ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.
Справа № 11/51-1559

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого-судді
М.І. Хабіб

суддів
В.М. Гриців

Л.Л.Давид

при секретарі судового засідання
Мазепа Н.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2,
від 11.07.2014

на рішення Господарського суду
Тернопільської області від 24.06.2014

у справі № 11/51-1559

за позовом: ОСОБА_2, м. Тернопіль

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю магазин "Київ", м.
Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Тернопрестиж", м. Тернопіль

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Укрсоцбанк",
м. Київ

про зобов'язання виділити в натурі
частку з майна товариства шляхом
передачі у власність нерухомого майна

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_3 - представник
(довіреність в матеріалах справи);

відповідача: не з'явився (належно
повідомлений);

третьої особи на стороні позивача: Осів
П.В. - представник (довіреність в
матеріалах справи);

третьої особи на стороні відповідача:
Процько І.Я.- представник (довіреність в
матеріалах справи).

Апеляційну скаргу прийнято до
провадження ухвалою від 15.08.2014 колегією
суддів у складі: судді - доповідача
Кордюк Г.Т., суддів Гриців В.М., Давид Л.Л,
розгляд справи призначена на 04.09.2014.

У зв'язку із перебуванням суддів Гриців
В.М. та Давид Л.Л. у відпустках,
розпорядженням голови суду від 03.09.14, у
склад колегії суддів замість суддів
Гриців В.М. та Давид Л.Л. введено суддів
Хабіб М.І. та Гнатюк Г.М.

Розпорядженням в.о. голови суду від
24.09.14 у склад колегії суддів замість
суддів Хабіб М.І. та Гнатюк Г.М. введено
суддів Гриців В.М. та Давид Л.Л. у зв'язку
з перебуванням у відпустці судді Хабіб
М.І. та у зв'язку із зайнятістю судді
Гнатюк Г.М. в іншому судовому засіданні.

Ухвалою від 25.09.2014 розгляд справи
відкладено на 06.11.2014.

У зв'язку із тимчасовою
непрацездатністю головуючого судді
Кордюк Г.Т., розпорядженням керівника
апарату суду від 05.11.14 призначено
проведення повторний автоматичний
розподіл справи, справу за № 11/51-1559
розподілено до розгляду головуючому -
судді Хабіб М.І.

Розпорядженням голови суду від 06.11.14 у
склад колегії суддів для розгляду
справи введено суддів Гриців В.М. та
Давид Л.Л.

У зв'язку із зміною складу колегії
суддів розгляд справи розпочато
заново.

ВСТАНОВИВ:

13.08. 2009 ОСОБА_2 звернулася до
Господарського суду Тернопільської
області з позовом до ТзОВ магазин
"Київ" про зобов'язання виконати умови
протоколу №31 загальних зборів
учасників товариства від 03.07.2009 та
передати ОСОБА_2 в рахунок належної їй
частки у статутному капіталі (фонді)
товариства нерухоме майно - приміщення
площею 1 267,1 кв. м., яке розташоване за
адресою АДРЕСА_1

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
рішенням загальних зборів учасників
товариства, оформленого протоколом № 31
від 03.07.2009, задоволено заяву ОСОБА_2 про
її вихід з числа учасників товариства
та вирішено повернути належну їй
частку у статутному капіталі (фонді)
товариства шляхом передачі нерухомого
майна - приміщення площею 1 267,1 кв. м., яке
розташоване за адресою АДРЕСА_1
вартістю 488 172,65грн. Решту частки в
розмірі 448 277,35грн. вирішено виплатити
їй у грошовій формі упродовж року з дня
виходу з числа учасників товариства.

10.07.2009 позивач звернулася із заявою до
товариства про передачу їй нерухомого
майна, однак листом від 14.07.2009
відповідач відмовив у передачі майна.

Посилаючись на ст. ст. 148, 317,319,321 ЦК
України, ст. 54 ЗУ « Про господарські
товариства», п/п 3.4 п.3 статуту
товариства, позивач просить задоволити
позов.

14.09.2009 ОСОБА_2 подала заяву про
уточнення позовних вимог, в якій
просила зобов'язати ТзОВ магазин "Київ"
виділити в натурі належну їй частку в
майні ТзОВ магазин "Київ", шляхом
передачі їй у власність нерухомого
майна - приміщення площею 1267,1 кв.м., яке
розташоване за адресою: АДРЕСА_1
(т.1,а.с.30).

Рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 15.09.2009 у
справі №11/51-1559 (суддя Сидорук А.М.) позов
задоволено. Зобов'язано ТзОВ магазин
"Київ" виділити в натурі належну ОСОБА_2
частку з майна ТзОВ магазин "Київ",
шляхом передачі у власність ОСОБА_2
нерухомого майна - приміщення площею
1267,1 кв.м., яке розташоване за адресою:
АДРЕСА_1. Стягнуто з ТзОВ магазин "Київ"
на користь ОСОБА_2 - 85,00грн. державного
мита та 118,00 грн витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу( т.1, а.с. 33-34).

23.03. 2011 Публічне акціонерне товариство
"Укрсоцбанк" оскаржило рішення
Господарського суду Тернопільської
області від 15.09.2009 у справі №11/51-1559,
подавши апеляційну скаргу( т.1, а.с.39-84).

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 07.04.2011
відмовлено ПАТ "Укрсоцбанк" в
поновленні пропущеного строку на
подання апеляційної скарги( т.1, а.с. 86-87),
а ухвалою від 08.04.2011 апеляційну скаргу
ПАТ "Укрсоцбанк" залишено без розгляду (
т.1, а.с. 88).

У вересні 2013 ліквідатор ТзОВ магазин
"Київ" ОСОБА_5 оскаржив рішення
Господарського суду Тернопільської
області від 15.09.2009 у справі №11/51-1559( т.1,
а.с.104 -176).

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 08.10.2013
поновлено пропущений строк на подання
апеляційної скарги, скаргу прийнято до
провадження ( т.1, а.с. 98-99).

Ухвалою від 25.11.2013 залучено до участі у
справі ПАТ "Укрсоцбанк" в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача ( т.1, а.с.200 -202).

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 03.02.2014 (колегія
суддів у складі: головуючого - судді
Зварич О.В., суддів Данко Л.С., Якімець
Г.Г.) залишено без змін рішення
Господарського суду Тернопільської
області від 15.09.2009 у справі №11/51-1559( т.1,
а.с.223-228).

Постановою Вищого господарського суду
України від 09.04.2014 касаційні скарги ПАТ
"Укрсоцбанк" та ліквідатора ТзОВ
магазин "Київ" задоволено частково.
Скасовано постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
03.02.2014 та рішення Господарського суду
Тернопільської області від 15.09.2009 у
справі № 11/51-1559, справу передано на
новий розгляд до Господарського суду
Тернопільської області ( т.2, а.с. 58-62).

Як вбачається з постанови суду
касаційної інстанції, підставою
скасування судових рішень попередніх
інстанцій стало неповне з'ясування
обставин справи, що мають значення для
її правильного вирішення. Зокрема, суд
касаційної інстанції вказав, що
апеляційний суд, залучивши до
матеріалів справи Генеральний договір
про надання кредитних послуг №770/9-698
від 15.07.08, іпотечний договір від 17.07.2008
та додатковий договір до нього від
23.03.2010, витяги про реєстрацію в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна та у Державному
реєстрі іпотек, не перевірив чи
правомірно відбулося відчуження
оспорюваного приміщення з урахуванням
цих поданих додаткових доказів; не
надав оцінки твердженням ПАТ
"Укрсоцбанк" та ліквідатора ТзОВ
магазин "Київ" про те, що у зв'язку з
неправомірним відчуженням майна були
зменшені активи банкрута(ТзОВ магазин
"Київ"), які могли бути реалізовані в
ліквідаційній процедурі, а кошти
направлені на погашення вимог
кредиторів, в т.ч. ПАТ "Укрсоцбанк". В
свою чергу суд першої інстанції
неповно з'ясував обставин справи, що
мають значення для її правильного
вирішення, та прийняв рішення про права
та обов'язки осіб, які не були залучені
до участі у справі.

При новому розгляді справи
Господарський суд Тернопільської
області залучив до участі у справі ПАТ
"Укрсоцбанк" в якості третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача(
ухвала від 29.04.2014, т.2, а.с.67-68) та ТзОВ
«Тернопрестиж» в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні
позивача(ухвала від 23.05.2014, т.2, а.с. 73-75).

За результатами нового розгляду справи
Господарський суд Тернопільської
області прийняв рішення від 24.06.2014 у
справі № 11/51-1559 (суддя М.Є. Півторак),
яким відмовив в позові ( т.2, а.с. 186-195).

Рішення місцевого господарського суду
мотивоване ст.129 Конституції України,
ст. 167 ГК України, статтями 15, 16,
317,319,321,346,546 Цивільного кодексу України,
статтями 54 Закону України "Про
господарські товариства", ст. 9 Закону
України "Про іпотеку",

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
виходив з того, що на момент прийняття
загальними зборами учасників ТзОВ
магазин «Київ» рішення від 03.07.2009 про
повернення ОСОБА_2 належної їй частки у
статутному капіталі (фонді) товариства
шляхом передачі нерухомого майна -
приміщення площею 1 267,1 кв. м., яке
розташоване за адресою АДРЕСА_1 це
приміщення перебувало в іпотеці у
банку на підставі договору іпотеки
від17.07.2008 № 5578, укладеного АКБСР
"Укрсоцбанк" (іпотекодержатель),
правонаступником якого є ПАТ
"Укрсоцбанк, та ТзОВ магазин "Київ"
(іпотекодавець) в забезпечення
виконання зобов'язань ТзОВ "Орвіс"
(позичальник) за Генеральним договором
про надання кредитних послуг № 770/9-698
від 15.07.2008.

У зв'язку з посвідченням іпотечного
договору № 5578 від 17.07.2008, приватним
нотаріусом Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 накладено
заборону відчуження зазначеного в
договорі нежитлового приміщення до
припинення дії іпотечного договору та
внесено відповідні реєстраційні
записи до Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
та до Державного реєстру іпотек.

Відтак суд дійшов висновку, що рішення
від 03.07.2009 про повернення ОСОБА_2
належної їй частки у статутному
капіталі (фонді) товариства шляхом
передачі нерухомого майна - приміщення
площею 1 267,1 кв. м., яке розташоване за
адресою АДРЕСА_1 прийняте загальними
зборами учасників ТОВ магазин «Київ» в
порушення умов договору іпотеки та
норм чинного законодавства, оскільки
прийняте без згоди іпотекодержателя
на відчуження цього майна та в період
дії заборони на його відчуження.

При цьому суд встановив, що лише
рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 09.04.2013 у справі
№ 2-9577/11 за позовом ОСОБА_2 договір
іпотеки, зареєстрований за № 5578,
визнано таким, що припинив свою дію.
Разом з тим вказав, що в подальшому цей
позов ОСОБА_2 був залишений без
розгляду ухвалою від 09.01.2014 у справі №
607/ 23589/13-ц.

Крім того, суд виходив з того, що 01.09.2011
ОСОБА_2 було видане свідоцтво про право
власності на спірне приміщення , що
розташоване за адресою АДРЕСА_1, а 03.07.2013
вона передала це приміщення як внесок
до статутного капіталу ТзОВ
«Тернопрестиж», за яким зареєстроване
право власності на приміщення.

Не погоджуючись з рішенням місцевого
господарського суду, позивач - ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
господарського суду Тернопільської
області від 24.06.2014, прийняти нове, яким
позов задоволити.

Апелянт вважає, що на момент прийняття
загальними зборами рішення від 03.07.2009
права банку, як іпотекодержателя, не
були порушені, оскільки при переході
права власності на предмет іпотеки до
іншої особи іпотека є дійсною для
набувача майна згідно із ст.23 ЗУ «Про
іпотеку», яку суд безпідставно не
застосував. Посилаючись на рішення
Господарського суду Тернопільської
області від 15.12.11 у справі №3/77/5022-1020/2011,
залишеним без змін постановою
апеляційного суду від 30.10.2012, стверджує,
що зобов'язання ТОВ «Орвіс» за
генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-698 від 15.07.08 та
генеральним договором про надання
кредитних послуг №770/9-691 від 26.06.08 перед
ПАТ «Укрсоцбанк» припинилися 30.10.2012,
тому в силу ст.598 ЦК та ст.17 ЗУ «Про
іпотеку» припинилася і іпотека . Таким
чином, на думку скаржника, на момент
розгляду справи спірне майно не
перебувало в іпотеці.

