ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.Справа № 922/4682/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання
Коваленко М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії
"Харківобленерго", м. Харків до
Департаменту цивільного захисту
Харківської обласної державної
адміністрації, м. Харків про
стягнення 5364,62 грн. за участю
представників:

позивача - Белая І.М., довіреність №
01-42юр/8777 від 06.10.2014 року;

відповідача - Щітов В.Є., довіреність №
01-02-01/221 від 13.02.2014 року.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду Харківської області з позовом до
відповідача про стягнення 5364,62 грн. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на неналежне
виконання з боку відповідача
покладених на нього обов'язків за
Договором про постачання електричної
енергії № 06-7140 від 24.12.2010 року, з
урахуванням чого просить суд стягнути
з відповідача: заборгованість з
вартості електричної енергії за
вересень 2014р. в розмірі 4594,54 грн. (що
складається з: 3828,78 грн. - тарифна
складова та 765,76 грн. 20 % ПДВ); 517,38 грн.
пені за вересень 2014р., 69,04 грн. 3 % річних
та 183,62 грн. індексу інфляції. До
стягнення також заявлені понесені
позивачем судові витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1827,00 грн.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 23 жовтня 2014
року було прийнято позовну заяву до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/4682/14 та призначено її
розгляд у відкритому судовому
засіданні на 11 листопада 2014 року об 10:20.

06.11.2014 року через канцелярію суду, до
матеріалів справи від відповідача
надійшов відзив на позовну заяву (вх. №
39069/14), який досліджено та долучено
судом до матеріалів справи.

Позивач в призначене судове засідання
з'явився, заявлені позовні вимоги
підтримав повністю з підстав,
викладених в позовній заяві. Також, в
засіданні заявив усне клопотання про
відкладення розгляду справи,
мотивоване необхідністю звіряння
розрахунків із відповідачем.

Відповідач в призначене судове
засідання з'явився, заявлені позовні
вимоги в частині 4594,54 грн.
заборгованості з вартості електричної
енергії за вересень 2014р. визнав, проте
повністю заперечив проти заявлених до
стягнення 517,38 грн. пені за вересень
2014р., 69,04 грн. 3 % річних та 183,62 грн.
індексу інфляції, наголошуючи, що
вказана пеня, 3 % річних та інфляційні
вже стягнуто рішеннями господарського
суду Харківської області.

Розглянувши усне клопотання позивача
про відкладення розгляду справи,
вислухавши думку відповідача, який не
заперечував проти його задоволення,
суд вважає за доцільне його
задовольнити шляхом оголошення
перерви в судовому засіданні.

11.11.2014 року в судовому засіданні
оголошено перерву до 02.12.2014 року до
11:00год., у відповідності до приписів ст.
77 ГПК України.

18.11.2014 року через канцелярію суду, до
матеріалів справи від позивача
надійшли заперечення на відзив
відповідача (вх. № 40864/14) з додатковими
документами, які досліджено та
долучено судом до матеріалів справи.

02.12.2014 року, після перерви розгляд
справи № 922/4682/14 було продовжено.

Позивач в судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримав повністю з
підстав, викладених в позовній заяві та
наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечив частково з підстав,
викладених в наданому раніше відзиві
на позовну заяву.

За висновками суду, в матеріалах справи
№ 922/4682/14 достатньо документів, які
мають значення для правильного
вирішення спору та є необхідними для
прийняття повного і обґрунтованого
судового рішення.

Дослідивши матеріали господарської
справи № 922/4682/14, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача,
всебічно та повно дослідивши надані
докази, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення проти них, судом
встановлено наступне.

24 грудня 2010 року між позивачем -
Акціонерною компанією
"Харківобленерго" (постачальник) та
відповідачем - Управлінням з питань
цивільної оборони та надзвичайних
ситуацій Харківської обласної
державної адміністрації (споживач)
укладено договір № 06-7140 про постачання
електричної енергії (далі-Договір),
відповідно до умов якого позивач
постачає електричну енергію
відповідачу, а відповідач оплачує
позивачу її вартість та здійснює інші
платежі згідно з умовами даного
договору та додатками до нього, що є
його невід'ємною частиною.

У зв'язку зі зміною назви споживача,
згідно розпорядження Харківської
обласної державної адміністрації № 514
від 21.08.2012 року сторони уклали
Додаткову угоду до Договору № 06-7140 від
14.12.2010 року, відповідно до п 1.1 якої в
преамбулі договору та всіх додатках,
які є невід'ємною частиною договору,
найменування споживача "Головне
управління з питань НС ОДА" замінили на
найменування споживача "Департамент
цивільного захисту Харківської ОДА"
(відповідач).

