ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.
Справа № 914/1986/14

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого-судді
Гнатюк Г. М.

суддів:
Кравчук Н.М.

Мирутенка О.Л.

розглянув апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Львівобленерго", м.Львів №112-6384 від
29.10.2014р.

на рішення Господарського суду
Львівської області від 14.10.2014 року

у справі № 914/1986/14

за позовом: Публічного акціонерного
товариства "Львівобленерго", м. Львів

до відповідача-1: Східницької селищної
ради, смт. Східниця, Львівська область

відповідач-2: Виконавчий комітет
Східницької селищної ради, смт.
Східниця, м. Борислав, Львівська
область

за участю третьої особи -1, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідачів:
Приватне акціонерне товариство
"Українсько-Канадське спільне
підприємство "Погар-Інтернешнл", м.
Львів

третьої особи -2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів: Дрогобицьке
державне комунальне міжміське бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки, м. Дрогобич,
Львівська область

третя особа-3, , яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідачів: Дрогобицьке
міськрайонне управління юстиції
Львівської області, м. Дрогобич,
Львівська область

про визнання недійсним та скасування п.
5 рішення виконавчого комітету
Східницької селищної ради від 19.07.2007р.
№ 51, визнання недійсним свідоцтва про
право власності на нерухоме майно та
скасування державної реєстрації права
власності,

за участю представників:

від позивача: Пінчак О.А.- представник,
Городник Т.М. - представник

від відповідача 1: не з'явився,

від відповідача 2: не з'явився,

від третьої особи 1: Шпирка Н.В. -
представник,

від третіх осіб 2,3: не з'явилися.

06.11.2014р. на адресу суду поступила
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства
"Львівобленерго" на рішення
Господарського суду Львівської
області від 14.10.2014 року у даній справі,
яка автоматизованою системою
документообігу суду розподілена до
розгляду судді-доповідачу Гнатюк Г.М.

Розпорядженням в.о. голови Львівського
апеляційного господарського суду від
10.11.2014 року у склад колегії для
розгляду справи №914/1986/14 введено суддів
Кравчук Н.М. та Мирутенка О.Л.

Ухвалою суду від 10.11.2014р. зазначена вище
апеляційна скарга прийнята до
провадження та призначена до розгляду
на 02.12.2014р.

В судовому засіданні 02.12.2014р. заслухано
пояснення представників позивача та
третьої особи-1. Натомість представники
відповідачів та третіх осіб 2,3 в судове
засідання 02.12.2014р. не з'явилися, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце слухання справи.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Львівської області від 14.10.2014р. у справі
№914/1986/14 (суддя Коссак С.М.) в
задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства
"Львівобленерго" про визнання
недійсним та скасування п. 5 рішення
виконавчого комітету Східницької
селищної ради від 19.07.2007р. №51, визнання
недійсним свідоцтва про право
власності на нерухоме майно та
скасування державної реєстрації права
власності відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням,
Публічне акціонерне товариство
"Львівобленерго" подало апеляційну
скаргу, в якій рішення суду першої
інстанції вважає незаконним та таким,
що прийняте з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
оскільки місцевим господарським судом
неповно з'ясовано обставини, що мають
значення для справи та невірно
застосовано норми матеріального права
до спірних правовідносин, у зв'язку з
чим, просить його скасувати та позовні
вимоги задоволити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги
скаржник зазначає те, що суд першої
інстанції не врахував акту прийому
передачі основних засобів третьої
особи -1, в якому дата введення в
експлуатацію закритої
трансформаторної підстанції -15.10.1975
року, не відповідає даті побудови -1979
року закритої трансформаторної
підстанції згідно технічного паспорта
від 05.07.2001 року. Також судом І -
інстанції не прийнято до уваги те, що в
договорі купівлі-продажу також не
зазначено вулиці на якій розташоване
придбане майно, згідно договору
купівлі-продажу третьою особою - 1, хоча
в рішенні суду першої інстанції
звернуто увагу на те, що в переліку
майна не вказано вулиці, на якій
знаходилася передана до статутного
фонду товариства трансформаторна
підстанція. Крім цього, на думку
скаржника, місцевим господарським
судом не прийнято до уваги те, що згідно
п. 8.1 Договору Продавець гарантує, що
майно належить йому на праві власності,
не є переданим як внесок до статутних
фондів інших юридичних осіб, хоча дане
майно уже було передано Міністерством
енергетики та електрифікації України
до статутного фонду товариства ще у
17.08.1995 році. Скаржник вважає, що судом
безпідставно залишено поза увагою Акт
розмежування балансової вартості
електромереж та експлуатаційної
відповідальності сторін, де чітко
зазначено, що споживач несе
відповідальність за технічний стан і
правильну експлуатацію всього
електрообладнання підключеного від
межі розподілу, а постачальник
електричної енергії несе
відповідальність за технічний стан
контактних з'єднань в точці
розмежування та технічний стан
трансформаторної підстанції
(далі-ТП-217). Таким чином, третя особа - 1
не несе відповідальності за технічний
стан трансформаторної підстанції (далі
ЗТП - 217), ніколи не виконувала огляд та
ремонт закритої трансформаторної
підстанції ЗТП № 217, хоча вважає себе
власником даного майна.