Скаржник також вказує на те, що рішення
загальних зборів від 03.07.2009 про
повернення ОСОБА_2 належної їй частки у
статутному капіталі (фонді) товариства
шляхом передачі нерухомого майна не
оскаржене і є чинним.

Відповідач - ТзОВ магазин "Київ" в особі
ліквідатора - ОСОБА_5 у відзиві на
апеляційну скаргу (вх.01-04/5463/14 від
25.09.14)заперечує проти доводів скаржника
та зазначає, зокрема, що відчуження
ТзОВ магазин «Київ» спірного
нерухомого майна на підставі рішення
загальних зборів учасників товариства
являється протиправним, оскільки було
здійснено без отримання належної згоди
ПАТ «Укрсоцбанк» у порядку визначеному
Іпотечним договором та чинним
законодавством. Крім того, вказує на те,
що ухвалою Господарського суду
Тернопільської області від 07.12.2010 було
порушено провадження у справі №10/Б-1287
про банкрутство ТзОВ магазин «Київ», а
постановою від 21.08.2013 у цій справі його
призначено ліквідатором. У зв'язку з
неправомірним відчуженням майна були
зменшені активи банкрута(ТОВ Магазин
"Київ"), які могли бути реалізовані в
ліквідаційній процедурі, а кошти
направлені на погашення вимог
кредиторів, в т.ч. ПАТ "Укрсоцбанк".
Просить оскаржуване рішення
господарського суду залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення.

ПАТ "Укрсоцбанк" у відзиві на
апеляційну скаргу (вх.01-04/5660/14 від 01.10.14)
спростовує доводи скаржника та вказує,
зокрема, що за умовами договору
іпотеки (п.п.2.1, 2.1.4 та 2.1.5) та відповідно
до ч.3 ст. 9 ЗУ « Про іпотеку» ТзОВ
магазин «Київ» не вправі був
відчужувати предмет іпотеки без
письмової згоди банку. Однак, в
порушення умов договору іпотеки та
норм чинного законодавства відповідач
без згоди банку прийняв рішення про
передачу позивачу предмета іпотеки
(спірного майна) та в подальшому
передав це майно позивачу.

В судовому засіданні 02.12.14 представник
позивача( скаржника) та третьої особи
на стороні позивача - ТзОВ
«Тернопрестиж» підтримав доводи
апеляційної скарги, просив рішення
суду першої скасувати, прийняти нове,
яким задоволити вимоги позивача.

Ліквідатор ТзОВ магазин «Київ» подав
клопотання (вх.01-04/7110/14 від 27.11.14), в якому
останній підтримав доводи, викладені у
відзиві на апеляційну скаргу, та просив
розгляд справи провести без його
участі.

Представник третьої особи на стороні
відповідача - ПАТ "Укрсоцбанк" проти
доводів апелянта заперечив, просив
рішення суду першої інстанції залишити
без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення..

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення представників сторін,
Львівський апеляційний господарський
суд встановив наступне.

Згідно з протоколом загальних зборів
учасників ТзОВ магазин "Київ" № 31 від
03.07.2009р. зборами було прийняте рішення
про задоволення заяви ОСОБА_2про її
вихід з числа учасників товариства та
про повернення ОСОБА_2 належної їй
частки у статутному капіталі (фонді)
товариства шляхом передачі нерухомого
майна - приміщення площею 1 267,1 кв. м., яке
розташоване за адресою АДРЕСА_1 яке
належить товариству на підставі
свідоцтва про право власності від 09.
01.2001. Вартість нерухомого майна, яке
вирішено передати ОСОБА_2, становить
488172,65 грн. Решту належної ОСОБА_2 частки
в розмірі 448277,35 грн. вирішено повернути
у грошовій формі, виплату провести
упродовж року з дня виходу з числа
учасників товариства (т1,а.с. 9-10).

