ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2014 р.
Справа № 923/1684/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Чернявського В.В. при
секретарі Борхаленко О.А., за участю
представників учасників процесу:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Смолієнко О.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом за позовом Публічного
акціонерного товариства "Комерційний
банк "Надра", м.Київ

до Приватного акціонерного товариства
"Фрідом Фарм Інтернешнл", м.Херсон

про стягнення 90 000 грн.

Описова частина рішення.

Провадження у справі порушено за
позовом про стягнення 90 тис.грн. в
якості 3% річних за ст.625 ЦК України у
зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем грошових зобов'язань за
кредитним договором про відкриття
кредитної лінії з вільним режимом
кредитування № 804/09/01/2008/980-К/21 від
09.01.2008р.

До підстав вимог позивач відніс такі
відомості.

Факт укладення кредитного договору
встановлений рішенням господарського
суду Київської області № 19/223-09 від
24.06.2010р. у справі за позовом ПАТ "КБ
"Надра" до ДП "КВМ" та ЗАТ "Фрідом Фарм
Інтернешнл" та рішенням господарського
суду Київської області № 8/058-11 від
31.05.2011р. у справі за позовом ПАТ "КБ
"Надра" до ДП "КВМ" та ЗАТ "Фрідом Фарм
Інтернешнл". Цей факт не підлягає
доказуванню на підставі ст.35 ГПК
України.

Рішенням господарського суду
Київської області у справі № 19/223-09 від
24.06.2010р. було встановлено порушення
умов кредитного договору №
804/09/01/2008/980-К/21 від 09.01.2008р. ЗАТ "Фрідом
Фарм Інтернешнл" та вирішено стягнути з
нього на користь ПАТ "КБ "Надра",
зокрема, заборгованість по поверненню
кредитів у сумі 30 108 132,79грн.,
заборгованість по відсоткам за
користування кредитними коштами в сумі
2 837 989,19грн., пеню за несвоєчасну сплату
кредиту та відсотків за користування
кредитними коштами в сумі 96 991,89грн.

Рішенням господарського суду
Київської області у справі № 8/058-11 від
31.05.2011р. також було встановлено
порушення умов кредитного договору №
804/09/01/2008/980-К/21 від 09.01.2008р. ЗАТ "Фрідом
Фарм Інтернешнл" (зокрема прострочення
відповідачем виконання своїх
зобов'язань) та вирішено стягнути з
нього на користь ПАТ "КБ "Надра"
заборгованість по відсоткам за
користування кредитними коштами в сумі
9 937597,29грн., пеню за несвоєчасну сплату
кредиту в сумі 2 991 425,68грн., пеню за
несвоєчасну сплату відсотків за
користування кредитними коштами в сумі
137 534,34грн., інфляційні витрати за
порушення виконання грошових
зобов'язань за кредитними договорами:
№ 804/09/01/2008/980-К/21 від 09.01.2008р., №
804/09/01/2008/980-К/23 від 09.01.2008р., №
804/09/01/2008/980/-К/25 від 09.01.2008р., № 25/5/2008/980-К/2
від 10.01.2008р., № 25/5/2008/980-К/3 від 10.01.2008р.

Факт прострочення виконання грошових
зобов'язань за кредитним договором №
804/09/01/2008/980-К/21 від 09.01.2008р. встановлено
рішеннями господарського суду
Київської області від 24.06.2010р. у справі
№ 19/223-09 та від 31.05.2011р. у справі № 8/058-11,
не потребує доведення на підставі ст.35
ГПК України.

Відповідач позов не визнав, заперечує
проти позову по суті та заявив про
застосування позовної давності щодо
вимог за позовом.

Заперечення відповідача проти
позовних вимог полягають у наступному.

