ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"26" листопада 2014 р.
Справа № 911/4820/14

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техно-Буд Сервіс»,
Чернівецька область, Глибоцький район,
с. Чагор

про скасування рішення Постійно
діючого третейського суду при
Асоціації «Продавців послуг та товарів
для автомобілів» від 19 серпня 2014 року

у справі №477/07/14, розглянутої Постійно
діючим третейським судом при Асоціації
«Продавців послуг та товарів для
автомобілів»

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мережа сервісних
станцій «Тідісі-Дальнобой», Київська
область, м. Бровари

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техно-Буд Сервіс»,
Чернівецька область, Глибоцький район,
с. Чагор

про стягнення заборгованості та
штрафних санкцій

Суддя Заєць Д.Г.

секретар судового засідання Колісник
Ю.І.

за участю представників:

від заявника/відповідача: Найда О.Ю.
(доручення №174 від 23 вересня 2014 року);

від позивача: Собко С.Л. (довіреність б/н
від 8 січня 2014 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
«Продавців послуг та товарів для
автомобілів» від 19 серпня 2014 року у
справі №477/07/14 за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мережа
сервісних станцій «Тідісі-Дальнобой»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техно-Буд Сервіс»
про стягнення заборгованості та
штрафних санкцій позовні вимоги
задоволено.

До господарського суду Київської
області надійшла заява Товариства з
обмеженою відповідальністю «Техно-Буд
Сервіс» №197 від 7 листопада 2014 року (вх.
№5000/14 від 11 листопада 2014 року) про
скасування рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
«Продавців послуг та товарів для
автомобілів» від 19 серпня 2014 року у
справі №477/07/14.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Закону України
«Про третейські суди», рішення
третейського суду може бути оскаржене
сторонами, третіми особами, а також
особами, які не брали участь у справі, у
разі якщо третейський суд вирішив
питання про їх права і обов'язки у
випадках, передбачених цим Законом, до
компетентного суду відповідно до
встановлених законом підвідомчості та
підсудності справ.

Статтею 2 Закону України «Про
третейські суди» визначено, що
компетентним судом є місцевий
загальний суд чи місцевий
господарський суд за місцем розгляду
справи третейським судом.

Згідно рішення Постійно діючого
третейського суду при Асоціації
«Продавців послуг та товарів для
автомобілів» від 19 серпня 2014 року у
справі №477/07/14, місце розгляду справи -
Україна, Київська область, м. Бровари,
вул. Богунська, 26 В.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 122-4
Господарського процесуального кодексу
України, справа про оскарження рішення
третейського суду розглядається
суддею одноособово протягом одного
місяця з дня надходження до
господарського суду заяви про
скасування рішення третейського суду.

Ухвалою суду від 12 листопада 2014 року
розгляд заяви призначено на 26
листопада 2014 року.

26 листопада 2014 року представником
заявника через канцелярію суду подано
клопотання про зупинення провадження у
даній справі до вирішення пов'язаної з
нею справи №911/4785/14 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техно-Буд Сервіс» до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мережа сервісних
станцій «Тідісі-Дальнобой» про
визнання недійсним третейського
застереження.

Судом відмовлено в задоволенні
зазначеного клопотання, оскільки, з
поданої заявником ухвали
господарського суду Київської області
від 12 листопада 2014 року за №911/4785/14 про
порушення провадження у справі не
вбачається, що предметом розгляду
справи №911/4785/14 є визнання недійсним
третейського застереження,
передбаченого договором поставки
№885/2012П від 13 серпня 2012 року, на
підставі якого здійснювалось
провадження під час розгляду
третейським судом справи №477/07/14.

Як вбачається з матеріалів заяви про
скасування рішення третейського суду,
заявник зазначає, що підставами для
скасування рішення третейського суду,
є наступні обставини: спірне рішення
третейського суду прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою;
питання, вирішені судом у спірному
рішенні виходять за межі третейської
угоди; склад третейського суду, яким
прийнято оскаржуване рішення, не
відповідає вимогам ст. 16-19 Закону
України «Про третейські суди».

Заслухавши пояснення представників
заявника/відповідача та позивача,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтується
заява, об'єктивно оцінивши докази, які
мають значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

13 серпня 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Мережа
сервісних станцій «Тідісі-Дальнобой»
(за договором - постачальник) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Техно-Буд Сервіс»
(за договором - покупець) укладено
договір поставки №885/2012П.

Відповідно до пункту 1.1 договору
постачальник зобов'язався поставити
покупцеві автомобільні товари.

