ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
УХВАЛА

"09" грудня 2014 р.
Справа № 917/1459/14

Колегія суддів у складі: головуючого
судді Бородіної Л.І., судді Гетьмана
Р.А., судді Лакізи В.В.

при секретарі Катренко І.С.

за участю сторін:

від апелянта - не з'явився ;

розпорядник майна - не з'явився;

від боржника - не з'явився;

від ініціюючого кредитора - Минець В.І. -
за довіреністю від 25.12.2013р.;

розглянувши апеляційну скаргу Кушаби
Івана Петровича, смт. Заводське,
Тернопільської області на ухвалу
господарського суду Полтавської
області від 05.08.2014р.

у справі №917/1459/14

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кернел-Трейд", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Чортківськимй
цукровий завод", Полтава,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 05.08.2014р. у
справі №917/1459/14 (суддя
Паламарчук В.В.) порушено провадження у
справі про банкрутство Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Чортківськимй цукровий завод"; визнано
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Кернел-Трейд" в
розмірі 613020,00 грн.; введено мораторій на
задоволення вимог кредиторів з
наслідками, передбаченими ст.19 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"; введено
процедуру розпорядження майном
боржника строком на сто п'ятнадцять
календарних днів та призначено
розпорядником майна арбітражного
керуючого Васіна Євгена Євгеновича;
заборонено ТОВ "Чортківськимй цукровий
завод" та власнику майна (органу,
уповноваженому управляти майном)
боржника приймати рішення щодо
ліквідації, реорганізації боржника, а
також відчужувати основні засоби та
предмет застави; зобов'язано
розпорядника майна Васіна Є.Є.
повідомити суд про результати розгляду
вимог кредиторів в строк до 20.09.2014р. та
скласти реєстр вимог кредиторів

Ухвала місцевого господарського суду з
посиланням на ст.ст. 10, 16 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
мотивована тим, що вимоги ініціюючого
кредитора в розмірі 613020грн. є
безспірними, становлять більше
трьохсот мінімальних заробітних плат,
не погашені боржником протягом більше
трьох місяців з моменту відкриття
виконавчого провадження, а отже наявні
всі необхідні підстави для порушення
провадження у справі про банкрутство.

Кушаба Іван Петрович з ухвалою суду
першої інстанції не погодився та
звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати ухвалу господарського суду
Полтавської області від 05.08.2014 р. у
справі №917/1459/14.

В обґрунтування своїх вимог апелянт
посилається на те що, оскаржувана
ухвала порушує його права, оскільки у
боржника ТОВ «Чортківськимй цукровий
завод» наявна заборгованість по
заробітній платі перед скаржником
Кушабою І.В. за період з 1990року по 2014рік.
Крім того зазначає, що ТОВ
«Чортківський цукровий завод»
розпоряджалось часткою майна боржника.
Крім того, на думку апелянта, порушено
процедуру банкрутства, оскільки в
матеріалах справи відсутні відомості
про те, чи вживались своєчасні заходи з
боку органів центральної влади та
органів місцевого самоврядування в
межах своїх повноважень для
запобігання банкрутства боржника.

У відзиві на апеляційну скаргу від
09.12.2014р. арбітражний керуючий боржника
Васін Є.Є. зазначає, що ухвалою
місцевого господарського суду від
30.09.2014р. затверджено реєстр вимог
кредиторів, постановою господарського
суду Полтавської області від 13.11.2014р. у
даній справі визнано ТОВ «Чортківський
цукровий завод» банкрутом, однак
протягом усієї процедури банкрутства
боржника заяв з грошовими вимогами від
Кушаби І.В. не надходило.

Розпорядженням секретаря другої
судової палати Харківського
апеляційного господарського суду від
28.11.2014р. для розгляду даної справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючого судді Бородіної Л.І., судді
Гетьмана Р.А., судді Лакіза В.В. (а.с.69
матеріалів оскарження).

