КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2014 р. Справа№ 911/4605/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевченка Е.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

Зеленіна
В.О.

при секретарі
Грабінській Г.В.

За участю представників:

від позивача: Карпінський С.В.

від відповідача: не з'явився

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні

апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" на
ухвалу Господарського суду Київської
області 03.11.2014 року

у справі № 911/4605/14 (суддя
Наріжний С.Ю.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Санаторний комплекс
"Саки"

про виплату вартості частини майна у
товариства, пропорційні частці
Марінова М.О. у статутному капіталі

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ВТБ
Банк" звернулось до Господарського
суду Київської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Санаторний комплекс
"Саки" про виплату вартості частини
майна у товариства, пропорційні частці
Марінова М.О. у статутному капіталі.

Ухвалою Господарського суду Київської
області № 911/4605/14 від 03.11.2014р. позовну
заяву Публічного акціонерного
товариства "ВТБ Банк" повернуто без
розгляду на підставі п.3 ч. 1 ст.63 ГПК
України.

Мотивуючи дану ухвалу, суд першої
інстанції послався на відсутність
належних доказів, які б свідчили щодо
недостатності майнам у гр. Марінова М.О.
на виконання зобов»язань за кредитним
договором.

Також суд першої інстанції зазначає, що
в позовній заяві позивач не зазначає
доказів, що підтверджують
недостатність майна у гр. Марінова М.О.
на виконання зобов»язань за кредитним
договором.

Не погодившись із зазначеною ухвалою,
позивач подав апеляційну скаргу у якій
просить ухвалу Господарського суду
Київської області від 03.11.2014р. у справі
№ 911/4605/14 скасувати та направити справу
на розгляд до Господарського суду
Київської області.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги позивач зазначає, що судом
першої інстанції порушено норми
процесуального права, що викладені в п.3
ч. 1 ст. 63 ГПК України. Зокрема, скаржник
зазначає, що судом першої інстанції
невірно застосовано норми
процесуального права, що призвело до
прийняття невірного рішення, оскільки
суд може за клопотанням або за власною
ініціативою витребувати в порядку
підготовки справи докази, які
необхідні для розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.11.2014р.
відновлено позивачу строк подання
апеляційної скарги та прийнято
апеляційну скаргу до провадження,
розгляд скарги призначено у судовому
засіданні на 08.12.2014р.

В судове засідання 08.12.2014р. представник
відповідача не з'явився. Клопотань про
відкладення розгляду справи від
представника відповідача не надходило.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами. Оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених статтею 69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова
колегія визнала за можливе розглянути
справу у відсутність представника
відповідача.

Представник апелянта в судовому
засіданні апеляційної інстанції
апеляційну скаргу підтримав та просив
її задовольнити.

Заслухавши пояснення представника
позивача (апелянта), розглянувши
матеріали апеляційної скарги,
дослідивши наявні докази у справі,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а оскаржувана
ухвала має бути скасована з огляду на
таке.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.
Апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами,
наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог статті 106
Господарського процесуального кодексу
України апеляційні скарги на ухвали
місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.11.2014 року позовну заяву
Публічного акціонерного товариства
"ВТБ Банк" на підставі п. 3 ст. 63 ГПК
України повернуто без розгляду.

З таким висновком суду першої
інстанції колегія суддів не може
погодитись з огляду на наступне.

Так, позовна заява на підставі п.5 ч.2
ст.54 ГПК України повинна містити:
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.63 ГПК України,
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо у
позовній заяві не вказано обставин, на
яких ґрунтується позовна вимога,
доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, обґрунтований
розрахунок стягуваної чи оспорюваної
суми.

Приписами статті 36 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що письмовими доказами є
документи i матеріали, які містять дані
про обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі або в
належним чином засвідченій копії. Якщо
для вирішення спору має значення лише
частина документа, подається
засвідчений витяг з нього.

Оригінали документів подаються, коли
обставини справи відповідно до
законодавства мають бути засвідчені
тільки такими документами, а також в
інших випадках на вимогу
господарського суду.

Постановою пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (п.3.3.) визначено, що
суд не вправі повернути позовну заяву
на підставі п.3 ч.1 ст.63 ГПК з мотиву
неподання документів, що є доказами,
або подання не засвідчених належним
чином копій документів, оскільки
позивач може їх подавати до закінчення
розгляду справи.

Апеляційний господарський суд вважає,
що питання з'ясування правовідносин
сторін за зазначеними в позовній заяві
підставами є стадією розгляду справи
по суті, а відтак ці питання не
розглядаються на стадії прийняття
справи до провадження.

За таких обставин, апеляційний
господарський суд приходить до
висновку, що наведені місцевим судом
обґрунтування оскарженої ухвали є
помилковими, не можуть бути достатніми
підставами для повернення позовної
заяви без розгляду на підставі п.3 ч.1
ст.63 ГПК України, відтак апеляційна
скарга підлягає задоволенню, а ухвала
місцевого суду - скасуванню з
надісланням матеріалів справи до
місцевого суду для розгляду по суті.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин в їх сукупності.

Згідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи, обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За наведених у даній постанові
обставин, колегія суддів дійшла
висновку про наявність підстав для
скасування ухвали Господарського
Київської області від 03.11.2014 року у
справі № 911/4605/14.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "ВТБ Банк" на
ухвалу Господарського суду Київської
області від 03.11.2014р. у справі № 911/4605/14
задовольнити.

2. Скасувати ухвалу Господарського суду
Київської області від 03.11.2014р. у справі
№ 911/4605/14.

3. Справу № 911/4605/14 передати на розгляд
до Господарського суду Київської
області

4. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня її
прийняття.

Головуючий суддя
Е.О. Шевченко

Судді
В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця