КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2014 р. Справа№
03/5026/846/2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Зеленіна В.О.

Руденко М.А.

при секретарі Кобець
М.О.

за участю представників:

від скаржника: Гуртовий В.В. -
представник за довіреністю від 22.09.2014
року;

від боржника: не з'явились;

від ВДВС: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Банк Форум" на ухвалу Господарського
суду Черкаської області від 20.05.2013 року
(суддя: Єфіменко В.В.)

за скаргою Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум" на дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень УДВС
Головного управління юстиції у
Черкаській області у справі №
03/5026/846/2012

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю „Телеком-Пейджинг"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 01.08.2012 року у
справі № 03/5026/846/2012 позовні вимоги
задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивача 2 080 685,
39 грн.

14.08.2012 року судом видано наказ на
виконання рішення Господарського суду
Черкаської області від 01.08.2012 року у
справі № 03/5026/846/2012.

13.05.2013 року через канцелярію
Господарського суду Черкаської
області від Публічного акціонерного
товариства «Банк Форум» надійшла
скарга на дії відділу примусового
виконання рішень УДВС Головного
управління юстиції у Черкаській
області, відповідно до якої скаржник
просить суд:

- визнати неправомірними дії
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень УДВС
Головного управління юстиції у
Черкаській області Вакуленко С.М. щодо
використання звіту про проведення
оцінки нерухомого майна боржника від
11.02.2013 для визначення його вартості
майна боржника для його подальшої
реалізації.

- зобов?язати державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
УДВС Головного управління юстиції у
Черкаській області Вакуленко С.М.
використовувати для реалізації майна
оцінку, здійснену Черкаським
відділенням Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз.

Скарга мотивована тим, що ПАТ «Банк
Форум» вважає, що оцінка майна боржника
була здійснена суб'єктом оціночної
діяльності з порушенням чинного
законодавства, є неякісною, не
відповідає дійсній ринковій вартості
нерухомого майна, та не може бути
використана як початкова ціна
нерухомого майна.

Ухвалою Господарського суду
Черкаської області від 20.05.2013 року
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Банк Форум» на дії відділу
примусового виконання рішень УДВС
Головного управління юстиції у
Черкаській області відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеною
ухвалою, Публічне акціонерне
товариство "Банк Форум" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду із апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу суду
скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
згідно із постановою Пленуму Вищого
господарського суду України № 9 від
17.10.2012 року «Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України»,
визначення вартості, оцінка майна
боржника є процессуальною дією
державного виконавця, незалежно від
того, яка конкретно особа (сам
державний виконавець чи залучений ним
суб'єкт оціночної діяльності)
здійснювала відповідні дії, так само як
і від того, ким здійснювалося
рецензування звіту про оцінка майна.
Тому сторонни виконавчого провадження
мають право оскаржувати таку оцінку,
визначену за результатами
рецензування, до господарського суду в
процесуальному порядку, передбаченому
статтею 121-2 ГПК України.

Розпорядженням в. о. Голови Київського
апеляційного господарського суду від
26.06.2013 року по справі № 03/5026/846/2012
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум"
передано для розгляду судді Сітайло
Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.06.2013 року
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум" по
справі 03/5026/846/2012 прийнято до свого
провадження колегією суддів у складі:
Сітайло Л. Г.(головуюча), судді:
Буравльов С. І., Калатай Н. Ф. та
призначено до слухання на 08.07.2013 року.

Розпорядженням заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 08.07.2013 року,
враховуючи перебування суддів Сітайло
Л. Г., Калатай Н. Ф. на лікарняному та
судді Буравльова С. І. у відпустці,
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя - Дідиченко М. А.,
судді: Пономаренко Є.Ю., Руденко М. А.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 08.07.2013 року
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум"
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі: головуючий суддя -
Дідиченко М. А., судді: Пономаренко Є.Ю.,
Руденко М. А.

У судовому засіданні 08.07.2013 року
представник скаржника заявив
клопотання про відкладення розгляду
апеляційної скарги.

Представник ВДВС та представник
боржника у судове засідання 08.07.2013 року
не з'явились, про поважні причини
неявки суд не повідомили.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 08.07.2013 року
розгляд справи відкладено до 23.07.2013
року.

