РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.
Справа № 918/927/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Філіпова Т.Л.

судді
Бучинська Г.Б. ,

судді Юрчук
М.І.

при секретарі Пацьола О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Герасимчук О. П.

відповідача - Пелих А. Б., Саковець А. О.,
Руденко І. Є.

третьої особи - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного підприємства "Олекс" на
рішення господарського суду
Рівненської області від "01" вересня 2014
р. у справі № 918/927/14

за позовом Приватного підприємства
"Олекс", м.Рівне

до ПАТ "Державний ощадний банк України"
в особі філії Рівненського обласного
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України", м.Рівне

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача - Фізична особа - підприємець
Улітко Ірина Яківна, м.Рівне

про стягнення збитків у сумі 909 635 грн.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 01.09.2014 р. у
справі №918/927/14 (суддя Політика Н.А.) у
позові Приватного підприємства "Олекс"
до ПАТ "Державний ощадний банк України"
в особі філії Рівненського обласного
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України" за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача - Фізичної
особи - підприємця Улітко Ірини Яківни
про стягнення збитків у сумі 909 635 грн. -
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням
господарського суду Рівненської
області від 01.09.2014 р. у справі №918/927/14
позивач подав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
господарського суду Рівненської
області від 01.09.2014 р. та прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги
Приватного підприємства "Олекс"
задоволити повністю.

В апеляційній скарзі Приватне
підприємство "Олекс" посилається на
порушення, що господарським судом
Рівненської області норм
матеріального та процесуального права,
що призвело до неправильного вирішення
питання та винесення помилкового
рішення. Крім того, суд не в повному
обсязі з'ясував обставини, що мають
значення для справи.

Зокрема, скаржник не погоджується
із посиланням суду на той факт, що на
момент укладення Попереднього
договору Договір іпотеки від 23.03.2012
року був чинний та не був визнаний
недійсним чи припиненим у
встановленому законом порядку.
Оскільки право іпотеки припинилось
14.11.2013 року на підставі ч. 5 ст. 3 Закону
України «Про іпотеку» та п.п. а) п. 4.4.
Іпотечного договору, а не на підставі
рішення господарського суду
Рівненської області від 13.02.2014 року та в
день набрання ним законної сили.

Окрім того, апелянт оспорює доводи суду
першої інстанції, що позивачем не було
доведено укладення договору оренди з
ФОП Улітко І.Я. та виникнення в орендаря
зобов'язання по сплаті орендних
платежів.

При цьому на думку позивача, місцевим
судом не враховано положення ст. 635 ЦК
України, які встановлюють, що укладення
Попереднього договору покладає на
сторони обов'язки та відповідальність
за їх невиконання.

Відтак, скаржник стверджує, що
укладений Попередній договір є
належним та достатнім доказом у
розумінні ст. 34 ГПК України на
підтвердження реальності понесених
прямих збитків та збитків у формі
упущеної вигоди.

Крім того, скаржник звертає увагу
апеляційного суду на те, що відхиляючи
доводи позивача про умисне невиконання
банком обов'язку щодо зняття обтяження
з предмету іпотеки, суд вказав, що
позивачем не надані будь-які докази
його звернення до органів виконавчої
служби за примусовим виконанням
рішення суду щодо зобов'язання
відповідача здійснити дії, визначенні
у рішенні господарського суду
Рівненської області від 13.02.2014 року у
справі №918/1906/13.

Ухвалою Рівненського
апеляційного господарського суду від
08.10.2014 р. апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Олекс" прийнято до
провадження, справу призначено до
слухання.

29.10.2014 р. ПАТ "Державний ощадний банк
України" в особі філії Рівненського
обласного управління ПАТ "Державний
ощадний банк України" надав
Рівненському апеляційному
господарському суду відзив на
апеляційну скаргу, у якому просить
апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Олекс" залишити без
задоволення, рішення господарського
суду Рівненської області від 01.09.2014 р.
без змін.