З матеріалів справи вбачається, що на
момент проведення зборів 03.07.2009 був
чинним статут ТзОВ магазин « Київ»,
зареєстрований 29.06.2005, з додатком №1 до
статуту, зареєстрованим 03.03.2008, згідно з
яким частка ОСОБА_2 у статутному
капіталі (фонді) товариства становила
936 450,00грн. , що складає 77,2% ( т.1, а.с.12-24).

На підставі рішення загальних зборів
від 03.07.2009 проведено державну
реєстрацію змін до статуту товариства,
шляхом реєстрації 08.07.2009 Додатку №2 до
статуту, згідно з яким ОСОБА_7 не є
учасником товариства ( т.1, а.с.25)

ОСОБА_2 звернулася із заявою від 10. 07.2009
до товариства про виконання рішення
зборів від 03.07.2009 та про передачу їй
нерухомого майна, у відповідь на яку
листом від 14.07.2009 товариство
повідомило, що не має змоги передати їй
нерухоме майно ( т1, а.с.7,8).

Як встановлено судом першої інстанції,
на момент прийняття загальними зборами
рішення від 03.07.2009 про повернення
ОСОБА_2 належної їй частки у статутному
капіталі (фонді) товариства шляхом
передачі нерухомого майна - приміщення,
яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 це
нерухоме майно було передане
товариством в іпотеку АКБСР
"Укрсоцбанк" на підставі іпотечного
договору від 17.07.2008, укладеного АКБСР
"Укрсоцбанк" (іпотекодержатель),
правонаступником якого є ПАТ
"Укрсоцбанк, та ТзОВ магазин "Київ"
(іпотекодавець), посвідченого 17.07.2008
приватним нотаріусом Тернопільського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрованого в реєстрі за № 5578 (
далі - іпотечний договір № 5578). В
подальшому до цього договору сторони
вносили зміни шляхом укладення
Додаткового договору №1 від 23.03.2010 ( т.2,
а.с.59-66).

У зв'язку з посвідченням іпотечного
договору № 5578 17.07.2008 приватним
нотаріусом Тернопільського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 накладено
заборону відчуження зазначеного в
договорі нежитлового приміщення до
припинення дії іпотечного договору.
Відповідні реєстраційні записи
внесені 17.07.2008 до Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна та до Державного реєстру іпотек,
що підтверджено Витягами з цих
реєстрів № 19750147 та № 19751319 ( т.2, а.с.77,78,
146,147).

Названим іпотечним договором № 5578 було
забезпечено виконання зобов'язань
позичальника - ТзОВ "Орвіс"щодо
повернення кредиту в межах загального
ліміту, що дорівнює 2 200 000,00 дол. США, за
Генеральним договором про надання
кредитних послуг № 770/9-698 від 15.07.2008,
укладеним АКБСР "Укрсоцбанк" (кредитор),
правонаступником якого є ПАТ
"Укрсоцбанк, та ТзОВ "Орвіс"(
позичальник) (т2, а.с.67-76).

При вирішенні спору у справі
№3/77/5022-1020/2011 за позовом ПАТ "Укрсоцбанк"
до ТзОВ "Орвіс", СП «Луміс», третя особа-
ТзОВ магазин « Київ», про звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
визнання права власності на нерухоме
майно, зокрема, на нежитлове
приміщення, яке розташоване за адресою
АДРЕСА_1 та яке було передане в іпотеку
за іпотечним договором № 5578, рішенням
Господарського суду Тернопільської
області від 15.12.11 у справі №3/77/5022-1020/2011,
залишеним без змін постановою
Львівського апеляційного
господарського суду від 30.10.2012,
залишеною без змін постановою Вищого
господарського суду України від 12.06.2013 (
т.2, а.с. 126 -152) встановлено, що згідно із
свідоцтвом про право власності сер.САЕ
№ 236712 від 01.09.2011, виданим виконкомом
Тернопільської міської ради, та
витягом про реєстрацію права
власності від 01.09.2011, виданим ТзОВ
«Міське бюро технічної
інвентаризації» власником нежитлового
приміщення площею 1285,1 кв м,
розташованого за адресою АДРЕСА_1 є
ОСОБА_2, а не ТзОВ магазин «Київ».

