ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р.
Справа № 15/210

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя
Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Горячева А.Г. на підставі
довіреності №234/ЮРО-79 від 17.03.2014р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтеразов"
(вх. №3846Д/2) на ухвалу господарського
суду Донецької області від 28.11.2013р. у
справі № 15/210

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеразов", м.
Маріуполь

до Публічного акціонерного товариства
"Азовзагальмаш", м. Маріуполь

про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Донецької області від 15.03.2012р. у справі
№15/210 позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтеразов"
до Публічного акціонерного товариства
"Азовзагальмаш" про стягнення
процентів за користування чужими
коштами в сумі 93 207, 04грн., інфляції в
розмірі 245 886, 52грн., 3%
річних в сумі 31 534, 76грн. задоволені
повністю.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 25.07.2012р.
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Азовзагальмаш" задоволено частково,
рішення господарського суду Донецької
області від 15.03.2012р. скасовано в частині
задоволення позовних вимог про
стягнення 3% річних в сумі 21, 01грн.;
стягнуто з Публічного акціонерного
товариства "Азовзагальмаш" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеразов"
інфляційні втрати в сумі 239 571,
31грн., 3% річних в сумі 30 564, 32грн., витрати
по сплаті державного мита в сумі 2 701,
36грн., витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в сумі 86,
01грн.

07.08.2012р. господарським судом Донецької
області виданий відповідний наказ.

ПАТ "Азовзагальмаш" звернулось до
господарського суду Донецької області
з заявою про визнання наказу таким, що
не підлягає виконанню. Свої вимоги
заявник обґрунтовує тим, що
зобов'язання відповідача по сплаті
грошових коштів є припиненими у зв'язку
з прощенням боргу з боку позивача
шляхом підписання мирової угоди та
передачі відповідачу оригіналу наказу.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 28.11.2013р. у справі №15/210
(суддя Мальцев М.Ю.) задоволено заяву
ПАТ "Азовзагальмаш" про визнання наказу
таким, що не підлягає виконанню;
визнано наказ господарського суду
Донецької області від 07.08.2012р. у справі
№15/210 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала місцевого господарського суду
мотивована тим, що відповідачем надано
суду мирову угоду від 16.08.2012р. з
виконання постанови Донецького
апеляційного господарського суду від
25.07.2012р. у справі №15/210 та рішення
господарського суду Донецької області
від 15.03.2012р. у справі №15/210, яка
підписана уповноваженими
представниками обох сторін та
скріплена печатками, відповідно до
якої позивач (ТОВ "Інтеразов")
відмовляється від стягнення
інфляційної суми у розмірі 239 571, 31грн.
та 3% річних у сумі 30 564, 34грн., витрат з
оплати державного мита у сумі 2 701, 36грн.,
витрат з інформаційно-технічного
обслуговування судового процесу 86,
01грн. Суд першої інстанції прийшов до
висновку, що між сторонами відбулося
прощення боргу.

Не погодившись з ухвалою місцевого
господарського суду від 28.11.2013р.,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інтеразов"
звернулось до Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить оскаржувану ухвалу скасувати
та прийняти нове рішення, яким
відмовити у задоволенні заяви ПАТ
"Азовзагальмаш" про визнання наказу
господарського суду Донецької області
від 07.08.2012р. у справі №15/210 таким, що не
підлягає виконанню.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що
оригінал судового наказу у даній
справі позивач передав відповідачу,
який у подальшому відмовився повернути
його на вимогу стягувача; Вищим
господарським судом України
зобов'язано суд першої інстанції
видати стягувачу дублікат наказу;
мирова угода сторонами на затвердження
суду не надавалась, суд ухвали щодо її
затвердження не виносив.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 24.12.2013р. у
справі №15/210 апеляційну скаргу
повернуто заявникові на підставі
пункту 3 статті 97 Господарського
процесуального кодексу України.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 20.01.2014р. у
справі №15/210 відмовлено Товариству з
обмеженою відповідальністю "Інтеразов"
у поновленні строку на подання
апеляційної скарги на ухвалу
господарського суду Донецької області
від 28.11.2013р.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 20.01.2014р. у
справі №15/210 також повернуто
заявникові апеляційну скаргу на
підставі пункту 4 статті 97
Господарського процесуального кодексу
України.

Постановою Вищого господарського суду
України від 07.08.2014р. у справі №15/210
касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтеразов"
задоволено, ухвалу Донецького
апеляційного господарського суду від
20.01.2014р. (про відмову у поновленні
строку на подання апеляційної скарги
на ухвалу господарського суду
Донецької області від 28.11.2013р.)
скасовано, справу передано до
Донецького апеляційного
господарського суду для вирішення
питання про прийняття апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеразов" на ухвалу
господарського суду Донецької області
від 28.11.2013р.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції" та розпорядження Вищого
господарського суду України від
02.09.2014р. №28-р розгляд господарських
справ, що підлягають перегляду в
апеляційному порядку Донецьким
апеляційним господарським судом
здійснюється Харківським апеляційним
господарським судом.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014р. у
справі №917/1312/14 прийнято апеляційну
скаргу до провадження, розгляд скарги
призначено на 03.12.2014р.