Відповідач буз зобов'язаний повернути
отримані транші в межах кредитної
лінії та відсотків за користування
ними до 08.01.2010р. Сторони дійшли згоди та
встановили щоквартальне погашення
нарахованих відсотків, в редакції
додаткової угоди № 1/3 за п.3.2.3
кредитного договору відповідач був
зобов'язаний достроково погасити
заборгованість з кредитною лінією
та/або траншами, виданими в межах
кредитної лінії, відсотками за їх
користування, а також суми неустойки та
комісії у випадку хоча б одноразового
порушення будь-якої умови кредитного
договору.

У серпні 2009р. позивач звернувся до
відповідача з позовною заявою про
стягнення заборгованості за тілом
кредиту, за якою господарським судом
Київської області порушено
провадження про стягнення
заборгованості за кількома кредитними
договорами, в тому числі №
804/09/01/2008/980-К/21 від 09.01.2008р.

З тим позовом, відповідно до ч.2 ст.264 ЦК
України, перервалась позовна давність
за вимогами кредитодавця до
позичальника з договору №
804/09/01/2008/980-К/21 від 09.01.2008р.

Зі спливом позовної давності за
вимогою про повернення або сплату
коштів спливає і позовна давність за
вимогою про сплату процентів,
передбачених ст.625 ЦК України,
незалежно від періоду часу, за який
обчислено відповідні суми процентів,
про що зазначено і в постанові Пленуму
Вищого господарського суду України № 10
від 29.05.2013р. "Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських справ".

Це судження узгоджується з практикою
Європейського суду з прав людини, яку
суди застосовують як джерело права при
розгляді справ відповідно до ст.17
Закону України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини". Європейський суд з
прав людини дійшов висновку, що позовна
давність - це законне право
правопорушника уникнути
переслідування або притягнення до суду
після закінчення певного періоду після
скоєння правопорушення. Боржник має
певні матеріально-правові права, які
безпосередньо пов'язані з позовною
давністю. Будь-який суд національної
юрисдикції, вирішуючи питання про
пропуск кредитором позовної давності,
фактично вирішує питання не тільки про
право кредитора на звернення до суду за
захистом свого порушеного права, але й
про право боржника бути звільненим від
переслідування або притягнення до суду
(рішення Європейського суду з прав
людини від 20.09.2011р. у справі "ВАТ
"Нафтова компанія "ЮКОС" проти Росії").

У зв'язку зі зверненням позивача у
серпні 2009р. до господарського суду з
позовом про стягнення боргу, строк
позовної давності за цією вимогою був
перерваний та розпочав перебіг заново
з 01.09.2009р. як за основною вимогою про
стягнення боргу, так і щодо 3% річних,
пов'язаних причинно-наслідковим
зв'язком з основним зобов'язанням.
Загальний строк позовної давності в
три роки за позовом сплив 01.09.2012р., а
позов заявлено у листопаді 2014р. після
закінчення строку позовної давності.

Поряд з цим відповідач стверджує, що
заборгованість за кредитним договором
погашена у повному обсязі сплатою ЗАТ
"Фрідом Фарм Інтернешнл" на користь ПАТ
"КБ "Надра" 34084582,57грн. за платіжним
дорученням № 7230 від 28.12.2010р. на
виконання рішення суду у названій
справі № 19/223-09 від 24.06.2010р. та внесенням
на депозит нотаріуса 16259559,21грн. за
платіжним дорученням № 192 від 03.10.2011р. з
метою добровільного виконання рішення
господарського суду Київської області
від 03.10.2011р. у справі № 8/058-11.

Уся заборгованість відповідача перед
позивачем по кредитному договору
погашена у повному обсязі, факт такого
погашення встановлено рішенням
господарського суду м.Києва у справі №
35/427 від 04.09.2013р. про припинення дії
договорів іпотеки, рішенням
господарського суду м.Києва у справі №
27/399 від 17.02.2014р. про припинення дії
договорів застави, визнання права,
зобов'язання вчинити певні дії,
постановою Київського апеляційного
господарського суду у справі № 27/399 від
01.04.2014р., постановою Вищого
господарського суду України по справі
№ 27/399 від 07.08.2014р. та не потребує
доказування на підставі ст.35 ГПК
України.