Пунктом 10.5 договору сторони погодили,
що у випадку неможливості вирішення
спору шляхом переговорів, сторони,
керуючись ст. 5 Закону України «Про
третейські суди», домовились про те, що
спір розглядається одноособово
третейським суддею Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
«Продавців послуг та товарів для
автомобілів», що знаходиться за
адресою: м. Бровари, вул. Богунська, 26В.
Суддя призначається Головою
Третейського суду у відповідності до
чинного Регламенту Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
«Продавців послуг та товарів для
автомобілів». Регламент вказаного
третейського суду розміщений на сайті
tidici.com/reglament.rar.

У зв'язку з порушенням Товариством з
обмеженою відповідальністю «Техно-Буд
Сервіс» умов договору №885/2012П
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Мережа сервісних
станцій «Тідісі-Дальнобой» 4 липня 2014
року звернулось до Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
«Продавців послуг та товарів для
автомобілів» з позовною заявою про
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техно-Буд Сервіс»
заборгованості у розмірі 293453,15 грн.

Рішенням Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
«Продавців послуг та товарів для
автомобілів» від 19 серпня 2014 року у
справі №477/07/14 позовні вимоги
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Тідісі-Дальнобой»
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техно-Буд Сервіс»
про стягнення заборгованості у розмірі
293453,15 грн. задоволено, та присуджено до
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техно-Буд Сервіс» на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мережа сервісних
станцій «Тідісі-Дальнобой» суму
основного боргу в розмірі 249097,73 грн.,
штрафу у розмірі 37364,66 грн., 3% річних у
розмірі 3685,28 грн. та витрати щодо сплати
третейського збору у розмірі 1233,63 грн.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про
третейські суди» третейська угода може
бути укладена у вигляді третейського
застереження в договорі, контракті або
у вигляді окремої письмової угоди. Якщо
сторони не домовилися про інше при
передачі спору до постійно діючого
третейського суду, а також при вказівці
у третейській угоді на конкретний
постійно діючий третейський суд
регламент третейського суду
розглядається як невід'ємна частина
третейської угоди. За будь-яких
обставин у разі суперечності
третейської угоди регламенту
третейського суду застосовуються
положення регламенту. Третейська угода
укладається у письмовій формі.
Третейська угода вважається укладеною,
якщо вона підписана сторонами чи
укладена шляхом обміну листами,
повідомленнями по телетайпу, телеграфу
або з використанням засобів
електронного чи іншого зв'язку, що
забезпечує фіксацію такої угоди, або
шляхом направлення відзиву на позов, в
якому одна із сторін підтверджує
наявність угоди, а інша сторона проти
цього не заперечує. Третейська угода
має містити відомості про найменування
сторін та їх місцезнаходження, предмет
спору, місце і дату укладання угоди.

Як вже зазначалось вище, пунктом 10.5
договору №885/2012П від 13 серпня 2012 року
сторони погодили, що у випадку
неможливості вирішення спору шляхом
переговорів, сторони, керуючись ст. 5
Закону України «Про третейські суди»,
домовились про те, що спір
розглядається одноособово третейським
суддею Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації «Продавців послуг
та товарів для автомобілів», що
знаходиться за адресою: м. Бровари, вул.
Богунська, 26В. Суддя призначається
Головою Третейського суду у
відповідності до чинного Регламенту
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації «Продавців послуг та товарів
для автомобілів». Регламент вказаного
третейського суду розміщений на сайті
tidici.com/reglament.rar.

Отже, враховуючи, що договір №885/2012П
від 13 серпня 2012 року, який підписаний
сторонами та скріплений їх печатками,
містить третейське застереження (п. 10.5),
суд приходить до висновку, що послання
заявника на те, що рішення Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації «Продавців послуг та товарів
для автомобілів» від 19 серпня 2014 року у
справі №477/07/14 прийнято у спорі, не
передбаченому третейською угодою, не
відповідає дійсності.