У письмовому відзиві на апеляційну
скаргу за вих..№411 від 19.11.2014р.
(вх.№01-04/7046/14 від 26.11.2014р.), Комунальне
підприємство Львівської обласної ради
«Дрогобицьке міжміське бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
зазначило про законність та
обґрунтованість рішення місцевого
суду, у зв'язку з чим просило апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
оскаржуване рішення залишити без змін.

Інші письмові відзиви чи пояснення на
апеляційну скаргу на адресу суду не
надходили.

При цьому, на адресу суд поступило
клопотання Публічного акціонерного
товариства "Львівобленерго"
(вх.№01-04/7188/14 від 02.12.2014р.) про долучення
до матеріалів справи листа Фонду
Державного майна України від 18.11.2014р.
№10-21-15800, яке судом задоволено частково
та вказаний лист долучено до
матеріалів справи в якості інформації,
а не доказу по справі, так як позивачем
необґрунтовано неможливість
своєчасного звернення за відповідною
інформацією до Фонду Державного майна
України та відповідно подання такого
листа в суд першої інстанції.

Розглянувши подану апеляційну скаргу
та матеріали справи, заслухавши
пояснення представників позивача та
третьої особи-1, Львівський апеляційний
господарський суд прийшов до висновку
про відсутність підстав для скасування
рішення суду першої інстанції,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ
"Львівобленерго" звернулося до суду з
вимогою до відповідача - 1 - Східницької
селищної ради, відповідача - 2 -
виконавчого комітету Східницької
селищної ради за участю третьої особи 1,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача
ПАТ "Українсько-Канадське спільне
підприємство "Погар-Інтернешнл" про
визнання недійсним та скасування п.5
рішення виконавчого комітету
Східницької селищної ради від 19.07.2007
року №51 "Про оформлення і видачу
свідоцтва про право власності СПАТЗТ
"Погар Інтернешнл" на об'єкти
нерухомого майна взамін існуючих
документів по вул.Зарічній,9 "А" в с.м.т.
Східниця в частині оформлення права
власності на 2-х поверхову цегляну
будівлю трансформаторної підстанції
по вул.Зарічній, 9 "А" в с.м.т. Східниця,
визнання недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно на будівлю
трансформаторної підстанції від 30.08.2007
року та скасувати державну реєстрацію
права власності на нерухоме майно за
адресою вул.Зарічній,9 "А" в с.м.т.
Східниця, вчинену Дрогобицьким ДК МБТІ
та ЕО.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що наказом
Міністерства енергетики та
електрифікації №156 від 17.08.95р. "Про
створення Державної акціонерної
енергопостачальної компанії
"Львівобленерго" будівля (Східниця)
Т-ЗТП-217 (без зазначення вулиці),
інвентар.№500145 (п.141 Переліку майна)
передається до статутного фонду
відкритого акціонерного товариства
"Львівобленерго".

Відповідно до довідки №111-2556 від
06.05.2014р., виданої позивачем та
підписаної головним бухгалтером
будівля ЗТП №217, інвентар. №9, по
вул.. Зарічній,9 "А" в с.м.т. Східниця
станом на 30.04.2014 року перебуває на
балансі ПАТ "Львівобленерго" у
Бориславському РЕМ. Цією ж довідкою
стверджується, що вказана будівля до 2005
року перебувала на балансі під №500145.