За умовами п.9.4 Договору, зазначений
договір пролонгований на 2014 рік.

Пунктом 2.2.2 Договору передбачено, що
постачальник електричної енергії
зобов'язується постачати електричну
енергію в обсягах, визначених
відповідно до розділу 5 Договору, з
урахуванням розділів 6,7 Договору,
відповідно до Додатку № 1 "Договірні
величини споживання" та Додатку № 2
"Порядок розрахунків".

Також відповідно до п. 2.3.3 Договору,
споживач зобов'язаний своєчасно
сплачувати постачальнику вартість
спожитої електричної енергії та інші
нарахування.

Згідно п. 5 Додатку № 2 остаточний
розрахунок споживача за електричну
енергію, спожиту протягом
розрахункового періоду, здійснюється
на підставі рахунка, який
виставляється постачальником
електричної енергії на основі даних
про фактичне споживання електричної
енергії.

Також, відповідно до п. 5 Додатку № 2 до
Договору споживач повинен отримати
рахунок на оплату електричної енергії
та оплатити цей рахунок протягом 5
операційних днів з дня його отримання.

Як вбачається з матеріалів
господарської справи № 922/4682/14, позивач
свої зобов'язання за вищевказаним
Договором виконав повністю та належним
чином, на виконання умов п.1 Договору
поставив відповідачу у вересні 2014 року
включно електричну енергію, проте
відповідач взяті на себе зобов'язання
за спірним Договором належним чином не
виконав, за отриману електроенергію
своєчасно та в повному обсязі з
позивачем не розрахувався, у зв'язку з
чим у останнього перед позивачем
утворилась заборгованість за вересень
2014р., яка склала 4594,54 грн. (що
складається з: 3828,78 грн. - тарифна
складова та 765,76 грн. 20 % ПДВ).

Такі обставини, на думку позивача,
свідчать про порушення його прав та
охоронюваних законом інтересів і є
підставою для їх захисту у судовому
порядку.

Відповідач під час розгляду справи
заявлені позовні вимоги в частині 4594,54
грн. заборгованості з вартості
електричної енергії за вересень 2014р.
визнав, проте повністю заперечив проти
заявлених до стягнення 517,38 грн. пені за
вересень 2014р., 69,04 грн. 3 % річних та 183,62
грн. індексу інфляції, наголошуючи, що
вказана пеня, 3 % річних та інфляційні
вже стягнуто з відповідача рішеннями
господарського суду Харківської
області у справах: №№ 922/2621/14, 922/4241/14.

Дослідивши доводи відповідача, та
наявні в матеріалах справи копії
вищезазначених судових рішень
господарського суду Харківської
області у справах: №№ 922/2621/14, 922/4241/14,
суд зазначає, що предметом даного
провадження є стягнення
заборгованості з електричної енергії
за вересень 2014 року, а заявлені
позивачем суми пені, 3 % річних та
інфляційних також нараховані за
спірний період: вересень 2014 року, тоді,
як предметом розгляду вищенаведених
господарських справ були інші спірні
періоди.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам справи,
користуючись принципом об'єктивної
істини, принципами добросовісності,
розумності та справедливості суд
вважає, що заявлені Акціонерною
компанією "Харківобленерго" позовні
вимоги в частині стягнення з
Департаменту цивільного захисту
Харківської обласної державної
адміністрації, м. Харків 4594,54 грн.
заборгованості з вартості електричної
енергії підлягають задоволенню в
повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків; договір є
відплатним, якщо інше не встановлено
договором, законом або не випливає із
суті договору.

Згідно з статті 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).

Статтею 265 Господарського кодексу
України встановлено, що за договором
поставки одна сторона - постачальник,
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки другій стороні -
покупцеві, товар, а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
і сплатити за нього певну грошову суму.
Договір укладається на розсуд сторін.

У відповідності до вимог приписів ст.526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог-відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Факт наявності у відповідача
заборгованості з вартості електричної
енергії за вересень 2014 року в розмірі
4594,54 грн. (в т.ч. ПДВ) підтверджується
наявними в матеріалах справи № 922/4682/14
доказами та не заперечується
відповідачем.