Представник позивача - Приватного
підприємства "Олекс" Герасимчук О.П.
підтримав доводи, викладені в
апеляційній скарзі та додаткових
поясненнях, та надав пояснення на
обгрунтування своєї правової позиції.
Вважає, що рішення господарського суду
Рівненської області від 01.09.14 р. у
справі №918/927/14 є незаконним та таким, що
прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому просить його скасувати і винести
нове рішення, яким позовні вимоги
задоволити повністю.

Представник відповідача - ПАТ
"Державний ощадний банк України" в
особі філії Рівненського обласного
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України" Пелих А.Б. заперечив проти
доводів апеляційної скарги з підстав,
викладених у відзиві на апеляційну
скаргу № 18-13/3384 від 29.10.14 р., та надав
пояснення на обгрунтування своєї
правової позиції. Вважає, що рішення
господарського суду Рівненської
області від 01.09.2014 р. у справі № 918/927/14 є
законним та обґрунтованим, тому
просить залишити його без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник відповідача - ПАТ
"Державний ощадний банк України"
Саковець А.О. підтримав позицію
представника Пелих А.Б. в повному
обсязі та надав додаткові пояснення
щодо обставин справи.

Розглянувши доводи апеляційної
скарги, вивчивши матеріали справи,
наявні в ній докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, Рівненський
апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
23.03.2012р. на забезпечення виконання
зобов'язань за договором
відновлювальної кредитної лінії від
30.12.2009р. №98 між Публічним акціонерним
товариством "Державний ощадний банк
України" (іпотекодержатель) та
Приватним підприємством "Олекс"
(іпотекодавець) укладено іпотечний
договір (далі - Договір іпотеки).

Згідно п.1.1 іпотекодавець, як майновий
поручитель боржника, з метою
забезпечення належного виконання
зобов'язання, що випливає з кредитного
договору, передає в іпотеку, а
іпотекодержатель цим приймає в іпотеку
в порядку і на умовах, визначених у
цьому договорі, предмет іпотеки, який
належить іпотекодавцю на праві
власності, що підтверджується
Свідоцтвом про право власності на
нерухоме майно, виданим 26.07.2006р.
Виконавчим комітетом Рівненської
міської ради згідно з розпорядженням
міського голови №1317-р від 24.07.2006р.,
зареєстрованого в Комунальному
підприємстві Рівненському міському
бюро технічної інвентаризації 26.07.2006р.,
номер запису: 89-1756 в книзі: 13,
реєстраційний номер майна 12688396.

Предметом іпотеки за цим договором є
нерухоме майно, а саме: нежитлові
приміщення І (першого) поверху, що
знаходяться за адресою: м. Рівне, майдан
Незалежності, 1, загальною площею 459,5
кв.м. Земельна ділянка площею 135 кв.м., на
якій знаходиться предмет іпотеки,
перебуває в оренді згідно з договором
оренди землі від 14.07.2005р., посвідченим
приватним нотаріусом Рівненського
міського нотаріального округу
Сивоглаз Світланою Станіславівною за
реєстраційним №4726 (п.1.2 договору
іпотеки).

У відповідності до п.п. а) п.4.4 Договору
іпотеки, право іпотеки припиняється
виконанням у повному обсязі
зобов'язання за кредитним договором.

Цей договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами та
нотаріального посвідчення і діє до
виконання зобов'язання за кредитним
договором в повному обсязі (п.9.1
Договору іпотеки).

Договір іпотеки від 23.03.2012р.
посвідчений приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу Піддубною Л.П. та зареєстровано
в реєстрі за №839. Також, накладено
заборону на відчуження предмета
іпотеки, що зареєстровано в реєстрі за
№840.

У зв'язку з повним виконанням
зобов'язань та припиненням
правовідносин за договором
відновлювальної кредитної лінії від
30.12.2009р. №98, ПП "Олекс" неодноразово
звертався до ПАТ "Державний ощадний
банк України" з вимогою зняти обтяження
з заставного майна, однак відповіді не
отримав.