Згідно п.5 рішення виконавчого комітету
Східницької селищної ради від 19.07.2007
року №51 "Про оформлення і видачу
свідоцтва про право власності СПАТЗТ
"Погар Інтернешнл" на об'єкти
нерухомого майна взамін існуючих
документів по вул. Зарічній, 9 "А" в с.м.т.
Східниця, оформлено право власності на
2-х поверхову цегляну будівлю
трансформаторної підстанції по вул..
Зарічній, 9 "А" в с.м.т. Східниця взамін
існуючих документів.

На підставі цього рішення видано
свідоцтво про право власності серії
САВ 258657 від 30.08.2007 року на нерухоме
майно - будівлю трансформаторної
підстанції заг.площею, 48,1 кв.м. та
проведено реєстрацію права власності
на нерухоме майно - нежитлову будівлю
за адресою вул..Зарічній,9 "А" в с.м.т.
Східниця за власником -
"Погар-Інтернешнл" спільне Українське -
Канадське підприємство у формі
закритого акціонерного товариства на
підставі - свідоцтва про право
власності /САВ 258657/ 30.08.2007р./ виконавчий
комітет Східницької селищної ради/
взамін договору купівлі - продажу від
14.05.2001 року №12, номер запису 1, в книзі 1.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції, відповідно до Договору №12
купівлі-продажу майна від 14 травня 2001
року СП АТЗТ «Погар Інтернешнл»
придбала майно, яке включає в себе
будівлі, споруди та інше (80 одиниць,
згідно з додатком №1 до даного
договору) у продавця - ВАТ "Завод ім.
Т.Шевченка". Даний договір у судовому
порядку не оспорювався. Доказів іншого
сторонами не подано та не заперечено.

Додатком №1 до договору
купівлі-продажу №12 від 14.05.2001 року Акт
передачі основних засобів зазначено
будівлю трансформаторної підстанції,
двоповерхове, цегляне.

Реєстраційним посвідченням від 19
жовтня 2001 року посвідчено, що вказані
будівлі (в тому числі спірний об'єкт)
зареєстровані на праві колективної
власності за СП АТЗТ "Погар-Інтернешнл"
на підставі договору купівлі-продажу
майна №12 від 14 травня 2001 року. Це
реєстраційне посвідчення у судовому
порядку недійсним не визнавалося.
Доказів іншого сторонами не подано та
не заперечено.

Також у матеріалах справи є Технічний
паспорт на спірну будівлю за адресою
вул. Зарічній, 9 "А" в с.м.т. Східниця, рік
побудови 1979, пл..48,1кв.м, цегла.

Таким чином, свідоцтво про право
власності серії САВ 258657 від 30.08.2007 року
на нерухоме майно - будівлю
трансформаторної підстанції
заг.площею, 48,1 кв.м., реєстрація права
власності на нерухоме майно - нежитлову
будівлю за адресою вул..Зарічній,9 "А" в
с.м.т. Східниця за власником -
"Погар-Інтернешнл" спільне Українське
-Канадське підприємство у формі
закритого акціонерного товариства на
підставі - свідоцтва про право
власності /САВ 258657/ 30.08.2007р./ виконавчий
комітет Східницької селищної ради/
здійснене на підставі рішення, що є
предметом спору взамін договору
купівлі - продажу від 14.05.2001 року №12,
який був чинний на момент вчинення
такої дії, номер запису 1, в книзі 1.

Крім цього, в матеріалах справи
міститься Державний акт на право
постійного користування землею, серія
ЛВ 045, у якому у графі "Зміни в
землекористуванні" зазначений
землекористувач - СП АТЗТ
"Погар-Інтернешнл" (а.с.136-139).

Стаття 41 Конституції України
встановлює, що кожен має право
володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю.

Як вбачається зі ст. 41 Конституції
України та ст. 321 Цивільного кодексу
України ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності чи
обмежений у його здійсненні. Право
приватної власності є непорушним.

За статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод кожна фізична
або юридична особа має право мирно
володіти своїм майном. Ніхто не може
бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до норм чинного
законодавства, а саме ст.ст. 316, 317, 319
ЦК України правом власності є право
особи на річ (майно), яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю волею,
незалежно від волі інших осіб. Власнику
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Матеріалами справи підтверджується та
не спростовується сторонами належними
та допустимими доказами, що право
власності за СП АТЗТ "Погар-Інтернешнл"
(у справі третя особа 1, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмет спору на
стороні відповідачів) виникло на
підставі Договору №12 купівлі-продажу
майна від 14 травня 2001 року, відповідно
до умов якого третя особа у справі -
покупець за договором придбала майно,
яке включає в себе будівлі, споруди та
інше (80 одиниць, згідно з додатком №1 до
даного договору) у продавця - ВАТ "Завод
ім. Т.Шевченка". Даний договір у
судовому порядку не оспорювався.

Таким чином, право власності на майно, а
також на спірний об'єкт виникло за СП
АТЗТ "Погар-Інтернешнл" на підставі
договору №12 купівлі - продажу майна від
14.05.2001 року, на підставі якого видано
реєстраційне посвідчення, в тому числі
і на спірний об'єкт.

Відповідно до додатку 1 Переліку
правовстановлюючих документів, на
підставі яких проводиться державна
реєстрація права власності на об'єкти
нерухомого майна до Інструкції про
порядок державної реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
що перебувають у власності юридичних
та фізичних осіб, затвердженої наказом
Державного комітету будівництва,
архітектури та житлової політики
України №121 від 09.06.98р., зареєстрованого
в Мінюсті 26 червня 1998 року за №399/2839, що
діяла на момент проведення державної
реєстрації, серед іншого передбачено
договір купівлі - продажу.

Відповідно до п. 1.5. Інструкції
державну реєстрацію права
власності на об'єкти нерухомого
майна здійснюють комунальні
підприємства - бюро технічної
інвентаризації, а п. 2.1. Реєстрація
провадиться на підставі
правовстановлювальних документів.
Якщо на правовстановлювальному
документі немає місця для
реєстраційного напису, то видається
реєстраційне посвідчення, яке є
невід'ємною частиною такого документа.

Виконавчим комітетом Східницької
селищної ради було прийнято рішення
від 19.07.2007 року №51 "Про оформлення і
видачу свідоцтва про право власності
СПАТЗТ "Погар Інтернешнл" на об'єкти
нерухомого майна взамін існуючих
документів по вул..Зарічній,9 "А" в с.м.т.
Східниця в частині оформлення права
власності на 2-х поверхову цегляну
будівлю трансформаторної підстанції
по вул.. Зарічній, 9 "А" в с.м.т. Східниця
взамін існуючих документів (п.5).

Отже, зазначеним рішенням, що є
предметом позову, відбулася заміна
існуючих документів і зазначеними
діями відповідач не порушив прав
позивача, оскільки здійснив заміну
правовстановлюючих документів. Право
власності на спірне майно виникло ще у
2001 році на підставі договору
купівлі-продажу майна №12 від 14.05.2001
року, укладеного між ВАТ "Завод ім. Т.Г.
Шевченка" (продавець) та СП АТЗТ
"Погар-Інтернешнл" (покупець, особа яка
набула право власності), згідно якого
продавець передав у власність покупцю
майно, яке включає в себе будівлі,
споруди та інше (80 одиниць, згідно
додатку №1- надалі - майно), яке
знаходиться за адресою: Львівська
область, Бориславський район, смт.
Східниця, у тому числі і спірне майно.
Цей договір у судовому порядку не
оспорювався.

Крім цього, про цей факт зазначено у
самому Витязі про державну реєстрацію
права власності на нерухоме майно за
адресою вул. Зарічній, 9 "А" в с.м.т.
Східниця, вчинену Дрогобицьким ДК МБТІ
та ЕО, реєстраційний №20096064, номер
витягу 15760634, датованим 30.08.2007 р.
зазначено власник - "Погар Інтернешнл"
Спільне українсько - канадське
підприємство у формі закритого
акціонерного товариства, підстава
виникнення - свідоцтво про право
власності /САВ 258657/ 30.08.2007р. /виконавчий
комітет Східницької селищної ради /
взамін договору купівлі - продажу від
14.05.2001 року №12/.