Також відповідач зазначив, що наданий
позивачем розрахунок 3% річних є хибним,
таким, що не відповідає дійсності, так
як у ньому нарахування здійснюються до
19.10.2011р. при тому, що кредит було
погашено 28.12.2010р.

Крім того, відповідач вказує, що
відповідно до змісту ст.625, 1050 ЦК
України 3% річних нараховуються на борг
по сплаті лише суми позики (тіла
кредиту), а не на борг по сплаті
відсотків за користування кредитом,
передбачених кредитним договором. Це
підтверджується позицією Верховного
Суду України, наведеною в Аналізі
практики застосування ст.625 ЦК України
від 04.03.2014р., а саме, в розділі Аналізу
"Особливості відповідальності за
порушення грошового зобов'язання в
окремих видах правовідносин".

Відповідач за викладенням відзиву на
позовну заяву зазначив, що вважає
позовну заяву про стягнення 3 % річних у
розмірі 90 тис.грн. "процесуальною
диверсією" з боку позивача: подання
позову спрямоване на штучне
затягування інших судових процесів,
які тривають в Київському апеляційному
господарському суді Таке затягування
суперечить, зокрема, вимогам ст.6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, 1950р., учасником
якої є Україна, стосовно права кожного
на розгляд його справи судом упродовж
розумного строку (провадження у справі
№ 35/427 тривають майже три роки).

Про судове засідання 04.12.2014р. о 10год.
30хв. позивач належно своєчасно
повідомлений направленням судом копій
ухвали від 14.11.2014р. про порушення справи
та призначення її до розгляду на
04.12.2014р. за двома адресами, зазначеними
позивачем у позовній заяві.

Про своєчасне отримання позивачем
20.11.2014р. названих копій ухвали від
14.11.2014р. свідчать два залучених до
справи поштових повідомлення.

Суд не викликав представників сторін у
судове засідання, не визнавав їх явку
обов'язковою.

Відповідно до ст.77 ГПК України неявка
представників сторін у судове
засідання є підставою для відкладення
розгляду справи, якщо з-за такої неявки
неможливо розглянути справу.

Неявка представника позивача в судове
засідання 04.12.2014р. не унеможливлює
розгляд цієї справи, тому не є
підставою для відкладення розгляду
справи. Такою підставою не
кваліфікується і нереалізація
позивачем права за ст.22 ГПК України на
участь у судовому засіданні.

Напередодні дня судового засідання у
справі до суду надійшла телеграма від
позивача з клопотанням про відкладення
розгляду справи. Клопотання мотивоване
твердженням про об'єктивну
неможливість представника ПАТ "КБ
"Надра" прибути в судове засідання.

Обґрунтувань, доказів такої
стверджуваної неможливості позивачем
не вказано.

У п.3.9.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що у
випадку нез'явлення в судове засідання
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка представників не
перешкоджає вирішенню спору.
Господарський суд може відхилити
доводи учасника судового процесу -
юридичної особи щодо відкладення
розгляду справи у зв'язку з відсутністю
його представника (з причин, пов'язаних
з відпусткою, хворобою, службовим
відрядженням, участю в іншому судовому
засіданні і т.п.).

При цьому суд виходить з того, що такий
учасник судового процесу не
позбавлений права і можливості
забезпечити за необхідності (наявності
дійсних намірів прийняти участь у
судовому засіданні) участь у судовому
засіданні іншого представника з числа
як своїх працівників, так і осіб, не
пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Враховуючи ці обставини суд відхилив
назване клопотання позивача про
відкладення розгляду справи.

С у д в с т а н о в и
в:

Позовну заяву за її викладенням (а.с.2-4)
мотивовано нічим іншим як
встановленими судовими рішеннями
наступними фактами:

- укладення кредитного договору про
відкриття кредитної лінії з вільним
режимом кредитування № 804/09/01/2008/980-К/21
від 09.01.2008р. (стверджується про
встановлення цього факту рішенням
господарського суду Київської області
від 24.06.2010р. у справі № 19/223-09);

- порушення умов кредитного договору №
804/09/01/2008/980-К/21 від 09.01.2008р. зі сторони ЗАТ
"Фрідом Фарм Інтернешнл", прострочення
виконання ним своїх зобов'язань
(стверджується про встановлення цього
факту - в однині - рішеннями
господарського суду Київської області
від 24.06.2010р. у справі № 19/223-09 та від
31.05.2011р. у справі № 8/058-11).

