РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.
Справа № 903/763/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді Гулова
А.Г.

судді
Маціщук А.В. ,

судді
Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Яцюку
В.В.

за участю представників сторін:

від позивача - Найденка І.О. -
представника за довіреністю від
10.07.2014р. №142/10

від відповідача - Олексюка В.В. -
представника за довіреністю від
30.12.2013р. №4018

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Золотий
екватор"

на рішення господарського суду
Волинської області від 23.09.2014р.

у справі №903/763/14 (суддя Слободян П.Р.)

за позовом Державного підприємства
"Національної атомної
енергогенеруючої компанії
"Енергоатом", м.Київ, в особі
відокремленого підрозділу
"Атомкомплект" Державного підприємства
"Національної атомної
енергогенеруючої компанії
"Енергоатом", м.Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотий екватор",
м.Луцьк

про стягнення 199379,94грн. неустойки (пені,
штрафу)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Волинської області від 23.09.2014р. у справі
№903/763/14 задоволено позов Державного
підприємства "Національної атомної
енергогенеруючої компанії
"Енергоатом", в особі відокремленого
підрозділу "Атомкомплект" до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотий екватор" про
стягнення 199379,94грн. неустойки (пені,
штрафу). Стягнуто з відповідача на
користь позивача 122427,37грн. пені,
76952,57грн. штрафу та 3987,60грн. витрат по
сплаті судового збору.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржене рішення скасувати і прийняти
нове, яким у позові відмовити.

Мотивуючи апеляційну скаргу, позивач
зазначає, зокрема, наступне:

- судом першої інстанції при винесенні
рішення не враховано норми ст.ст. 1,3 ЗУ
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", які
передбачають, що платники коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за прострочення платежу пеню у
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін, при цьому, розмір пені,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня. Пунктом 7.2 договору передбачено,
що за прострочення термінів поставки
продукції постачальник сплачує
покупцю пеню у розмірі 0.1% вартості
продукції, з якої допущено
прострочення виконання за кожен день
прострочення. Таким чином,
встановлення в п.7.2 спірного договору
відповідальності відповідача у
вигляді сплати пені за прострочення
термінів поставки товару покупцю є
таким, що суперечить нормам ЗУ "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", тому
суд при винесені рішення повинен був
врахувати, що розмір пені обмежується
подвійною обліковою ставкою НБУ, що
діяла на час прострочення;

- також, судом при вирішенні спору не
взято до уваги період прострочення,
оскільки у відповідності до ст. 253 ЦК
України перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок. Так,
спірний договір було укладено 23.05.2013р.
Строк дії договору до 31.12.2013р. та в
подальшому продовжений до 31.03.2014р. У
специфікаціях вказано, що строк
поставки - поквартально рівними
частинами. Таким чином, початок
кварталу починається з наступного дня
за днем укладання спірного договору, а
саме 24.05.2013р. Відповідно до ч.2 та ч.5 ст.254
ЦК України відлік кварталів ведеться з
початку року, якщо останній день строку
припадає на вихідний, святковий або
інший неробочий день, що визначений
відповідно до закону у місці вчинення
певної дії, днем закінчення строку є
перший за ним робочий день. Зважаючи на
це, перший квартал закінчується
24.08.2013р., однак враховуючи, що 24.08.2013р.
випадає на суботу, що є не робочим днем,
то останній день прострочення
виконання зобов'язання виникне лише з
28.08.2013р., а не 24.08.2013р., як зазначено в
позовній заяві.

- судом не було досліджено всіх
обставин справи та не встановлено чи
було в діях позивача прострочення
кредитора. Так, судом не досліджено
коли видавалися довіреності на
отримання товарно-матеріальних
цінностей, журнал реєстрації
довіреностей. Таким чином, зважаючи, що
позивачем своєчасно не надано належним
чином оформленої довіреності на
отримання ТМЦ, то відповідач виконав
свої зобов'язання з передачі товару
після надання довіреності на отримання
ТМЦ, отже, прострочення поставки товару
зі сторони відповідача відсутнє.

У судовому засіданні 02.12.2014р.
представник відповідача підтримав
доводи, викладені в апеляційній скарзі
та надав пояснення в обґрунтування
своєї правової позиції. Вважає рішення
господарського суду Волинської
області від 23.09.2014р. у справі №903/763/14
незаконним та необґрунтованим, у
зв'язку з чим просить зменшити розмір
неустойки до 10% від заявленої, що
становить 19938,00 грн.