При цьому суд, керуючись статтею 35 ГПК
України, що факти встановленні
рішенням господарського суду під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони,
враховує факти, встановленні рішенням
господарського суду Львівської
області від 20.12.2013 року у справі №
914/3968/13, що набрало законної сили.

Зокрема, Вищий господарський суд
України від 02 грудня 2013 року у справі
5015/2326/12, переглядаючи постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 16 вересня 2013
року і залишаючи її без змін,
констатував, що судами обох інстанцій
установлено, що на підставі договору
купівлі-продажу майна №12 від 14.05.2001р.,
укладеного між ВАТ "Завод ім. Т.Г.
Шевченка" (продавець) та СП АТЗТ
"Погар-Інтернешнл" (покупець) продавець
передав у власність покупцю майно, яке
включало будівлі, споруди та інше (80
одиниць, згідно додатку №1) та
знаходилося за адресою: Львівська
область, Бориславський район, смт.
Східниця і розташоване на земельній
ділянці 2.2507га, а покупець прийняв та
оплатив його вартість. Згідно додатку
до договору у власність СП АТЗТ
"Погар-Інтернешнл" передано споруду
трансформаторної підстанції
2-поверхова, цегляна. За умовами п. 8.1
договору продавець гарантував, що
майно належить йому на праві власності,
не є проданим, переданим (як внесок до
статутних фондів інших юридичних осіб),
заставленим, не знаходиться під
арештом, судових справ щодо нього
немає.

Відповідно до ч.1 ст.393 Цивільного
кодексу України, правовий акт органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу
місцевого самоврядування, який не
відповідає законові і порушує права
власника, за позовом власника майна
визнається судом незаконним та
скасовується.

Зважаючи на викладені вище обставини,
суд апеляційної інстанції
погоджується з висновками
господарського суду Львівської
області, що позивачем не доведено право
власності на 2-х поверхову цегляну
будівлю трансформаторної підстанції
по вул.Зарічній, 9 "А" в с.м.т. Східниця, а
також те, що п.5 рішення Виконавчого
комітету Східницької селищної ради від
19.07.2007 року №51 "Про оформлення і видачу
свідоцтва про право власності СПАТЗТ
"Погар Інтернешнл" не відповідає
закону. Отже, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про відмову у
задоволенні позову.

Посилання апелянта на те, що суд першої
інстанції не врахував акту прийому
передачі основних засобів третьої
особи -1, в якому дата введення в
експлуатацію закритої
трансформаторної підстанції - 15.10.1975
року, не відповідає даті побудови -1979
року закритої трансформаторної
підстанції згідно технічного паспорта
від 05.07.2001 року., а також те, що в
договорі купівлі-продажу також не
зазначено вулиці на якій розташоване
придбане майно, згідно договору
купівлі-продажу третьою особою - 1, хоча
в рішенні суду першої інстанції
звернуто увагу на те, що в переліку
майна не вказано вулиці, на якій
знаходилася передана до статутного
фонду товариства (позивача)
трансформаторна підстанція, не
відповідає дійсності, оскільки
місцевий господарський суд надав
оцінку зазначеним обставинам. Зокрема,
в оскаржуваному рішенні зазначено про
те, що у долучених товариством довідках
інформацію надано щодо
трансформаторної підстанції, дата
введення в експлуатацію 01.08.1978р., а
трансформаторна підстанція, що
перебуває у власності третьої особи-1
побудована 1979р.

При цьому суд апеляційної інстанції
вважає за необхідне зазначити, що в
Договорі №12 купівлі-продажу майна від
14.05.2001р. дійсно не зазначено назви
вулиці на якій знаходиться
трансформаторна підстанція, однак в
цьому договорі (п.1.1) міститься
інформація про передачу майна, яке
знаходиться на земельній ділянці
площею 2,2507га в смт.Східниця,
Бориславського району, Львівської
області. Саме ця земельна ділянка
знаходиться у постійному користуванні
Приватного акціонерного товариства
"Українсько-Канадське спільне
підприємство "Погар-Інтернешнл", що
підтверджується Державним актом на
право постійного користування землею
серії ЛВ-045 (а.с.136-139). Крім цього інші
документи (Технічний паспорт,Свідоцтво
про право власності) свідчать про те, що
у власності третьої особи-1 перебуває
трансформаторна підстанція на вул.
Зарічна 9А в смт.Східниця,
Бориславського району, Львівської
області.

