ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р.Справа № 916/3396/14Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Савицького Я.Ф.

Суддів: Гладишевої Т.Я.

Лисенко В.А.

(склад судової колегії сформовано
відповідно до розпорядження голови
суду від 12.11.2014р. №2818)

при секретарі судового засідання
Будному О.В.

за участю представників сторін в
судовому засіданні від 03.12.2014р.:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Савенко І.М., за
довіреністю;

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрбелторг"

на рішення господарського суду
Одеської області

від 29 жовтня 2014 року

по справі № 916/3396/14

за позовом Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень"

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрбелторг"

про стягнення 25246,60 грн., -

В судовому засіданні 03.12.2014р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
проголошено вступну та резолютивну
частини постанови.

В с т а н о в и в:

Рішенням господарського суду Одеської
області від 29.10.2014р. по справі №916/3396/14
(суддя Д'яченко Т.Г.) задоволено позовні
вимоги Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень" до Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Укрбелторг" про стягнення 25246,60 грн.: з
відповідача на користь позивача
стягнуто плату за зберігання вантажів
у сумі 25246,60 грн. та 1827 грн. судового
збору з посиланням на те, що
матеріалами справи підтверджується
факт зберігання вантажу ТОВ
"Укрбелторг" позивачем у період з
19.02.2014р. по 31.03.2014р. та несплату
відповідачем вартості такого
зберігання, тому, вимоги про стягнення
вартості такого зберігання є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду першої інстанції,
до Одеського апеляційного
господарського суду звернулося ТОВ
"Укрбелторг" з апеляційною скаргою, в
якій відповідач просить скасувати
рішення господарського суду Одеської
області від 29.10.2014р. по справі №916/3396/14
та прийняти нове рішення, яким
відмовити позивачу в задоволенні
позовних вимог, мотивуючи це тим, що
місцевим господарським судом неповно
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, що призвело до
неправильного застосування норм
матеріального права з підстав,
зазначених у апеляційній скарзі.

01.12.2014р. від позивача до Одеського
апеляційного господарського суду
надійшли заперечення на апеляційну
скаргу, якими позивач не погоджується з
доводами, викладеними в апеляційній
скарзі, просить залишити її без
задоволення, а оскаржуване судове
рішення без змін та просить провести
розгляд справи за відсутності його
представника.

Розглянувши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги ТОВ "Укрбелторг",
заслухавши представника відповідача,
перевіривши правильність юридичної
оцінки встановлених фактичних
обставин справи, застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті рішення, колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційну скаргу слід залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду - без змін.

Як вбачається з наявної в матеріалах
справи вагонної відомості та актів
загальної форми № 114, №115, №116 від
19.02.2014р., вантаж Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрбелторг" (сода
кальцинована) прибув 17.02.2014р. у 14
вагонах на станцію „Вадул-Сирет" та
19.02.2014р. дані вагони були вивантажені на
площадку загального користування.

Маса вантажу у вагонах за актом № 114 від
19.02.2014р. становила 264 т 792 кг, маса
вантажу у вагонах за актом № 115 від
19.02.2014р. становила 441 т 320 кг, маса
вантажу у вагонах за актом № 116 від
19.02.2014р. становила 617 т 848 кг. Акти
загальної форми №114, №115, №116 від
19.02.2014р. складались за присутності
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрбелторг" та ним
підписані.

Вантаж Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укрбелторг"
зберігався на площадках загального
користування станції „Вадул-Сирет" по
31.03.2014р. та вивозився частинами, що
засвідчується актами загальної форми
№151 від 08.03.2014р., №169 від 09.03.2014р., №170 від
13.03.2014р., №171 від 14.03.2014р., №176 від 15.03.2014р.,
№196 від 18.03.2014р., №197 від 18.03.2014р., №201 від
21.03.2014р., №2171 від 31.03.2014р.

У зв'язку з фактом зберігання вантажу,
позивачем здійснено розрахунок плати
за зберігання вантажу за період з
19.02.2014р. по 31.03.2014р., з урахуванням
фактичної маси вантажу, яка
зберігалась на площадках позивача, та з
урахуванням тарифів, визначених у
збірнику тарифів на перевезення
вантажів залізничним транспортом у
межах України та пов'язані з ними
послуги та Коефіцієнтів, що
застосовуються до Збірника тарифів на
перевезення вантажів залізничним
транспортом у межах України та
пов'язані з ними послуги. Відповідно до
даних такого розрахунку позивача за
відповідачем рахується плата за
зберігання вантажу у сумі 25246,60 грн.

Претензією від 13.06.2014р. вих. №ДН-Н-2/947,
адресованою Товариству з обмеженою
відповідальністю "Укрбелторг", позивач
повідомив відповідача про наявність
заборгованості по платі за зберігання
вантажу у сумі 25246,60 грн. та про
необхідність її погашення.