У судове засідання 23.07.2013 року
представник ВДВС та представник
боржника не з'явились, про поважні
причини неявки суд не повідомили.

Представник скаржника у судове
засідання 23.07.2013 року не з'явився, однак
через відділ документального
забезпечення суду подав клопотання про
відкладення розгляду справи та про
продовження строку розгляду спору.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.07.2013 року
продовжено строк розгляду спору та
відкладено строк розгляду справи до
06.08.2013 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 06.08.2013 року, у
зв'язку з перебуванням суддів
Пономаренка Є. Ю. та Руденко М. А. у
відпустці, справу № 03/5026/846/2012 передано
до розгляду колегії суддів у складі:
Дідиченко М. А. (головуюча), Синиця О. Ф.,
Шапран В. В.

У судове засідання 06.08.2013 року
представник ВДВС та представник
боржника не з'явились, про поважні
причини неявки суд не повідомили.

Представник скаржника у судовому
засіданні 06.08.2013 року підтримав доводи
апеляційної скарги, просив її
задовольнити.

Крім того, представник скаржника подав
клопотання про продовження строку
розгляду спору.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 06.08.2013 року
продовжено строк розгляду спору та
відкладено строк розгляду справи до
03.09.2013 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 03.09.2013 року, у
зв'язку із великою завантаженістю
суддів Синиці О.Ф. та Шапрана В.В.,
справу № 03/5026/846/2012 передано до розгляду
колегії суддів у складі: Дідиченко М. А.
(головуюча), Пономаренка Є.Ю., Руденко
М.А.

Представник стягувача у судовому
засіданні 03.09.2013 року підтримав
апеляційну скаргу просив суд її
задовольнити.

Представник боржника та представник
ВДВС у судове засідання 03.09.2013 року не
з'явилися, про поважні причини неявки
суд не повідомили.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.09.2013 року
відкладено розгляд справи до 10.09.2013
року. Зобов'язано ВДВС надати суду
копію матеріалів виконавчого
провадження № 34994679.

Представник скаржника у судовому
засіданні 10.09.2013 року підтримав доводи
апеляційної скарги, просив її
задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 41 ГПК України, для
роз'яснення питань, що виникають при
вирішенні господарського спору і
потребують спеціальних знань,
господарський суд призначає судову
експертизи.

Ухвалами Київського апеляційного
господарського суду від 10.09.2013 року у
справі призначено судову
будівельно-технічну експертизу,
проведення якої доручено Київському
науково-дослідному інституту судових
експертиз та зупинено провадження у
справі.

18.09.2014 року до відділу документального
забезпечення суду надійшла справа №
03/5026/846/2012 з висновком експерта за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи №
2087-БТ від 12.09.2014 року.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.09.2014 року
поновлено провадження у справі та
призначено до розгляду на 28.10.2014 року.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 28.10.2014 року,
враховуючи перебування судді
Пономаренка Є. Ю. на навчанні у
Національній школі суддів України,
справу № 03/5026/846/2012 передано до розгляду
колегії суддів у складі: Дідиченко М. А.
(головуюча), Руденко М. А., Зеленін В. О.

У судове засідання 28.10.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про поважні причини неявки суд не
повідомив.

Представник ВДВС у судовому засіданні
28.10.2014 року заявив усне клопотання про
залучення до участі у справі у якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору
суб'єктів оціночної діяльності, а саме:
судового експерта Печиборща В. З. та
судового експерта Науменка О. В.

Крім того, заявив клопотання про
відкладення розгляду справи, з метою
надання справи для ознайомлення.

Представник позивача у судовому
засіданні 28.10.2014 року заперечував проти
задоволення клопотання про залучення
до участі у справі третіх осіб, проти
клопотання щодо відкладення розгляду
справи не заперечував.

Згідно ч. 1 ст. 27 ГПК України треті особи,
які не заявляють самостійних вимог на
предмет спору, можуть вступити у справу
на стороні позивача або відповідача до
прийняття рішення господарським судом,
якщо рішення з господарського спору
може вплинути на їх права або обов'язки
щодо однієї з сторін. Їх може бути
залучено до участі у справі також за
клопотанням сторін, прокурора або з
ініціативи господарського суду.

