м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/7257/14 26.11.14
За позовом Першого заступника
прокурора Шевченківського району м.
Києва, в інтересах держави, в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України та Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
до Публічного акціонерного товариства
про стягнення штрафних санкцій в
розмірі 14 949 859,36 грн.
Суддя Нечай О.В.
Представники учасників судового
від позивача - 1: не з'явився
від позивача - 2: Чеботарьова І.Г., за
від відповідача: Матвеєва В.П., за
від прокуратури: Краковецька Д.В.,
посвідчення № 027411.
СПРАВИ:
На розгляд господарського суду міста
Києва були передані позовні вимоги
Першого заступника прокурора
Шевченківського району м. Києва, в
інтересах держави, в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України (далі - позивач -
1) та Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» (далі -
позивач - 2) до Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» (далі -
відповідач) про стягнення штрафних
санкцій в розмірі 14 949 859,36 грн.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 22.04.2014 р. було порушено
провадження у справі № 910/7257/14, розгляд
справи призначено на 14.05.2014 р.
У судове засідання 14.05.2014 р.
представник позивача - 1 не з'явився.
У судове засідання 14.05.2014 р. представник
позивача - 2 з'явився та подав
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.
У судове засідання 14.05.2014 р. представник
відповідача з'явився та подав відзив на
У судове засідання 14.05.2014 р. представник
прокуратури з'явився.
Враховуючи те, що представник позивача
- 1 у судове засідання 14.05.2014 р. не
з'явився, а також у зв'язку із
необхідністю витребування нових
доказів, розгляд справи було
відкладено на 11.06.2014 р.
11.06.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником позивача - 2 було подано
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.
У судове засідання 11.06.2014 р.
представник позивача - 1 не з'явився.
У судове засідання 11.06.2014 р. представник
позивача - 2 з'явився та подав
клопотання про продовження строків
розгляду справи.
У судове засідання 11.06.2014 р. представник
відповідача з'явився та подав
клопотання про зменшення штрафних та
У судове засідання 11.06.2014 р. представник
прокуратури з'явився.
Розглянувши у судовому засіданні 11.06.2014
р. клопотання представника позивача - 2
про продовження строків розгляду
спору, враховуючи особливості розгляду
спору, суд дійшов висновку про
необхідність його задоволення.
Враховуючи те, що представник позивача
- 1 у судове засідання 11.06.2014 р. не
з'явився, а також у зв'язку із
невиконанням позивачем - 2 вимог ухвали
господарського суду міста Києва від
14.05.2014 р., розгляд справи було
відкладено на 02.07.2014 р.
01.07.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником позивача - 2 були подані
02.07.2014 р. судове засідання не відбулось.
Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А. від 02.07.2014 р., у зв'язку з
перебуванням судді Нечая О.В. у
відпустці, справу № 910/7257/14 було
передано судді Спичаку О.М.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 02.07.2014 р. справу № 910/7257/14 було
прийнято до провадження суддею
Спичаком О.М., розгляд справи
призначено на 30.07.2014р.
Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва
Паламаря П.І. від 07.07.2014 р., у зв'язку з
поверненням судді Нечая О.В. з
відпустки, справу № 910/7257/14 було
передано для розгляду судді Нечаю О.В.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 07.07.2014 р. справу № 910/7257/14 було
прийнято до провадження суддею Нечаєм
О.В., розгляд справи призначено на 30.07.2014
У судове засідання 30.07.2014 р.
представник позивача - 1 не з'явився.
У судове засідання 30.07.2014 р. представник
позивача - 2 з'явився.
У судове засідання 30.07.2014 р. представник
відповідача з'явився.
У судове засідання 30.07.2014 р. представник
прокуратури з'явився.
Враховуючи те, що представник позивача
- 1 у судове засідання 30.07.2014 р. не
з'явився, а також у зв'язку із
необхідністю витребування нових
доказів, розгляд справи було
відкладено на 03.09.2014 р.
03.09.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником відповідача було подано
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.
У судове засідання 03.09.2014 р.
представник позивача - 1 не з'явився.
У судове засідання 03.09.2014 р. представник
позивача - 2 з'явився.
У судове засідання 03.09.2014 р. представник
відповідача з'явився та подав
клопотання про продовження строків
розгляду справи.
У судове засідання 03.09.2014 р. представник
прокуратури з'явився.
Розглянувши у судовому засіданні 03.09.2014
р. клопотання представника відповідача
про продовження строків розгляду
спору, враховуючи особливості розгляду
спору, суд дійшов висновку про
необхідність його задоволення.
Враховуючи те, що представник позивача
- 1 у судове засідання 03.09.2014 р. не
з'явився, розгляд справи було
відкладено на 17.09.2014 р.
17.09.2014 р. судове засідання не відбулось.
Розпорядженням Заступника голови
господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А. від 17.09.2014 р., у зв'язку з
перебуванням судді Нечая О.В. у
відрядженні, справу № 910/7257/14 було
передано судді Спичаку О.М.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 17.09.2014 р. справу № 910/7257/14 було
прийнято до провадження суддею
Спичаком О.М., розгляд справи
призначено на 22.10.2014р.
25.09.2014 р. через відділ діловодства
господарського суду міста Києва
представником відповідача було подано
клопотання про долучення документів до
матеріалів справи.
Розпорядженням В.о. голови
господарського суду міста Києва
Ковтуна С.А. від 29.09.2014 р., у зв'язку з
поверненням судді Нечая О.В. з
відрядження, справу № 910/7257/14 було
передано для розгляду судді Нечаю О.В.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 р. справу № 910/7257/14 було
прийнято до провадження суддею Нечаєм
О.В., розгляд справи призначено на 22.10.2014
У судове засідання 22.10.2014 р.
представник позивача - 1 не з'явився.
У судове засідання 22.10.2014 р. представник
позивача - 2 з'явився.
У судове засідання 22.10.2014 р. представник
відповідача з'явився.
У судове засідання 22.10.2014 р. представник
прокуратури з'явився.
Враховуючи те, що представник позивача
- 1 у судове засідання 22.10.2014 р. не
з'явився, розгляд справи було
відкладено на 19.11.2014 р.
У судове засідання 19.11.2014 р.
представник позивача - 1 не з'явився.
У судове засідання 19.11.2014 р. представник
позивача - 2 з'явився.
У судове засідання 19.11.2014 р. представник
відповідача з'явився.
У судове засідання 19.11.2014 р. представник
прокуратури з'явився.
Враховуючи те, що представник позивача
- 1 у судове засідання 19.11.2014 р. не
з'явився, розгляд справи було
відкладено на 26.11.2014 р.
У судове засідання 26.11.2014 р. представник
позивача - 1 не з'явився.
Представник позивача - 2 у судове
засідання 26.11.2014 р. з'явився, надав
документи для долучення до матеріалів
справи та свої пояснення по суті спору,
позовні вимоги підтримав в повному
Представник відповідача у судове
засідання 26.11.2014 р. з'явився, надав свої
пояснення по суті спору, проти
задоволення позову заперечував.
Представник прокуратури у судове
засідання 26.11.2014 р. з'явився, надав свої
пояснення по суті спору.
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників учасників судового
процесу, з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва,
28.12.2012 р. між Національною
акціонерною компанією «Нафтогаз
України» (далі - продавець, позивач) та
Публічним акціонерним товариством
«Київенерго» (далі - відповідач,
покупець) було укладено Договір
купівлі-продажу природного газу №
13/3407-ТЕ-41 (далі - Договір), відповідно до
умов якого продавець зобов'язується
передати у власність покупцю у 2013 році
природний газ, ввезений на територію
України ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" за кодом
згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець
зобов'язується прийняти та оплатити
цей природний газ, на умовах цього
Відповідно до п. 2.1 Договору
продавець передає покупцеві для
Житлотеплоенергія Київенерго з 01.01.2013
р. по 31.12.2013 р. газ обсягом до 188 503,00 тис.
куб. м., у тому числі по місяцях
кварталів (тис. куб. м):
МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМіс
яцьОбсягСічень33 538Квітень12 342Липень 2
535Жовтень13 606Лютий32 538Травень5
032Серпень3 234Листопад22 565Березень26
606Червень3 336Вересень4 569Грудень28 602І кв.
92 682ІІ кв.20 710ІІІ кв.10 338ІV кв.64 773
У відповідності до пунктів 5.1 та 5.2
Договору сторони погодили, що ціна
(граничний рівень ціни) на газ для
теплопостачальних підприємств та
послуги з його транспортування
установлюються НКРЕ. Ціна за 1000 куб.м.
природного газу становить 1 091,00 грн. з
урахуванням збору у вигляді цільової
надбавки до затвердженого тарифу на
природний газ, тарифів на
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за регульованим
тарифом та без урахування податку на
додану вартість. До сплати за 1000 куб.м.