Представник позивача заперечив проти
доводів апеляційної скарги, вважає її
безпідставною та необгрунтованою.
Просить рішення господарського суду
Волинської області від 23.09.2014р. у справі
№903/763/14 залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
перевіривши повноту з'ясування та
доведеність всіх обставин, що мають
значення для справи, відповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи, правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскарженого рішення, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як убачається з матеріалів справи,
23.05.2013р. між ДП "Національна атомна
енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
та ТОВ "Золотий екватор" був укладений
договір поставки №11-16-1-13-1233 (а.с. 20-24),
згідно п.1.1 якого відповідач
зобов'язується в порядку і на умовах,
визначених у договорі поставити світлі
паливно-мастильні матеріали для ВП
ЗАЕС, ВП РАЕС, ВП ХАЕС, ВП ЮУАЕС, ДП "НАЕК
"Енергоатом", а позивач зобов'язується в
порядку і на умовах, визначених в
договорі, прийняти і оплатити
продукцію.

Згідно з п.1.2 договору найменування
одиниці виміру і загальна кількість
продукції, її номенклатура, ціни і
строки поставки зазначаються в
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною договору.

Пунктом 5.1 договору також передбачено,
що строк поставки продукції зазначений
в специфікаціях. Допускається
дострокова поставка та поставка
партіями.

Відповідно до п.5.2 договору поставка
продукції згідно специфікацій
здійснюється транспортом відповідача
на умовах DDР - склад відділень ВП
«Cкладського господарства» або склад
ВП «АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом» згідно
Інкотермс 2000. Відповідач не пізніше,
ніж за три дні до відвантаження
продукції, письмово повідомляє
позивача про заплановану дату поставки
продукції із зазначенням номенклатури
та вартості партії продукції, що
поставляється.

Згідно з п.5.4 договору, датою поставки
вважається дата накладної на
продукцію, що підтверджує надходження
продукції на склад вантажоодержувача.

Відповідно до п. 7.2 за порушення строку
поставки продукції за договором
поставки №11-16-1-13-1233 від 23.05.2013 року з
відповідач зобов'язаний сплатити
позивачу пеню в розмірі 0,1% вартості не
поставленої в строк продукції за
кожний день прострочення, але не більше
30% вартості несвоєчасно поставленої
продукції. За прострочення поставки
продукції понад 30 днів відповідач
додатково сплачує штраф у розмірі 7%
вартості несвоєчасно поставленої
продукції.

За порушення відповідачем строків
поставки продукції позивачем
нараховано передбачену договором
неустойку (штраф та пеню): специфікація
№3 - 837,51 грн. пені, специфікація №4- 89045,60
грн. пені, 54690,47 грн. штрафу,
специфікація №5 - 1489,41 грн. пені,
специфікація №6 - 476,43 грн. пені,
специфікація №7 - 1532,71 грн. пені,
специфікація №8 - 20878,92 грн. пені, 22262, 10
грн. штрафу, специфікація №10 - 8166,79 грн.
пені, всього - 122427,37 грн. пені, 76952,57 грн.
штрафу, а разом неустойка складає 199379,94
грн.

Претензія позивача від 20.06.2014р. №5882/51
про сплату неустойки в сумі 199379,94грн.
залишена відповідачем без задоволення.

Як зазначалося вище, рішенням
господарського суду Волинської
області від 23.09.2014р. позов задоволено.

Колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
погоджується з таким висновком першої
інстанції, виходячи з наступного.

В силу дії ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

У відповідності до ст. 20 ГК України
держава забезпечує захист прав і
законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів. Кожний
суб'єкт господарювання та споживач має
право на захист своїх прав і законних
інтересів.

Судом встановлено, правовідносини між
сторонами у справі виникли на підставі
договору поставки від 23.05.2013р.
№11-16-1-13-1233.

Згідно з ч. 1 ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності до частин 1, 2 статті 712
ЦК України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін. До договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

У відповідності до статті 629 ЦК України
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно із статтею 526 ЦК України та
статтею 193 ГК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Судом встановлено, згідно специфікацій
№3, 4, 5, 6, 7, 8 продукція підлягала
поставці поквартально рівними
частинами, з правом дострокового
постачання, тобто поквартальній
поставці підлягала продукція вартістю:
специфікація №3 п.1 - 1501589,20 грн;
специфікація №4 п.1 - 286800,00 грн., п.3 - 495844,00
грн; специфікація №5 п.2 - 1214273,82 грн;
специфікація №6 п.1 - 2339571,00 грн;
специфікація №7 п.3 - 2977565, 16 грн;
специфікація №8 п.1 - 184508,00 грн., п.3 - 113776,00
грн., п.4 - 19746,00 грн.

