ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.12.14р. Справа № 904/8343/14

За позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Київ

до приватного підприємства "Трейд
Білдінг Груп", м. Дніпропетровськ

про стягнення 42 496, 74 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулася до господарського суду із
позовом, яким просить стягнути з
приватного підприємства "Трейд Білдінг
Груп" заборгованість за надані послуги
з перевезень вантажу в сумі 37 458, 00 грн.,
пеню за прострочення оплати платежу за
надані послуги за договором
перевезення станом на 16.10.2014 року в
розмірі 4 413, 76 грн., 3 % річних за час
прострочення платежу в розмірі 624, 98
грн. Судовий збір покласти на
відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
умов договору транспортного
експедирування №51 від 22.01.2014 року на
виконання перевезень вантажів, в
частині своєчасної та повної оплати за
надані послуги. За прострочення оплати
за надані послуги позивач на підставі
пункту 5.4 договору нарахував та просить
стягнути пеню за період з 27.03.2014р. по
16.10.2014р. у сумі 4 413,76 грн. На підставі
статті 625 Цивільного кодексу України
позивач нарахував та просить стягнути
3% річних у сумі 624, 98 грн.

27.11.2014 року позивач звернувся до суду з
клопотанням про розгляд справи без
участі представника останнього.

Відповідач відзив на позовну заяву та
витребуваних судом документів не
надав. Свого повноважного представника
у судове засідання не направив. Про час
та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином
відповідно до вимог статті 64
Господарського процесуального кодексу
України за змістом якої ухвала про
порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою, а у разі ненадання такої
інформації - за адресою їх
місцезнаходження, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. У разі
відсутності осіб за такою адресою,
вважається, що ухвала про порушення
провадження вручена їм належним чином.

Направлена судом на адресу відповідача
ухвала про порушення провадження у
справі вручена адресату 30.10.2014 року, що
підтверджується Витягом з офіційного
сайту Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення.

Направлена судом на адресу відповідача
ухвала суду від 12.11.2014 року про
відкладення розгляду справи повернута
підприємством зв'язку з відміткою: "за
закінченням терміну зберігання".

Відповідно до роз'яснень Вищого
господарського суду України,
викладених в інформаційному листі
№01-8/482 від 13.08.2008 року, до повноважень
господарських судів не віднесено
з'ясування фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних
осіб-учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

За змістом підпункту 3.9.1. пункту 3.9.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
р. № 18 (із змінами і доповненнями) "Про
деякі питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України. За змістом зазначеної
статті 64 Господарського
процесуального кодексу України,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

За таких обставин, а також беручи до
уваги, що відповідно до статті 33
Господарського процесуального України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно зі статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Під час розгляду справи судом
досліджені письмові докази, що
містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

22.01.2014 року між приватним підприємством
"Трейд Білдінг Груп" (далі - Експедитор-1)
та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
(далі - Експедитор-2) був укладений
договір №51 транспортного
експедирування (далі - Договір),
відповідно до умов якого в рамках
даного договору Експедитор-1 і
Експедитор-2 діють від свого імені і за
дорученням організацій, з якими вони
мають прямі договори. З метою виконання
зобов'язань за даним договором
Експедитор-1 залучає до виконання третю
сторону, при цьому Експедитор-2 несе
відповідальність за дії третьої
сторони, залученої ним для виконання
цього договору, як за свої власні.

На кожне окреме завантаження
оформлюється транспортне замовлення
(заявка), що містить опис умов і
особливостей даного перевезення, і є
невід'ємною частиною даного договору
(п.2.3 Договору).

Згідно п.2.4 Договору підтвердженням
факту надання послуг є оригінал акту
послуг (виконаних робіт).

Вартість послуг за кожне окреме
перевезення погоджується між
Експедитором-1 і Експедитором-2 включає
в себе суму фрахту, а також всі
документально підтверджені додаткові
витрати, які понесені Експедитором-2 з
відома і згоди Експедитора-1, і складає
суму до сплати згідно виставленого
рахунку (п.4.1 Договору).

