ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.Справа № 922/4702/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання
Федоровой К.О.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м.
Павлоград до ТОВ "Омега-Авто", м.
Сєвєредонецьк про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - Гнєзділова Н.В., дов. №
ББУ/ДУ41/СЛ/14 від 02.01.14 р.;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство "ДТЕК Павлоградвугілля",
звернувся до господарського суду
Харківської області з позовом, в якому
просить стягнути з відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Омега-Авто" штраф в
сумі 5964,60 грн. та 1827,00 грн. судового
збору, мотивуючи свої вимоги
неналежним виконанням відповідачем
його зобов'язань з поставки позивачу
товару за договором №14-16/123-КП від 22.01.14
р.

11.11.14 р. відповідач надав письмовий
відзив, в якому проти задоволення
позовних вимог заперечував та
зазначив, що Товариством з обмеженою
відповідальністю "Омега-Авто" були
вчинені всі заходи щодо належного
виконання спірного договору, отже, вина
відповідача у порушені зобов'язань за
договором №14-16/123-КП від 22.01.14 р.
відсутня. Крім того, відповідач
послався на проведення
антитерористичної операції на
території м. Сєвєредонецька, у зв'язку з
чим, вважає вимогу про сплату штрафних
санкцій за недопоставлений товар
некоректним.

27.11.14 р. позивач надав заперечення на
відзив, в яких зазначив, що обов'язок
відповідача здійснити поставку
продукції, згідно специфікації від
22.01.14 р. встановлено до 31.01.14 р., а отже,
посилання відповідача на проведення
антитерористичної операції є
безпідставним. Крім того, позивач
зауважив про недоведеність
направлення відповідачем листа від
30.01.14 р. на адресу Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Павлоградвугілля".

Представник позивача в судовому
засіданні 02.12.14 р. позовні вимоги
підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про час місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, що підтверджується
відповідним повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.
38).

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив наступне.

Між Публічним акціонерним товариством
"ДТЕК Павлоградвугілля" (позивач,
покупець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Омега-Авто"
(відповідач, постачальник) було
укладено договір № 14-16/123-КП від 22.01.2014
року (далі - договір)(а.с. 6-11), відповідно
до якого відповідач в порядку та на
умовах, передбаченим цим договором,
взяв на себе зобов'язання поставити у
власність позивача продукцію
виробничо-технічного призначення (далі
- продукція) в асортименті, кількості, в
строки, по ціні і з якісними
характеристиками, узгодженими
сторонами в цьому договорі та
специфікаціях, які є невід'ємними
частинами цього договору.

В п. 4.1 договору також зазначено, що
поставка продукції здійснюється
партіями в асортименті, кількості, в
строки, по ціні і з якісними
характеристиками, узгодженими
сторонами в специфікаціях до договору.

Датою поставки вважається дата,
вказана представником позивача на
відповідних товаросупровідних
документах, наданих відповідачем (п. 4.4
договору).

Згідно специфікації від 22.01.2014р. до
договору (а.с. 13), відповідач взяв на
себе зобов'язання поставити позивачу
продукцію на загальну суму 119292,00 грн.
Термін поставки - до 31.01.2014 р.

Проте, відповідач свої зобов'язання
щодо поставки продукції в строк,
передбачений специфікацією, не
виконав, здійснивши часткову поставку
06.02.2014 року на суму 85573,20 грн. та 24.02.2014
року на суму 22173,60 грн., що
підтверджується видатковими
накладними № Ф-81 від 06.02.2014 року (а.с. 16-17)
та № Ф-126 від 24.02.2014 року (а.с. 18).

З пояснень відповідача вбачається, що
30.01.14 р. він направив на адресу позивача
лист про те, що у зв'язку зі складними
кліматичними умовами відповідач зможе
поставити продукцію в строк до 10.02.2014р.
Проте, жодних доказів направлення
вказаного листа на адресу позивача
відповідач не надав. В той же час,
позивач проти отримання вказаного
листа заперечує.

Таким чином, станом на час розгляду
справи, відповідач поставку продукції
на суму 11545,20 грн. позивачу так і не
здійснив.

Пунктом 6.2 договору передбачається, що
в разі не поставки (недопоставки)
продукції в строки, передбачені
договором або відповідною
специфікацією, відповідач виплачує
позивачу неустойку у вигляді штрафу в
розмірі 5% від вартості продукції, яка
поставляється по відповідній
специфікації.