За вказаних обставин, ПП "Олекс"
звернулось до господарського суду
Рівненської області з позовом до ПАТ
"Державний ощадний банк України" в
особі філії Рівненського обласного
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України" в якому (з урахуванням
уточнень) просив визнати зобов'язання
за іпотечним договором від 23.03.2012р.
укладеним між ПАТ "Державний ощадний
банк України" в особі філії -
Рівненського обласного управління ПАТ
"Державний ощадний банк України" та ПП
"Олекс", зареєстрований в реєстрі за
№839, припиненими; зобов'язати ПАТ
"Державний ощадний банк України" в
особі філії Рівненське обласне
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України" подати реєстраційній службі
Рівненського міського управління
юстиції заяву відповідно до
затвердженої форми для проведення
державної реєстрації припинення
обтяження майнових прав на нежитлове
приміщення І (першого) поверху, що
знаходяться за адресою: м. Рівне, майдан
Незалежності, 1, загальною площею
459,5кв.м., та вилучити внесені на
підставі іпотечного договору від
23.03.2012р. запис до Єдиного державного
реєстру заборон відчужень об'єктів
нерухомого майна №3362865 від 23.03.2012р. по
об'єкту: нежитлове приміщення І
(першого) поверху, що знаходяться за
адресою: м. Рівне, майдан Незалежності,
1, загальною площею 459,5кв.м., та вилучити
внесений на підставі іпотечного
договору від 23.03.2012р. запис про державну
реєстрацію іпотеки №3362819 від 23.03.2012р. по
об'єкту: нежитлове приміщення І
(першого) поверху, що знаходяться за
адресою: м. Рівне, майдан Незалежності,
1, загальною площею 459,5кв.м.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 13.02.2014р. у
справі №918/1906/13, залишеним без змін
постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014р.,
вказаний позов задоволено. Постановою
Вищого господарського суду України
рішення господарського суду
Рівненської області від 13.02.2014р. та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014р.
залишено без змін.

Позивач зазначає, що відповідачем
зазначене рішення виконано не було,
обтяження майнових прав на нежитлове
приміщення І (першого) поверху, що
знаходяться за адресою: м. Рівне, майдан
Незалежності, 1, загальною площею
459,5кв.м. не припинено, запис про
обтяження №3362865 від 23.03.2012р. та запис
про іпотеку №3362819 від 23.03.2012р. по
об'єкту: нежитлове приміщення І
(першого) поверху, що знаходяться за
адресою: м. Рівне, майдан Незалежності, 1
(один), загальною площею 459,5кв.м. із
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, не вилучено.

04.12.2013р. між Приватним підприємством
"Олекс" та фізичною-особою підприємцем
Улітко І.Я укладений Попередній
договір за умовами якого, сторони
погодили не пізніше 06.01.2014р. укласти
договір оренди нежитлових приміщень І
(першого) поверху, що знаходяться за
адресою: м. Рівне, майдан Незалежності, 1
(один).

Пунктом 2.1.1 Попереднього договору
сторони визначили, що за місячний
розмір орендної плати визначається із
розрахунку 350 грн. за 1 кв.м. (без ПДВ), що
в сумі складає 160 825 грн. (без ПДВ) за один
місяць.

Згідно п.5.1 Попереднього договору у
випадку якщо будь-яка зі сторін
ухилятиметься від укладання основного
договору, вона зобов'язана сплатити
іншій штраф у розмірі 80000 грн.

З огляду на п. 2.2 іпотечного договору,
яким передбачено, що іпотекодавець не
має права без згоди іпотекодержателя
розпоряджатись будь-яким чином
предметом іпотеки або його частини, а
також укладати стосовно предмета
іпотеки договори оренди, Позивач
08.01.2014р. направив на адресу Банку
звернення про надання згоди Банку на
передачу заявником в оренду
приміщення, що знаходиться у м. Рівне,
м-н. Незалежності, 1. Проте, позитивної
відповіді не отримало.

