ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" листопада 2014 р.Справа № 924/1246/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

суддя Заярнюк І.В., розглянувши
матеріали справи

за позовом публічного акціонерного
товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" м. Київ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Зелена Миля" с.
Підлісний Олексинець Городоцького
району Хмельницької області

про стягнення 14 285,86 грн. основного
боргу, 3236,59 грн. інфляційних втрат, 2225,85
грн. 3% річних, 1965,02 грн. пені, 1770,01 грн.
штрафу.

за участі третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Кабінет Міністрів
України м. Київ

Представники сторін:

позивач: Повх О.В. - представник за
довіреністю № 568 від 01.09.2014р.

відповідач: не з'явився

третя особа: Присяжний О.І. - за
довіреністю № 07.6-01/29/1332

В судовому засіданні відповідно до ч.2
ст.85 ГПК України проголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача
25285,86 грн. основного боргу, 3236,59 грн.
інфляційних втрат, 2225,85 грн. 3% річних,
1965,02 грн. пені, 1770,01 грн. штрафу
заборгованості за договором
складського зберігання зерна № 010801 від
01.08.2011 року. В обґрунтування своїх
позовних вимог зазначає що між
Позивачем в особі філії
"Богданівецький комбінат
хлібопродуктів" (Зерновим складом) та
Відповідачем (Поклажодавцем) укладено
Договір складського зберігання зерна
№ 010801 від 01.08.2011 року. Відповідно до п.1.1
Договору № 010801 Поклажодавець за
умовами Договору № 010801 зобов'язується
передати, а Зерновий склад
зобов'язується прийняти на зберігання
зернові, зернобобові, круп'яні, олійні
культури врожаю 2011 року та в
установлений строк повернути їх
Поклажодавцю або особі, зазначеній ним
як одержувач, відповідно до якісних
показників, передбачених Договором
№010801. Згідно з пп. 5.2 Договору № 010801
Поклажодавець зобов'язаний своєчасно в
повній мірі сплачувати Зерновому
складу вартість фактично наданих
послуг згідно з Додатком 1 до цього
договору.

Стверджує, що ПАТ "ДПЗКУ" відповідально
та добросовісно виконував свої
зобов'язання. Відповідно до умов
Договору № 010801, від Відповідача було
прийнято на зберігання 541 т 62 кг пшениці
3 кл., про що свідчать складські
квитанції від 02.08.2011 р. № 137, від 03.08.2011 р.
№ 147, від 05.08.2011 р. № 160, від 10.08.2011 р. № 193,
від 11.08.2011 р. № 204, від 12.08.2011 р. № 211, від
13.08.2011 р. № 219, від 14.08.2011 р. № 225, від 15.08.2011
р. № 227, від 16.08.2011 р. № 237, від 18.08.2011 р. №
242, від 19.08.2011 р. № 250, від 23.08.2011 р. № 255,
від 25.08.2011 р. № 279, від 26.08.2011 р. № 271 та
податкова накладна № 43/28 від 31.08.2011 р.

Тому, керуючись умовами Договору № 010801,
Позивач виставив рахунок-фактуру № 290801
від 29.08.2011 р. та надав Відповідачеві Акт
виконаних робіт № ОУ-310837 від 31.08.2011 р.
Загальна вартість наданих Позивачем
послуг, що включає в себе приймання,
сушіння, очищення, зберігання зерна та
переоформлення складає 41954,66 грн. З
урахуванням того, що Відповідачем на
користь Позивача було поставлено зерно
пшениці 3 кл. на суму 16668 грн. 80 коп.
розмір його заборгованості було
зменшено на суму такої поставки й борг
склав 25 285 грн. 86 коп.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав.

Відповідно до ст. 22 ГПК України в
судовому засіданні 23.10.14р.
представником позивача було подано
заяву про зменшення позовних вимог, в
якій позивач просить стягнути з
відповідача 14 285,86 грн. основного боргу,
3236,59 грн. інфляційних втрат, 2225,85 грн. 3%
річних, 1965,02 грн. пені, 1770,01 грн. штрафу.
Заява розглянута та прийнята судом

Відповідач не скористався правом
участі свого представника в даному
судовому розгляді, витребуваних судом
доказів не надав, причин не повідомив,
хоча належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи про що
свідчать повідомлення про вручення
рекомендованої кореспонденції від
02.09.14р., 11.09.14р., 15.10.14р., 30.10.14р.

