КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2014 р. Справа№ 910/16309/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Самсіна Р.І.

Корсакової Г.В.

за участю секретаря судового засідання
Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Пилипенко Т.А.;

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: Білошицький В.Д.,
Матвеєв Є.С.;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Мезокред Холдінг»
на ухвалу Господарського суду міста
Києва від 05.09.2014р. у справі №910/16309/14
(суддя Шкурдова Л.М.)

за позовом заступника прокурора міста
Києва

до 1) Київської міської ради,

2) товариства з обмеженою
відповідальністю "Мезокред Холдінг"

про визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.09.2014р. у справі №910/16309/14
заяву Позивача про забезпечення позову
задоволено. Заборонено Відповідачу 2 та
будь-яким іншим особам, з якими
укладено договори про здійснення
будівельних робіт на земельній ділянці
площею 5,4149 га (кадастровий номер
:78:098:0020) на перетині вул. Лайоша
Гавро та просп. Московського в
Оболонському районі м. Києва, вчиняти
будь-які дії щодо проведення
будівельних та вишукувальних робіт
щодо будівництва автосалону з
адміністративно-офісними
приміщеннями, соціально-торгівельною
інфраструктурою та паркінгом на
перетині вул. Лайоша Гавро та просп.
Московського в Оболонському районі м.
Києва.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
Відповідач 2 звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу Господарського суду
міста Києва від 05.09.2014р. у справі
№910/16309/14.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом при прийнятті зазначеної ухвали
були порушені норми матеріального та
процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 29.09.2014р.
апеляційну скаргу Відповідача 2
прийнято до провадження, призначений
розгляд скарги на 14.10.14р.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014р.
розгляд апеляційної скарги відкладено
на 21.10.2014р.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2014 р.
змінено склад суду: головуючий суддя
Власов Ю.Л., судді Корсакова Г.В. та
Самсін Р.І.

Ухвалами Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2014р. та
04.11.2014р. розгляд апеляційної скарги
відкладався відповідно на 04.11.2014р. та
18.11.2014р.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення Позивача та Відповідача 2,
дослідивши матеріали справи та зібрані
у ній докази, суд встановив:

12.02.2004р. п.75 рішення Київської міської
ради №59/1269 "Про надання і вилучення
земельних ділянок та припинення права
користування землею" Відповідачу 2
передано в довгострокову оренду
строком на 25 років земельну ділянку
площею 5,41 га для будівництва,
експлуатації та обслуговування
гіпермаркету на перетині вул. Лайоша
Гавро та просп. Московського в
Оболонському районі м. Києва за рахунок
земель міської забудови.

23.06.2004р. на виконання вказаного рішення
між Відповідачем 1 та Відповідачем 2 був
укладений договір оренди земельної
ділянки, на підставі якого та
відповідно до акта приймання-передачі
земельної ділянки від 23.07.2004р
Відповідачем 1 передано, а Відповідачем
2 прийнято у своє володіння і
користування земельну ділянку площею
5,4149 га (кадастровий номер :78:098:0020).

21.05.2014р. постановою окружного
адміністративного суду м. Києва,
залишеною без змін ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 15.07.2014р. у справі №826/5055/14 скасовано
п.75 рішення Київської міської ради
№59/1269 від 12.02.2004р., на підставі якого
Відповідачу 2 передано в оренду
земельну ділянку площею 5,41 га для
будівництва, експлуатації та
обслуговування гіпермаркету на
перетині вул. Лайоша Гавро та просп.
Московського в Оболонському районі м.
Києва.

05.08.2014р. Прокурор звернувся з позовом до
Відповідачів про: 1) визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки
площею 5,4149 га (кадастровий номер
:78:098:0020), що розташована на
перетині вул. Лайоша Гавро та просп.
Московського в Оболонському районі м.
Києва, укладений між Відповідачем 1 та
Відповідачем 2, зареєстрованого 23.07.2004р.
за № 78-6-00184 у книзі записів державної
реєстрації договорів; 2) визнання
відсутності у Відповідача 2 права
користування земельною ділянкою
площею 5,4149 га (кадастровий номер
:78:098:0020) вартістю 6006818,10 грн, що
розташована на перетині вул. Лайоша
Гавро та просп. Московського в
Оболонському районі м. Києва; 3)
зобов'язання Відповідача 2 відновити
становище, яке існувало до порушення
шляхом повернення у розпорядження
Київської міської ради земельної
ділянки площею 5,4149 га (кадастровий
номер :78:098:0020) вартістю 6006818,10 грн,
що розташована на перетині вул. Лайоша
Гавро та просп. Московського в
Оболонському районі м. Києва.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.08.2014р. порушено провадження
у справі № 910/16309/14.

05.09.2014р. ухвалою Господарського суду
міста Києва з метою забезпечення
позову: заборонено Відповідачу 2 та
будь-яким іншим особам, з якими
укладено договори про здійснення
будівельних робіт на земельній ділянці
площею 5,4149 га (кадастровий номер
:78:098:0020) на перетині вул. Лайоша
Гавро та просп. Московського в
Оболонському районі м. Києва, вчиняти
будь-які дії щодо проведення
будівельних та вишукувальних робіт
щодо будівництва автосалону з
адміністративно-офісними
приміщеннями, соціально-торгівельною
інфраструктурою та паркінгом на
перетині вул. Лайоша Гавро та просп.
Московського в Оболонському районі м.
Києва.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
апеляційна скарга Відповідача 2
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст.66 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд за заявою сторони
має право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.