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник ініціюючого
кредитора заперечив проти вимог
апеляційної скарги, окрім цього
зазначив, що апелянт не звертався з
кредиторськими вимогами до боржника
ТОВ «Чортківський цукровий завод», а
отже він не є кредитором у справі, у
зв'язку з чим вважає, що апеляційне
провадження за апеляційною скаргою
підлягає припиненню.

Апелянт, боржник та арбітражний
керуючий у справі належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, про що свідчить відтиск штампу
на останньому аркуші ухвали суду
апеляційної інстанції про прийняття
апеляційної скарги до провадження від
28.11.2014р, проте не скористалися своїм
правом на участь у судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення
сторін про час та місце засідання суду,
а також те, що явка представників
сторін не була визнана судом
обов'язковою, та приймаючи до уваги
15-денний термін, встановлений ч.2 ст.102
ГПК України для розгляду апеляційної
скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, та відсутність
правових підстав для відкладення
розгляду справи, колегія суддів вважає
за можливе розглянути апеляційну
скаргу за відсутності представників
апелянта, ліквідатора та інших
кредиторів за наявними у справі
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а
також викладені в апеляційній скарзі
доводи, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 23.07.2014р. у
справі №917/1459/14 прийнято заяву ТОВ
«Кернел-Трейд» про порушення справи
про банкрутство до розгляду (т.1,а.с.1).

Ухвалою господарського суду
Полтавської області від 05.08.2014р.
порушено провадження у справі про
банкрутство на підставі ст. 16 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» за заявою ТОВ
«Кернел-Трейд» до ТОВ "Чортківський
цукровий завод"; визнано вимоги
ініціюючого кредитора ТОВ
«Кернел-Трейд» у розмірі 613020грн.;
зобов'язано опублікувати на офіційному
веб-сайті Вищого господарського суду
України оголошення (повідомлення) про
порушення провадження у справі про
банкрутство Товариства з обмеженою
відповідальністю «Чортківський
цукровий завод» (т.1,а.с.38,39).

06.08.2014р. на офіційному сайті Вищого
господарського суду України
опубліковано оголошення про порушення
справи про банкрутство ТОВ
«Чортківський цукровий завод», у якому
зазначені відомості про розпорядника
майна та граничний строк на заявлення
грошових вимог кредиторів до боржника,
а саме: до 05.09.2014р. (т.1, а.с.40).

Ухвалою місцевого господарського суду
від 30.09.2014р. визнано грошові вимоги
наступних кредиторів: ТОВ
"Кернел-Трейд" у сумі 6090,00 грн. судового
збору (1 черга), 613020,00 грн. основного
боргу (4 черга); Державної податкової
інспекції у м. Полтаві Головного
управління Міндоходів у Полтавській
області - 2934713,37грн. - сума основного
боргу (3 черга), 5653,12грн. - пеня (6 черга)
(т.1,а.с.99,100). Постановою
господарського суду Полтавської
області від 13.11.2014р. у даній справі
визнано банкрутом ТОВ "Чортківський
цукровий завод"; припинено
повноваження розпорядника майна ТОВ
"Чортківський цукровий завод"; відкрито
ліквідаційну процедуру та
призначено ліквідатором Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Чортківський цукровий завод"
арбітражного керуючого Васіна Євгена
Євгеновича; зобов'язано оприлюднити на
офіційному веб-сайті Вищого
господарського суду України
оголошення (повідомлення) про визнання
банкрутом Товариство з обмеженою
відповідальністю "Чортківський
цукровий завод"(т.1,а.с.135-137).

13.11.2014р. на офіційному сайті Вищого
господарського суду України
опубліковано оголошення про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури; визначено
граничний строк на заявлення грошових
вимог кредиторів до боржника, а саме:
«вимоги за зобов'язаннями боржника,
визнаного банкрутом, що виникли під час
проведення процедури банкрутства,
можуть пред'являтись тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури» (т.1,а.с.138).

Ухвалою місцевого господарського суду
від 27.11.2014р. у справі №917/1459/14 визнано
грошові вимоги ТОВ "Машинобудівний
завод "Автоливмаш" у сумі 1218,00 грн. (1
черга), 70000,00 грн. (6 черга) (т.1, а.с.151).

