номер провадження справи 8/138/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2014
Справа № 908/4281/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "ІВК Техніка"
(61002, м.Харків, вул.. Дарвіна, 20, адреса
для листування - 61004, м.Харків, пр.
Райрадівський, 1)

до відповідача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Солід" (юр. адреса,
83060, м.Донецьк, вул.. Куйбишева, 140-Г;
поштова адреса: 84060, Донецька область,
м.Краматорськ, вул.. Уборевича, 25)

про стягнення 12287 грн. 78 коп. основного
боргу за договором постачання № 94/3П
від 01.11.2013 р., 503 грн. 81 коп. втрат від
інфляції грошових коштів, 3164 грн. 52 коп.
річних процентів, 1228 грн. 78 коп. штрафу,
791 грн. 13 коп. пені

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача - Зеленько В.В., дов. від 04.11.2014
р.

Відповідача - не з'явився

Заявлено позовні вимоги про
стягнення з відповідача стягнення 12287
грн. 78 коп. основного боргу за договором
постачання № 94/3П від 01.11.2013 р., 503 грн. 81
коп. втрат від інфляції грошових
коштів, 3164 грн. 52 коп. річних процентів,
1228 грн. 78 коп. штрафу, 791 грн. 13 коп. пені.

Вступну та резолютивну частини рішення
оголошено в судовому засіданні 26.11.2014р.

В судовому засіданні 26.11.2014 р. позивачем
заявлено про зменшення розміру
позовних вимог у зв'язку частковою
сплатою заборгованості відповідачем
після порушення провадження у справі. У
відповідності до ст.. 22 ГПК України
клопотання судом задоволено.

Позивач підтримує вимоги з підстав,
викладених в позові, відповідно до ст.
ст. 193, 216, 230 ГК України, ст. ст. 525, 526, 530,
549, 599, 612, 625, 629, 692, 712 ЦК України. В
обґрунтування вимог вказує, що на
виконання договору постачання № 94/ЗП,
укладеного з відповідачем 01.11.2013 р., за
видатковою накладною № 4170 від 04.07.2014 р.
останньому передано товар на загальну
суму 12287 грн. 78 коп. Відповідач
зобов'язання щодо оплати отриманого
товару не виконав, внаслідок чого за
ним склалась заборгованість в сумі 12287
грн. 78 коп. В судовому засіданні позивач
заявив про часткову сплату
відповідачем заявленої до стягнення
заборгованості, внаслідок чого сума
заборгованості складає 1300 грн., яку
позивач просить стягнути з товариства
«Солід». За несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань у відповідності
до п. 5.3 договору № 94/ЗП до стягнення
заявлено 791 грн. 13 коп. пені, нарахованої
за період з 19.07.2014 р. по 20.10.2014 р., та 1228
грн. 78 коп. штрафу. Відповідно до ст. 625
ЦК України до стягнення заявлено 3164
грн. 52 коп. річних процентів,
нарахованих за період з 19.07.2014 р. по
20.10.2014 р., та 503 грн. 81 коп. втрат від
інфляції грошових коштів, нарахованих
за період з липня 2013 р. по вересень 2014 р.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
спростував, представник відповідача в
судове засідання за викликом не
з'явився, правом надати відзив на позов
не скористався. Згідно п. 3.9.1 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК
України. В разі, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Ухвала суду від 20.10.2014 р.
про порушення провадження по справі №
908/4281/14, яка направлялася на адресу
відповідача, не повернута органом
зв'язку, тому з урахуванням обставин
справи вважається належним виконанням
господарським судом обов'язку щодо
повідомлення учасників судового
процесу щодо вчинення судом певних
процесуальних дій. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору. Оскільки всі учасники
судового процесу були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду,
суд дійшов висновку про можливість
розгляду позовної заяви по суті в
судовому засіданні 26.11.2014 року за
відсутності представника відповідача.

Згідно до ст. 75 ГПК України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, суд
встановив, що Товариством з обмеженою
відповідальністю фірма «ІВК «Техніка»
(позивач у справі, постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Солід» (відповідач у
справі, покупець) 01.11.2013 р. укладено
договір постачання № 94/ЗП, за умовами
якого постачальник протягом усього
терміну дії договору зобов'язався
постачати покупцеві продукцію, а
покупець - приймати у постачальника
товар і оплачувати його на умовах,
передбачених договором. Порядок
розрахунків узгоджено п. 3.1 договору,
яким передбачено, що розрахунок за
кожну поставлену партію товару
покупець здійснює протягом 14
календарних днів від дати здійснення
поставки, але не пізніше останнього
робочого місяця, в якому було здійснено
постачання, навіть якщо строк
здійснення оплати менше, ніж вказана
кількість днів.

Як свідчать вивчені матеріали, на
виконання умов договору № 94/ЗП від
01.11.2013 р. за видатковою накладною № 4170
від 04.07.2014 р. позивачем поставлено
відповідачу товар на загальну суму 12287
грн. 78 коп., який отримано відповідачем,
про що свідчить підпис уповноваженої
особи відповідача на зазначеній
накладній та довіреність № 1204 від
04.07.2014 р. На оплату товару пред'явлено
рахунок № 4677 від 04.07.2014 р.