У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, в установлений строк,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається, крім передбачених
законом випадків.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу
України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зважаючи на встановлені факти та
вимоги вищезазначених норм закону, а
також враховуючи, що відповідач, в
установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України
порядку обставини, які повідомлені
суду позивачем не спростував, не надав
суду доказів належного виконання умов
Договору, тобто доказів сплати
позивачу заборгованості з вартості
електричної енергії в розмірі 4594,54 грн.
(в т.ч. ПДВ), суд дійшов висновку, що
позовні вимоги АК "Харківобленерго" в
частині заявлених до стягнення 4594,54
грн. заборгованості з вартості
електричної енергії за вересень 2014р. в
розмірі 4594,54 грн. (що складається з: 3828,78
грн. - тарифна складова та 765,76 грн. 20 %
ПДВ) обґрунтовані, підтверджуються
наявними у матеріалах справи № 922/4682/14
доказами та підлягають задоволенню
повністю.

Також, позивачем заявлено до стягнення
пеню в розмірі 517,38 грн.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення
зобов'язання встановлені статтею 611
Цивільного кодексу України. Відповідно
до частини 1 вказаної статті, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: сплата
неустойки.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу
України встановлено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до приписів ст.3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов`язань" розмір пені, передбачений
статтею 1 цього Закону, обчислюється
від суми простроченого платежу та не
може перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Згідно з ч.6 ст. 232 ГК України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до п.6 Додатку № 2 "Порядок
розрахунків" до Договору про
постачання електричної енергії,
сторони погодили, що у разі
несвоєчасної оплати обумовлених даним
додатком нарахувань, позивач проводить
відповідачеві нарахування за весь час
прострочення, у тому числі за день
оплати, пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період,
за який здійснюється нарахування, від
суми боргу, та 3% річних з прострочення
суми. При цьому сума грошового
зобов'язання за цим договором повинна
бути оплачена відповідачем з
урахуванням встановленого індексу
інфляції.

Позивачем до матеріалів справи наданий
розрахунок пені за весь період
прострочення виконання відповідачем
грошового зобов'язання (вересень 2014
року), відповідно до якого належною до
сплати сумою є 517,38 грн. пені.

Перевіривши правомірність нарахування
позивачем суми пені у розмірі 517,38 грн.,
суд встановив, що дане нарахування не
суперечить вимогам чинного
законодавства України та умовам
Договору, у зв'язку з чим, підлягає
задоволенню.

Надаючи правову оцінку позовним
вимогам в частині стягнення 3 % річних в
розмірі 69,04 грн. та інфляційних втрат в
розмірі 183,62 грн., суд зазначає наступне.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те,
що наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3% річних не є санкціями, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінених грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника та незалежно від сплати ним
неустойки (пені) за порушення виконання
зобов'язання.

Як свідчать матеріали справи, період
нарахування (вересень 2014 року) та
розрахунок 3% річних та інфляційних
втрат позивачем визначений вірно, у
відповідності до вимог діючого
законодавства, що дає підстави суду
задовольнити позовні вимоги в частині
стягнення 3% річних в розмірі 69,04 грн. та
інфляційних втрат в розмірі 182,62 грн.

Наведені обставини є підставою для
повного задоволення заявлених
позовних вимог.

При розподілі господарських витрат,
суд керується приписами ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до якої, витрати зі
сплати судового збору у розмірі 1827,00
грн. за майновий характер спору в
даному разі покладаються на
відповідача, з вини якого виник даний
спір, який доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 526, 530, 610 Цивільного
кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33,
43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Департаменту цивільного
захисту Харківської обласної
державної адміністрації (61038, м. Харків,
вул. Салтівське шосе, 73, ,
п/р690 ГУ ДКСУ у Харківській
області, МФО 851011) на користь
Акціонерної компанії "Харківобленерго"
(61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149; :

- на п/р 07 в філії ХОУ ВАТ
"Ощадбанк", МФО 351823) - 4594,54 грн.
заборгованості з вартості електричної
енергії (що складається з: 3828,78 грн. -
тарифна складова та 765,76 грн. 20 % ПДВ) за
вересень 2014р.;

- на п/р ПАТ "Мегабанк", МФО 351629, код
00131954 - 517,38 грн. пені; 69,04 грн. 3 % річних;
183,62 грн. індексу інфляційних; 1827,00 грн.
судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу,
протягом десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 08.12.2014 р.

Суддя Є.М. Жиляєв