Натомість твердження апелянта про те,
що трансформаторна підстанція на вул.
Зарічна 9А в смт.Східниця,
Бориславського району, Львівської
області була передана Міністерством
енергетики та електрифікації України
до статутного фонду товариства ще
17.08.1995 році. судом апеляційної
інстанції відхиляються, оскільки в
переліку майна, переданого до
статутного фонду ВАТ «Львівобленерго»
не вказано вулиці, на якій знаходилася
передана до статутного фонду
товариства (позивача) трансформаторна
підстанція, у зв'язку з чим відсутні
підстави вважати, що закрита
трансформаторна підстанція №217 та
належна ПАТ СУКП "Погар-Інтернешнл" на
праві власності двоповерхова будівля
трансформаторної підстанції по
вул..Зарічна 9А в смт.Східниця одна і та
ж будівля. При цьому, позивачем не
надано суду жодного належного та
допустимого доказу прийняття спірного
майна до статутного фонду.

Посилання скаржника на те, що судом
безпідставно залишено поза увагою Акт
розмежування балансової вартості
електромереж та експлуатаційної
відповідальності сторін, де чітко
зазначено, що споживач несе
відповідальність за технічний стан і
правильну експлуатацію всього
електрообладнання підключеного від
межі розподілу, а постачальник
електричної енергії несе
відповідальність за технічний стан
контактних з'єднань в точці
розмежування та технічний стан
трансформаторної підстанції
(далі-ТП-217), як підтвердження того, що
третя особа - 1 не несе відповідальності
за технічний стан трансформаторної
підстанції (далі ЗТП - 217), ніколи не
виконувала огляд та ремонт закритої
трансформаторної підстанції ЗТП № 217,
хоча вважає себе власником даного
майна, суд апеляційної інстанції
вважає безпідставними, оскільки за
відсутності належних
правовстановлюючих документів, огляд
та ремонт закритої трансформаторної
підстанції ЗТП № 217 саме позивачем не
свідчить про його право власності на
зазначений об'єкт.

У відповідності до ст.32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Згідно ст.ст.33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

При цьому, у відповідності до ч.1 ст.43
ГПК України, Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Доводи скаржника, викладені ним в
апеляційній скарзі, спростовуються
матеріалами справи та викладеним вище
аналізом обставин справи і чинного
законодавства, а тому колегією суддів
відхилені через їх безпідставність.

З огляду на викладене, колегія
Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
місцевого господарського суду
прийняте у відповідності до норм
матеріального та процесуального права,
а тому відсутні підстави для його
скасування.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається: у спорах, що
виникають при укладанні, зміні та
розірванні договорів, - на сторону, яка
безпідставно ухиляється від прийняття
пропозицій іншої сторони, або на обидві
сторони, якщо господарським судом
відхилено частину пропозицій кожної із
сторін; у спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав,
- на сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Якщо спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.
Судовий збір, від сплати якого позивач
у встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.
Стороні, на користь якої відбулося
рішення, господарський суд відшкодовує
мито за рахунок другої сторони і в тому
разі, коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору. Суми, які
підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, послуги
перекладача, адвоката та інші витрати,
пов'язані з розглядом справи,
покладаються: при задоволенні позову -
на відповідача; при відмові в позові -
на позивача; при частковому
задоволенні позову - на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
"Львівобленерго" залишена без
задоволення, витрати по сплаті
судового збору, в порядку ст.49 ГПК
України, слід віднести на скаржника.

Керуючись ст.ст. 101,103,105 ГПК України
Львівський апеляційний господарський
суд

Постановив:

1. Рішення господарського суду
Львівської області від 14.10.2014р. по
справі №914/1986/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Львівобленерго" залишити без
задоволення.

2. Постанова набирає законної сили
з дня її прийняття та може бути
оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи повернути в
господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя
Гнатюк Г.М.

Суддя
Кравчук Н.М.

Суддя
Мирутенко О.Л.

Повний текст постанови

виготовлено 05.12.2014р.