В силу ст. 712 ЦК України за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Пунктом першим статті 193
Господарського Кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Аналогічна норма міститься
і в статті 526 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Згідно з
вимогами пункту 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статей 525, 526 Цивільного кодексу України
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Пунктом 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини другої статті 692
ЦК України покупець зобов'язаний
сплатити продавцеві повну ціну
переданого товару. При цьому
підписання покупцем видаткової
накладної, яка є первинним обліковим
документом та фіксує факт здійснення
господарської операції і встановлення
договірних відносин, є підставою для
виникнення обов'язку щодо здійснення
розрахунків за отриманий товар.

Відповідачем зобов'язання щодо повної
оплати товару у обумовлений термін не
виконані, що свідчить про порушення
відповідачем умов договору.

Як вказує позивач, відповідач частково
оплатив за отриманий товар в розмірі
10987 грн. 78 коп., сплативши 2287 грн. 79 коп. -
24.10.2014 р., 1000 грн. - 31.10.2014 р., 3000 грн. - 04.11.2014
р. та 4700 грн. - 25.11.2014 р., про що свідчать
надані платіжні документи. Суд вважає
за необхідне в частині стягнення з
відповідача 10987 грн.78 коп. основного
боргу провадження у справі припинити
внаслідок врегулювання спору в
добровільному порядку.

Згідно представленого позивачем
розрахунку заборгованість відповідача
за договором № 94/ЗП від 01.11.2014 р. на час
розгляду справи складає 1300 грн.
Оскільки відповідач не надав суду
доказів виконання зобов'язання щодо
оплати отриманого від позивача товару
в узгодженому розмірі та у визначені
строки, суд вважає вимоги про стягнення
основного боргу в сумі 1300 грн.
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення пені в розмірі 791
грн. 13 коп., нарахованої за період з
19.07.2014 р. по 20.10.2014 р., та штрафу в розмірі
1228 грн. 78 коп., позивач обґрунтовує п. 5.3
договору № 94/ЗП від 01.11.2013 р., згідно до
якого за порушення термінів оплати
покупець сплачує постачальникові пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла протягом періоду, за який
сплачується пеня, від суми сплаченого,
але не поставленого товару, за кожний
календарний день прострочення платежу,
а у разі перевищення затримки більше,
ніж на 10 банківських днів, додатково
штраф у розмір 10% від суми
заборгованості.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 546 ЦК України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком. Під
неустойкою (штрафом, пенею), відповідно
до статті 549 цього Кодексу розуміється
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.
Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний набір санкцій.

Розрахунок заявленої до стягнення
пені, здійснений позивачем, судом
перевірено. Оскільки встановлено, що
відповідач прострочив виконання
зобов'язань по оплаті отриманого
товару, суд знаходить представлений
розрахунок обґрунтованим, вимоги не
суперечними ст. 232 ГК України та Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань" та такими, що підлягають
задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом. Пунктом 5.4
договору № 94/ЗП передбачено, що в разі
прострочення оплати покупець сплачує
постачальнику відсотки за
користування грошовими коштами в
розмірі 100% річних від суми
простроченого платежу. Таким чином,
оскільки судом встановлено, що
відповідач прострочив виконання
зобов'язань по оплаті отриманого
товару, вимоги про стягнення річних
процентів в сумі 3164 грн. 52 коп.,
нарахованих за період з 19.07.2014 р. по
20.10.2014 р., та втрат від інфляції грошових
коштів в сумі 503 грн. 81 коп., нарахованих
за період з липня 2014 р. по вересень 2014 р.,
суд вважає обґрунтованими та такими,
що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, ст. 193 ГК
України, ст. ст. 526, 549, 625, 692, 712 ЦК України,
керуючись ст.ст. 49, 75, 80 п. 1-1, ст. ст. 82-84
ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В частині стягнення основного боргу в
сумі 10987 грн. 78 коп. провадження по
справі припинити.

В іншій частині позовні вимоги
задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Солід" (юр. адреса,
83060, м.Донецьк, вул.. Куйбишева, 140-Г;
поштова адреса: 84060, Донецька область,
м.Краматорськ, вул.. Уборевича, 25, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю фірма "ІВК Техніка"
(61002, м.Харків, вул.. Дарвіна, 20, адреса
для листування - 61004, м.Харків, пр.
Райрадівський, 1, ) 1300 (одна
тисяча триста) грн. основного боргу, 503
(п'ятсот три) грн. 81 коп. втрат від
інфляції грошових коштів, 3164 (три
тисячі сто шістдесят чотири) грн.. 52 коп.
річних процентів, 1228 (одна тисяча
двісті двадцять вісім) грн.. 78 коп.
штрафу, 791 (сімсот дев'яносто одна) грн..
13 коп. пені, 1827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. судового збору.
Видати наказ.

Повне рішення складено 02 грудня 2014
року.

Суддя
І.А. Попова