Представник третьої особи позовні
вимоги підтримує.

Зважаючи на викладене, суд вважає за
можливе розглядати справу за наявними
в ній матеріалами.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне.

01.08.2011р. між Державним підприємством
„Державна продовольчо-зернова
корпорація України" (зерновий склад) в
особі філії ДП „Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" „Богданівецький комбінат
хлібопродуктів" та ТОВ „Зелена Миля"
(поклажодавець) укладено договір № 010801
складського зберігання зерна.

Пунктом 1.1 передбачено, що
поклажодавець за умовами цього
договору зобов'язується передати, а
зерновий склад зобов'язується прийняти
на зберігання зернові, зернобобові та
олійні культури врожаю 2011 року (зерно)
та в установлений строк повернути їх
поклажодавцю або особі, зазначеній ним
як одержувач, відповідно до якісних
показників, передбачених цим
договором.

Пунктом 1.4.договору сторони визначили
орієнтовні обсяги (кількість) зерна, що
планується до передачі на зберігання,
показники якості для розрахунку
залікової ваги. Фактичні обсяги зерна,
що передається на зберігання зерновому
складу можуть бути визначені лише при
безпосередній передачі його на
зберігання при оформленні складського
документу: складської квитанції,
простого складського свідоцтва,
подвійного складського свідоцтва.
(п.п.1.5).

Відповідно до п.п.1.5.2. Зерно передається
на зберігання протягом строку дії
договору за умови зберігання до
запитання, але не пізніше ніж до 30.06.12р.
Строк зберігання зерна рахується з
моменту надходження його на зерновий
склад, або з моменту його
переоформлення і обраховується
календарними днями включно по день
відвантаження.

Згідно із п.4.1 договору зерновий склад
зобов'язаний прийняти від поклажодавця
на зберігання зерно, зазначене в п.1.4
цього договору, фактичної якості, у
відповідності з діючими в Україні
державними стандартами, надати послуги
зберігання у повному обсязі та
здійснити відпуск зерна поклажодавцю
згідно з умовами даного договору.

Поклажодавець зобов'язаний своєчасно і
в повній мірі сплачувати зерновому
складу вартість фактично наданих
послуг згідно з додатком 1 до цього
договору (п.5.2).

Пунктами 6.1, 6.4 передбачено, що розмір
плати за зберігання зерна і надання
додаткових послуг визначається за
діючими тарифами, які затверджені
зерновим складом та погоджені з
Державним підприємством „Державна
продовольчо-зернова корпорація
України", згідно з додатком 1 до
договору, який є невід'ємною частиною
цього договору. Оплата послуг, що
надані зерновим складом зі зберігання,
відвантаження, переоформлення зерна, а
також інших послуг, які можуть бути
надані зерновим складом на підставі
додаткової угоди, укладеної між
сторонами, повинні бути оплачені
поклажодавцем протягом 3-ох робочих
днів з дня отримання виставленого
зерновим складом рахунку.
Поклажодавець у триденний термін з дня
отримання акту виконаних робіт,
підписаного зі сторони зернового
складу в разі згоди з наданими
послугами, зобов'язаний підписати його
та повернути зерновому складу 1
примірник. У разі незгоди підписання
акту виконаних робіт поклажодавець у
триденний термін з дня отримання акту
надсилає зерновому складу свої
обґрунтовані заперечення. У разі не
підписання поклажодавцем акту
виконаних робіт у 3-денний термін з дня
отримання його та ненадання
обґрунтованих заперечень, акт
виконаних робіт вважається підписаним.
Послуги зі зберігання вважаються
наданими після підписання актів
виконаних робіт.

Відповідно до п.п.7.4.1 договору за
прострочку оплати вартості послуг,
наданих зерновим складом,
поклажодавець сплачує пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ
простроченої суми за кожний день
прострочки.

Згідно п.11.1 договір вступає в силу з
моменту підписання його сторонами і
діє до 30.06.12р., а в частині розрахунків
до повного виконання умов цього
договору. Договір підписано
представниками сторін та скріплено
печатками підприємств.

Додатком 1 до договору сторони погодили
перелік та вартість послуг зернового
складу.