природного газу - 1 091,00 грн., крім того
ПДВ - 20% - 218,20 грн., всього з ПДВ - 1 309,20
Згідно з п. 6.1 Договору оплата
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100 % поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
30.05.2013 р. між позивачем та
відповідачем було укладено Додаткову
угоду № 1 до Договору, якою продавець
зобов'язався передати покупцеві для
Житлотеплоенерго Київенерго з 01 січня
2013 року по 31 грудня 2013 року газ обсягом
до 109 573,0 тис.куб.м., у тому числі по
місяцях кварталів (тис. куб. м):
МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМіс
яцьОбсягСічень37 303Квітень13
998Липень0Жовтень0Лютий29
539Травень0Серпень0Листопад0Березень28
733Червень0Вересень0Грудень0І кв.95 575ІІ
кв.13 998ІІІ кв.0ІV кв.0
Крім того, Додатковою угодою № 1
було визначено, що загальна вартість
цього Договору на дату його укладення
становить 119 544 143,00 грн., крім того ПДВ -
23 908 828,60 грн., разом з ПДВ - 143 452 971,60 грн.
На виконання умов Договору
позивач - 2 поставив відповідачу
протягом січня - квітня 2013 р. природний
газ на загальну суму 143 450 493,26 грн., що
підтверджується наступними
документами: актом приймання-передачі
природного газу від 31.01.2013 р. року на
суму 48 758 349,68 грн.; актом
приймання-передачі природного газу від
31.01.2013 року на суму 41 773,95 грн., актом
приймання-передачі природного газу від
31.01.2013 року на суму 36 881,47 грн., актом
приймання-передачі природного газу від
28.02.2013 року на суму 28 431,90 грн., актом
приймання-передачі природного газу від
28.02.2013 року на суму 35 188,68 грн., актом
приймання-передачі природного газу від
28.02.2013 року на суму 38 608 338,11 грн., актом
приймання-передачі природного газу від
31.03.2013 року на суму 37 556 132,76 грн., актом
приймання-передачі природного газу від
31.03.2013 року на суму 32 613,48 грн., актом
приймання-передачі природного газу від
31.03.2013 року на суму 27 756,36 грн., актом
приймання-передачі природного газу від
30.04.2013 року на суму 18 298 883,46 грн., актом
приймання-передачі природного газу від
30.04.2013 року на суму 14 847,63 грн., актом
приймання-передачі природного газу від
30.04.2013 року на суму 11 295,78 грн.
Перший заступник прокурора
Шевченківського району м. Києва у
позовній заяві зазначає суду про те, що
відповідач своє грошове зобов'язання
за Договором за спожитий в період з
січня 2013 року по квітень 2013 р. природний
газ виконував неналежним чином, з
систематичним порушенням
встановленого Договором строку його
виконання, внаслідок чого він просить
суд стягнути з відповідача інфляційні
втрати в розмірі 811 781,16 грн., пеню в
розмірі 10 228 357,16 грн. та 3% річних в
розмірі 3 909 712,04 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
Відповідно до ч. 1 ст. 691 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар за ціною, встановленою у
договорі купівлі-продажу, або, якщо
вона не встановлена у договорі і не
може бути визначена виходячи з його
умов, - за ціною, що визначається
відповідно до статті 632 цього Кодексу, а
також вчинити за свій рахунок дії, які
відповідно до договору, актів
цивільного законодавства або вимог, що
звичайно ставляться, необхідні для
Частиною 2 статті 692 Цивільного кодексу
України передбачено, що покупець
зобов'язаний сплатити продавцеві повну
ціну переданого товару.
Відповідно до статей 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
З наданих заступником прокурора
доказів вбачається, що позивач - 2 взяті
на себе зобов'язання щодо поставки газу
виконав належним чином, зауважень щодо
поставки газу від відповідача не
Відповідач, заперечуючи проти
задоволення позовних вимог, зазначає
про те, що відповідно до предмету
Договору газ, що продається за цим
Договором, використовується покупцем
виключно для виробництва теплової
енергії, яка споживається населенням,
релігійними організаціями та
національними творчими спілками і їх
регіональними осередками.
При цьому, порядок та строки
розрахунків за газ, спожитий протягом
січня - квітня 2013 року, були
врегульовані сторонами шляхом
укладення договору про організацію
взаєморозрахунків відповідно до
постанови Кабінету Міністрів України
від 29.01.2014 р. № 30, а саме договору від
08.02.2014 р. № 7/30 про перерахування 143 221
704,01 грн. для погашення заборгованості
за природний газ за 2013 рік.
