ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"01" грудня 2014 р.
Справа № 911/4851/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Яреми В.А., перевіривши
матеріали позовної заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «СП
Агроекс» до Приватного акціонерного
товариства "Технологічна Аграрна
Компанія Об'єднана" та Фізичної
особи-підприємця Левчука Дмитра
Сергійовича про визнання договору
недійсним

за позовом Приватного акціонерного
товариства "Технологічна Аграрна
Компанія Об'єднана"

до Фізичної особи-підприємця Левчука
Дмитра Сергійовича

про визнання договору недійсним

встановив:

Приватне акціонерне товариство
"Технологічна Аграрна Компанія
Об'єднана" звернулось до
господарського суду Київської області
з позовом до Фізичної особи-підприємця
Левчука Дмитра Сергійовича про
визнання недійсним договору
транспортного перевезення від 29.08.2013,
укладеного між ФОП Левчуком Д.С. та
позивачем.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 12.11.2014 порушено провадження
у справі №911/4851/14 та призначено до
розгляду на 25.11.2014.

Ухвалою господарського суду Кивської
області від 25.11.2014 відкладено розгляд
справи на 02.12.2014.

27.11.2014 через канцелярію господарського
суду надійшла позовна заява Товариства
з обмеженою відповідальністю «СП
Агроекс» як третьої особи із
самостійними вимогами на предмет спору
у справі №911/4851/14.

Перевіривши матеріали вказаного
позову суд дійшов висновку, що подані
матеріали не є достатніми для
прийняття позовної заяви до розгляду
виходячи з наступного.

Приписами ст. 26 Господарського
процесуального кодексу України
унормовано, що треті особи, які
заявляють самостійні вимоги на предмет
спору, можуть вступити у справу до
прийняття рішення господарським судом,
подавши позов до однієї або двох
сторін.

Треті особи, які заявляють самостійні
вимоги на предмет спору, користуються
усіма правами і несуть усі обов'язки
позивача.

Відповідно до п. 1.5. постанови пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» №18 від 26.12.2011 вступ у
справу третьої особи, яка має
самостійні вимоги на предмет спору,
можливий тільки на підставі її
позовної заяви, що повинна відповідати
вимогам статей 54 - 57 ГПК України, а не за
клопотанням сторін, прокурора або з
ініціативи господарського суду (стаття
26 ГПК України). Питання про прийняття
такої заяви, відмову в її прийнятті або
про її повернення вирішується на
загальних підставах згідно зі статтями
61 - 63 ГПК України.

До того ж, згідно п. 2.12. постанови
пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» №7 від
21.02.2013, оскільки треті особи, які
заявляють самостійні вимоги на предмет
спору, відповідно до статті 26 ГПК
України несуть усі обов'язки позивача,
обов'язок сплатити судовий збір з
відповідної позовної заяви або з інших
заяв (скарг, дій), зазначених у пунктах 2
і 4 статті 4 Закону, покладається також і
на них.

Так, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК
України до позовної заяви додаються
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Приписами статті 4 Закону України «Про
судовий збір» встановлено, що судовий
збір справляється у відповідному
розмірі від мінімальної заробітної
плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
справляється судовий збір у розмірі
мінімальної заробітної плати.

Згідно Закону України «Про Державний
бюджет України на 2014 рік» розмір
мінімальної заробітної плати на 01.01.2014
становить 1 218,00 грн.

З огляду наведеного, за подання у 2014
році до господарського суду позовної
заяви немайнового характеру
справляється судовий збір у розмірі
мінімальної заробітної плати, а саме 1
218, 00грн.

Товариством з обмеженою
відповідальністю «СП Агроекс»
заявлено вимогу про визнання недійсним
договору транспортного перевезення
від 29.08.2013, що за своєю правовою
природою є вимогою немайнового
характеру.

Як вбачається з платіжного доручення
№ПН1164760 від 27.11.2014 судовий збір ТОВ «СП
Агроекс» сплачено у розмірі 12, 18 грн.

Однак, сплачена сума судового збору є
меншою від законодавчо встановленого
розміру, та не відповідає вимогам
вищезазначених положень Закону.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України
встановлено, що суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо не подано доказів сплати
судового збору у встановлених порядку
та розмірі.

З огляду наведеного, а також враховуючи
той факт, що платіжне доручення №ПН1164760
від 27.11.2014 не може вважатись належним та
допустимим доказом сплати судового
збору у встановленому розмірі, суд
дійшов висновку про повернення
позовної заяви Товариству з обмеженою
відповідальністю «СП Агроекс» без
розгляду в порядку п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК
України.

Круючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. ст. 57, 86
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ухвалив:

Позовну заяву та додані до неї
документи повернути Товариству з
обмеженою відповідальністю «СП
Агроекс» без розгляду.

Суддя
В.А. Ярема