ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
Справа № 915/1713/14

Господарський суд Миколаївської
області у складі судді Олейняш Е.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Миколаєві
справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1)

до відповідача Миколаївської міської
ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв,
54001 ()

про визнання укладеною додаткової
угоди про поновлення договору оренди
землі.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3, довіреність від
22.09.2014 року;

від відповідача Кравченко Олександр
Анатолійович, довіреність №
2222/02.02.01-22/01/14/13 від 11.10.2013 року.

Фізична-особа підприємець ОСОБА_1
звернулась до господарського суду
Миколаївської області з позовними
вимогами до відповідача Миколаївської
міської ради про визнання укладеною
додаткової угоди про поновлення
договору оренди землі, укладеного між
Миколаївською міською радою та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1,
зареєстрованого у Миколаївській
регіональній філії ДП "Центр ДЗК" за №
63, в редакції позивача.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 24.10.2014 року
прийнято позовну заяву до розгляду та
порушено провадження у справі. Розгляд
справи призначено на 13.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 13.11.2014 року
відкладено розгляд справи на 02.12.2014
року.

В судовому засіданні 02.12.2014 року було
оголошено перерву до 04.12.2014 року.

В судовому засіданні 04.12.2014 року судом
відповідно до ст. 85 ГПК України було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі з підстав,
зазначених у позовній заяві (арк.
справи 2-4) та письмових поясненнях (арк.
справи 46-47). В обґрунтування заявлених
позовних вимог зазначив наступне.

Рішенням Миколаївської міської ради №
23/40 від 25.04.2008 року було затверджено
технічну документацію щодо складання
договору оренди землі загальною площею
4 кв.м. для обслуговування кіоску по
АДРЕСА_2.

08.08.2008 року між ФОП ОСОБА_1 та
Миколаївською міською радою був
укладений Договір оренди землі,
зареєстрований у Миколаївській
регіональній філії ДП «Центр ДЗК»
18.08.2008 року за № 63.

Рішенням Миколаївської міської ради №
8/30 від 25.08.2011 року позивачеві було
продовжено на 3 роки термін дії
договору оренди землі.

Договором про зміни № 302-11 від 23.01.2012
року сторони доповнили п. 3.1 Договору
оренди землі від 23.01.2012 року, виклавши
його в наступній редакції: «Договір діє
до 18.08.2014 року. Орендар, який належним
чином виконував обов'язки відповідно
до умов договору, має за інших рівних
умов переважне право на продовження
строку дії договору. У цьому разі
орендар повинен не пізніше ніж за шість
місяців до закінчення строку дії
договору письмово звернутись до
орендодавця з клопотанням про
продовження строку оренди. Підставою
для продовження строку дії договору
буде відповідне рішення орендодавця».

Позивач з об'єктивних причин до 18.02.2014
року не могла надати необхідні для
поновлення договору оренди документи,
оскільки у цей період вона проходила
амбулаторне лікування, що
підтверджується відповідною довідкою,
яка подана до матеріалів справи.

05.03.2014 року позивач звернувся до
Миколаївського міського дозвільного
центру за отриманням рішення
Миколаївської міської ради про
поновлення договору оренди земельної
ділянки та надав всі необхідні
документи.

Таким чином, відповідач скористався
належним йому переважним правом на
поновлення договору оренди землі,
направивши відповідне повідомлення у
строк, не пізніше одного місяця до дня
закінчення строку дії договору у
відповідності з вимогами,
передбаченими ч. 1, 2 ст. 33 Закону України
«Про оренду землі».

Із посиланням на приписи ст. 19
Конституції України, ст. 12, 124
Земельного кодексу України, ст. 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» позивач
зазначив, що прийняття відповідачем
рішення щодо відмови у поновленні
договору оренди землі є обов'язковим.
Однак, з моменту звернення позивача із
повідомленням про поновлення договору
оренди землі (05.03.2014 року) відповідач не
прийняв жодного рішення на пленарному
засіданні міської ради щодо земельної
ділянки, яка перебуває в користуванні
позивача, хоча у відповідності з
вимогами закону повинен був прийняти
рішення щодо продовження терміну дії
договору оренди або про відмову в
продовженні протягом одного місяця з
дня звернення орендаря про поновлення
договору.

По закінченню терміну дії договору
відповідач не надав позивачеві жодних
заперечень щодо поновлення договору
оренди землі, в порядку визначеному ч.
6-8 ст. 33 Закону України «Про оренду
землі».