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 09.04.2013 року у
справі № 2-9577/11 за позовом ОСОБА_2 до
ТзОВ « Орвіс», ПАТ "Укрсоцбанк",
приватного нотаріуса Тернопільського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
третя особа - ТзОВ магазин « Київ»,
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено
частково: визнано іпотечний договір
від 17.07.2008, укладений АКБ соціального
розвитку "Укрсоцбанк" та ТзОВ магазин
"Київ", предметом якого є приміщення
загальною площею 1 285,1 кв. м., що
знаходиться в АДРЕСА_1 який посвідчений
приватним нотаріусом Тернопільського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
та зареєстрований в реєстрі за № 5578,
таким, що припинив свою дію. Вказане
рішення залишене без змін ухвалою
Апеляційного суду Тернопільської
області від 18.06.2013 у справі №789/731/13.

На підставі названих судових рішень
21.06.2013 державним реєстратором
Тернопільського МУЮ за заявою ОСОБА_2
вчинено дії щодо вилучення з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію прав та
їх обтяжень записів про обтяження
нежитлового приміщення, що знаходиться
в АДРЕСА_1 що підтверджено Витягом з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію прав та
їх обтяжень ( т.3, а.с.187).

Як встановлено ухвалою Апеляційного
суду Тернопільської області від 28.10.2014
у справі № 606/23589/13-ц( провадження
№22ц/789/1179/2014) при розгляді апеляційної
скарги ОСОБА_2 на ухвалу
Тернопільського міськрайонного суду
від 08.09.2013 у справі за заявою ПАТ
"Укрсоцбанк" про поворот виконання
рішення суду - зобов'язання
реєстраційної служби Тернопільського
МУЮ відновити записи про обтяження
іпотечного майна ( т.3, а.с. 188-189), в
подальшому ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі від 06.11.2013 були скасовані
рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 09.04.2013 року у
справі № 2-9577/11 та ухвала апеляційного
суду від18.06.2013, справа повернена на
новий розгляд. Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 09.01.2014, яка
набрала законної сили, позов ОСОБА_2
було залишено без розгляду.

Водночас, названою вище ухвалою
Апеляційного суду Тернопільської
області від 28.10.2014 (т.3, а.с. 188-189)
встановлено, що 01.07.2013 відбулися
загальні збори учасників ТзОВ «
Тернопрестиж», які вирішили прийняти
належне на праві власності ОСОБА_2
нерухоме майно - приміщення загальною
площею 1 285,1 кв. м., що знаходиться в
АДРЕСА_3, в рахунок належної їй частки у
статутному капіталі товариства.

Крім того, цією ж ухвалою також
встановлено, що на підставі
розпорядження Тернопільської міської
ради №132 від 13.10.2011 нежитловому
приміщенню загальною площею 1 285,1 кв. м.,
що знаходиться в АДРЕСА_1 присвоєно
номер АДРЕСА_3, тобто, спір стосується
одного і того ж об'єкта . 04.07.2013 на дане
майно видане свідоцтво про право
власності і з 04.07.2013 власником майна є
ТзОВ « Тернопрестиж».

Згідно із свідоцтвом про право
власності від 04.07.2013, яке є у матеріалах
справи (т.2, а.с. 153), право власності на
нежитлове приміщення площею 1285,1 кв м у
АДРЕСА_3 належить на праві власності
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Тернопрестиж", , м. Тернопіль, вул. Самчука
У., буд. 33, кв. 21.

Дослідивши всі обставини справи,
доводи апеляційної скарги та оцінивши
подані докази, апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи,
що виникають з корпоративних відносин
у спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, що пов'язані
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності цього
товариства, крім трудових спорів.

Згідно із ст. 54 Закону України "Про
господарські товариства" (в чинній
редакції станом на 03.07.2009) при виході
учасника з товариства з обмеженою
відповідальністю йому виплачується
вартість частини майна товариства,
пропорційна його частці у статутному
(складеному) капіталі. Виплата
провадиться після затвердження звіту
за рік, в якому він вийшов з товариства,
і в строк до 12 місяців з дня виходу. На
вимогу учасника та за згодою
товариства вклад може бути повернуто
повністю або частково в натуральній
формі.

