м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/6501/14 03.12.14за заявою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамед»

про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду міста Києва від
24.06.2014 року

за позовом Споживчого товариства
«Діамед»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамед»

про стягнення 366 211 гривень
00 копійок

Суддя Чинчин О.В.

Представники:

Від Позивача: Шевельова А.С.
(представник за довіреністю);

від Відповідача (Заявника): Пономаренко
В.М. (представник за довіреністю);

ВСТАНОВИВ:

Споживче товариство «Діамед»
звернулося до Господарського суду
міста Києва з позовною заявою до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамед» про
стягнення 363 543 гривень 92 копійок
основного боргу, 866 гривень 36 копійок 3%
річних, 1 800 гривень 78 копійок пені.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 24 червня 2014 року (суддя
Смирнова Ю.М.) позов Споживчого
товариства «Діамед» було задоволено
повністю. Стягнуто з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Діамед»
на користь Споживчого товариства
«Діамед» основний борг в сумі 362 880
гривень 00 копійок, 3% річних в сумі 866
гривень 36 копійок, інфляційні в сумі 663
гривень 92 копійок, пеню в сумі 1 800
гривень 78 копійок.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 16 вересня 2014
року (колегія у складі суддів: Власова
Ю.Л., Самсіна Р.І., Хрипуна О.О.) рішення
господарського суду міста Києва від 24
червня 2014 року у справі №910/6501/14 було
залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 27 жовтня 2014 року касаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамед» було
залишено без задоволення. Постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 16 вересня 2014
року було залишено без змін.

13.11.2014 року через загальний відділ
діловодства суду отримано від
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамед» Заяву про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду міста Києва від 24.06.2014 року у
справі №910/6501/14.

В обґрунтування поданої Заяви,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Діамед» зазначає, що
позовні вимоги Позивача були
обумовлені тим, що між сторонами нібито
були укладені Договори про оренду
нежитлових приміщень №20/10 від 01.10.2010
року та 01.10.2013 року, проте від імені
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамед» вказані
Договори уклала не уповноважена особа,
оскільки діяла без достатнього обсягу
повноважень.

Також зазначає, що Споживче товариство
«Діамед» є власником нежитлових
приміщень на підставі Договору купівлі
- продажу від 06.12.2005 року та Договору
купівлі - продажу від 06.12.2005 року, проте
вказані нежитлові приміщення
знаходяться в іпотеці Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк», як засіб забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором, на
підставі Договору іпотеки №498-ДЗ 12 від
22 березня 2006 року. За таких підстав, у
зв'язку з відсутністю згоди
іпотекодержателя на передачу предмету
іпотеки в оренду Відповідачу, договори
оренди нежитлового приміщення №20/10 від
01.10.2010 року є нікчемними в силу закону.

У зв'язку з чим, просив Суд скасувати
рішення господарського суду міста
Києва від 24.06.2014 року у справі №910/6501/14
за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.11.2014 р. прийнято до розгляду
Заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамед» про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду міста Києва від 24.06.2014 року у
справі №910/6501/14 та призначено розгляд
Заяви у судовому засіданні на 03.12.2014 р.

03.12.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли письмові пояснення
на виконання вимог ухвали суду про
прийняття до розгляду Заяви від 17.11.2014
року.

Також, 03.12.2014 року через загальний
відділ діловодства суду (канцелярію)
від Відповідача (Заявника) надійшли
письмові пояснення на виконання вимог
ухвали суду про прийняття до розгляду
Заяви від 17.11.2014 року.

В судовому засіданні представник
Відповідача (Заявника) підтримав
вимоги та доводи Заяви про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду міста Києва від
24.06.2014 року у справі №910/6501/14.

В судовому засіданні представник
Позивача заперечив проти задоволення
Заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамед» про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду міста Києва від 24.06.2014 року у
справі №910/6501/14.

Ознайомившись із Заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Діамед»
про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду міста Києва від 24.06.2014 року у
справі №910/6501/14, Суд приходить до
висновку, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
Заяву вмотивовано тим, що оскільки
нежитлові приміщення, які є предметом
договорів оренди нежитлового
приміщення №20/10 від 01.10.2010 року,
укладених між Споживчим товариством
«Діамед» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Діамед»,
знаходяться в іпотеці Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк», як засіб забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором, на
підставі Договору іпотеки №498-ДЗ 12 від
22 березня 2006 року, та згоди на передачу
вказаного майна в оренду
іпотекодержатель не надав, такі
договори оренди є нікчемними.

Відповідно до ст. 112 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд може переглянути
прийняте ним судове рішення, яке
набрало законної сили, за
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду судових
рішень господарського суду за
нововиявленими обставинами є: істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; встановлення вироком суду, що
набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Згідно з пунктом 2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики перегляду
рішень, ухвал, постанов за
нововиявленими обставинами" № 17 від
26.12.2011 р. необхідними ознаками
існування нововиявлених обставин є,
одночасна наявність таких трьох умов:
по-перше, їх існування на час розгляду
справи, по-друге, те, що ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи, по-третє, істотність
даних обставин для розгляду справи
(тобто коли врахування їх судом мало б
наслідком прийняття іншого судового
рішення, ніж те, яке було прийняте).
Необхідно чітко розрізняти поняття
нововиявленої обставини (як факту) і
нового доказу (як підтвердження факту);
так, не можуть вважатися такими
обставинами подані учасником судового
процесу листи, накладні, розрахунки,
акти тощо, які за своєю правовою
природою є саме новими доказами.

