ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

28.11.2014
Справа № 907/941/14

Господарський суд Закарпатської
області у складі головуючого судді
Ушак І.Г. у відкритому судовому
засіданні розглянув справу за позовом
об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку „Мікс",
м. Ужгород (далі - ОСББ «Мікс») до
Ужгородської міської ради, м. Ужгород
(далі - міська рада) про визнання
недійсним підп. 5.6 п. 5 рішення
Ужгородської міської ради від 11.07.14 за
№ 1362 "Про надання та відмову у наданні
дозволів на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок" (далі - оспорюване рішення №
1362),

представники:

позивача - Дорофєєв І.Ф., представник за
довіреністю;

відповідача - Орбан Н.Л., представник за
дорученням

Позивач звернувся до суду,
вважаючи, що відповідач порушив
гарантоване ст. ст. 116 та 123 Земельного
кодексу України право позивача на
користування комунальною земельною
ділянкою під багатоквартирним
житловим будинком, що призначена для
його обслуговування, прийнявши
оспорюване рішення про відмову у
наданні позивачеві дозволу на розробку
проекту із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,3875 га для
обслуговування багатоквартирного
житлового будинку у м. Ужгород по
вулиці І.Франка, 1 „В". Представник
позивача у ході судового розгляду
стверджує про відсутність у
відповідача підстав для прийняття
оспорюваного рішення, оскільки
позивачем було подано всі необхідні
документи і відповідні депутатські
комісії міської ради надали позитивні
висновки щодо надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Відповідач письмового відзиву на
позов та нормативно і документально
обґрунтованих пояснень підстав
прийняття оспорюваного рішення не
надав. Представник його у ході судового
розгляду пояснила, що підстави відмови
у наданні позивачеві дозволу на
розробку проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки міською
радою як колегіальним органом
місцевого самоврядування не зазначені
в оспорюваному рішенні і представнику
відповідача не відомі. Не заперечує
твердження представника позивача про
наявність позитивного попереднього
висновку депутатських комісій міської
ради з питання надання дозволу
позивачеві на розробку проекту
землеустрою та пропонує позивачеві
повторно звернутися з даним питанням
до міської ради, пленарне засідання
якої призначено на 7.11.14.

У зв'язку з наведеними
обставинами сторони клопотали про
оголошення перерви у судовому
засіданні з 4 по 28 листопада. Після
спливу оголошеної перерви представник
позивача наполягає на задоволенні
заявлених позовних вимог, оскільки на
його повторне звернення до відповідача
з питанням надання дозволу на розробку
проекту землеустрою останній прийняв
рішення аналогічне оспорюваному - про
відмову у наданні дозволу (підп.5.36 п. 5
рішення Ужгородської міської ради від
07.11.14 за № 1507 "Про надання та відмову у
наданні дозволів на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок"). Представник відповідача у
судовому засіданні не спростовує
наведені твердження позивача, пропонує
вирішення спору здійснити за наявними
документа.ми

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
у ході судового розгляду справи
пояснення учасників процесу, керуючись
законом, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог та визнання
недійсним оспорюваного рішення.

При цьому суд виходив з наступного.

Матеріалами справи встановлено, що
позивач - як юридична особа створений
співвласниками багатоквартирного
будинку під № 1 «В» по вулиці І.
Франка у м. Ужгороді з метою
забезпечення належного утримання
неподільного загального майна будинку
та прибудинкової території.

Будинок є власністю комунального
підприємства зеленого господарства
«Агромікс» (КПЗС «Агромікс»), якому
цільовим призначенням для будівництва
житлових будинків по вул. І. Франка
Ужгородською міською радою була надана
земельна ділянка кадастровий номер
:51:004:0011 з оформленням державного
акту на право постійного користування
земельною ділянкою (серія ЯЯ № 2091492 від
20.01.06).

08.04.11 Ужгородська міська рада з метою
організації ефективного управління і
якісного обслуговування житлового
фонду зазначеного будинку та керуючись
приписами Законів України «Про місцеве
самоврядування в Україні» та «Про
об'єднання співвласників
багатоквартирних будинків» прийняла
рішенням за № 141 «Про призначення
балансоутримувача» за текстом якого
призначила позивача - ОСББ «Мікс» -
балансоутримувачем цього будинку.

