РІШЕННЯ

"03" грудня 2014 р.Справа № 921/1012/14-г/15

Господарський суд Тернопільської
області

у складі судді Галамай О.З. при
секретарі Панчук М.В.

розглянув справу

за позовом: Державного підприємства
"Тернопільський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою", вул.
Лисенка, 20а, м. Тернопіль, 46002

до відповідача: Приватного
підприємства "Аграрія", с. Кордишів,
Шумський район, Тернопільська область,
47131

про стягнення заборгованості в сумі
32127,29 грн.

В судове засідання з'явились:

від позивача: Слободян Ф.Ю. -
представник, довіреність №1-01/482 від
05.11.2014р.

від відповідача: не з"явився

Представнику позивача в судовому
засіданні 01.10.2014р. роз'яснено права та
обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК
України.

Фіксація судового процесу технічними
засобами в порядку ст. 81-1 ГПК України
не здійснювалася через відсутність
відповідного клопотання.

Суть спору: На розгляд Господарського
суду Тернопільської області Державним
підприємством "Тернопільський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" подано позов до
відповідача Приватного підприємства
"Аграрія" про стягнення
заборгованості в розмірі 32 127,29 грн.

Ухвалою суду від 19.09.2014р. розгляд справи
призначено на 01.10.2014р.

В судовому засіданні 01.10.2014р. суд
перейшов до розгляду справи по суті та
оглянув оригінали документів, доданих
до позовної заяви. Ухвалами суду в
зв'язку з неявкою відповідача в судові
засідання розгляд справи неодноразово
відкладався на 22.10.2014р., 05.11.2014 р. , 17.11.2014
р.

Ухвалою суду від 17.11.2014 р. на
задоволення клопотання представників
сторін розгляд справи продовжено в
порядку статті 69 ГПК України на 15 днів
та відкладено її розгляд на 03.12.2014р.

Представник позивача в судовому
засіданні 03.12.2014 р. позовні вимоги
підтримав повністю з підстав,
викладених в позовній заяві та
пояснень, наданих в судовому засіданні.
Також надав через канцелярію суду
заперечення на відзив (вх. №22204 від
01.12.2014р.).

Представник відповідача у судове
засідання 03.12.2014р. вкотре не з'явився,
причин неявки не повідомив, хоча про
час і місце розгляду справи був
повідомлений належним чином. Однак
подав відзив на позовну заяву (вх.№20982
від 17.11.2014 р.), в якому просить відмовити
в задоволені позовних вимог з підстав,
викладених у ньому.

В судовому засіданні 03.12.2014р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності,
встановив наступне:

24 жовтня 2012 року між Приватним
підприємством "Аграрія" (Замовник) та
Державним підприємством
"Тернопільський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою"
(Виконавець) укладено договір на
виконання робіт з складання чергових
кадастрових планів за №03115,
відповідно до якого Виконавець
зобов"язується виконати з дотриманням
вимог законодавства роботи з
складання чергових кадастрових
планів на території Шумбарської,
Угорської, Тилявської, Стіжоцької,
Соснівської, Рохманівської,
Людвищенської, Кордишівської,
Жолобківської, сільських рад
Шумського району Тернопільської
області, а Замовник - прийняти та
оплатити виконанні роботи. (п.1.1.
договору).

Пунктами 2.1., 2.2., 2.3. договору визначено,
що загальна вартість робіт за цим
договором становить 37 127,29 грн.
Загальна вартість робіт визначається
згідно з протоколом погодження
договірної ціни на виконання робіт
(додаток 1), що складається на підставі
погодженого сторонами кошторису
(додаток 2). Замовник у 5 - денний строк,
починаючи з дня підписання договору
зобов"язується здійснити платіж
Виконавцю у розмірі 50% від загальної
вартості робіт. Замовник проводить
Виконавцю оплату робіт відповідно до
підписаних актів приймання - передачі
виконаних робіт протягом 10
банківських днів з дня їх підписання.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. договору
приймання виконаних робіт за цим
договором оформляється актом
приймання - передачі робіт. Замовник
зобов"язаний підписати акт протягом 10
банківських днів з дня його одержання.