У зв'яку із тим, що позивач порушив
умови попереднього договору з
фізичною-особою підприємцем Улітко
І.Я., не уклав договір оренди нерухомого
майна, позивач сплатив штраф у розмірі
80 000 грн., що підтверджується платіжним
дорученням №1 від 02.04.2014 р.

Відтак, Приватне підприємство "Олекс"
звернулося до господарського суду
Рівненської області про стягнення з
ПАТ "Державний ощадний банк України" в
особі філії Рівненського обласного
управління ПАТ "Державний ощадний банк
України" про стягнення збитків в сумі 909
635 грн. з яких: 804125 грн. збитки у формі
упущеної вигоди у вигляді не отриманої
орендної плати за період з січня по
травень 2014 року, 80000 грн. прямих збитків,
які виразилися в не знятті обтяження на
предмет іпотеки та 25 510 грн. збитків по
відшкодуванню комунальних платежів.

Дослідивши матеріали справи та
обставини на предмет повноти їх
встановлення, надання їм судом першої
інстанції належної юридичної оцінки,
вивчивши доводи апеляційної скарги
стосовно дотримання норм
матеріального і процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Статтею 22 Цивільного кодексу України
визначено поняття збитків, які
поділяються на реальні збитки і
упущену вигоду. Реальні збитки - втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права. Упущена вигода - це
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене.

Стаття 224 Господарського кодексу
України передбачає, що учасник
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено. Під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають
відшкодуванню, відносяться: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною, неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом (ст.225 ГК України).

За загальним правилом збитки - це
об'єктивне зменшення будь-яких
майнових благ, яке пов'язане з утиском
його інтересів як учасника певних
суспільних відносин і яке виражається
у зроблених ним витратах тощо.

Для застосування такого виду
господарської санкції, як
відшкодування збитків, необхідна
наявність всіх елементів складу
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки (дії чи бездіяльності особи);
шкідливого результату такої поведінки
- збитків, їх наявності та розміру;
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та збитками; вини особи, яка
заподіяла збитки. У разі відсутності
хоча б одного з елементів
відповідальність у вигляді
відшкодування збитків не наступає.

Протиправною є поведінка, яка не
відповідає вимогам закону, тягне за
собою порушення (зменшення, обмеження)
майнових прав (благ) і законних
інтересів іншої особи.

Крім того, важливим елементом
доказування наявності збитків є
встановлення причинного зв'язку між
протиправною поведінкою заподіювача
та збитками потерпілої сторони. Слід
довести, що протиправна дія чи
бездіяльність заподіювача є причиною,
а збитки, які завдані особі, - наслідком
такої протиправної поведінки.

Умовою відповідальності за
правопорушення є вина заподіювача
збитків, тобто винною дією є
невиконання, відмова від виконання або
неналежне виконання зобов'язань.
Кредитор, вимагаючи відшкодування
збитків, має довести три перші умови
відповідальності, зокрема факт
наявності протиправної поведінки
боржника, розмір збитків, причинний
зв'язок. Вина боржника у порушенні
презюмується та не підлягає доведенню
кредитором.

Частиною 4 ст.623 ЦК України встановлено,
що при визначенні неодержаних доходів
(упущеної вигоди) враховуються заходи,
вжиті кредитором щодо їх одержання.

Отже, для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення збитків
у вигляді упущеної вигоди, потрібна
наявність усіх елементів складу
цивільного правопорушення: 1)
протиправної поведінки; 2) збитків; 3)
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою боржника та збитками; 4) вини
та встановлення заходів, вжитих
стороною для одержання такої вигоди.

Пред'явлення вимоги про відшкодування
неодержаних доходів (упущеної вигоди)
покладає на кредитора обов'язок
довести, що ці доходи (вигода) не є
абстрактними, а дійсно були б ним
отримані в разі належного виконання
боржником своїх обов'язків. При
визначенні реальності неодержаних
доходів мають враховуватися заходи,
вжиті кредитором для їх одержання. У
вигляді упущеної вигоди
відшкодовуються ті збитки, які могли б
бути реально отримані при належному
виконанні зобов'язання.