24.09.2014 року позивач звернувся до
відповідача з пропозицією поновити дію
договору оренди землі шляхом
підписання додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі та
надав на підписання проект додаткової
угоди від 22.09.2014 року про поновлення
договору оренди землі від 08.08.2008 року.

Листом за вих. № 8982/4 від 08.10.2014
року відповідач повідомив про
неможливість поновлення договору
оренди землі та відмовив в підписанні
додаткової угоди про поновлення
договору оренди землі.

Враховуючи вищевикладене, приписи ст.
187, 188 ГК України, Закону України «Про
оренду землі», Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
позивач зазначив, що відмова
відповідача в поновленні договору
оренди землі порушує переважне право
позивача на поновлення договору оренди
землі, оскільки протягом дії договору
оренди землі позивачем належним чином
виконувались його умови та було
дотримано порядок його поновлення.
Крім того, позивачем продовжується
сплачуватись орендна плата, що
підтверджується Довідкою ДПІ у
Центральному районі м. Миколаєва №
2950/0/25026 від 23.10.2014 року, з якої
вбачається, що заборгованість з
орендної плати за землю відсутня,
переплата складає 356, 12 грн. За таких
обставин, наявні підстави для
задоволення позовних вимог в повному
обсязі.

Представник відповідача проти позову
заперечував з підстав, зазначених у
відзиві на позовну заяву (арк. справи
36-40) та просив суд відмовити в
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі. В обґрунтування заперечень
зазначив наступне.

Пунктом 1.4 Договору про зміни № 302-11 від
23.01.2012 року до договору оренди землі №
5852 у пунктах 9.4. та 12.6. було змінено
строк звернення для орендаря земельної
ділянки з проханням до орендодавця
щодо продовження строку дії договору.

Відповідно до Договору після
закінчення строку договору орендар має
переважне право поновлення його на
новий строк. У цьому разі орендар
повинен не пізніше, ніж за 6 місяців до
закінчення строку дії повідомити
письмово орендодавця про намір
продовжити його дію.

Позивачем було втрачено переважне
право на продовження строку дії
договору оренди землі внаслідок
несвоєчасного повідомлення про це
відповідача (05.03.2014 року). Кріт того, в
порушення ст. 33 Закону України «Про
оренду землі» позивачем не було подано
проекту додаткової угоди щодо
поновлення договору оренди землі.

Керуючись ч. 4, 5 ст. 33 Закону України
«Про оренду землі» відповідач
зазначив, що за умови своєчасного
подання звернення із проектом
додаткової угоди про продовження
строку дії договору оренди землі,
відповідач зобов'язаний розглянути
таке звернення і проект додаткової
угоди та протягом місяця прийняти
рішення про поновлення договору оренди
землі та укласти додаткову угоду про
поновлення договору оренди землі. У
разі наявності заперечень щодо
поновлення договору відповідач
зобов'язаний направити
лист-повідомлення про прийняте
рішення.

Позивачем було втрачено переважне
право на продовження строку дії
договору оренди землі внаслідок
несвоєчасного повідомлення про це
відповідача, ненадання до звернення
проекту додаткової угоди та
відсутності доказів фактичного
використання земельної ділянки після
закінчення строку дії договору.

Відповідач розглянув клопотання
позивача щодо поновлення договору
оренди землі від 24.09.2014 року, надіславши
в місячний термін заперечення щодо
поновлення договору оренди землі від
08.10.2014 року вих. № 8982/4, таким чином
виконав вимоги ст. 33 Закону України
«Про оренду землі».

Крім того, із посиланням на ст. 144
Конституції України, ст. 5-7, 28 Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», ст. 33, 73
Закону України «Про місцеве
самоврядування», п. 1.5, 1.6 Порядку
розміщення тимчасових споруд для
провадження підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства від 21.10.2011 року, рішення
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради № 902 від 07.09.2012 року
відповідач зазначив, що в порядку
контролю за впровадженням заходів,
передбачених документацією із
землеустрою, виконавчим комітетом
Миколаївської міської ради направлені
неодноразові повідомлення щодо не
продовження Договору оренди землі з
позивачем, у зв'язку з затвердженою
комплексною схемою розміщення
тимчасових споруд для здійснення
підприємницької діяльності в м.
Миколаєві, за якою розміщення
тимчасової споруди позивача по АДРЕСА_2
не передбачено, адже вимоги
містобудівної документації є
обов'язковими для виконання всіма
суб'єктами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши та оцінивши усі
подані у справу докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд встановив
наступне.