Згідно п. 4.1. договору Виконавець
зобов"язується виконати роботи за цим
Договором після здійснення
авансового платежу, протягом 60 днів з
дня передачі замовником необхідних
вихідних даних (реєстр
правопосвідчувальних документів на
земельні ділянки, завірений керівником
територіального органу Держкомзему).

24 жовтня 2012 року між Приватним
підприємством "Аграрія" (Замовник) та
Державним підприємством
"Тернопільський науково-дослідний та
проектний інститут землеустрою"
(Виконавець) підписано протокол
погодження договірної ціни на
виконання робіт в розмірі 37127,29 грн.
та складено кошторис №1 на проектні
(розвідувальні) роботи на суму 37127,29
грн., завірені печатками юридичних
осіб.

Факт виконання позивачем та
отримання відповідачем робіт,
підтверджується актом приймання -
передачі виконаних робіт
(науково-технічної продукції) за №00265
від 28.02.2013р. (знаходиться в матеріалах
справи).

Як свідчать матеріали справи та
стверджує позивач, відповідачем
частково погашено основну
заборгованість в сумі 5000,00 грн.

Станом на день розгляду справи основна
заборгованість відповідача перед
позивачем складає 32 127,29 грн.

Також позивач просить стягнути з
відповідача судові витрати в розмірі
1827,00 грн.

Проаналізувавши всі обставини та
матеріали справи, заслухавши пояснення
представника позивача, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з
наступного:

Згідно зі ст. 509 ЦК України,
зобов'язання це правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193
Господарського кодексу України, де
зазначено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язання,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України, за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідно до укладеного між сторонами
договору на виконання робіт з
складання чергових кадастрових планів
за №03115 від 24.10.2012р., позивач на
замовлення відповідача виконав роботи
на загальну суму 37127,29 грн.

Однак, як вбачається із позовних вимог
та матеріалів справи, відповідач свої
договірні зобов'язання щодо оплати за
виконані роботи виконав неналежним
чином, оплативши заборгованість з
порушенням строків її оплати в розмірі
5000,00 грн.

Отже, станом на момент розгляду справи,
заборгованість відповідача становить
32 127,29 грн. та підлягає до стягнення на
користь позивача.

18 березня 2014 року позивачем було
направлено відповідачу претензію
№1-01/65 з вимогою про оплату
заборгованості в розмірі 32 127,29 грн., яка
залишена останнім без відповіді і
задоволення.

Положенням ст. 610 ЦК України
передбачено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено,
що боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В силу вимог ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, виходячи з
положень чинного законодавства
України, матеріалів та обставин справи,
враховуючи практику застосування
законодавства вищими судовими
інстанціями, суд прийшов до висновку,
що позовні вимоги підлягають до
задоволення.

У відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, витрати по сплаті судового
збору в розмірі 1827,00 грн. покладаються
на відповідача.

Керуючись cт. ст. 3, 4, 41, 42, 43,44, 45,46,12, 32, 33, 34,
35, 36, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Приватного підприємства
"Аграрія" (с. Кордишів, Шумський район,
Тернопільська область, 47131, ) на користь Державного
підприємства "Тернопільський
науково-дослідний та проектний
інститут землеустрою" (вул. Лисенка, 20а,
м. Тернопіль, 46002, ) - 32 127
(тридцять дві тисячі сто двадцять сім)
грн. 29 коп. заборгованості, 1827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. - судового збору.

3. Рішення набирає законної сили
відповідно до ст.85 ГПК України, може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду в
порядку та строки, передбачені ст.ст.91-93
ГПК України.

Наказ видати у відповідності до ст.
116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та
підписаний 04.12.2014 р.

Суддя
Галамай О.З.