Відповідач здав на зберігання зерно, що
підтверджується складськими
квитанціями на зерно № 147 від 03.08.2011р., №
137 від 02.08.11р., № 193 від 10.08.11р., №160 від
05.08.11р., №204 від 11.08.11р., №211 від 12.08.11р.,
№225 від 14.08.ж11р., №219 від 13.08.11р., №227 від
15.08.11р., №237 від 16.08.11р., №242 від 18.08.11р.,
№255 від 23.08.11р., № 250 від 19.08.11р., від 23.08.2011
р. № 255, від 25.08.2011 р. № 279, від 26.08.2011 р. №
271 та податкова накладна № 43/28 від 31.08.2011
р.

Позивач надав послуги зі зберігання
зерна на загальну суму 41954,66грн., що
підтверджується актом здачі-прийняття
робіт №ОУ-310837 від 31.08.11р. Даний акт не
підписаний відповідачем.

ТОВ „Зелена Миля" в рахунок оплати
наданих послуг було передано позивачу
зерно на загальну суму 16 668,80грн., про що
свідчить прибуткова накладна № ПН-0000273
від 29.08.11р. та податкова накладна від
31.08.11р.

17.10.13р., 04.08.14р. позивач направляв ТОВ
„Зелена миля" претензію та вимогу
погасити 25 285,86грн. боргу, 3110грн.
інфляційних нарахувань, 2186,36грн. 3%
річних, 1965,02грн пені. Разом із вимогою
від 04.08.14р. відповідачу було направлено
акт приймання - виконання робіт від
21.08.11р. та рахунок - фактуру від 29.08.11р. №
290801. Вказаний факт підтверджується
фіскальним чеком Укрпошти від 04.08.14р. та
описом вкладення в цінний лист.

Оскільки відповідач в добровільному
порядку борг в розмірі 14 285,86грн. не
сплатив, позивач звернувся із позовом
до суду. Крім того, ним нараховані та
заявлені до стягнення 3236,59 грн.
інфляційних втрат, 2225,85 грн. 3% річних,
1965,02 грн. пені, 1770,01 грн. штрафу.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у
сукупності, судом приймається до уваги
таке:

У відповідності до ч.2 п.1 ст.175
Господарського кодексу України
майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Положеннями ст.173 Господарського
кодексу України передбачено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу
України та ст.174 Господарського кодексу
України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

З матеріалів справи слідує, що між
сторонами укладено договір
складського зберігання зерна від
01.08.2011р. пунктом 1.1 якого передбачено, що
поклажодавець за умовами цього
договору зобов'язується передати, а
зерновий склад зобов'язується прийняти
на зберігання зернові, зернобобові та
олійні культури врожаю 2011 року (зерно)
та в установлений строк повернути їх
поклажодавцю або особі, зазначеній ним
як одержувач, відповідно до якісних
показників, передбачених цим
договором.

Відповідно до ст. 936 Цивільного кодексу
України за договором зберігання одна
сторона (зберігач) зобов'язується
зберігати річ, яка передана їй другою
стороною (поклажодавцем), і повернути
її поклажодавцеві у схоронності.

Статтею 946 Цивільного кодексу України
встановлено, що плата за зберігання та
строки її внесення встановлюються
договором зберігання.

Судом також враховуються, що оскільки
договором не було визначено строку
оплати наданих послуг, позивачем
відповідно положень статті 530 КЦ
України відповідачу 17.10.13р., 04.08.14р.
направлялись претензії про сплату
заборгованості, які останнім залишені
без відповіді, а борг без сплати.

Відповідно до наданого до матеріалів
справи акту приймання - передачі
виконаних робіт позивачем надано
відповідачу послуг на загальну суму 41
954,66грн. Акт виконаних робіт
відповідачем не підписаний.

Натомість судом враховується, що
зерновий склад зобов'язаний щомісяця
до 3 числа наступного за звітним місяця
надати поклажодавцю акт наданих послуг
та виставити рахунок для оплати послуг,
що надані зерновим складом. Оплата
послуг, що надані зерновим складом зі
зберігання, відвантаження,
переоформлення зерна, а також
додаткових послуг, повинні бути
оплачені поклажодавцем протягом 3
робочих днів з дня отримання
виставленого зерновим складом рахунку.
Поклажодавець у триденний термін з дня
отримання акту наданих послуг,
підписаного зі сторони складу, в разі
згоди з наданими послугами,
зобов'язаний підписати його та
повернути зерновому складу один
примірник. У разі незгоди підписати акт
наданих послуг поклажодавець у
триденний термін з дня отримання акту
надсилає зерновому складу свої
обґрунтовані заперечення. У разі не
підписання поклажодавцем акту наданих
послуг у 3 денний термін з дня його
отримання та ненадання обґрунтованих
заперечень, акт наданих послуг
вважається підписаним.