18.11.13 позивач - ОСББ «Мікс» - як
балансоутримувач будинку звернувся до
відповідача з заявою про надання
дозволу на розробку проекту із
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для обслуговування
багатоквартирного житлового будинку
у м. Ужгород по вулиці І.Франка, 1 „В"
загальною площею орієнтовно 0,528 га з
подальшою передачею у власність
(оренду). Для розгляду заяви позивач
надав відповідачеві в додатку пакет
документів, зокрема, технічний паспорт
на нерухоме майно, акт прийому-передачі
житлового комплексу на баланс ОСББ
«Мікс» від забудовника КПЗС
«Агромікс», схему земельної ділянки.

11.12.13 управління містобудівельного
комплексу та земельних ресурсів
Ужгородської міської ради листом за №
555/23-14 повідомило позивача про
необхідність долучення графічних
матеріалів для розгляду його заяви по
суті постійною комісією з питань
раціонального використання земельних
ресурсів міста. Зазначені матеріали
подані позивачем в додатку до листа від
9.01.14 за № 1.

Крім того, КПЗС «Агромікс» 7.04.14 листом
за № 14 надісланим на адресу
відповідача - міської ради - погодив
вилучення частини виділеної йому для
будівництва житлових будинків
земельної ділянки (кадастровий номер
:51:004:0011) площею 0,3938 га.

11.07.14 відповідач прийняв оспорюване у
даній справі рішення № 1362 «Про надання
та відмову у наданні дозволів на
розробку проектів землеустрою щодо
відведення земельних ділянок», за
текстом підп. 5.6 п. 5 якого відмовив у
наданні позивачеві дозволу на розробку
проекту із землеустрою щодо відведення
земельної ділянки площею 0,3875 га для
обслуговування багатоквартирного
житлового будинку у м. Ужгород по
вулиці І.Франка, 1 „В". Рішення прийнято
як вбачається з його преамбули за
результатами розгляду клопотань
юридичних та фізичних осіб, з
урахуванням генерального плану
забудови міста Ужгорода та на підставі
ст.ст. 26, 23 Закону України « Про місцеве
самоврядування в Україні», ст.ст. 12, 20, 92,
118, 121, 122-124, 134 Земельного кодексу
України та Законів України «Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України щодо розмежувань земель
державної та комунальної власності»,
«Про Державний земельний кадастр»,
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», «Про
земле устрій», «Про оренду землі». При
цьому, оспорюване рішення не містить
будь-якого обгрунтування відмови
позивачеві у наданні дозволу.

У ході судового розгляду відповідачем
також не надано обґрунтувань підстав
прийняття оспорюваного рішення в
частині відмови у наданні дозволу на
розробку проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
обслуговування багатоквартирного
житлового будинку позивачеві як
балансоутримувачу цього будинку.

Суд, вирішуючи спір по суті, виходить з
того, що відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України органи державної
влади та органи місцевого
самоврядування, яким є відповідач у
даній справі, зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Згідно із ч. 3 ст. 24 Закону України „Про
місцеве самоврядування в Україні"
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

За змістом положень Земельного
кодексу України (ЗКУ), з посиланням на
які прийнято оспорюване рішення, до
повноважень міських рад як органів
місцевого самоврядування у галузі
земельних відносин на їх території
належать, зокрема, розпорядження
землями територіальних громад,
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; вилучення земельних
ділянок із земель комунальної
власності відповідно до цього Кодексу;
вирішення земельних спорів; вирішення
інших питань у галузі земельних
відносин відповідно до закону (ст. 12
ЗКУ).

Приписами ст. 116 ЗКУ передбачено, що
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 123 ЗКУ визначено, що надання у
користування громадянам та юридичним
особам земельних ділянок комунальної
власності, межі яких не визначені в
натурі, або із зміною їх цільового
призначення здійснюється на підставі
проектів землеустрою щодо відведення
земельних ділянок. Розроблення такої
документації здійснюється на підставі
дозволу, наданого Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування, відповідно
до повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу.

