: Київська обл.,
Києво-Святошинський район, смт. Чабани,
вул. Машинобудівників, 1, що за своєю
юридичною природою є зобов'язаннями
підряду.

Так, ТОВ "Олімп-Інвест" на виконання
усної домовленості з березня по
жовтень 2013 року поставлено ПП
"Автолом-Плюс" товар та виконано
монтажні роботи на загальну суму 2 151 054,
24 грн. з яких: вартість сендвіч-панелей
806 972, 95 грн., вартість фасонних
елементів 241 136, 80 грн., вартість
виконаних робіт з монтажу
сендвіч-панелей та фасонних елементів
374 700, 17 грн., вартість виконаних робіт по
утепленню отворів плитами піно
полістирольними 1 964, 67 грн. та вартість
сендвіч-панелей, що належала
відповідачу на суму 728 244, 32 грн.

На підтвердження викладеного
позивачем до матеріалів справи
долучено довідку про вартість
виконаних будівельних робіт /та
витрати/ за жовтень 2013 року на суму
2 151 054, 24 грн., акт приймання виконаних
будівельних робіт № 1 за жовтень 2013
року на суму 2 151 054, 24 грн. та акт
виконаних робіт (послуг) № ВР-000149 від
25.09.2013 року на суму 1 964, 67 грн., які
підписані та скріплені печаткою лише
зі сторони позивача.

Згідно зі статтею 205 Цивільного кодексу
України правочин може вчинятися усно
або в письмовій формі. Сторони мають
право обирати форму правочину, якщо
інше не встановлено законом. Правочин,
для якого законом не встановлена
обов'язкова письмова форма, вважається
вчиненим, якщо поведінка сторін
засвідчує їхню волю до настання
відповідних правових наслідків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 208 Цивільного
кодексу України у письмовій формі
належить вчиняти: правочини між
юридичними особами; правочини між
фізичною та юридичною особою, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу;
правочини фізичних осіб між собою на
суму, що перевищує у двадцять і більше
разів розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, крім
правочинів, передбачених частиною
першою статті 206 цього Кодексу; інші
правочини, щодо яких законом
встановлена письмова форма.

Статтею 837 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Форма договору підряду може бути як
усною так і письмовою і визначається
відповідно до положень ст. ст. 205, 207 - 209
Цивільного кодексу України. Положення
ст. 206 Цивільного кодексу України
стосовно можливості вчинення в усній
формі договору, який повністю
виконується в момент його укладення до
договору підряду застосувати
неможливо. Це обумовлено характером
підрядних робіт, де об'єктивно між
виникненням правовідносин і
виконанням зобов'язань підрядником
проходить певний час.

Згідно з ч. 4. статті 882 Цивільного
кодексу України передання робіт
підрядником і прийняття їх замовником
оформляється актом, підписаним обома
сторонами. У разі відмови однієї із
сторін від підписання акта про це
вказується в акті і він підписується
другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може
бути визнаний судом недійсним лише у
разі, якщо мотиви відмови другої
сторони від підписання акта визнані
судом обґрунтованими.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 17.02.2014 року
ТОВ "Олімп-Інвест" на адресу ПП
"Автолом-Плюс" надіслано лист № 10280/170214-1
з додатками, а саме: довідкою про
вартість виконаних будівельних робіт
за жовтень 2013 року, актом № 1 приймання
виконаних робіт будівельних робіт за
жовтень 2013 року та актом виконаних
робіт № ВР-000149 від 25.09.2013 року для їх
підписання, які отриманні відповідачем
19.02.2014 року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення.

20.02.2014 року ТОВ "Олімп-Інвест" направило
ПП "Автолом-Плюс" вимогу №
10280/200214-1 про сплату боргу за виконання
будівельних робіт на підставі
договору-підряду, укладеного у
спрощений спосіб, у розмірі 224 774, 59 грн.,
яку отримано відповідачем 25.02.2014 року,
що підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Судами попередніх інстанцій
правомірно відзначено, що прийняттю
підлягає не будь-яка робота, а лише та,
яка виконана відповідно до договору
підряду. Замовник приймає результат,
який відповідає умовам зафіксованим у
договорі, квитанції, наряді-замовленні,
проектній документації. У випадку
наявності істотних недоліків та
відступів від умов договору замовник
може відмовитись прийняти роботу і
стягнути спричинені збитки. Лише якщо
будуть виявлені дрібні, не суттєві
недоліки та відступи від договору,
замовник має прийняти роботу. Всі явні
недоліки та відступи від умов договору
замовник може зафіксувати в акті
приймання-передачі або іншому
документі, який оформлюють сторони для
прийняття результатів роботи або в
окремому, спеціально складеному
документі. Відсутність заяви замовника
позбавляє його права посилання у
подальшому на виявлені ним відступи
або недоліки. При цьому краще
дотримуватись письмової фіксації
заяви про недоліки. В договорі підряду
доцільно встановлювати строки та
порядок прийняття результатів роботи
замовником. Якщо замовник приймає
результат роботи без проведення
перевірки, він позбавляється права
посилатися на наявність явних
недоліків у результаті роботи. Отже,
явні недоліки повинні виявлятися
безпосередньо при прийнятті
результату робіт.

Листами № 4/24 від 24.02.2014 року та № 5/03 від
03.03.2014 року ПП "Автолом-Плюс" повідомило,
що вимоги ТОВ "Олімп-Інвест" про
підписання актів виконаних робіт та
сплату боргу за виконання робіт є
безпідставними, у зв'язку з відсутністю
між сторонами договірних зобов'язань.