08.08.2008 року між Миколаївською міською
радою (далі - орендодавець) та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі -
орендар) було укладено Договір оренди
землі (далі - договір), відповідно до
умов якого Миколаївська міська рада на
підставі рішення від 25.04.2008 року за №
23/40 передає, а ФОП ОСОБА_1 приймає в
оренду земельну ділянку для
обслуговування тимчасово розміщеного
кіоску по продажу газет та
канцелярських виробів по АДРЕСА_2 без
права оформлення свідоцтва про право
власності на нерухоме майно
(Центральний район) (п. 1.1 Договору) (арк.
справи 7-8, 11).

Відповідно до п. 2.1 Договору в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 4 кв.м. без права її
передачі в суборенду.

Вказаний договір зареєстрований у
Миколаївській регіональній філії ДП
«Центр ДЗК», про що у Державному
реєстрі земель вчинено запис від 18.08.2008
року за № 63.

На виконання умов вищевказаного
договору орендодавець передав, а
орендар прийняв земельну ділянку, що є
предметом договору, про що 18.08.2008
року сторонами було підписано Акт
приймання-передачі земельної ділянки
(арк. справи 9).

Відповідно до п. 4 рішення
Миколаївської міської ради № 8/30 від
25.08.2011 року «Про вилучення, надання,
передачу за фактичним
землекористуванням, продовження
строку користування земельними
ділянками юридичним особам,
громадянам, зміну цільового
призначення земельної ділянки та
внесення змін до рішень міської ради та
виконкому міської ради по Центральному
району м. Миколаєва» було вирішено
продовжити Фізичній особі-підприємцю
ОСОБА_1 на 3 роки термін оренди
земельної ділянки загальною площею 4
кв.м., яка була надана рішенням міської
ради від 25.04.2008 року № 23/40, залишивши
земельну ділянку в землях комерційного
використання, для обслуговування
кіоску по продажу газет та
канцелярських товарів по АДРЕСА_2 (арк.
справи 10).

23.01.2012 року між Миколаївською міською
радою та Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_1 було укладено Договір про зміни
№ 302-11 до Договору оренди землі (арк.
справи 13).

Договір про зміни № 302-11
зареєстрований у Управлінні
Держкомзему у м. Миколаїв, про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 23.01.2012 року за № 00660.

Умовами Договору з урахуванням
Договору про зміни № 302-11 сторони
погодили наступне.

Відповідно до п. 3.1 Договору (в редакції
договору про зміни) договір діє до
18.08.2014 року. Орендар, який належно
виконував обов'язки відповідно до умов
договору, має за інших рівних умов
переважне право на подовження строку
дії договору. У цьому разі орендар
повинен не пізніше ніж за шість місяців
до закінчення строку дії договору
письмово звернутися до орендодавця з
клопотанням про подовження строку
оренди. Підставою для подовження
строку дії договору (поновлення
договору) буде відповідне рішення
орендодавця».

За таких обставин, орендар з метою
продовження строку дії договору оренди
повинен був звернутись до орендодавця
з відповідним клопотанням не пізніше
18.02.2014 року.

Судом встановлено наступне.

05.03.2014 року позивач звертався до
Миколаївського міського дозвільного
центру зі зверненням (реєстраційний
номер 006299) з метою отримання рішення
міської ради про поновлення договору
оренди земельної ділянки (арк. справи
14).

Листом вих. № 031919 від 14.03.2014 року
Миколаївська міська рада повідомила,
що згідно комплексної схеми розміщення
тимчасових споруд на території м.
Миколаєва розміщення вищезазначеного
об'єкта не передбачено (арк. справи 15).

13.06.2014 року позивачем повторно було
подано звернення до Миколаївського
міського дозвільного центру
(реєстраційний номер 006712) з метою
отримання рішення міської ради про
поновлення договору оренди земельної
ділянки (арк. справи 16).

Листом вих. № 6677/02020119/03/14 від 29.07.2014 року
виконавчий комітет Миколаївської
міської ради повідомив позивачу, що
згідно з комплексною схемою не
передбачено розміщення тимчасових
споруд на зазначеній ділянці, а також
недоцільність продовження терміну дії
договору оренди землі (арк. справи 17-18).

