ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Справа № 910/12963/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючого),

Гончарука П.А. (доповідача),

Стратієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу товариства
з обмеженою відповідальністю
"Промбудмонтаж трейд" на рішення
господарського суду м. Києва від 2
вересня 2014 року та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 9 жовтня 2014
року у справі № 910/12963/14 за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Креатив" до товариства з обмеженою
відповідальністю "Промбудмонтаж трейд"
про стягнення суми, -

Встановив:

У червні 2014 року товариство з обмеженою
відповідальністю "Будівельна компанія
"Креатив" звернулось до господарського
суду м. Києва з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промбудмонтаж трейд" про стягнення
попередньої оплати за договором №
13-06-13/КП поставки матеріалів і надання
послуг від 13 червня 2013 року в розмірі
123655 грн., оскільки відповідачем, в
порушення умов договору, не було
здійснено поставку товару на вказану
суму передоплати.

Крім того, позивач просив суд стягнути
з відповідача 3000 грн. витрат на послуги
адвоката.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 2 вересня 2014 року, залишеним без
змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від 9
жовтня 2014 року, позов задоволено.
Стягнуто з відповідача на користь
позивача 123655 грн. заборгованості, 2473,10
грн. судового збору, 3000 грн. витрат на
послуги адвоката.

У касаційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судами першої
та апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
просить постановлені у справі судові
рішення скасувати, прийнявши нове
рішення про відмову в задоволенні
позову.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи,
обговоривши доводи касаційної скарги,
суд вважає, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено попередніми судовими
інстанціями, 13 червня 2013 року сторонами
укладено договір поставки матеріалів і
надання послуг № 13-06-13/КП, за умовами
якого постачальник зобов'язався
поставляти покупцю товар і надавати
послуги, а покупець - приймати товар і
послуги та своєчасно здійснювати
оплату за них. Розрахунки за кожну
партію товару здійснюються в
безготівковому порядку за платіжним
дорученням, шляхом внесення
попередньої оплати, передбаченої
рахунком-фактурою, що виписується
постачальником (п.п. 2.3-2.5 договору).

На виконання умов договору, 14 червня 2013
року, позивач, за платіжним дорученням
№ , перерахував відповідачу
попередню оплату в розмірі 174200 грн., за
виставленим рахунком на оплату № СФ-00240
від 14 червня 2013 року, за товар - розчин
цементний РЦ М150 П-12 в кількості 260 м3.

За видатковими накладними № ВН-0000379 від
2 липня 2013 року на суму 25300 грн., № ВН-0000380
від 12 липня 2013 року на суму 25240 грн.
відповідач поставив позивачу товар в
кількості 63,5 м3 на загальну суму 50542 грн.

Товар на суму перерахованої
передоплати в розмірі 123655 грн. протягом
дії договору залишився не поставленим,
доказів, що спростовували б даний факт
відповідачем не надано, сума
передоплати позивачу не повернута, що
стало підставою для звернення позивача
до суду з даним позовом за захистом
своїх порушених прав і охоронюваних
законом інтересів. При цьому, позивач
посилався, зокрема, на норми ч. 2 ст. 693
Цивільного кодексу України, якою
передбачено, що в разі, якщо продавець,
який одержав суму попередньої оплати
товару, не передав товар у встановлений
строк, покупець має право вимагати
передання оплаченого товару або
повернення суми попередньої оплати.

Розглядаючи заявлені вимоги по суті,
господарський суд першої інстанцій,
встановивши зазначені обставини,
керуючись нормами ст.ст. 530, 663, ч. 1 ст. 670,
ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України,
дійшов висновку про обґрунтованість
позову в частині стягнення суми
передоплати в розмірі 123655 грн. та
необхідність його задоволення.

Разом з тим, судом задоволено й вимогу
щодо стягнення 3000 грн. витрат на
послуги адвоката, оскільки такі
витрати позивача підтверджені
належними та допустимими доказами в
розумінні ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України та
відповідають вимогам ст.ст. 44, 48 цього
Кодексу.

З таким рішенням господарського суду
першої інстанції погодився й
апеляційний господарський суд,
залишивши його без змін.

Висновок попередніх судових інстанцій
про наявність правових підстав для
задоволення позову в повному обсязі є
законним, обґрунтованим, відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, фактичним
обставинам і наявним матеріалам
справи.

Доводи відповідача, викладені в
касаційній скарзі, стосовно порушення
місцевим та апеляційним
господарськими судами норм ст.ст. 43, 22, 43
Господарського процесуального кодексу
України, ґрунтуються на неправильному
розумінні та тлумаченні зазначених
норм чинного законодавства, а інші
доводи касаційної скарги зводяться до
переоцінки доказів у справі, і тому, в
силу положень ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України, не
можуть братися судом касаційної
інстанції до уваги.

З огляду на викладене, підстав для
зміни або скасування постановлених у
справі судових рішень не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю
"Промбудмонтаж трейд" залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду м. Києва від 2 вересня 2014 року та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 9 жовтня 2014
року у справі № 910/12963/14 - без змін.

Головуючий
Остапенко М.І.

Судді
Гончарук П.А.

Стратієнко Л.В.