Частиною 2 ст. 148 ЦК України встановлено,
що учасник, який виходить із товариства
з обмеженою відповідальністю, має
право одержати вартість частини майна,
пропорційну його частці у статутному
капіталі товариства. За домовленістю
між учасником та товариством виплата
вартості частини майна товариства може
бути замінена переданням майна в
натурі.

Згідно з п.3.4 розділу 3 статуту ТзОВ
магазину „Київ" при виході учасника з
товариства з обмеженою
відповідальністю йому виплачується
вартість частини майна товариства,
пропорційна його частці у статутному
фонді. На вимогу учасника та за згодою
товариства вклад може бути повернуто
повністю або частково в натуральній
формі.

Матеріалами справи підтверджено, що
станом 03.07.2009 позивач була учасником
ТзОВ магазину „Київ". 03.07.2009
загальними зборами учасників
товариства прийняте рішення про
задоволення заяви ОСОБА_2про її вихід з
числа учасників товариства та про
повернення ОСОБА_2 належної їй частки у
статутному капіталі (фонді) товариства
шляхом передачі нерухомого майна -
приміщення площею 1 267,1 кв. м., яке
розташоване за адресою АДРЕСА_1

Поряд з тим матеріалами справи
підтверджено, що на момент прийняття
загальними зборами цього рішення
нежитлове приміщення за адресою
АДРЕСА_1 було передане товариством в
іпотеку АКБСР "Укрсоцбанк" на підставі
іпотечного договору № 5578 від 17.07.2008,
укладеного АКБСР "Укрсоцбанк"
(іпотекодержатель), правонаступником
якого є ПАТ "Укрсоцбанк, та ТзОВ магазин
"Київ" (іпотекодавець), на це приміщення
була накладена заборона на його
відчуження,яка внесена 17.07.2008 до
Єдиного реєстру заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та до
Державного реєстру іпотек.

Частиною 3 ст. 9 ЗУ «Про іпотеку»
встановлено, що іпотекодавець має
право відчужувати предмет іпотеки
виключно на підставі згоди
іпотекодержателя.

Умовами договору іпотеки ( п/п 2.1.4
п.2.1)також встановлено, що
іпотекодавець зобов'язаний без
письмової згоди іпотекодержателя не
відчужувати предмет іпотеки, не
передавати його у спільну діяльність,
лізинг, оренду, користування

Згоди на відчуження ОСОБА_2. предмета
іпотеки банк не надавав.

Таким чином, апеляційний суд відхиляє
доводи скаржника про те, що на момент
прийняття загальними зборами рішення
від 03.07.2009 права банку, як
іпотекодержателя, не були порушені,
погоджується з висновком місцевого
господарського суду та вважає, що
рішення від 03.07.2009 про повернення
ОСОБА_2 належної їй частки у статутному
капіталі (фонді) товариства шляхом
передачі їй нежитлового приміщення за
адресою АДРЕСА_1 прийняте загальними
зборами учасників ТОВ магазин «Київ» з
порушенням умов договору іпотеки та
норм чинного законодавства, оскільки
прийняте без згоди іпотекодержателя
на відчуження цього майна та в період
дії заборони на його відчуження.

Як встановлено судовими рішеннями у
справі № 3/77/5022-1020/2011, у справі №
606/23589/13-ц( провадження №22ц/789/1179/2014), та
підтверджено матеріалами справи, що
ОСОБА_2 було передане спірне нежитлове
приміщення, 01.09.2011 їй було видане
свідоцтво про право власності на це
приміщення сер.САЕ № 236712 та
зареєстроване за нею право власності. В
подальшому вона передала це приміщення
як внесок до статутного капіталу ТзОВ
«Тернопрестиж», за яким 04.07.2013
зареєстроване право власності на
нежитлове приміщення площею 1285,1 кв.м.
за адресою АДРЕСА_3. Даний спір
стосується одного і того ж об'єкта,
оскільки приміщенню по АДРЕСА_1 в
2011році був присвоєний номер АДРЕСА_3.