Вказаним договором сторони
встановили порядок погашення
заборгованості відповідача за
спожитий природний газ сумою 143 221 704,01
грн. згідно з Договором, яка виникла
внаслідок невідповідності фактичної
вартості теплової енергії тарифам, що
затверджені НКРЕ, та є предметом спору
у даній справі.
Зокрема, сторони дійшли згоди
погасити заборгованість відповідача
перед позивачем - 2 за Договором у
розмірі 143 221 704,01 грн. за рахунок коштів
субвенції з державного бюджету
місцевому бюджету м. Києва для
погашення заборгованості з різниці в
тарифах на теплову енергію, що
вироблялася, транспортувалася та
постачалася населенню та встановили
строк виконання нового зобов'язання,
пов'язаний з моментом перерахування
територіальним органом Казначейства
грошових коштів з державного бюджету.
З метою виконання умов договору
сторони також зобов'язалися не вчиняти
до проведення взаєморозрахунків дій з
погашення заборгованості відповідно
до договору (п.п. 2 п. 10 договорів).
На думку відповідача, підписуючи
вказаний Договір позивач - 2 визнав, що
заборгованість відповідача за
спожитий природний газ за 2013 рік
виникла не з вини відповідача, а
внаслідок невідповідності фактичної
вартості теплової енергії тарифам, що
Враховуючи вищенаведене,
відповідач вважає, що сторонами
фактично здійснена новація Договору в
розумінні ч. 2 ст. 604 Цивільного кодексу
України в частині порядку та способу
виконання зобов'язання. В результаті
новації, на думку відповідача,
припинено первісне зобов'язання та
виникло нове, яке містить умови про
інший спосіб виконання (оплати).
Судом встановлено, що 08.02.2014 р. між
Головним управлінням Державної
казначейської служби України у м.
Києві, Департаментом фінансів
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), Департаменту
житлово-комунальної інфраструктури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації), відповідачем та
позивачем - 2 було укладено Договір про
організацію взаєморозрахунків
(відповідно до пункту 2 статті 16 Закону
України «Про Державний бюджет України
на 2014 рік») (далі - Договір про
організацію взаєморозрахунків),
предметом якого є організація
проведення сторонами
взаєморозрахунків відповідно до
пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16
Закону України "Про Державний бюджет
України на 2014 рік" і Порядку та умов
надання у 2014 році субвенції з
державного бюджету місцевим бюджетам
на погашення заборгованості з різниці
в тарифах на теплову енергію, послуги з
централізованого водопостачання та
водовідведення, що вироблялися,
транспортувалися та постачалися
населенню, яка виникла у зв'язку з
невідповідністю фактичної вартості
теплової енергії та послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення тарифам, що
затверджувалися та/або погоджувалися
органами державної влади чи місцевого
самоврядування, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 29 січня 2014 р. № 30.
Положеннями пункту 7 Договору про
організацію взаєморозрахунків
(Порядок проведення взаєморозрахунків)
передбачено, що відповідач перераховує
на рахунок позивача - 2 кошти у сумі 143 221
704,01 грн., у тому числі податок на додану
вартість 23 870 284,00 грн., для погашення
заборгованості за спожитий природний
газ згідно з Договором.
За змістом підпунктів 2, 3 пункту 10
Договору про організацію
взаєморозрахунків сторони
зобов'язалися не вчиняти до проведення
взаєморозрахунків дій з погашення
заборгованості відповідно до договору;
перерахувати кошти наступній стороні.
10.02.2014 р. відповідачем були
перераховані позивачу - 2 кошти в сумі 143
221 704,01 грн., що підтверджується копією
та не заперечується позивачем - 2.
Відповідач зазначає суду, що
шляхом укладення Договору про
організацію взаєморозрахунків, між
сторонами була здійснена новація
Договору, внаслідок чого, змінились
строки виконання грошового
зобов'язання, що унеможливлює
нарахування пені, 3% річних та
інфляційних втрат, у зв'язку із
відсутністю прострочення виконання
Згідно з ч. 2 ст. 604 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняється за домовленістю сторін
про заміну первісного зобов'язання
новим зобов'язанням між тими ж
сторонами (новація).