До початку судового засідання 03.12.2014р.
відповідачем подано до Харківського
апеляційного господарського суду
відзив на апеляційну скаргу (вх.№11599),
просить залишити апеляційну скаргу без
задоволення, а оскаржувану ухвалу
місцевого господарського суду без
змін.

У судовому засіданні Харківського
апеляційного господарського суду
03.12.2014р. представник відповідача проти
апеляційної скарги заперечує, просить
ухвалу господарського суду Донецької
області від 28.11.2013р. залишити без змін.
Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що наявних матеріалів
оскарження достатньо для розгляду
апеляційної скарги по суті, що позивач
у справі належним чином повідомлений
про час та місце розгляду апеляційної
скарги, зважаючи на строки розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
відповідно до статті 102 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів вважає за можливе
розглянути скаргу в даному судовому
засіданні.

Дослідивши матеріали оскарження,
викладені в апеляційній скарзі доводи
апелянта, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
приходить до висновку, що ухвала
місцевого господарського суду
підлягає скасуванню, виходячи з
наступного.

Як вбачається із матеріалів
оскарження, в обґрунтування заяви про
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню, відповідач надав копію
наказу господарського суду Донецької
області від 07.08.2012р. у справі №15/210 та
мирову угоду від 16.08.2012р. з виконання
постанови Донецького апеляційного
господарського суду від 25.07.2012р. у
справі №15/210 та рішення господарського
суду Донецької області від 15.03.2012р. у
справі №15/210, відповідно до якої
позивач (ТОВ "Інтеразов") відмовляється
від стягнення інфляційних втрат у
розмірі 239 571, 31грн. та 3% річних
у сумі 30 564, 34грн., витрат з оплати
державного мита у сумі 2 701, 36грн., витрат
з інформаційно-технічного
обслуговування судового процесу 86,
01грн.

Згідно пункту 4 мирової угоди, дана
мирова угода складена у трьох
екземплярах. По одному екземпляру для
позивача (кредитора), відповідача
(боржника) та господарського суду
Донецької області.

Мирова угода підписана та скріплена
печаткою з боку позивача.

Відповідно до листа ТОВ "Інтеразов" за
вих.№12 від 16.08.2012р., направленого на
адресу ПАТ "Азовзагальмаш", позивач
зазначає, що він до виконавчої служби з
наказом про стягнення боргу з
відповідача не звертався та передає
оригінал наказу у справі №15/210 на суму
272 923, 00грн. відповідачу.

Разом з тим, у відзиві на заяву
відповідача та апеляційній скарзі
апелянт зазначає, що стягувач підписав
проект мирової угоди та передав
боржнику оригінал наказу, сподіваючись
на отримання замовлення від боржника
на виконання робіт. Проте, після
отримання оригіналу наказу від
стягувача боржник відмовився укладати
з ним контракти.

Ухвалою господарського суду Донецької
області від 21.02.2013р. у справі №15/210,
залишеною без змін постановою
Донецького апеляційного
господарського суду від 26.03.2013р., у
задоволенні заяви ТОВ "Інтеразов" про
видачу дублікату наказу відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 03.07.2014р. у справі №15/210
касаційну скаргу ТОВ "Інтеразов"
задоволено, ухвалу господарського суду
Донецької області від 21.02.2013р. та
постанову Донецького апеляційного
господарського суду від 26.03.2013р. у
справі №15/210 скасовано; заяву
задоволено; видано ТОВ "Інтеразов"
дублікат наказу у справі №15/210
господарського суду Донецької області;
доручено господарському суду
Донецької області видати дублікат
наказу у справі №15/210.

У постанові Вищий господарський суд
України зазначає, що оригінал наказу
знаходиться у відповідача, а не у
стягувача, тобто, стягувач не може
скористатись своїм законним правом на
виконання рішення у справі №15/210.

Як вбачається із матеріалів
оскарження, постановою заступника
начальника Іллічівського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції від 31.07.2013р. відкрито виконавче
провадження про примусове виконання
наказу №15/210, виданого 07.08.2012р.
господарським судом Донецької області
про стягнення з ПАТ "Азовзагальмаш" на
користь ТОВ "Інтеразов" інфляційних
втрат в сумі 239 571, 31грн., 3% річних у сумі
30 564, 34грн., витрат з оплати державного
мита у сумі 2 701, 36грн., витрат з
інформаційно-технічного
обслуговування судового процесу 86,
01грн.