Згідно специфікації №10, п.1.2, продукція
вартістю 1452480,00 грн. підлягала поставці
протягом 30 календарних днів від дати
укладення договору (додаткова угода №2
від 31.12.2013р.) тобто до 31.01.2014р.

Відповідно до ч.2 ст. 254 ЦК України до
строку, що визначений півроком або
кварталом року застосовується правила
про строки, які визначені місяцями. При
цьому відлік кварталів ведеться з
початку року.

Таким чином, з огляду на те, що у
договорі поставки, укладеному
сторонами у другому кварталі 2013р. -
23.05.2013р. (специфікації №3,4,5,6,7,8)
визначено терміни поставки -
"поквартально рівними частинами, з
правом дострокового постачання",
продукція згідно вказаних
специфікацій підлягала поставці
рівними частинами, починаючи з другого
кварталу 2013р. А тому, останнім днем
поставки у другому кварталі було
30.06.2013р., у третьому кварталі - 30.09.2013р., у
четвертому кварталі - 31.12.2013р.

Таким чином, у зв'язку із простроченням
поставки продукції у другому, третьому,
четвертому кварталах відлік терміну
прострочення слід рахувати,
відповідно, з 01.07.2013р., з 01.10.2013р., з
01.01.2014р.

Позивачем нараховано неустойку за
прострочення постави продукції у
другому кварталі - з 24.08.2013р., у третьому
кварталі - з 26.11.2013р., відповідно, до дати
поставки, що не є порушенням, оскільки
нарахування неустойки є його правом, а
не обов'язком, тобто позивач вправі
нарахувати неустойку за менший термін
прострочення.

За наведених обставин, судова колегія
вважає правомірними позовні вимоги
Державного підприємства "Національної
атомної електрогенеруючої компанії
"Енергоатом" про стягнення з ТзОВ
"Золотий екватор" 122427,37 грн. пені та 76952,
57 грн. штрафу.

Щодо доводів відповідача про
неврахування судом першої інстанції
ст.ст. 1, 3 ЗУ "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" слід вказати, що даний
Закон не підлягає застосуванню у
даному випадку, оскільки неустойка
стягується за порушення строків
поставки продукції.

Судова колегія вважає безпідставними
доводи відповідача про порушення
кредитора, у зв'язку з несвоєчасною
передачею позивачем належним чином
оформленої довіреності та отримання
продукції, оскільки порядок, строки
поставки продукції визначено розділом
п'ятим договору поставки від 23.05.2013р.
№11-16-1-13-1233. Зокрема п.5.2 договору
передбачено обов'язок постачальника
повідомляти покупця про заплановану
дату поставки із зазначенням
номенклатури та вартості наданої
продукції, що поставляється, не
пізніше, ніж за три дні до
відвантаження, а довіреність
передається власнику товару
(постачальнику) в момент його відпуску
уповноваженій покупцем особі.

У судовому засіданні 02.12.2014р.
представник відповідача, посилаючись
на ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України,
заявив клопотання про зменшення
розміру неустойки, вказуючи на
складний фінансово-економічний стан
товариства.

Проте, судова колегія не вбачає підстав
для зменшення неустойки, не вважаючи
складний фінансово-економічний стан
товариства винятковою обставиною, з
огляду на те, що підприємницьку
діяльність товариство здійснює на
власний ризик.

Крім того, як зазначалося, пеню за
прострочення поставки продукції у
другому кварталі 2013р. позивач
нарахував з 24.08.2013р., тоді як вправі був
нарахувати з 01.07.2013р., за прострочення
поставки у третьому кварталі 2013р. - з
26.11.2013р., тоді як вправі був нарахувати з
01.10.2013р., тобто пеня стягується не за
весь період прострочення поставки.

Враховуючи викладене, доводи
апеляційної скарги спростовуються
наведеним вище, матеріалами справи та
не ґрунтуються на чинному
законодавстві, відповідно, не є
підставою для скасування оскарженого
рішення.

Відтак, колегія суддів вважає, що
рішення господарського суду
Волинської області від 23.09.2014р. у справі
№903/763/14 слід залишити без змін, а
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Золотий
екватор" - без задоволення.

Керуючись ст. ст.101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
Рівненський апеляційний господарський
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Волинської області від 23.09.2014р. у справі
№903/763/14 залишити без змін, а апеляційну
скаргу ТзОВ "Золотий екватор", м. Луцьк -
без задоволення.

2. Справу №903/763/14 повернути до
господарського суду Волинської
області.

Головуючий суддя
Гулова А.Г.

Суддя
Маціщук А.В.

Суддя
Петухов М.Г.