При цьому, як зазначав відповідач у
відзиві на позовну заяву, сторони
дійсно мали намір укласти договір
поставки № 09/07-13 від 29.07.2013 року, за
умовами якого постачальник (позивач)
зобов'язувався своїми або залученими
силами і засобами поставити замовнику
(відповідачу) узгодженими партіями
стінові та покрівельні сендвіч-панелі
(товар), у визначені цим договором
строки та передати їх замовнику, а
замовник зобов'язувався прийняти і
оплатити кожну партію товару.

ПП "Автолом-Плюс" не заперечувало щодо
посилань ТОВ "Олімп-Інвест" про
здійснення поставки сендвіч-панелей, у
зв'язку з чим відповідачем направлено
позивачу для підписання договір
поставки № 09/07-13 від 29.07.2013 року і
перераховано на розрахунковий рахунок
позивача грошові кошти в сумі 1 200 000, 00
грн. згідно платіжного доручення № 37
від 01.08.2013 року з призначенням платежу
"Передплата за стінові та покрівельні
сендвіч-панелі, згідно дог. № 09/07-13 від
29.07.2013 року, в т. ч. ПДВ 200 000,00 грн.", проте
договору сторонами так і не було
укладено, а тому договірних відносин
між позивачем та відповідачем не
виникло.

Разом з тим, позивачем заявлено до
стягнення 224 774, 59 грн., які, на його
думку, є заборгованістю за виконані
роботи з монтажу панелей.

При цьому, судами встановлено, що
матеріали справи не містять доказів
укладення між сторонами договору
виконання робіт з монтажу панелей
складу або підписаних уповноваженими
представниками сторін та скріплених
печатками підприємств актів ф. КБ-2в та
ф. КБ-3.

На підтвердження факту
необґрунтованості посилань позивача,
відповідачем долучено до матеріалів
справи договір підряду № 04/13-07 від
29.07.2013 року, укладений з ТОВ "БК
"Укрстальмонтаж", згідно умов якого (з
урахуванням змін, внесених додатковою
угодою № 2 до договору) підрядник
зобов'язується передати замовнику
роботи з монтажу стінових та
покрівельних панелей типу сендвіч. На
виконання умов договору сторонами
складено акт приймання виконаних
будівельних робіт за грудень 2013 року,
який підписаний уповноваженими
представниками та скріплений
печатками сторін даного договору.

Також відповідачем долучено договір
підряду № 24 від 23.08.2014 року, укладений з
ТОВ "Теккомбуд", на виконання умов якого
останнє здійснило монтаж
сендвіч-панелей, про що сторонами було
складено акт приймання виконаних
будівельно-монтажних робіт за грудень
2013 року.

Долучені позивачем до матеріалів
справи вантажно-митні декларації про
розмитнення та завезення з Республіки
Польщі на територію України панелей
стінових в період з 26.07.2013 року по 30.07.2013
року, акти здачі-прийняття робіт
(надання послуг), підписані позивачем
та ПП "Рудо-Транс" про надання останнім
міжнародних транспортних послуг та
транспортно-експедиційних послуг на
території України за маршрутом
Рава-Мазовецька (Польща) - Чабани
Київської області, акти
здачі-прийняття робіт (надання послуг),
підписані позивачем та ФОП Самофал В.В.
про надання останнім послуг автокрану,
специфікації та видаткові накладні,
підписані між позивачем та ПП "ТВФ "Світ
Гнуття", правомірно не прийнято судами
до уваги, оскільки дані документи
жодним чином не підтверджують
наявність між позивачем та
відповідачем договірних відносин та,
відповідно, виконання позивачем робіт
згідно акту приймання виконаних
будівельних робіт № 1 за жовтень 2013
року на суму 2 151 054, 24 грн.

Враховуючи викладене та той факт, що
договір підряду на виконання
будівельних робіт позивачем та
відповідачем укладено не було та
будь-яких договірних або
зобов'язальних відносин між сторонами
не виникало, посилання позивача на
підписаний лише зі сторони позивача
акт приймання виконаних підрядних
робіт, як доказ виконання робіт, також
правомірно не було прийнято судами до
уваги.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
погоджується з висновками
господарських судів попередніх
інстанцій про необхідність відмови у
задоволенні позовних вимог, з огляду на
відсутність між сторонами будь-яких
договірних або зобов'язальних відносин
та належних доказів виконання
позивачем підрядних робіт на вказану в
позові суму.

Таким чином, колегія суддів Вищого
господарського суду України приходить
до висновку, що під час розгляду справи
господарськими судами попередніх
інстанцій фактичні обставини справи
встановлено на основі повного,
всебічного і об'єктивного дослідження
поданих доказів, висновки судів
відповідають цим обставинам і їм
надана вірна юридична оцінка з
правильним застосуванням норм
матеріального і процесуального права.

Поряд з цим, колегія суддів Вищого
господарського суду України вважає за
необхідне відзначити, що доводи ТОВ
"Олімп-Інвест", викладені у касаційній
скарзі, зводяться до переоцінки
наявних у справі доказів, вільного
тлумачення правових норм та не
спростовують законних і обгрунтованих
висновків господарських судів
попередніх інстанцій.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що
рішення місцевого та постанова
апеляційного господарських судів
прийняті з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
з'ясуванням всіх обставин, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду України
погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій, які відповідають
матеріалам справи та чинному
законодавству, у зв'язку з чим підстав
для скасування чи зміни оскаржуваних
судових актів не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
1115, 1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу залишити без
задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 24.09.2014 року у
справі № 911/969/14 - залишити без змін

Головуючий суддя В.С. Божок

Судді:
Т.Ф. Костенко

О.М. Сибіга