Відповідно до п.4.2 Договору загальна
сума договору визначається згідно
заявок до даного договору і містить у
собі:

- винагороду Експедитора-2 за виконання
дій за даним договором, зазначених у
п.2.1 договору;

- суму відшкодування витрат
Перевізника, з яким Експедитор-2 уклав
від імені Експедитора-1 договір на
здійснення перевезення. Сума коштів,
отримана по даному підпункту, є
власністю Перевізника і повинна бути
йому перерахована.

Оплата проводиться в національній
валюті України шляхом перерахування
коштів з рахунка Експедитора-1 на
рахунок Експедитора-2 в термін і на
умовах, передбачених в заявках, які є
невід'ємною частиною даного договору
(п.4.3 Договору).

Згідно п.4.4 Договору датою належного
виконання Експедитором-1 обов'язків з
проведення розрахунків за надані
послуги (виконані роботи) вважається
дата зарахування на рахунок
Експедитор-2 всієї суми за виконане
перевезення.

Договір набуває чинності з моменту
його підписання і діє до 31.12.2012 року, але
обов'язково до повного виконання
сторонами своїх договірних зобов'язань
(п.8.1 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно договору №51 від 22.01.2014 року та
заявки приватного підприємства "Трейд
Білдінг Груп" №05 від 22.01.2014 року
Експедитором-2 (фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1) здійснена
організація перевезення вантажу за
маршрутом: м. Дубно, Ровенська область
(Україна) - м. Ашхабад (Туркменістан),
транспортне обслуговування виконане
автомобілем НОМЕР_1, на загальну
вартість 73 115 грн., без ПДВ, що
підтверджується Актом виконаних робіт
(послуг) від 17.02.2014 року та міжнародною
товарно-транспортною накладною серії
А№038246.

У заявці №05 від 22.01.2014 року сторони
погодили наступну форму оплати:
безготівковий розрахунок (50%
передоплата по замитненню, 50% через 5-7
банківських днів по оригіналам СМR
(міжнародним товарно-транспортним
накладним).

Оригінал міжнародної ТТН серії А№038246
було направлено відповідачу 12.03.2014
року, та отримано останнім 18.03.2014 року,
що підтверджується квитанцією та
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.16).

Відповідач зобов'язання по оплаті
виконав частково у розмірі 43 152 грн., що
підтверджується довідкою Боярського
відділення публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Хрещатик" №47/223-169 від 05.11.2014 року:

- 31.01.2014 грн. у сумі 35 657 грн.;

- 18.04.2014 року у сумі 800 грн.;

- 20.05.2014 року у сумі 500 грн.;

- 21.05.2014 року у сумі 200 грн.;

- 30.05.2014 року у сумі 995 грн.;

- 13.06.2014 року у сумі 1 000 грн.;

- 20.06.2014 року у сумі 1 000 грн.;

- 18.07.2014 року у сумі 3 000 грн.

Заборгованість за надані послуги, яка
не сплачена відповідачем в
установлений договором строк складає 29
963,00грн. (73 115,00грн. - 43 152,00грн.).

Причиною виникнення спору є
несвоєчасне та не у повному обсязі
здійснення розрахунків за надані за
договором послуги.

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу
України за договором транспортного
експедирування одна сторона
(експедитор) зобов'язується за плату і
за рахунок другої сторони (клієнта)
виконати або організувати виконання
визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (п.1 ст.193
Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного
кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

Позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість за надані послуги в
сумі 37 458 грн.

Разом з тим, згідно довідки Боярського
відділення публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"Хрещатик" №47/223-169 від 05.11.2014 року
відповідачем в рахунок погашення
зобов'язання за договором №51 від 22.01.2014
року сплачено суму 43 152.00грн. З
урахуванням наведеного, залишок
несплаченої суми становить 29 963,00грн. (73
115,00грн. - 43 152,00грн.).

З урахуванням положень п.4.3. договору та
заявки 305 від 22.01.2014р., строк оплати
наданих послуг є таким, що настав.

Доказів оплати наданих послуг в сумі 29
963 грн. відповідач не надав, доводи
позивача, наведені в обґрунтування
позову, не спростував.