24.09.2014 року позивач звернувся до
Миколаївського міського голови із
заявою, у якій просив поновити дію
договору оренди землі в порядку,
встановленому законом, шляхом
підписання додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі,
зареєстрованого Миколаївською
регіональною філією ДП «Центр ДЗК»
18.08.2008 року за № 63. До заяви було
подано три екземпляри додаткової угоди
(арк. справи 19-20).

Листом вих. № 8982/4 від 08.10.2014 року
виконавчий комітет Миколаївської
міської ради повідомив позивача, що
листом від 29.07.2014 року йому вже
направлялись заперечення на
продовження строку оренди земельної
ділянки. Поновлення договору оренди
землі № 5852 шляхом підписання
додаткової угоди є неможливим (арк.
справи 21).

При цьому судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні"
органи місцевого самоврядування та їх
посадові особи діють лише на підставі,
в межах повноважень та у спосіб,
передбачені Конституцією і законами
України, та керуються у своїй
діяльності Конституцією і законами
України, актами Президента України,
Кабінету Міністрів України, а в
Автономній Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами
Верховної Ради і Ради міністрів
Автономної Республіки Крим, прийнятими
у межах їхньої компетенції.

Відповідно до п. 34. ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються такі питання:
вирішення відповідно до закону питань
регулювання земельних відносин.

Відносини, що виникають у зв'язку із
орендою землі, регулюються
Господарським кодексом України,
Цивільним кодексом України, Земельним
кодексом України, Законом України „Про
оренду землі", іншими
нормативно-правовими актами і
безпосередньо договором.

Відповідно до п. «а», «б», «в» ч. 1 ст. 12 ЗК
України до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить: розпорядження
землями територіальних громад;
передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України
передача в оренду земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування згідно з їх
повноваженнями, визначеними статтею 122
цього Кодексу, чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки (у разі продажу права оренди)
шляхом укладення договору оренди
земельної ділянки чи договору
купівлі-продажу права оренди земельної
ділянки.

Відповідно до ст. 792 ЦК України за
договором найму (оренди) земельної
ділянки наймодавець зобов'язується
передати наймачеві земельну ділянку на
встановлений договором строк у
володіння та користування за плату.
Відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Істотними умовами договору оренди
землі є, зокрема, строк дії договору
оренди (ст. 15 Закону).

Відповідно до ст. 31 Закону України "Про
оренду землі" договір оренди землі
припиняється в разі, зокрема,
закінчення строку, на який його було
укладено.

Питання поновлення договору оренди
землі врегульовано Законом України
«Про оренду землі».

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
оренду землі» по закінченню строку, на
який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно
виконував обов'язки за умовами
договору, має переважне право перед
іншими особами на укладення договору
оренди землі на новий строк (поновлення
договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий
строк, зобов'язаний повідомити про це
орендодавця до спливу строку договору
оренди землі у строк, встановлений цим
договором, але не пізніше ніж за місяць
до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору
переважне право орендаря на укладення
договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону,
узгоджує з орендарем (за
необхідності) істотні умови договору і,
за відсутності заперечень, приймає
рішення про поновлення договору оренди
землі (щодо земель державної та
комунальної власності), укладає з
орендарем додаткову угоду про
поновлення договору оренди землі. За
наявності заперечень орендодавця
щодо поновлення договору оренди
землі орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує
користуватися земельною ділянкою
після закінчення строку договору
оренди і за відсутності протягом
одного місяця після закінчення
строку договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі такий
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором. У цьому
випадку укладання додаткової угоди про
поновлення договору оренди землі
здійснюється із:

- власником земельної ділянки
(щодо земель приватної власності);

- уповноваженим керівником органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування без прийняття рішення
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної або комунальної
власності).

Керівник органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який уповноважений підписувати
додаткову угоду до договору оренди
землі щодо земельної ділянки
державної або комунальної власності,
визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди
землі про його поновлення має бути
укладена сторонами у місячний строк
в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в
укладенні додаткової угоди до
договору оренди землі може бути
оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового
призначення земельної ділянки
поновлення договору оренди землі
здійснюється у порядку одержання
земельної ділянки на праві оренди.