Тобто характерним для новації є
саме укладення нового зобов'язання, а
не зміна його частини, що є підставою
для припинення попереднього
зобов'язання, при цьому нове
зобов'язання укладається між тими ж
сторонами. Договір про організацію
взаєморозрахунків таких ознак не
Однак, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для стягнення пені
та застосування наслідків за порушення
грошового зобов'язання, передбачених
частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу
України, оскільки уклавши Договір про
організацію взаєморозрахунків,
сторони тим самим змінили порядок і
строк проведення розрахунків за
природний газ, поставлений відповідно
Отже, для застосування
відповідальності, у вигляді пені, та
наслідків за порушення грошового
зобов'язання, передбачених частиною 2
статті 625 Цивільного кодексу України
України, необхідно, щоб оплата була
здійснена поза межами порядку і
строків, встановлених Договором про
організацію взаєморозрахунків, який
діяв на момент розгляду справи і
відповідно до пункту 15 якого сторони
засвідчили, що після виконання
договору вони не мають одна до одної
жодних претензій стосовно предмета
Аналогічна правова позиція
викладена у постановах Верховного Суду
України № 3-102гс14 від 09.09.2014 р., № 3-105гс14
від 09.09.2014 р., № 3-101гс14 від 09.09.2014 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 111-28 ГПК
України рішення Верховного Суду
України, прийняте за наслідками
розгляду заяви про перегляд судового
рішення з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, є обов'язковим для
всіх суб'єктів владних повноважень, які
застосовують у своїй діяльності
нормативно-правовий акт, що містить
зазначену норму права, та для всіх
судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

Враховуючи те, що відповідачем
було вчасно перераховано позивачу - 2
заборгованість за Договором в розмірі
143 221 704,01 грн., відповідно до умов
Договору про організацію
взаєморозрахунків, правові підстави
для нарахування пені, 3% річних та
інфляційних втрат на цю суму відсутні.

Проте, судом встановлено, що
відповідачем також було перераховано
на користь позивача - 2 заборгованість
за Договором в загальному розмірі 228
789,25 грн., що підтверджується платіжними
дорученнями № 3804 від 07.02.2014 р. на суму 124
423,74 грн. та № 3805 від 07.02.2014 р. на суму 104
365,51 грн.

При цьому, зазначені кошти не були
сплачені відповідачем на користь
позивача - 2 в рамках Договору про
організацію взаєморозрахунків, а тому
першим заступником прокурора
правомірно заявлено до стягнення з
відповідача пеню, 3 % річних та
інфляційні втрати, нараховані на
вищезазначену суму боргу, так як сплата
зазначених коштів відбулась з
порушенням умов Договору.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549
Цивільного кодексу України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного
кодексу України право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Суб'єктами права застосування штрафних
санкцій є учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України,
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до п. 7.2 Договору у разі
невиконання покупцем умов п. 6.1 цього
Договору покупець у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
продавцю, крім суми заборгованості,
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який стягується пеня
від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення платежу.

Судом встановлено, що з
відповідача на користь позивача - 2
підлягає стягненню пеня в розмірі 31
109,07 грн.

Згідно з ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З огляду на вищезазначене, з
відповідача на користь позивача - 2
підлягають стягненню 3% річних в сумі 6
750,85 грн. та інфляційні втрати в сумі 1
135,19 грн.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про те, що позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача - 2 пені, 3% річних та
інфляційних втрат в загальному розмірі
14 949 859,36 грн. підлягають частковому
задоволенню в розмірі 38 995,11 грн.

У відповідності до частини 3 статті
49 ГПК України судовий збір, від сплати
якого позивач у встановленому порядку
звільнений, стягується з відповідача в
доход бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 4, 49, 82 - 85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» (01001, м. Київ,
пл. Івана Франка, будинок 5;
ідентифікаційний код: 00131305) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, будинок 6;
ідентифікаційний код: 20077720) пеню в
розмірі 31 109 (тридцять одна тисяча сто
дев'ять) грн. 07 коп., 3% річних в розмірі 6
750 (шість тисяч сімсот п'ятдесят) грн. 85
коп. та інфляційні втрати в розмірі 1 135
(одна тисяча сто тридцять п'ять) грн. 19
коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Київенерго» (01001, м. Київ,
пл. Івана Франка, будинок 5;
ідентифікаційний код: 00131305) в дохід
Державного бюджету України судовий
збір в розмірі 190 (сто дев'яносто) грн. 62
коп.

Повне рішення складено 01.12.2014 р.

Суддя
О.В. Нечай