За викладеного, є правомірними та
такими, що підлягають задоволенню
позовні вимоги про стягнення з
відповідача на користь позивача
основного боргу частково в сумі 29 963
грн.

Згідно ч.1 ст. 199 Господарського кодексу
України виконання господарських
зобов'язань забезпечується заходами
захисту прав та відповідальності
учасників господарських відносин,
передбаченими цим Кодексом та іншими
законами. До відносин щодо
забезпечення виконання зобов'язань
учасників господарських відносин
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки (ст.
611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися, зокрема,
неустойкою.

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом
(ст.548 Цивільного кодексу України).
Виконання зобов'язань може
забезпечуватись згідно договору
неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є
неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми не своєчасно
виконаного грошового зобов'язання
за кожен день прострочення виконання
(ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно ч.6 ст. 232 Господарського кодексу
України нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до п.5.4 договору у випадку
порушення порядку і строків оплати,
зазначених в заявці, що є невід'ємною
частиною даного договору, Експедитор-1
сплачує Експедитор-2 пеню у розмірі 0,5%
від суми боргу за кожний день затримки
оплати, але не більше подвійної
облікової ставки Національного банку
України.

Оскільки при проведенні розрахунку
пені позивачем не враховано положення
ч.6 ст. 232 Господарського кодексу
України щодо припинення нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано, та часткова оплата
відповідачем суми боргу, вимога
позивача про стягнення пені підлягає
задоволенню частково у сумі 3 384, 96 грн.:

- на суму 37 458 грн. за період з 27.03.2014 року
по 17.04.2014 року у розмірі 311, 98 грн.;

- на суму 36 658 грн. за період з 18.04.2014 року
по 19.05.2014 року у розмірі 610, 63 грн.;

- на суму 36 158 грн. за 20.05.2014 року у
розмірі 18, 82 грн.;

- на суму 35 958 грн. за період з 21.05.2014 року
по 29.05.2014 року у розмірі 168, 46 грн.;

- на суму 34 963 грн. за період з 30.05.2014 року
по 12.06.2014 року у розмірі 254, 80 грн.;

- на суму 33 963 грн. за період з 13.06.2014 року
по 19.06.2014 року у розмірі 123, 76 грн.;

- на суму 32 963 грн. за період з 20.06.2014 року
по 17.07.2014 року у розмірі 480, 45 грн.;

- на суму 29 963 грн. за період з 18.07.2014 року
по 24.09.2014 року у розмірі 1 416, 06 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

В законодавстві відсутнє обмеження
щодо звернення кредитора з позовом до
боржника про стягнення інфляційних
втрат та річних після винесення
рішення судом про стягнення боргу.

Таким чином, позивач нарахував та
просить стягнути з відповідача 3%
річних за загальний період з 27.03.2014 року
по 16.10.2014 року у сумі 624, 98 грн.

Розрахунок суми 3% річних перевірено
судом, при здійснення розрахунку 3%
річних позивачем не врахована часткова
оплата здійснена відповідачем. Отже,
після здійсненного судом перерахунку
вимога про стягнення 3% річних в сумі 553,
46 грн. за загальний період з 27.03.2014 року
по 16.10.2014 року підлягає задоволенню
частково.

Отже, позовні вимоги підлягають
задоволенню частково в сумі 33 901, 42 грн.
(29 963 грн. - основний борг + 3 384, 96 грн. -
пені + 553, 46 грн. - 3% річних).

Справа розглянута за наявними в ній
матеріалами (ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по справі покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених вимог у сумі 1 457, 47 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 1, 22, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства
"Трейд Білдінг Груп" (49044, м.
Дніпропетровськ, вул. Рогальова, 12Б,
р/р1 в "Райффайзен Банк Аваль" м.
Дніпропетровськ, МФО 380805, ) на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (03113, АДРЕСА_1,
р/рНОМЕР_3 в ПАТ КБ "Хрещатик", МФО 300670,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 29 963 грн.
- заборгованість за надані послуги, 3 384,
96 грн. - пені, 553, 46 грн. - 3% річних та 1 457, 47
грн. - витрати по сплату судового збору,
про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його прийняття.

Суддя
Н.М.Євстигнеєва