Статтею 6 Закону України «Про
третейські суди» встановлено, що
третейські суди в порядку,
передбаченому цим Законом, можуть
розглядати будь-які справи, що
виникають із цивільних та
господарських правовідносин, за
винятком: 1) справ у спорах про визнання
недійсними нормативно-правових актів;
2) справ у спорах, що виникають при
укладенні, зміні, розірванні та
виконанні господарських договорів,
пов'язаних із задоволенням державних
потреб; 3) справ, пов'язаних з державною
таємницею; 4) справ у спорах, що
виникають із сімейних правовідносин,
крім справ у спорах, що виникають із
шлюбних контрактів (договорів); 5) справ
про відновлення платоспроможності
боржника чи визнання його банкрутом; 6)
справ, однією із сторін в яких є орган
державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи
службова особа, інший суб'єкт під час
здійснення ним владних управлінських
функцій на основі законодавства, у тому
числі на виконання делегованих
повноважень, державна установа чи
організація, казенне підприємство; 7)
справ у спорах щодо нерухомого майна,
включаючи земельні ділянки; 8) справ про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення; 9) справ у спорах, що виникають
з трудових відносин; 10) справ, що
виникають з корпоративних відносин у
спорах між господарським товариством
та його учасником (засновником,
акціонером), у тому числі учасником,
який вибув, а також між учасниками
(засновниками, акціонерами)
господарських товариств, пов'язаних із
створенням, діяльністю, управлінням та
припиненням діяльності цих товариств;
11) інших справ, які відповідно до закону
підлягають вирішенню виключно судами
загальної юрисдикції або
Конституційним Судом України; 12) справ,
коли хоча б одна із сторін спору є
нерезидентом України; 13) справ, за
результатами розгляду яких виконання
рішення третейського суду
потребуватиме вчинення відповідних
дій органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими чи службовими особами та
іншими суб'єктами під час здійснення
ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, у тому числі на
виконання делегованих повноважень; 14)
справ у спорах щодо захисту прав
споживачів, у тому числі споживачів
послуг банку (кредитної спілки).

Враховуючи, що Постійно діючим
Третейським судом при Асоціації
«Продавців послуг та товарів для
автомобілів» під час розгляду справи
№477/07/14 розглядалось питання щодо
стягнення заборгованості, що виникла у
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техно-Буд Сервіс»
перед Товариством з обмеженою
відповідальністю «Мережа сервісних
станцій «Тідісі-Дальнобой» через
неналежне виконання Товариством з
обмеженою відповідальністю «Техно-Буд
Сервіс» договору поставки №885/2012П від 13
серпня 2012 року, суд приходить до
висновку, що третейський суд
правомірно розглянув позовну заяву
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мережа сервісних
станцій «Тідісі-Дальнобой» як таку, що
підвідомча третейським судам на
підставі ст. 6 Закону України «Про
третейські суди».

Посилання заявника на те, що склад
третейського суду, яким прийнято
спірне рішення не відповідав вимогам
ст.ст. 16-19 Закону України «Про
третейські суди» також не заслуговують
на увагу, з оглядну на наступне.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про
третейські суди» склад третейського
суду формується шляхом призначення чи
обрання третейських суддів
(третейського судді). Третейський суд
може розглядати справи в складі одного
третейського судді або в будь-якій
непарній кількості третейських суддів.
У постійно діючому третейському суді
кількісний та персональний склад
третейського суду визначається за
правилами, встановленими регламентом
третейського суду. У третейському суді
для вирішення конкретного спору
сторони на свій розсуд можуть
домовитися про кількісний і
персональний склад третейського суду.
За всіх умов третейський суд може
розглядати справи в будь-якій непарній
кількості третейських суддів. Якщо
сторони не погодили кількісний склад
третейського суду в третейському суді
для вирішення конкретного спору, то
третейський розгляд здійснюється у
складі трьох суддів.

Статтею 17 Закону України «Про
третейські суди» встановлено, що
формування складу третейського суду в
постійно діючому третейському суді
здійснюється в порядку, встановленому
регламентом третейського суду.
Формування складу третейського суду в
третейському суді для вирішення
конкретного спору здійснюється в
порядку, погодженому сторонами. Якщо
сторони не погодили іншого, то
формування складу третейського суду в
третейському суді для вирішення
конкретного спору здійснюється в
такому порядку: 1) при формуванні
третейського суду в складі трьох і
більше третейських суддів кожна із
сторін призначає чи обирає рівну
кількість третейських суддів, а обрані
у такий спосіб третейські судді
обирають ще одного третейського суддю
для забезпечення непарної кількості
третейських суддів. Якщо одна із сторін
не призначить чи не обере належної
кількості третейських суддів протягом
10 днів після одержання прохання про це
від іншої сторони або якщо призначені
чи обрані сторонами третейські судді
протягом 10 днів після їх призначення чи
обрання не оберуть ще одного
третейського суддю, то розгляд спору в
третейському суді припиняється і цей
спір може бути переданий на вирішення
компетентного суду; 2) якщо спір
підлягає вирішенню третейським суддею
одноособово і після звернення однієї
сторони до іншої з пропозицією про
призначення чи обрання третейського
судді сторони не призначать чи не
оберуть третейського суддю, то розгляд
спору в третейському суді припиняється
і цей спір може бути переданий на
вирішення компетентного суду.
Головуючий складу третейського суду у
справі та третейський суддя у випадку,
передбаченому абзацом першим пункту 1
частини третьої цієї статті,
обираються не менш як двома третинами
від призначеного чи обраного складу
суду шляхом відкритого голосування.
Сторони та призначені чи обрані ними
третейські судді при призначенні чи
обранні у відповідних випадках
третейських суддів або головуючого
складу третейського суду повинні
забезпечувати додержання вимог цього
Закону.