При обрахуванні розміру упущеної
вигоди мають враховуватися тільки ті
точні дані, які безспірно
підтверджують реальну можливість
отримання грошових сум, або інших
цінностей, якби права позивача не були
порушені. Нічим не підтверджені
розрахунки про можливі доходи до уваги
братися не можуть. Розмір упущеної
вигоди повинен визначатися з
урахуванням часу, протягом якого
тривали протиправні дії відповідача,
розумних витрат на отримання доходів,
які позивач поніс би, якби не відбулося
порушення права.

У зв'язку з чим, позивач належними
доказами в розумінні статті 34
Господарського процесуального кодексу
України має обґрунтувати можливість
отримання ним прибутку саме у
заявленому розмірі, а також довести, що
він міг і повинен був отримати
визначені доходи і тільки неправомірні
дії відповідача стали єдиною і
достатньою причиною, яка позбавила
його можливості отримати прибуток.

Позивач вважає протиправною
поведінкою відповідача відсутність з
його боку дій, спрямованих на зняття
обтяження з іпотечного майна, з цим він
пов'язує настання негативних для нього
наслідків у вигляді упущеної вигоди.

Проте, на момент укладення
Попереднього договору від 04 грудня 2013
року між ПП "Олекс" та ФОП Улітко І.Я.,
Договір Іпотеки від 23 березня 2012 року
укладений між Банком та ПП "Олекс" був
чинний та не був визнаний недійсним чи
припиненим у встановленому законом
порядку.

ПП "Олекс" 17 грудня 2013 року звернулося
до господарського суду Рівненської
області з позовом до ПАТ "Державний
ощадний банк України" в особі філії
Рівненського обласного управління
Публічного акціонерного товариства
"Державний ощадний банк України" про
визнання зобов'язання за договором
іпотеки припиненим та зобов'язати
вчинити певні дії.

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 13.02.2014р. у
справі №918/1906/13, залишеним без змін
постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014р.,
вказаний позов задоволено. Постановою
Вищого господарського суду України
рішення господарського суду
Рівненської області від 13.02.2014р. та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 29.04.2014р.
залишено без змін.

Судом встановлено, що на момент
можливого підписання основного
договору не пізніше 06 січня 2014 року, що
передбачено п.5.1. Попереднього
договору, рішення по справі №918/1906/13 не
було прийнято, що підтверджується
матеріалами справи, а отже Договір
іпотеки від 23.03.2012 року не був
припинений у встановленому законом
порядку, а тому у Банку були відсутні
законні підстави для зняття обтяження
нерухомого майна.

Крім того, власник зобов'язаний
утримувати майно, що йому належить,
якщо інше не встановлено договором або
законом (ст.322 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач є власником майна - нежитлового
приміщення І (першого) поверху, що
знаходяться за адресою: м. Рівне, майдан
Незалежності, 1, загальною площею 459,5
кв.м., а тому зобов'язаний його
утримувати.

З вище викладеного вбачається, що
можливість укладення договору оренди
нерухомого майна з фізичною-особою
підприємцем Улітко І.Я. не свідчить про
наявність цивільного правопорушення в
діях відповідача та не є підставою для
покладення на відповідача обов'язку
сплати комунальних платежів за
утримання цього майна або підставою
для стягнення цих сум у якості збитків.

Таким чином, висновок суду першої
інстанції про відмову у позові в цій
частині є правильним.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що позивач просить
стягнути з відповідача прямі збитки у
сумі 80 000,00 грн., тобто кошти, які
позивач сплатив ФОП Улітко І.Я. у
вигляді штрафу за невиконання умов
попереднього договору.

Щодо вимог про стягнення 80 000, 00 грн.
прямих збитків, колегія суддів вважає
за необхідне зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що
04.12.2013р. між Приватним підприємством
"Олекс" та Фізичною-особою підприємцем
Улітко І.Я. укладено попередній договір
про укладення в майбутньому договору
оренди приміщення. Відповідно до п. 8.1.
цього договору, у разі, якщо будь-яка із
сторін ухиляється від його укладення,
настає відповідальність у вигляді
штрафу в сумі 80 000 грн.

