м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Публічного акціонерного товариства "
До Публічного акціонерного товариства
про визнання поруки припиненою
Суддя Пінчук
Від позивача Мустіпан О.О. -
Від відповідача Черей О.В. -
Рішення прийняте 20.11.2014 р., оскільки у
судових засіданнях 16.10.2014 р. та 06.11.2014 р.
оголошувались перерви.

Обставини справи:

Позивач - публічне акціонерне
товариство " Мостобуд " звернувся до
суду з позовною заявою про визнання
поруки припиненою, яка була надана
публічним акціонерним товариством "
Мостобуд " на підставі договору поруки
№ 392-П/11 від 08.09.2011 р. в забезпечення
виконання товариством з обмеженою
відповідальністю " Глоінвест "
основного зобов'язання за договором
про відкриття кредитної лінії № 128/11
від 08.09.2011 р. перед публічним
акціонерним товариством " Альфа - Банк "

Представник відповідача у
відзиві на позовну заяву проти
позовних вимог позивача заперечує та
просить суд у задоволенні позову
відмовити.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В:

08.09.2011 р. між публічним
акціонерним товариством " Альфа - Банк "
( відповідачем, банком ) та
товариством з обмеженою
відповідальністю " Глоінвест "
( позичальником, боржником ) був
укладений договір про відкриття
кредитної лінії № 128/11.

Відповідно до умов вказаного
договору відповідач зобов'язався
відкрити позичальнику невідновлювану
кредитну лінію у національній валюті
та на підставі додаткових угод до цього
договору окремими частинами ( траншами
) надавати позичальнику кредит у
порядку і на умовах, визначених цим
договором, а останній зобов'язався
використати кредит з метою, зазначеною
у п. 1.5 цього договору, своєчасно та в
повному обсязі виплачувати банку
проценти за користування кредитом,
виконати інші умови цього договору та
повернути банку кредит у терміни,
встановлені цим договором.

Крім того, 08.09.2011 р. в забезпечення
виконання позичальником основного
зобов'язання за вказаним кредитним
договором між публічним акціонерним
товариством " Мостобуд " (
позивачем, поручителем ) та публічним
акціонерним товариством " Альфа - Банк "
( відповідачем, банком ) був укладений
договір поруки № 392-П/11.

Відповідно до п. 2.1 договору
поруки позивач поручився за виконання
позичальником наступних обов'язків, що
виникли на підставі основного договору
( кредитного договору ) або можуть
виникнути на підставі нього у
майбутньому:

- обов'язок повернути банку
наданий згідно з кредитним договором
кредит шляхом повернення кожного
траншу частинами у строки та згідно з
графіком, що визначені в кредитному
договорі або додатковій угоді на
підставі якої цей транш наданий, при
цьому кінцевий строк повернення
кожного з траншів не може перевищувати
строк дії кредитної лінії;

- обов'язок сплачувати банку
проценти за користування кредитом,
наданим за кредитною лінією в розмірі
16,5% річних або у будь-якому іншому (
більшому або меншому ) розмірі, якщо
такий буде встановлений шляхом зміни
кредитного договору, у строки
визначеному в ньому.

- обов'язку сплачувати банку
комісію у строки і розмірі визначені в
кредитному договорі;

- обов'язку у випадках
передбачених кредитними договором або
законодавством України, достроково ( до
настання термінів або строків
повернення/сплати ), повернути банку
кредит, сплатити проценти за
користування ним і виконати інші
обов'язки, що виникають із основного
договору.

- обов'язку сплатити банку
неустойку ( пеню, штрафи ) та понад суму
неустойки ( пені, штрафів )
відшкодувати збитки, заподіяні банку
невиконанням або неналежним
виконанням боржником своїх зобов'язань
за кредитним договором.

Згідно ст. 553 ст. 554 Цивільного
кодексу України за договором поруки
поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником. У разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

В подальшому, між банком та
позичальником додатковими угодами до
кредитного договору № 1 від 08.09.2011р. та
№ 3 від 05.12.2011р. були внесені зміни до
кредитного договору, без внесення
подальших змін до договору поруки.

В обгрунтування своїх позовних
вимог, позивач посилається на те, що
зазначені зміни були внесені до
кредитного договору без згоди ПАТ "
Мостобуд ", який виступав поручителем
відповідно до договору поруки, які
призвели до збільшення обсягу
відповідальності ПАТ " Мостобуд ".