Також на вимогу ухвали господарського
суду Донецької області від 04.11.2013р.
Іллічівським відділом державної
виконавчої служби був наданий до суду
оригінал наказу (дублікат) за №15/210 від
07.08.2012р.

Наведені вище обставини свідчать, що
після передання позивачем оригіналу
наказу та підписання мирової угоди
16.08.2012р., ним були вчинені дії, а саме
звернення до суду, щодо отримання
дублікату наказу від 07.08.2012р. №15/210 та
пред'явлення наказу до органів
виконавчої служби з метою виконання
постанови Донецького апеляційного
господарського суду від 25.07.2012р. у
справі №15/210 та рішення господарського
суду Донецької області від 15.03.2012р. у
справі №15/210 та стягнення з відповідача
на свою користь інфляційних втрат у
розмірі 239 571, 31грн. та 3% річних у сумі 30
564, 34грн., витрат з оплати державного
мита у сумі 2 701, 36грн., витрат з
інформаційно-технічного
обслуговування судового процесу 86,
01грн.

Згідно заяви відповідача, поданої до
суду першої інстанції 27.11.2013р., ним було
подано до суду оригінал мирової угоди
від 16.08.2012р. з виконання постанови
Донецького апеляційного
господарського суду від 25.07.2012р. у
справі №15/210 та рішення господарського
суду Донецької області від 15.03.2012р. у
справі №15/210, відповідно до якої
позивач (ТОВ "Інтеразов") відмовляється
від стягнення інфляційної суми у
розмірі 239 571, 31грн. та 3% річних у сумі 30
564, 34грн., витрат з оплати державного
мита у сумі 2 701, 36грн., витрат з
інформаційно-технічного
обслуговування судового процесу 86,
01грн.

Дана мирова угода підписана з боку обох
сторін та скріплена печатками
підприємств.

Із матеріалів оскарження вбачається,
що поданий відповідачем оригінал
мирової угоди є ідентичним тому, що був
поданий відповідачем раніше до суду та
мав підпис та печатку лише позивача.

Враховуючи, що після підписання
позивачем мирової угоди, ним були
вчинені дії, спрямовані на стягнення з
відповідача суми боргу, подання заяви
про видачу дублікату наказу, що
свідчить про відсутність
волевиявлення позивача щодо відмови
від стягнення суми боргу з відповідача,
отже висновки суду першої інстанції
щодо прощення позивачем боргу
відповідачу не відповідають
обставинам справи.

Крім того, колегія суддів апеляційного
господарського суду зазначає, що
відповідно до частини 4 статті 121
Господарського процесуального кодексу
України, мирова угода, укладена
сторонами у процесі виконання судового
рішення, подається на затвердження
господарського суду, який прийняв
відповідне судове рішення. Про
затвердження мирової угоди
господарський суд виносить ухвалу.

Пункт 7.9. Постанови пленуму Вищого
господарського суду України №9 від
17.10.2012р. "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" визначає,
що судом може бути затверджено мирову
угоду на підставі статті 121 ГПК України
лише за умови наявності відкритого

виконавчого провадження з примусового
виконання судового рішення згідно з
Законом України "Про виконавче
провадження".

Як зазначає апелянт та відповідачем не
спростовується, на момент підписання
позивачем мирової угоди 16.08.2012р.,
оригінал наказу позивач до органів
виконавчої служби не пред'являв,
виконавче провадження відкрито не
було, оригінал наказу було передано
відповідачу.

Після відкриття виконавчого
провадження 31.07.2013р. мирова угода на
затвердження суду сторонами подана не
була, стягувач наполягає на
необхідності виконання рішення суду по
справі.

За наведених обставин, подана
відповідачем не затверджена судом
мирова угода у даній справі не є
підставою для припинення зобов'язань,
що виникли на підставі рішення суду, та
визнання наказу таким, що не підлягає
виконанню.

З огляду на викладене, враховуючи, що
місцевий господарський суд не
забезпечив дотримання вимог чинного
законодавства щодо всебічного та
повного дослідження усіх фактичних
обставин справи та не надав належну
правову оцінку наявним доказам,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, ухвала
господарського суду Донецької області
від 28.11.2013р. у справі №15/210 скасуванню, у
задоволенні заяви ПАТ "Азовзагальмаш"
про визнання наказу таким, що не
підлягає виконанню, відмовити.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103,
п. 1 ч. 1 ст. 104, ст.ст. 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтеразов"
задовольнити.

Ухвалу господарського суду Донецької
області від 28.11.2013р. у справі №15/210
скасувати.

У задоволенні заяви ПАТ "Азовзагальмаш"
про визнання наказу господарського
суду Донецької області від 07.08.2012р. у
справі №15/210 таким, що не підлягає
виконанню відмовити

Дана постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 08.12.2014
року.

Головуючий суддя
Здоровко Л.М.

Суддя
Плахов О.В.

Суддя
Шутенко І.А.