Відповідно до ст.42 ГК України
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями) з метою
досягнення економічних і соціальних
результатів та одержання прибутку.

Враховуючи, що позивач на час укладення
Попереднього договору був заздалегідь
обізнаним про те, що об'єкт оренди:
нежитлове приміщення І (першого)
поверху, що знаходяться за адресою: м.
Рівне, майдан Незалежності, 1, має
обтяження майнових прав, про що є
відповідний запис у державному реєстру
речових прав на нерухоме майно, він на
свій ризик уклав цей Попередній
договір, не вживши перед цим всіх
заходів щодо запобігання виникненню
збитків.

В апеляційній скарзі апелянт звертає
увагу суду на те, що банк зобов'язаний
був подати заяву про припинення
іпотеки з 14.11.2013 р. по 20.11.2013р. до
відповідного органу реєстрації, однак
у зв'язку з тим що дані дії відповідачем
не були вчинені та не було знято
обтяження з нерухомого майна, скаржник
поніс збитки у розмірі 909 635, 00 грн.
Однак колегія суддів, критично оцінює
доводи апеляційної скарги враховуючи
наступне.

Відповідно до п. 73 Постанови Кабінету
Міністрів України, від 17.10.2013, № 868 "Про
затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно" під час проведення
державної реєстрації обтяжень речових
прав на нерухоме майно заінтересованою
особою є особа, якою встановлено
обтяження, а також особа, в інтересах
якої встановлено обтяження (обтяжувач).

У разі проведення державної реєстрації
припинення обтяжень речових прав на
нерухоме майно заінтересованою особою
є також особа, якою припинено
обтяження, а також особа, в інтересах
якої припинено обтяження.

Відтак, Приватне підприємство "Олекс"
не було позбавлено можливості
звернутися до Укрдержреєстру із заявою
про припинення обтяжень речових прав
на нерухоме майно, в даному випадку на
нежитлове приміщення І (першого)
поверху, що знаходяться за адресою: м.
Рівне, майдан Незалежності, 1, загальною
площею 459,5 кв.м. Проте, позивачем таких
дій вчинено не було. Не наведено також
доводів, на підставі яких апеляційний
суд міг би прийти до висновку про
наявність обставин, які б свідчили про
ухилення сторін попереднього договору
від його виконання. Навпаки, настання
негативних наслідків пов'язується з
діями сторонньої особи, яка не є
стороною попереднього договору, а саме
з бездіяльністю Рівненського
управління ПАТ "Державний ощадний
банк" з наведеного вбачається висновок
про відсутність причинно-наслідкового
зв'язку між діями осіб та негативними
наслідками, які виникли на думку
позивача, з цих обставин.

З урахуванням вище викладеного, доводи
апеляційної скарги Приватного
підприємства "Олекс" суд апеляційної
інстанції не вважає переконливими та
відхиляє.

Як роз'яснено у Постанові Пленуму
Вищого господарського суду України №6
від 23.03.2012 р. "Про судове рішення",
рішення з господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Рішення суду першої інстанції
указаним вимогам відповідає.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що доводами апеляційної
скарги висновків господарського суду
не спростовано, підстав для скасування
або зміни рішення, встановлених
статтею 104 Господарського
процесуального кодексу України, не
встановлено, а відтак апеляційну
скаргу слід залишити без задоволення,
рішення господарського суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,105,109,110
Господарського процесуального кодексу
України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "Олекс" на рішення
господарського суду Рівненської
області від 01.09.2014 р. у справі № 918/927/14
залишити без задоволення, рішення суду
першої інстанції - без змін.

Справу №918/927/14 повернути до
господарського суду Рівненської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття. Постанову суду
апеляційної інстанції може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постановою законної сили.

Головуючий суддя
Філіпова Т.Л.

Суддя
Бучинська Г.Б.

Суддя
Юрчук М.І.