Статтею 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод
встановлено, що кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру або встановить
обґрунтованість будь-якого висунутого
проти нього кримінального
обвинувачення.

Статтею 55 Конституції України
встановлено, що кожному гарантується
право на судовий захист.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції
України встановлює серед основних
засад судочинства, зокрема,
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма
конкретизована законодавцем в статті 14
Закону України "Про судоустрій і статус
суддів", згідно з якою учасники
судового процесу та інші особи у
випадках і порядку, встановлених
процесуальним законом, мають право на
апеляційне та касаційне оскарження
судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права
на апеляційне оскарження судового
рішення названим Законом ставиться в
залежність від положень
процесуального закону.

Таким чином, Господарський
процесуальний кодекс України повинен
містити імперативні норми про те, в
яких випадках особа має право
оскаржити рішення суду в апеляційному
чи касаційному порядку.

Частиною 1 статті 91 ГПК України
передбачено, що сторони у справі,
прокурор, треті особи, які не брали
участь у справі, якщо господарський
суд вирішив питання про їх права та
обов'язки, мають право подати
апеляційну скаргу на рішення місцевого
господарського суду, яке не набрало
законної сили.

Апеляційні скарги на ухвали
місцевого господарського суду можуть
подавати сторони та інші учасники
судового процесу, зазначені у цьому
Кодексі та Законі України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(ч. 5 ст. 106 ГПК України).

За таких обставин, в силу особливостей
процедури банкрутства (ст. 4-1 ГПК
України), коло осіб, які мають право
оскаржити судові рішення у справі про
банкрутство, чинним законодавством
звужено до учасників такої справи
задля попередження необґрунтованого
втручання інших осіб, які не є
учасниками справи, у хід процедури
банкрутства.

Відповідно до статті 5 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Учасниками провадження у справі
про банкрутство згідно зі статтею 1
Закону про банкрутство є сторони,
забезпечені кредитори, арбітражний
керуючий (розпорядник майна, керуючий
санацією, ліквідатор), власник майна
(орган, уповноважений управляти майном)
боржника, державний орган з питань
банкрутства, Фонд державного майна
України, представник органу місцевого
самоврядування, представник
працівників боржника, уповноважена
особа засновників (учасників,
акціонерів) боржника, а також у
випадках, передбачених цим Законом,
інші особи, які беруть участь у
провадженні у справі про банкрутство.

При цьому, колегія суддів бере до
уваги, що вищевказаний перелік
учасників провадження у справі про
банкрутство не є вичерпним, оскільки до
учасників справи про банкрутство
названа стаття відносить також інших
осіб, які у випадках, передбачених
Законом про банкрутство, беруть участь
у провадженні у справі про банкрутство.

Сторони у справі про банкрутство -
конкурсні кредитори (представник
комітету кредиторів), боржник (банкрут);

Кредитор - юридична або фізична
особа, а також органи доходів і зборів
та інші державні органи, які мають
підтверджені у встановленому порядку
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника; конкурсні
кредитори - кредитори за вимогами до
боржника, які виникли до порушення
провадження у справі про банкрутство і
виконання яких не забезпечено заставою
майна боржника; поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство; забезпечені
кредитори - кредитори, вимоги яких
забезпечені заставою майна боржника
(майнового поручителя);

За приписами частини 2 статті 23
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» кредитори за
вимогами щодо виплати заробітної
плати, авторської винагороди,
аліментів, а також за вимогами щодо
відшкодування шкоди, заподіяної життю
та здоров'ю громадян, сплати страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне та інше соціальне
страхування мають право протягом
тридцяти днів від дня офіційного
оприлюднення оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство
подати до господарського суду письмові
заяви з вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Копії відповідних заяв та доданих до
них документів кредитори надсилають
боржнику та розпоряднику майна.