В силу норм ст. 35 ГПК України дані факти
не потребують повторного доведення.

Позивач в апеляційний скарзі не
заперечує проти того, що спірне
приміщення було передане йому, що він
зареєстрував 01.09.2011 право власності на
це приміщення та в подальшому передав
спірне приміщення товариству з
обмеженою відповідальності
«Тернопрестиж» як свій внесок до
статутного капіталу товариства і що з
04.07.2013 ТзОВ«Тернопрестиж» є власником
цього приміщення.

Представник позивача (скаржника) в
судовому засіданні також підтвердив ці
факти, водночас підтримав апеляційну
скаргу та просив скасувати рішення
суду першої інстанції про відмову у
позові, а позовні вимоги, заявлені до
ТзОВ магазин «Київ», про передачу
позивачу у власність спірного
нежитлового приміщення задоволити, при
цьому свої вимоги не обґрунтував.

З огляду на викладені обставини,
апеляційний суд не бере до уваги інші
доводи скаржника, вважає позовні
вимоги, заявлені до ТзОВ магазин
«Київ», безпідставними, доводи
скаржника необґрунтованими, а рішення
суду першої інстанції про відмову в
позові законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами
у справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

На підставі викладеного апеляційний
суд дійшов висновку, що господарським
судом Тернопільської області належним
чином досліджені обставини справи та
оцінені докази, що мають значення для
справи, при прийнятті рішення вірно
застосовані норми матеріального та
процесуального права, що скаржником не
доведено, доказів не подано наявності
підстав для скасування рішення та для
задоволення апеляційної скарги. Відтак
рішення суду першої інстанції належить
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення.

Крім того, відповідно до п.2.2 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від 21
лютого 2013 року N 7, з наступними змінами
і доповненнями, статтею 55 ГПК України
передбачено визначення ціни позову у
позовах про стягнення грошей і про
витребування майна. Відповідні позовні
заяви мають майновий характер, і розмір
ставок судового збору за їх подання
визначається за приписом підпункту 1
пункту 2 частини другої статті 4 Закону
України « Про судовий збір».

Згідно з п/п 2.2.1. п.2.2. вказаної постанови
судовий збір з позовної заяви про
визнання права власності на майно,
витребування або повернення майна у
позадоговірних зобов'язаннях (у тому
числі в зв'язку з вимогами, заснованими
на приписах частини п'ятої статті 216,
статті 1212 Цивільного кодексу України
тощо), - як рухомих речей, так і
нерухомості, - визначається з
урахуванням вартості спірного майна,
тобто як зі спору майнового характеру.

Предметом даного спору є вимога
позивача про виділення в натурі та про
передачу йому у власність нерухомого
майна - приміщення, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, вартість якого згідно
з рішенням загальних зборів учасників
товариства становить 488 172,65грн.

Отже, даний спір має майновий характер
і при поданні апеляційної скарги на
рішення суду першої інстанції скаржник
мав сплатити за приписом підпункту 4
пункту 2 частини другої статті 4 Закону
України «Про судовий збір» судовий
збір в розмірі 1% від вартості майна,
тобто 4 881,73грн.

При поданні апеляційної скарги
скаржник (позивач) сплатив судовий збір
в сумі 609грн(квитанція № 12238744 від 11.07.2014,
т.3, а.с.17), тобто сплатив на 4272,73 (4881,73-609,00)
грн менше, ніж передбачено Законом.

Таким чином, зі скаржника (позивача)
належить стягнути в доход Державного
бюджету України 4 272,73грн. недоплаченого
судового збору.

Керуючись ст. ст.35, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, Законом України «Про судовий
збір», Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Рішення рішенням Господарського суду
Тернопільської області від 24.06.2014 у
справі № 11/51-1559 залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ідент. НОМЕР_1,
адреса: 46002, АДРЕСА_2 в доход Державного
бюджету України 4 272, 73грн судового
збору.

3. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

4. Справу повернути до місцевого
господарського суду.

Повний текст постанови підписано 08.12.2014

Головуючий-суддя М.І. Хабіб

суддя
В.М. Гриців

суддя
Л.Л.Давид