Тож, нововиявлена обставина - це
юридичний факт, який передбачений
нормами права і тягне виникнення, зміну
або припинення правовідносин;
юридичний факт, що має істотне значення
для правильного вирішення даної
конкретної справи. Якби нововиявлена
обставина була відома суду під час
винесення судового акта, то вона
обов'язково вплинула б на остаточні
висновки суду; юридичний факт, який
існував на момент звернення заявника
до суду з позовом і під час розгляду
справи судом; юридичний факт, який не
міг бути відомий ані особі, яка заявила
про це в подальшому, ані суду, що
розглядав справу.

Нововиявлені обставини за своєю
юридичною суттю є фактичними даними, що
в установленому порядку спростовують
факти, які було покладено в основу
судового рішення.

Водночас нововиявленими можуть бути
визнані лише істотно значимі, суттєві
обставини, тобто такі обставини,
обізнаність суду стосовно яких у
розгляді справи забезпечила б
прийняття цим судом іншого рішення.

Як вбачається з матеріалів справи
№910/6501/14, Відповідач у своєму відзиві на
позовну заяву (том 1 а.с.39-40) зазначає, що
позов не підлягає задоволенню з тих
підстав, що спірні Договори оренди
нежитлового приміщення №20/10 від 01.10.2010
року та 01.10.2013 року є не укладеними,
оскільки підписані від імені
Відповідача не уповноваженою особою
без достатнього обсягу цивільної
дієздатності.

Приймаючи рішення у справі №910/6501/14, яке
залишено без змін постановами
Київського апеляційного
господарського суду, Вищого
господарського суду України та набрало
законної сили, господарський суд міста
Києва відхилив вказані доводи
Відповідача як безпідставні з
посиланням на правові норми чинного
законодавства України.

Тож, з вищенаведеного вбачається, що
рішення Господарського суду міста
Києва від 24.06.2014 р. у справі № 910/6501/14
було прийнято з урахуванням наявних в
матеріалах справи доказів та при
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом відповідно до норм
статті 43 Господарського
процесуального кодексу України.

Крім того, Судом встановлено, що у
додаткових поясненнях до апеляційної
скарги від 16 вересня 2014 року (том 1
а.с.200-202), а також у касаційній скарзі
від 22 вересня 2014 року (том 1 а.с.240 - 248)
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Діамед» посилалось
на те, що згоди іпотекодержателя на
здачу нежитлових приміщень за
договорами оренди нежитлового
приміщення №20/10 від 01.10.2010 року,
укладеними між Споживчим товариством
«Діамед» та Товариством з обмеженою
відповідальністю «Діамед», не було, то
такі договори оренди є нікчемними в
силу закону.

Таким чином, Суд приходить до висновку,
що на час прийняття апеляційним судом
постанови від 16.09.2014 року, а також на час
прийняття касаційною інстанцією
постанови від 27.10.2014 року Товариству з
обмеженою відповідальністю «Діамед»
вже була відома вищезазначена
обставина, якою він обґрунтовує Заяву
про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду міста Києва від 24.06.2014 року у
справі №910/6501/14. Крім того, Суд зазначає,
що вказана обставина була розглянута в
суді апеляційної та касаційної
інстанціях та врахована при прийнятті
постанов від 16.09.2014 року та від 27.10.2014
року, а тому не є нововиявленою
обставиною в розумінні статті 112
Господарського процесуального кодексу
України. Будь - яких інших обставин, які
б слугували підставою для перегляду
рішення господарського суду міста
Києва від 24.06.2014 року відповідно до
статті 112 Господарського
процесуального кодексу України
Заявником наведено не було.

За приписами ст.ст. 33, 34, 36
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Згідно з п. 8.6 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики перегляду рішень,
ухвал, постанов за нововиявленими
обставинами" № 17 від 26.12.2011 р. прийняття
та розгляд заяви про перегляд судового
рішення за нововиявленими обставинами
не означає обов'язкового скасування чи
зміни рішення, що переглядається.
Результат перегляду повинен випливати
з оцінки доказів, зібраних у справі, і
встановлення господарським судом на
основі цієї оцінки наявності або
відсутності нововиявлених обставин,
визначення їх істотності для
правильного вирішення спору або
розгляду справи про банкрутство.
Господарський суд вправі змінити або
скасувати судове рішення за
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини впливають на
юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

З врахуванням вищевикладеного, Суд
приходить до висновку, що наведені
Заявником обставини не є
нововиявленими в розумінні ст. 112
Господарського процесуального кодексу
України та не можуть слугувати
підставою для скасування рішення яке
переглядається. Крім того, Суд
зазначає, що Товариством з обмеженою
відповідальністю «Діамед» не
спростовано фактів, які покладено в
основу рішення Господарського суду
міста Києва від 24.06.2014 р. у справі №
910/6501/14, залишене без змін Київським
апеляційним господарським судом та
Вищим господарським судом України.

Відповідно до ст. 114 Господарського
процесуального кодексу України за
результатами перегляду судового
рішення у разі зміни чи скасування
ухвали або залишення рішення, ухвали,
постанови без змін приймаються ухвала.

За таких обставин, Суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
Заяви Товариства з обмеженою
відповідальністю «Діамед» про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення господарського
суду міста Києва від 24.06.2014 року у
справі №910/6501/14, оскільки відсутні
підстави для скасування вказаного
рішення, а відтак - вищезазначене
рішення Суд залишає без змін.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 86, 112-114 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Товариству з обмеженою
відповідальністю «Діамед» у
задоволенні Заяви про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
господарського суду міста Києва від
24.06.2014 року у справі №910/6501/14.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 24.06.2014 року у справі
№ 910/6501/14 залишити без змін.

Суддя
О.В.
Чинчин