У частині 4 статті 23 вказаного
Закону зазначено, що особи, вимоги яких
заявлені після закінчення строку,
встановленого для їх подання, або не
заявлені взагалі, не є конкурсними
кредиторами, а їх вимоги погашаються в
шосту чергу в ліквідаційній процедурі.
Відповідне правило не поширюється на
вимоги кредиторів щодо виплати
заробітної плати, авторської
винагороди, аліментів, а також на
вимоги щодо відшкодування шкоди,
заподіяної життю та здоров'ю громадян,
сплати страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування.

Суд апеляційної інстанції
зазначає, що у разі подання заяви з
грошовими вимогами до боржника особа
набуває тільки частину прав кредитора,
які пов'язані з розглядом судом їх
грошових вимог (участь у такому
судовому засіданні; подання заяв,
клопотань з приводу її грошових вимог;
ознайомлення з матеріалами справи в
частині її грошових вимог, тощо).

Необхідно зазначити, що особа, яка має
грошові вимоги до банкрута, зокрема
щодо виплати заробітної плати, набуває
статусу учасника провадження у справі
про банкрутство, лише після заявлення
та визнання цих вимог і тільки після
цього така особа має процесуальне
право на оскарження судових рішень.

В матеріалах справи відсутні, а
скаржником не надано доказів звернення
до розпорядника майна та до місцевого
господарського суду з письмовою
заявою з вимогами до боржника. За таких
обставин, апелянт Кушаба І. П. на момент
розгляду апеляційної скарги не набув
процесуального статусу кредитора у
справі про банкрутство ТОВ
"Чортківський цукровий завод", оскільки
ним не було заявлено вимог до боржника
у встановленому Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
порядку.

Крім того, скаржник в апеляційній
скарзі зазначає, що він є акціонером
боржника ТОВ «Чортківський цукровий
завод», а отже оскаржуваною ухвалою
порушуються його права.

За змістом статті 167 Господарського
кодексу України, корпоративні права -
це права особи, частка якої
визначається у статутному капіталі
(майні) господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Під корпоративними відносинами
маються на увазі відносини, що
виникають, змінюються та припиняються
щодо корпоративних прав (частина третя
цієї ж статті).

Отже, відповідно до зазначених
приписів законодавства суб'єктом
корпоративних прав господарського
товариства є учасник (засновник,
акціонер) такого товариства.

Таким чином, акціонер (учасник
товариства) не наділений суб'єктивним
правом щодо здійснення повноважень
власника майна акціонерного
(тосподарського) товариства, як учасник
товариства він може брати участь в
управлінні справами товариства в
порядку, визначеному в установчих
документах та законодавстві, що
регулює ці правовідносини, порушення
провадження у справі про банкрутство
не є порушенням прав громадян -
акціонерів (учасників) товариства.

Не можна ототожнювати власні права та
інтереси акціонера (учасника) з правами
та інтересами самого товариства.

Апелянтом Кушабою І. П. не надано
будь-яких доказів в розумінні статті 34
ГПК України, які б свідчили, що він є
учасником ТОВ «Чортківський цукровий
завод», та не доведено, що оскаржуваною
ухвалою порушені його права чи
охоронювальні законом інтереси як
учасника ТОВ «Чортківський цукровий
завод».

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування та подання
доказів покладений на сторони. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Доказів того, що оскаржувана ухала
господарського суду порушує права та
обов'язки скаржника до апеляційної
скарги не додано.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті
83 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом»
господарський суд припиняє
провадження у справі про банкрутство,
якщо згідно із законом справа не
підлягає розгляду в господарських
судах України.

Відповідно до пункту першого частини
першої статті 80 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційне
провадження за скаргою Кушаби Івана
Петровича, смт. Заводське,
Тернопільської області не може бути
здійснене, тому підлягає припиненню.

На підставі викладеного, керуючись п.1
ч.1 ст. 80, ст.ст. 86, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

УХВАЛИЛА:

Припинити апеляційне провадження за
апеляційною скаргою Кушаби Івана
Петровича, смт. Заводське
Чортківського району Тернопільської
області на ухвалу господарського суду
Харківської області від 05.08.2014р. у
справі №917/1459/14.

Головуючий суддя
Бородіна Л.І.

Суддя
Гетьман Р.А.

Суддя
Лакіза В.В.