Відповідно до ст. 10 регламенту Постійно
діючого Третейського суду при
Асоціації «Продавців послуг та товарів
для автомобілів» сторони мають право
вільно призначити третейський суд та
третейських суддів. За домовленістю
сторін вони можуть доручити третій
особі (юридичній або фізичній)
призначення чи обрання третейських
суддів. Для призначення чи обрання
третейських суддів у кожній справі
необхідна їхня згода. Призначення чи
обрання третейських суддів
здійснюється із затвердженого списку
третейських суддів Третейського суду,
який має рекомендаційний характер.

Як вбачається з оскаржуваного рішення
третейського суду від 19 серпня 2014 року,
справа №477/07/14 була розглянута
третейським суддею Постійно діючого
Третейського суду при Асоціації
«Продавців послуг та товарів для
автомобілів» Буряк Іриною Михайлівною.

Згідно ст. 18 Закону України «Про
третейські суди» третейські судді не є
представниками сторін. Третейським
суддею може бути призначена чи обрана
особа, яка прямо чи опосередковано не
заінтересована в результаті вирішення
спору, а також має визнані сторонами
знання, досвід, ділові та моральні
якості, необхідні для вирішення спору.
Третейськими суддями не можуть бути:
особи, які не досягли повноліття, та
особи, які перебувають під опікою чи
піклуванням; особи, які не мають
кваліфікації, погодженої сторонами
безпосередньо чи визначеної у
регламенті третейського суду; особи,
які мають судимість; особи, визнані в
судовому порядку недієздатними; судді
судів загальної юрисдикції або
Конституційного Суду України. У разі
одноособового вирішення спору
третейський суддя постійно діючого
третейського суду повинен мати вищу
юридичну освіту. У разі колегіального
вирішення спору вимоги щодо наявності
вищої юридичної освіти поширюються
лише на головуючого складу
третейського суду. При вирішенні спору
третейським судом для вирішення
конкретного спору угодою сторін можуть
бути встановлені додаткові вимоги до
третейських суддів.

Відповідно до списку третейських
суддів Постійно діючого Третейського
суду при Асоціації «Продавців послуг
та товарів для автомобілів»,
затвердженого загальними зборами
членів Асоціації «Продавців послуг та
товарів для автомобілів» протоколом
№2/13 від 15 липня 2013 року, Буряк Ірина
Михайлівна є третейським суддею
Постійно діючого Третейського суду при
Асоціації «Продавців послуг та товарів
для автомобілів», 1979 року народження,
має вищу юридичну освіту за
спеціальністю правознавство, стаж
роботи третейським суддею - 9 років.

Відтак, суд приходить до висновку, що
склад третейського суду, яким прийнято
оскаржуване рішення відповідав
вимогам ст.ст. 16-19 Закону України «Про
третейські суди».

Відповідно до ст. 1226 господарського
процесуального кодексу України за
наслідками розгляду справи про
оскарження рішення третейського суду
господарський суд виносить
(постановляє) ухвалу за правилами,
встановленими цим Кодексом для
прийняття (ухвалення) рішення. В ухвалі
господарського суду мають бути також
зазначені: 1) відомості про рішення
третейського суду, що оскаржується,
місце його прийняття; 2) найменування і
склад третейського суду, що прийняв
рішення, яке оскаржується; 3) прізвища,
ім'я та по батькові (найменування)
сторін третейського спору; 4) вказівка
про скасування рішення третейського
суду повністю або частково чи про
відмову в задоволенні вимог заявника
повністю або частково.

Отже, зазначена заява задоволенню не
підлягає.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49
ГПК України покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 86, 1226 ГПК України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з
обмеженою відповідальністю «Техно-Буд
Сервіс» про скасування рішення
Постійно діючого третейського суду при
Асоціації «Продавців послуг та товарів
для автомобілів» від 19 серпня 2014 року у
справі №477/07/14, розглянутої Постійно
діючим третейським судом при Асоціації
«Продавців послуг та товарів для
автомобілів» відмовити повністю.

Суддя
Д.Г. Заєць