04.07.14 р., у зв'язку з недопоставкою
відповідачем продукції, позивач
направив на адресу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Омега-Авто" претензію про сплату
штрафу в сумі 5964,60 грн.

08.09.14 р. відповідач направив позивачу
лист-відповідь від 08.09.14 р. на вказану
претензію, в якому зазначив, що станом
на час написання листа, Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Омега-Авто" не має фінансової
можливості сплатити вказану суму
штрафних санкцій.

Після чого, позивач звернувся з даним
позовом до господарського суду
Харківської області.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України
вказує, що цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки,
й серед підстав виникнення цивільних
прав та обов'язків, зокрема, передбачає
договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського
кодексу України, господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає
договір як домовленість двох або
більше сторін, що спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

За договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 655 ЦК
України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Сторони в специфікації до спірного
договору домовились, що відповідач
зобов'язаний поставити позивачу
продукцію на загальну суму 119292,00 грн. до
31.01.2014 р.

Проте, станом на момент розгляду
справи, відповідач продукцію на суму
11545,20 грн. позивачу так і не поставив.

Посилання відповідача на направлення
електронною поштою позивачу листа від
30.01.2014р. про те, що у зв'язку зі складними
кліматичними умовами відповідач зможе
поставити продукцію в строк до 10.02.2014р.,
судом не приймаються, оскільки жодних
доказів направлення вказаного листа
позивачу, відповідачем не надано.

Крім того, відповідно до п. 8.2 договору,
всі зміни та доповнення до договору
можуть бути внесені за згодою на це
обох сторін і оформляються додатковими
угодами, які є невід'ємними частинами
до цього договору. Втім, жодної
додаткової угоди про зміну строків
поставки, сторонами не оформлялось.

Щодо зміни ситуації в Україні, а також
посилання відповідача на лист від
10.04.2014р., суд зазначає наступне.

Згідно умов специфікації від 22.01.2014р.
строк поставки продукції до 31.01.2014р. В
той же час, події, на які посилається
відповідач, відбувалися після спливу
строку поставки продукції, і ніяким
чином не могли вплинути на
своєчасність виконання відповідачем
свого зобов'язання по поставці
продукції.

Таким чином, якщо продукція була б
поставлена своєчасно і відповідач
належним чином виконав прийняті на
себе зобов'язання, то йому не прийшлося
купувати продукцію, за ціною вищою, ніж
та, яка встановлена в специфікації.

За таких підстав, заперечення
відповідача є позбавленими фактичного
та правового обґрунтування, такими, що
не відповідають як матеріалам справи,
так і нормам чинного законодавства, у
зв'язку з ненаданням доказів в
підтвердження обставин, викладених у
відзиві, що порушує умови ст. 33 ГПК
України, згідно якої, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підстави своїх
вимог і заперечень та подати
відповідні докази.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Отже, враховуючи вищевикладене,
відповідач визнається судом таким, що
прострочив виконання зобов'язань з
поставки зазначеної в специфікації
продукції за договором поставки
№14-16/123-КП від 22.01.14 р.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Як вже було зазначено, пунктом 6.2
договору передбачається, що в разі не
поставки (недопоставки) продукції в
строки, передбачені договором або
відповідною специфікацією,
постачальник виплачує покупцю
неустойку у вигляді штрафу в розмірі 5%
від вартості продукції, яка
поставляється по відповідній
специфікації.

Враховуючи викладене, беручи до уваги
встановлення судом факту прострочення
поставки продукції відповідачем,
перевіривши розрахунок позивача, суд
визнає вимогу про стягнення з
відповідача штрафу в сумі 5964,60 грн.
законною, обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України,
судовий збір відшкодовується за
рахунок відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України,
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Омега-Авто" (93400,
Луганська область, м. Сєвєродонецьк,
проспект Хіміків, 68, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ДТЕК
Павлоградвугілля" (51400,
Дніпропетровська область, м. Павлоград,
вул. Леніна, 76, ) штраф в
розмірі 5964,60 грн. та судовий збір в
розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття, оформленого відповідно
до вимог ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.12.2014 р.

Суддя Т.В. Інте