Особа, зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом землеустрою щодо
її відведення, звертається з
клопотанням про надання дозволу на
його розробку до відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування, які відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, передають у власність
або користування такі земельні
ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний
розмір земельної ділянки та її цільове
призначення. До клопотання додаються
графічні матеріали, на яких зазначено
бажане місце розташування та розмір
земельної ділянки, письмова згода
землекористувача, засвідчена
нотаріально (у разі вилучення
земельної ділянки). Верховній Раді
Автономної Республіки Крим, Раді
міністрів Автономної Республіки Крим,
органам виконавчої влади або органам
місцевого самоврядування, які
передають земельні ділянки державної
чи комунальної власності у
користування відповідно до
повноважень, визначених статтею 122
цього Кодексу, забороняється вимагати
додаткові матеріали та документи, не
передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади
або орган місцевого самоврядування в
межах їх повноважень у місячний строк
розглядає клопотання і дає дозвіл на
розроблення проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або надає
мотивовану відмову у його наданні.
Підставою відмови у наданні такого
дозволу може бути лише невідповідність
місця розташування земельної ділянки
вимогам законів, прийнятих відповідно
до них нормативно-правових актів, а
також генеральних планів населених
пунктів, іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
одиниць, проектів землеустрою щодо
впорядкування території населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку.

З огляду на фактичні обставини справи,
суд дійшов висновку, що оспорюване
рішення прийнято всупереч наведених
приписів чинного земельного
законодавства щодо встановленого
порядку розгляду відповідачем як
органом місцевого самоврядування
клопотання позивача - юридичної особи
та балансоутримувача будинку - про
надання дозволу на розробку проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки для обслуговування цього
будинку. Оспорюваним рішенням
відмовлено у наданні дозволу без
будь-якого обгрунтування,
немотивовано, що прямо суперечить
приписам наведеним у ч. 3 ст. 123 ЗКУ. З
прийняттям оспорюваного рішення
порушено право позивача - об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку по вул. І.Франка, 1 «В» у м.
Ужгороді - на одержання із земель
комунальної власності в користування
земельної ділянки для обслуговування
зазначеного будинку в порядку
встановленому законом.

Відповідно до приписів ч. 10 ст. 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування з мотивів
їхньої невідповідності Конституції
або законам України визнаються
незаконними в судовому порядку.
Підставами визнання судом акту
недійсним є невідповідність його
вимогам чинного законодавства та/або
визначеній законом компетенції органу,
який видав цей акт. Обов'язковою умовою
визнання акту недійсним є також
порушення, у зв'язку з прийняттям
відповідного акту, прав та
охоронюваних законом інтересів -
позивача у справі.

За таких обставин, оскільки у
ході судового розгляду справи
доведено, що оспорюване рішення
суперечить вимогам чинного земельного
законодавства, з його прийняттям
порушено право позивача, таке підлягає
захисту відповідно до приписів ст. 152
ЗКУ шляхом визнання недійсним цього
рішення.

За змістом ст.ст. 44-49 ГПКУ судові
витрати за розгляд справи судом
належить покласти на відповідача.

З огляду на викладене та керуючись
ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 68, 75, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

1.1. Визнати недійсним підп.5.6 п. 5
рішення Ужгородської міської ради №
1362 від 11.07.14р. „Про надання та відмову у
наданні дозволів на розробку проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок" про відмову у наданні дозволу
Об'єднанню співвласників
багатоквартирного будинку „Мікс" на
розробку проекту із землеустрою щодо
відведення земельної ділянки площею
0,3875 га для обслуговування
багатоквартирного житлового будинку у
м. Ужгород по вулиці І.Франка, 1 „В".

2. Стягнути з Ужгородської міської
ради (88000 м. Ужгород, пл. Поштова, 3 код
ЄДРЮОФОП 04053699) на користь об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку „Мікс" (88000 м. Ужгород, вул.
Івана Франка, 1"В", код ЄДРЮОФОП 37297114) у
відшкодування судових витрат - суму
1218,00 грн. (одна тисяча вісімнадцять грн.
00 коп.).

Дане рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржено до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку передбаченому цим же кодексом.
Повний текст рішення виготовлено та
підписано 03.12.14.

Суддя
Ушак І.Г.