З підстав лишень встановлення вказаних
фактів позивач просить стягнути з
відповідача 90 тис.грн. в якості 3%
річних.

Інших підстав щодо вимоги (обставин, з
якими позивач пов'язує бажаний для себе
за позовом результат) про стягнення 90
тис.грн. за позовом не вказано.

В обґрунтування позовних вимог за
позовною заявою вказано та до позовної
заяви додано копії названих двох
судових рішень, копію розрахунку 3%
річних в сумі 2184649,57грн. за порушення
строку повернення кредиту та в сумі
892287,57грн. за порушення строків сплати
процентів (загалом в цьому розрахунку
3076937,14грн. в якості 3% річних - 2184649,57 +
892287,57 = 3076937,14), копію письмової вимоги до
банку № 1-5-8273 від 09.07.2013р. з пропозицією
сплатити 4447171,13 в якості 3% річних, з яких
3076937,14грн. за договором № 804/09/01/2008/980-К/21.

Позов із заявлених підстав задоволенню
не підлягає у зв'язку з наступним.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Для вимог про такі три відсотки річних
має значення (має доводитись позивачем)
кількість певних днів прострочки
певних платежів, наявність певних
розмірів боргу протягом певних
періодів прострочки, за які
нараховуються 3% річних.

Періоди прострочки певних сум, за які
нараховано 3% річних, як і певні суми,
зобов'язання за якими були прострочені
у виконанні протягом цих періодів,
позивач не вказав безпосередньо у
викладенні позовної заяви, вказав їх у
доданій до позовної заяви копії
розрахунку (а.с.8,9). У цьому загальному
розрахунку у вигляді таблиці вчинено
нарахування 3% річних за 73-ма строчками -
розрахунками за порушення протягом
від 1 до 1022 днів сплати певних різних
сум від 70924,62грн. до 644007,88грн. на
повернення кредиту та за 46-ма строчками
- розрахунками - за порушення протягом
від 14 до 31 дня сплати певних різних сум
від 14862,88грн. до 16037502,95грн. відсотків за
користування кредитними коштами.
Періоди нарахування відсотків річних
за порушення строків повернення
кредиту в розрахунку взято з проміжку
часу з 17.01.2008р. по 19.10.2011р., а періоди
нарахування відсотків річних за
порушення строків сплати відсотків за
користування кредитними коштами - з
21.01.2008р. по 19.10.2011р.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Як вже зазначено, позивач як на
підстави своїх вимог посилається лише
на названі факти, стверджувані як
встановлені судовими рішеннями у
справах № 19/223-09 та № 8/058-11. Такі факти
позивач декларує як такі, що не
підлягають доказуванню за ст.35 ГПК
України.

Дійсно, за ч.3 ст.35 ГПК України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Проте за рішеннями господарського суду
Київської області від 24.06.2010р. у справі
№ 19/223-09 та від 31.05.2011р. у справі № 8/058-11
(копії на а.с.13-27), з огляду на текст цих
рішень, при встановленні факту
укладення договору № 804/09/01/2008/980-К/21 від
09.01.2008р.:

- встановлено наявність боргу
відповідача перед позивачем на 25.08.2009р.
з повернення кредитів у сумі загалом
30113132,79грн., та "по процентам за
користування кредитними коштами" у
сумі загалом 2842989,19грн. за п'ятьма
кредитними договорами: № 804/09/01/2008/980-К/21
від 09.01.2008р., № 804/09/01/2008/980-К/23 від 09.01.2008р.,
№ 804/09/01/2008/980/-К/25 від 09.01.2008р., №
25/5/2008/980-К/2 від 10.01.2008р., № 25/5/2008/980-К/3 від
10.01.2008р. - при цьому суму заборгованості
за договором № 804/09/01/2008/980-К/21 від
09.01.2008р. не виокремлено (рішення від
24.06.2010р. у справі № 19/223-09);