Відповідно до ст.67 Господарського
процесуального кодексу України позов
забезпечується забороною
відповідачеві вчиняти певні дії,
забороною іншим особам вчиняти дії, що
стосуються предмета спору. Види
забезпечення позову повинні бути
співвідносними із заявленими
позивачем вимогами. Види забезпечення
позову можуть використовуватися
господарським судом лише в межах
предмета позову. Не допускається
забезпечення позову заходами, не
передбаченими цим Кодексом.

Згідно з п.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування заходів
до забезпечення позову» від 26.12.11р. №16 у
вирішенні питання про забезпечення
позову господарський суд має здійснити
оцінку обґрунтованості доводів
заявника щодо необхідності вжиття
відповідних заходів з урахуванням:
розумності, обґрунтованості і
адекватності вимог заявника щодо
забезпечення позову; забезпечення
збалансованості інтересів сторін, а
також інших учасників судового
процесу; наявності зв'язку між
конкретним заходом до забезпечення
позову і предметом позовної вимоги,
зокрема, чи спроможний такий захід
забезпечити фактичне виконання
судового рішення в разі задоволення
позову; імовірності утруднення
виконання або невиконання рішення
господарського суду в разі невжиття
таких заходів; запобігання порушенню у
зв'язку із вжиттям таких заходів прав
та охоронюваних законом інтересів
осіб, що не є учасниками даного
судового процесу.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
«Про деякі питання практики
застосування заходів до забезпечення
позову» достатньо обґрунтованим для
забезпечення позову є підтверджена
доказами наявність фактичних обставин,
з якими пов'язується застосування
певного виду забезпечення позову. Про
такі обставини може свідчити вчинення
відповідачем дій, спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання
після пред'явлення вимоги чи подання
позову до суду. Саме лише посилання в
заяві на потенційну можливість
ухилення відповідача від виконання
судового рішення без наведення
відповідного обґрунтування не є
достатньою підставою для задоволення
відповідної заяви. Адекватність заходу
до забезпечення позову, що
застосовується господарським судом,
визначається його відповідністю
вимогам, на забезпечення яких він
вживається. Оцінка такої відповідності
здійснюється господарським судом,
зокрема, з урахуванням співвідношення
прав (інтересу), про захист яких просить
заявник, з вартістю майна, на яке
вимагається накладення арешту, або
майнових наслідків заборони
відповідачеві вчиняти певні дії.

Як вбачається з матеріалів справи у
позовній заяві Прокурор заявив три
позовні вимоги про визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки,
визнання відсутності у Відповідача 2
права користування спірною земельною
ділянкою та зобов'язання Відповідача 2
відновити становище, яке існувало до
порушення шляхом повернення у
розпорядження Відповідача 1 зазначеної
земельної ділянки.

Дві перші позовні вимоги про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки та визнання відсутності у
Відповідача 2 права користування
спірною земельною ділянкою за своєю
правовою природою є немайновими
вимогами, не мають стадії виконання,
тому не підлягають забезпеченню.

Третя позовна вимога про зобов'язання
Відповідача 2 відновити становище
шляхом повернення в порядку реституції
Відповідачу 1 зазначеної земельної
ділянки є майновою вимогою та, у разі її
задоволення, підлягає виконанню шляхом
підписання Відповідачем 2 акту
передачі земельної ділянки
Відповідачу 1.

Як вбачається з матеріалів справи,
оскаржуваною ухвалою місцевий суд
заборонив Відповідачу 2 та будь-яким
іншим особам вчиняти будь-які дії щодо
проведення будівельних та
вишукувальних робіт щодо будівництва
автосалону з адміністративно-офісними
приміщеннями, соціально-торгівельною
інфраструктурою та паркінгом на
перетині вул. Лайоша Гавро та просп.
Московського в Оболонському районі м.
Києва.

Вказана ухвала обґрунтована судом
можливими негативними наслідками у
разі спорудження Відповідачем 2 на
спірній земельній ділянці
гіпермаркету та визнання права
власності на нього.

Разом із тим, у матеріалах справи
відсутні докази, підтверджуючі
наявність намірів у Відповідача 2 та
інших осіб щодо виконання або
фактичного виконання будівельних та
вишукувальних робіт з будівництва
автосалону з адміністративно-офісними
приміщеннями, соціально-торгівельною
інфраструктурою та паркінгом. Навпаки,
як вбачається з постанови Окружного
адміністративного суду міста Києва у
справі №826/5055/14 визнані незаконними дії
Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
місті Києві щодо надання дозволу на
початок зазначених будівельних робіт
та зобов'язано дану Інспекцію
скасувати реєстрацію декларації про
початок виконання цих робіт.

Також, Прокурором у заяві про
забезпечення позову та місцевим судом
в оскаржуваній ухвалі не вказано, яким
чином самочинне будівництво
Відповідачем 2 автосалону, навіть у
разі його здійснення, може утруднити
виконання судового рішення про
зобов'язання Відповідача 2 повернути в
порядку реституції Відповідачу 1
земельну ділянку, оскільки відповідно
до ст.376 Цивільного кодексу України
особа, яка здійснює самочинне
будівництво нерухомого майна, не
набуває прав власності на нього.

За вказаних обставин, апеляційний суд
вважає, що оскаржувана ухвала прийнята
місцевим судом з неповним з'ясуванням
та недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, що є підставою для
задоволення апеляційної скарги та
скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Мезокред
Холдінг» на ухвалу Господарського суду
міста Києва від 05.09.2014р. у справі
№910/16309/14 задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва від 05.09.2014р. у справі №910/16309/14
скасувати.

Повний текст постанови складено
28.11.2014р.

Головуючий суддя
Ю.Л. Власов

Судді
Р.І. Самсін

Г.В. Корсакова