Відповідно до п. 2.17. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
«Про деякі питання практики розгляду
справ у спорах, що виникають із
земельних відносин» від 17.05.2011 року з
останніми змінами та доповненнями від
10.07.2014 року у вирішенні спорів,
пов'язаних з поновленням (пролонгацією)
договорів оренди земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, судам слід
враховувати положення статті 33 Закону
України "Про оренду землі" (в редакції
Закону України "Про регулювання
містобудівної діяльності", який набрав
чинності з 12.03.2011). Частиною шостою
зазначеної статті передбачено, що
договір вважається поновленим на той
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором, у разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою і за відсутності
протягом місяця після закінчення
строку договору листа-повідомлення
орендодавця про заперечення у
поновленні договору оренди землі.

Відтак господарським судам у вирішенні
відповідних спорів необхідно
з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв
орендар орендодавця у встановленому
порядку про намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк та
чи заперечував орендодавець у строк,
визначений законом, проти поновлення
договору.

Разом з тим судам слід враховувати, що
до спірних правовідносин має
застосовуватися саме та редакція
закону, яка була чинною на дату, з якої
виникло переважне право на поновлення
договору оренди земельної ділянки. При
цьому, якщо відповідні правовідносини
виникли між сторонами до внесення змін
Законом України "Про регулювання
містобудівної діяльності" (набрав
чинності з 12.03.2011) до статті 33 Закону
України "Про оренду землі", судам слід
брати до уваги, що попередня редакція
зазначеної статті Закону України "Про
оренду землі" не передбачала
автоматичного поновлення договорів
оренди землі. Реалізація переважного
права на поновлення договору оренди
земельної ділянки державної або
комунальної власності пов'язувалася з
наявністю відповідного рішення органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування.

Як вказано вище, Договором про зміни
сторони погодили, що орендар, який
належно виконував обов'язки відповідно
до умов договору, має за інших рівних
умов переважне право на подовження
строку дії договору та повинен
письмово звернутися до орендодавця з
клопотанням про подовження строку
оренди не пізніше ніж за шість місяців
до закінчення строку дії договору,
тобто не пізніше 18.02.2014 року.

Однак, позивач в порушення погоджених
Договором оренди землі строків
звернувся до відповідача із заявою про
поновлення договору оренди земельної
ділянки лише 05.03.2014 року. Таким чином,
позивачем було втрачено переважне
право на поновлення договору оренди
землі на новий строк.

Системний аналіз ст. 33 Закону України
«Про оренду землі» дозволяє дійти
висновку, що за умови своєчасного
подання звернення із проектом
додаткової угоди про продовження
строку дії договору оренди землі, орган
місцевого самоврядування зобов'язаний
розглянути таке звернення і проект
додаткової угоди та протягом місяця
прийняти рішення про поновлення
договору оренди землі з укладанням
додаткової угоди або про відмову в
поновленні договору.

В спірному випадку позивач у зв'язку з
несвоєчасним зверненням втратив
переважне право на поновлення договору
оренди землі на новий строк, про що його
неодноразово було повідомлено. Законом
України «Про оренду землі» не
передбачено обов'язку органу місцевого
самоврядування щодо винесення рішення
про відмову в поновленні дії договору
оренди землі у випадку звернення
орендаря з порушенням визначеного
договором строку, в межах якого орендар
мав право реалізувати своє переважне
право на поновлення договору.

Щодо посилань позивача на відсутність
заперечень органу місцевого
самоврядування щодо поновлення
договору оренди землі протягом місяця
після закінчення строку його дії, що в
силу ч. 6 ст. 33 Закону України «Про
оренду землі» свідчить про автоматичне
його поновлення, то слід зазначити, що
викладені обставини спростовуються
листами Миколаївської міської ради від
14.03.2014 року, 29.07.2014 року та від 08.10.2014
року, якими позивач неодноразово
повідомлявся про відсутність згоди на
поновлення дії договору оренди землі.
Відтак, відсутні підстави стверджувати
про автоматичне поновлення договору
оренди землі.

Приписами ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України
встановлено, що господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Враховуючи вищевикладене, в позові
слід відмовити.

Судовий збір в сумі 1 218 грн. відповідно
до ст. 49 ГПК України слід покласти на
позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України,
ст. 33, 34, 43, 49, ст. 82- 84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові відмовити.

Судовий збір в сумі 1 218, 00 грн. (одна
тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.)
покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який
розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 08.11.2014 року.

Суддя
Е.М. Олейняш