Зважаючи на викладене, виконані
позивачем роботи по договору
вважаються прийнятими ТОВ „Зелена
Миля". На день винесення рішення
заборгованість відповідача становить
14 285,86грн. Доказів щодо її погашення в
порядку та на умовах визначених
договором суду не надано.

Положеннями ст. ст. 525,526 ЦК України, ст.
193 ГК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
виконання зобов'язання і одностороння
зміна умов договору не допускається.

За таких обставин, суд вважає
правомірною вимогу про стягнення
заборгованості в сумі 14 285,86 грн., яка
підлягає задоволенню та стягненню із
відповідача.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України та ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язань або їх зміна не
допускається.

Підпунктом 7.4.1 договору від 01.08.2011р.
передбачено, що за прострочку оплати
вартості послуг, наданих зерновим
складом поклажодавець сплачує пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
простроченої суми за кожен день
прострочки.

Відповідно позивачем нараховано
1965,02грн. пені за період з 06.09.11р. по
06.03.12р.

Згідно із ст.230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Статтею 549 Цивільного кодексу України
встановлено, що неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Пунктом 6 ст.232 Господарського кодексу
України передбачено, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Здійснивши перерахунок пені, суд
прийшов до висновку, що заявлена до
стягнення пеня в розмірі 1965,02грн. є
правомірною та підлягає задоволенню.

Позивачем нараховано 2225,85грн. 3% річних
та 3236,59грн. інфляційних втрат за період
з 06.09.11р. по 11.08.14р.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3% річних та
інфляційних нарахувань, суд прийшов до
висновку, що вони є правомірним та
підлягають стягненню.

Щодо заявленого до стягнення 7% штрафу у
розмірі 1170,01грн. судом зважається на
положення ст.627 ЦК України якою
встановлено свободу договору, тобто
відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Поряд із цим судом враховується, що
сторони договором не передбачили
такого виду забезпечення виконання
зобов'язання як штраф, а тому в цій
частині позов задоволенню не підлягає.

У відповідності із ст. 49 ГПК України
судовий збір у справі належить
покласти на сторони пропорційно до
задоволених вимог.

Зважаючи на викладене, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82-85, 116 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" м. Київ до товариства з
обмеженою відповідальністю "Зелена
Миля" с. Підлісний Олексинець
Городоцького району Хмельницької
області про стягнення 14 285,86 грн.
основного боргу, 3236,59 грн. інфляційних
втрат, 2225,85 грн. 3% річних, 1965,02 грн. пені,
1770,01 грн. штрафу

за участі третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Кабінет Міністрів
України м. Київ задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Зелена Миля" (с.
Підлісний Олексинець Городоцького
району Хмельницької області ) на користь публічного
акціонерного товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" ( м. Київ, вул..Саксаганського, 1
) - 14 285,86грн.
(чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят
п'ять гривень 86 коп.) основного боргу,
3236,59грн. (три тисячі двісті тридцять
шість гривень 59коп.) інфляційних
нарахувань, 2225,85грн. (дві тисячі двісті
двадцять п'ять гривень 85коп.) 3% річних,
1965,02грн. (одна тисяча дев'ятсот
шістдесят п'ять гривень 02 коп.) пені та
1689,29грн. (одну тисячу шістсот
вісімдесят дев'ять гривень 29 грн.).

Видати наказ.

У позові про стягнення 1770,01грн. штрафу
відмовити.

повний текст рішення складено 10.11.14р.

Суддя
І.В. Заярнюк

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, (01033, м. Київ, вул.
Саксаганського, 1)

3 - відповідачу (32026, Хмельницька
область, Городоцький район, село
Підлісний Олексинець) рек. з повід.

4 - третя особа Кабінет Міністрів
України, (м. Київ, вул. М. Грушевського,
12/2)