Як свідчать матеріали справи, вказана
претензія була залишена відповідачем
без відповіді, що стало підставою для
звернення Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Львівська залізниця" в особі
відокремленого підрозділу
"Івано-Франківська дирекція
залізничних перевезень" до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою про стягнення з ТОВ
"Укрбелторг" 25246,60 грн. плати за
зберігання вантажу.

Дослідивши матеріали справи,
апеляційний господарський суд дійшов
наступних висновків.

Стаття 46 Статуту залізниць України
встановлює, що одержувач зобов'язаний
прийняти і вивезти зі станції вантаж,
що надійшов на його адресу. Терміни
вивезення і порядок зберігання
вантажів установлюються Правилами.
Вантажі, що прибули, зберігаються на
станції безкоштовно протягом доби. Цей
термін обчислюється з 24-ої години дати
вивантаження вантажу (контейнера)
засобами залізниці або з 24-ої години
дати подачі вагонів під вивантаження
засобами одержувача. За зберігання
вантажу на станції понад зазначений
термін справляється плата, встановлена
тарифом.

Як свідчать матеріали справи, факт
зберігання вантажу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Укрбелторг" позивачем у період з
19.02.2014р. по 31.03.2014р. підтверджується
наявними в матеріалах справи актами
загальної форми №114, №115, №116 від
19.02.2014р. про вивантаження вагонів та
актами загальної форми №151 від 08.03.2014р.,
№169 від 09.03.2014р., №170 від 13.03.2014р., №171 від
14.03.2014р., №176 від 15.03.2014р., №196 від 18.03.2014р.,
№197 від 18.03.2014р., №201 від 21.03.2014р., №2171 від
31.03.2014р. про вивезення вантажу
частинами.

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором. Не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Колегія суддів, перевіривши розрахунок
позивача щодо сплати відповідачем
плати за зберігання вантажу у сумі 25246,60
грн., проведеного з урахуванням
тарифів, визначених у розділі 2
Збірника тарифів на перевезення
вантажів залізничним транспортом у
межах України та пов'язані з ними
послуги, затвердженого наказом
Міністерства транспорту та зв'язку
України від 26 березня 2009 р. N 317, вважає
його правильним.

Таким чином, враховуючи вищевикладені
обставини, апеляційний господарський
суд погоджується з висновком суду
першої інстанції, що позовні вимоги про
стягненням з відповідача
заборгованості з плати за зберігання
вантажу у сумі 25246,60 грн. є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Апеляційний господарський суд не
приймає до уваги твердження скаржника
щодо

неможливості своєчасного вивезення
вантажу з площадки загального
користування залізниці, у зв'язку з
впливом обставин, які мають ознаки
непереборної сили, оскільки наявність
форс-мажорних обставин не
підтверджується жодними доказами, в
розумінні ст.ст.32-34 Господарського
процесуального кодексу України, такими
як висновок Торгово-промислової палати
України, рішення Президента України,
Кабінету Міністрів України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 218
Господарського кодексу України
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов'язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов'язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.
Не вважаються такими обставинами,
зокрема, порушення зобов'язань
контрагентами правопорушника,
відсутність на ринку потрібних для
виконання зобов'язання товарів,
відсутність у боржника необхідних
коштів.

Отже, підставою для звільнення від
господарсько-правової
відповідальності є обставина, яка
характеризується одночасно як ознакою
надзвичайності, так і ознакою
невідворотності.

Як вбачається з пояснень представника
відповідача, неможливість своєчасного
вивезення вантажу виникла, у зв'язку з
розмиттям великою кількістю опадів
дорожнього покриття, що спричинило
затримку та відстрочення вивезення
вантажу на більш пізній період, проте,
вказані обставини не можуть
розцінюватись як надзвичайні або
невідворотні, оскільки наявність
великої кількості снігових та дощових
опадів не є надзвичайним явищем у
лютому місяці та могли передбачатися
відповідачем. Натомість, матеріали
справи не містять доказів, які б
підтверджували неможливість вивезення
вантажу, що зберігався на станції
„Вадул-Сирет" іншим видом транспорту,
ніж автомобільним.

Враховуючи вищенаведене, Одеський
апеляційний господарський суд
приходить до висновку, що рішення
господарського суду Одеської області
від 29.10.2014р. по справі №916/3396/14 слід
залишити без змін, а апеляційну скаргу
ТОВ "Укрбелторг" - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський
суд, -

П о с т а н о в и в :

Рішення господарського суду Одеської
області від 29.10.2014р. по справі №916/3396/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписаний
08.12.2014р.

Головуючий суддя
Савицький Я.Ф.

Суддя
Гладишева
Т.Я.

Суддя
Лисенко В.А.