ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Справа № 923/855/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії: головуючого, судді
Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М.,
Студенця В.І., за участю представників
сторін А. Мороза (дов. від 09.09.2014), О.
Кривоніса (дов. від 14.01.2014), розглянувши
у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Техкомплект" на рішення
Господарського суду Херсонської
області від 22 серпня 2014 року та
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 24 вересня 2014
року у справі № 923/855/13 за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Техкомплект" до
публічного акціонерного товариства
"Проторус", третя особа - публічне
акціонерне товариство "Енергетична
компанія "Севастопольенерго", про
розірвання договору та стягнення 1 398 754
грн 71 коп.,

УСТАНОВИВ: У червні 2013 року товариство
з обмеженою відповідальністю
"Техкомплект" звернулося до
Господарського суду Херсонської
області з позовом до публічного
акціонерного товариства "Проторус",
третя особа - публічне акціонерне
товариство "Енергетична компанія
"Севастопольенерго", про розірвання
договору від 29 березня 2012 року № 8 і
стягнення збитків у розмірі 1 398 754 грн 71
коп. з підстав істотного порушення умов
цього договору.

Відповідач позов не визнав.

Рішенням Господарського суду
Херсонської області від 22 серпня 2013
року у позові відмовлено з мотивів
недоведеності вимог.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 24 вересня 2014
року (судді Л. Лавриненко, В.
Пироговський, В. Жеков) рішення
скасовано в частині відмови в
задоволенні позову про стягнення 6 325
грн 47 коп. витрат, пов'язаних із
транспортуванням автомобіля та позов у
цій частині задоволено; у решті рішення
залишено без змін.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Техкомплект" просить
рішення і постанову скасувати з
підстав неправильного застосування
господарськими судами статей 20, 188, 193,
224, 225 Господарського кодексу України,
статей 16, 22, 509, 611, 651 Цивільного кодексу
України, статей 43, 22, 32-36, 41-43
Господарського процесуального кодексу
України та прийняти нове рішення, яким
позов задовольнити.

Публічне акціонерне товариство
"Проторус" проти доводів касаційної
скарги заперечує і в її задоволенні
просять відмовити.

Публічне акціонерне товариство
"Енергетична компанія
"Севастопольенерго" право на подання
відзиву на касаційну скаргу не
використало і його представник у
судове засідання не з'явився.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Господарськими судами встановлено, що
на умовах договору від 29 березня 2012
року № 8 публічне акціонерне
товариство "Проторус" (виконавець)
змонтувало та передало 25 квітня ц. р.
автопідйомник ВС-28-01 на базі автомобіля
КАМАЗ-43118, який належав замовнику, а
товариство з обмеженою
відповідальністю "Техкомплект"
(замовник) сплатило його вартість - 450 000
грн.

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Техкомплект" 10
квітня 2012 року уклало з публічним
акціонерним товариством "Енергетична
компанія "Севастопольенерго" договір №
249-42/12 про закупівлю двох
автопідйомників, у тому числі ВС-28-01 на
базі автомобіля КАМАЗ-43118 за ціною 1 143 200
грн (далі - автопідйомник). На виконання
умов договору року покупець 25 квітня 2012
перерахував 1 605 870 грн., а продавець
передав йому автопідйомник.

У зв'язку з поломками автопідйомника
публічне акціонерне товариство
"Енергетична компанія
"Севастопольенерго" неодноразово
верталася до продавця, а той до
виробника, з вимогою усунути неполадки,
для чого автопідйомник переганявся з
міста Севастополя до міста Херсона.

17 грудня 2012 року публічне акціонерне
товариство "Енергетична компанія
"Севастопольенерго" повідомило
товариство з обмеженою
відповідальністю "Техкомплект" про
розірвання договору від 10 квітня 2012
року № 249-42/12 та повернення отриманих
позивачем коштів в сумі 1 308 276 грн 34 коп.,
а у квітні 2013 року направило претензію
з вимогою повернути 1 076 916 грн 67 коп.
вартості автопідйомника і 15 976 грн. 34
коп.-компенсація витрат, пов'язаних з
неодноразовим перегоном транспортного
засобу.

Зазначені обставини зумовили
звернення товариства з обмеженою
відповідальністю "Техкомплект" до
господарського суду з позовом про
розірвання договору від 29 березня 2012
року № 8 з підстав істотного порушення
його умов другою стороною та стягнення
з публічного акціонерного товариства
"Проторус" збитків у розмірі 1 398 754 грн 71
коп., з яких 460 000 грн - вартість
автомобіля КАМАЗ-43118, на шасі якого було
змонтовано автопідйомник; 450 000 грн -
вартість автопідйомника; 461 840 грн -
упущеної вигоди; 26 924 грн 71 коп. -
витрати, пов'язані з перегоном
автопідйомника з метою усунення
недоліків.

Згідно з приписами статті 224
Господарського кодексу України під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною. За
правилами статті 22 Цивільного кодексу
України збитками є: втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушено (упущена вигода).

За правилами статті 651 Цивільного
кодексу України підставою розірвання
договору на вимогу однієї сторони є не
сам по собі факт порушення умов
договору другою стороною, а, крім того,
і наявність шкоди, завданої цим
порушенням другою стороною. При цьому
істотність порушення визначається
виключно за об'єктивними обставинами,
що склалися у сторони, яка вимагає
розірвання договору.

Позивач не надав господарським судам
доказів застосування наслідків
розірвання договору від 10 квітня 2012
року № 249-42/12 про закупівлю, укладеного
з публічним акціонерним товариством
"Енергетична компанія
"Севастопольенерго" договір, а отже про
наявність збитків і за цих обставин
господарські суди дійшли
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позову в частині стягнення
1 392 492 грн 24 коп.

Водночас апеляційний господарський
суд дійшов правомірного висновку про
часткове скасування рішення місцевого
господарського суду та задоволення
позову в частині стягнення суми витрат,
пов'язаних з перегоном автопідйомника 6
325 грн 47 коп., оскільки зазначена
грошова сума була сплачена позивачем
на рахунок публічного акціонерного
товариства "Енергетична компанія
"Севастопольенерго".

Помилкове застосування апеляційним
господарським судом до спірних
правовідносин правила частини 2 статті
188 Господарського кодексу України не
призвело до прийняття неправильного
вирішення спору по суті заявлених
вимог, а отже не є підставою для
скасування постанови господарського
суду.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ: Постанову Одеського
апеляційного господарського суду від 24
вересня 2014 року у справі № 923/855/13
залишити без змін, а касаційну скаргу
товариства з обмеженою
відповідальністю "Техкомплект" без
задоволення.

Головуючий, суддя М. В. Кузьменко Суддя
І. М. Васищак Суддя В. І. Студенець