Вказаними змінами була
встановлена додаткова
відповідальність у вигляді штрафу в
розмірі 10000 грн. за кожен випадок
невиконання та/або неналежного
виконання умов п. 8.10 та/або 8.11 та/або 8.14
та/або 8.15 цього договору, розширений
перелік підстав для дострокового
повернення кредиту і т.д.

Відповідно до п. 5.4 договору
поруки поручитель надає свою згоду на
набудь- які зміни обсягу
відповідальності позичальника за
кредитним договором, в тому числі такі,
внаслідок яких відбудеться збільшення
обсягу відповідальності поручителя за
договором поруки, зокрема, але не
виключно, будь-які зміни кредитного
договору, внаслідок яких збільшується
ліміт кредитної лінії, що надається
позичальникові, строк користування
кредитом/частиною або розмір процентів
за користування кредитом або
комісійних винагород або неустойки (
пені, штрафів ) або будь - яких інших
платежів, які позичальник, згідно з
кредитним договором повинен
сплачувати банку та за виконання яких
поручитель поручається, згідно з
договором поруки і погоджується з тим,
що такі зміни не є підставою для
припинення встановленої цим договором
поруки, і встановлена цим договором
порука залишається чинною протягом
строку встановленого п. 5.3 цього
договору, а поручитель відповідає
перед банком у тому ж обсязі, що і
боржник з урахуванням будь - яких
майбутних змін обсягу
відповідальності позичальника за
кредитним договором.

Натомість, як зазначає позивач у
позовній заяві, відповідач не взяв до
уваги п 5.8. договору поруки, який
передбачає, що будь-які повідомлення,
попередження, згоди та інший обмін
інформацією між сторонами, що
стосуються цього договору, незалежно
від того, передбачені вони цим
договором або ні, мають юридичну силу,
якщо вони викладені письмово.

Разом з тим, суд вважає позовні
вимоги позивача такими, що не
підлягають задоволенню, з наступних
підстав:

Ухвалою господарського суду
міста Києва від 15.11.2013 р. порушено
провадження у справі № 910/21926/13 за
позовом публічного акціонерного
товариства " Мостобуд " до публічного
акціонерного товариства " Альфа-Банк ",
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - товариство з обмеженою
відповідальністю " Глоінвест " про
визнання недійсними положень договору
поруки №393-П/11 від 08.09.2011 р. та як
наслідок визнання договору поруки
припиненим.

Рішенням Господарського суду
міста Києва від 25.02.2014 р. у справі №
910/21926/13, що залишені без змін судами
апеляційної та касаційної інстанції у
задоволенні позову відмовлено
повністю.

Як встановлено судом в даному
рішенні: " сторони не вносили до
кредитного договору умови, які б
збільшували обсяг основного
зобов'язання без згоди поручителя
( розмір кредитних коштів, % ставки
за користування кредитними коштами,
строки повернення кредитних коштів), а
зазначені позивачем зміни до
кредитного договору є несуттєві і не
впливають на розмір основного боргу.

При цьому слід зазначити, що у п. 2.1
договору поруки сторони чітко
визначили, що договором поруки
забезпечується обов'язки третьої
особи, що також можуть виникнути на
підставі основного договору в
майбутньому і дані умови договору не
протирічать діючому законодавству
України.

На час розгляду справи є рішення
між тими сторонами з того ж предмету,
яким вже відмовлено позивачу у
визнанні договору поруки припиненим на
тих підставах, що сторони не вносили до
кредитного договору умови, які б
збільшували обсяг основного
зобов'язання без згоди поручителя та в
договорі поруки наявна умова про згоду
позивача на будь-які майбутні зміни
обсягу відповідальності за основним
договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 35
Господарського кодексу України, факти,
встановлені рішенням господарського
суду ( іншого органу, який вирішує
господарські спори), за винятком
встановлених рішенням третейського
суду, під час розгляду однієї справи, не
доводяться знову при вирішенні інших
спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

За таких обставин, суд не
знаходить підстав для задоволення
позовних вимог позивача.

З урахуванням викладеного,
керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного
строку з дня його підписання, а у разі,
якщо у судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, воно набирає законної
сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання рішення,
оформленого відповідно до статті 84 ГПК
Кодексу.

дата підписання повного тексту рішення
09.12.2014 р.

СуддяВ.І.Пінчук