- встановлено наявність боргу
відповідача перед позивачем на 25.03.2011р.
за процентами за користування
кредитними коштами в сумі 9937597,29грн. за
тими ж п'ятьма кредитними договорами
без виокремлення боргу за договором №
804/09/01/2008/980-К-21 від 09.01.2008р.;

- та не встановлено фактів існування
сум боргів зазначених позивачем у
названих 73-х та 46-ти строчках
розрахунку (від 70924,62грн. до 20644007,98грн.
та від 14862,88грн. до 16037502,95грн.) протягом
названих періодів за цими строчками
від 1 до 1022 днів у проміжку часу з
17.01.2008р. по 19.10.2011р. та від 14 до 31 дня у
проміжку часу з 21.01.2008р. по 19.10.2011р.

Відтак, оскільки за рішеннями
господарського суду Київської області
у справах № 19/223-09 та № 8/058-11 реально не
встановлено фактів існування
тривалості певних періодів прострочки
оплати певних сум, зазначених
позивачем у розрахунку 3% річних, то
твердження позивача про встановлення
фактів прострочення виконання
відповідачем зобов'язань, віднесених
до розрахунку 3% річних, є
безпідставним.

Тому позов за заявленими підставами
задоволенню не підлягає: за цими
підставами не можуть бути стягнуті
ніякі 90 тис.грн. з числа вказаних
позивачем у розрахунку 3076937,14грн.

Стосовно заяви відповідача про
застосування позовної давності суд
зауважує, що оскільки позов з цими
предметом і підставами є
необґрунтованим по суті вимог, у
зв'язку з чим у ньому відмовляється,
перебіг позовної давності за цим
позовом для справи значення не має.

Відмовляючи у позові суд, на підставі
ст.49 ГПК України, відносить на позивача
судові витрати у справі.

До судових витрат у справі відноситься
судовий збір, його в сумі 1827грн. сплатив
до бюджету позивач за платіжним
дорученням № К999/R/4 від 27.10.2014р.

Суд при порушенні справи за ухвалою від
14.11.2014р. витребовував у позивача
наступні документи: "первісні докази
виконання власних зобов'язань за
договором, копію договору №
804/09/01/2008/980-К/21 від 09.01.2008р., розрахунки
сум відсотків за користування
кредитом, пені, втрат від інфляції,
постановлених до стягнення судовими
рішеннями у справах №19/223-09 від 24.06.2010р.
та №8/058-11 від 31.08.2011р., розрахунок
нарахованих, сплачених відсотків за
користування кредитом за період, за
який нараховано 3% річних, докази
існування зазначених у доданому до
позовної заяви розрахунку сум
заборгованості протягом вказаних
періодів, ідентифікувати, які саме 90
тис.грн., нарахованих в доданому
розрахунку на суми 2184649,57грн. та 892
287,57грн., заявлено до стягнення ( в яких
строчках розрахунку вчинено
нарахування саме цих 90 тис.грн.)".

Позивач цих документів суду не надав,
про причини невиконання вимог суду не
вказав. Копію договору № 804/09/01/2008/980-К/21
від 09.01.2008р. в додатку до заяви про
застосування строку позовної давності
суду надав відповідач. Решти
документів з витребуваного переліку у
справі нема.

Суд врахував, що ненадання позивачем
перелічених документів, не є ні
підставою для відкладення розгляду
справи, ні підставою для залишення
позовної заяви без розгляду, оскільки
ненадання цих документів позивачем не
унеможливлює вирішення спору за
позовом з цими визначеними позивачем
підставами та предметом вимог.

Керуючись ст.82-85 ГПК України,
господарський суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Повне рішення складено

05.12.2014р.

Суддя
В.В. Чернявський