Беручи до уваги, що рішення по справі не
може вплинути на права чи обов'язки
судових експертів, колегія суддів
відмовила у залученні останніх до
участі у справі у якості третіх осіб,
які не заявляє самостійних вимог на
предмет спору.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.10.2014 року
розгляд справи відкладено до 11.11.2014
року.

У судове засідання 11.11.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про поважні причини неявки суд не
повідомив.

Представник ВДВС України та
представник позивача у судовому
засіданні 11.11.2014 року надали додаткові
пояснення по суті спору.

Крім того, представник позивача та
представник ВДВС України подали
клопотання про продовження строку
розгляду спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України, у
виняткових випадках за клопотанням
сторони, з урахуванням особливостей
розгляду спору, господарський суд
ухвалою може продовжити строк розгляду
спору, але не більш як на п'ятнадцять
днів.

У зв'язку із зазначеним, колегія суддів
задовольнила клопотання позивача та
ВДВС України про продовження строку
розгляду спору.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 11.11.2014 року
розгляд справи відкладено до 24.11.2014
року.

Представник скаржника у судовому
засіданні 24.11.2014 року підтримав доводи
апеляційної скарги та просив суд її
задовольнити.

Представник боржника та представник
ВДВС у судове засідання 24.11.2014 року не
з'явилися, про поважні причини неявки
суд не повідомили.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а ухвала
підлягає скасуванню з наступних
підстав.

Згідно ч.5 ст.106 ГПК України апеляційні
скарги на ухвали місцевого
господарського суду розглядаються у
порядку, передбаченому для розгляду
апеляційних скарг на рішення місцевого
господарського суду.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 Господарського
процесуального кодексу України скарги
на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції 01.11.2012 року головним
державним виконавцем Центрального
ВДВС Черкаського МУЮ відкрито
виконавче провадження з виконання
наказу Господарського суду Черкаської
області від 14.08.2012 року у справі №
03/5026/846/2012.

08.11.2012 року головним державним
виконавцем Центрального ВДВС
Черкаського МУЮ винесена постанова про
передачу матеріалів виконавчого
провадження до відділу примусового
виконання рішень УДВС ГУЮ у Черкаській
області.

29.11.2012 року державним виконавцем
відділу примусового виконання рішень
Вакуленко С.М. винесена постанова про
прийняття до виконання виконавчого
провадження.

10.01.2013 року державним виконавцем
проведено опис та арешт приміщення
профілактично-фізкультурно-оздоровчог
о центру та солярій, загальною площею
180,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м.
Черкаси, вул. П.Комуни, 37 та належить
боржнику на праві приватної власності
(акт опису та арешту від 10.01.2013).

21.01.2013 року винесена постанова про
призначення експерта, для проведення
оцінки арештованого майна (ПП "Ажіо").

18.03.2013 року складено висновок суб'єкта
оціночної діяльності про вартість
об'єкта нерухомості: приміщення
профілактично-фізкультурно-оздоровчог
о центру та солярій, загальною площею
180,80 кв.м., що знаходиться за адресою: м.
Черкаси, вул. П.Комуни, 37, відповідно до
якого встановлено, що вартість майна
становить 468 280, 00 грн. без ПДВ.

25.03.2013 до відділу примусового виконання
рішень надійшла заява представника
стягувача щодо заперечення вартості
майна згідно висновку експерта та
проведення рецензування звіту.

02.04.2013 року проведено рецензування
висновку суб'єкта оціночної діяльності
про вартість об'єкту нерухомості та
встановлено, що висновок у цілому
відповідає вимогам
нормативно-правових актів з оцінки
майна, але має незначні недоліки, що не
вплинули на достовірність оцінки.

Водночас, не погоджуючись із висновком
суб'єкта оціночної діяльності про
вартість об'єкту нерухомості та
проведеної рецензії, стягувач
звернувся до Господарського суду
Черкаської області із скаргою на дії
державного виконавця щодо
використання висновку про проведення
оцінки нерухомого майна ТОВ
«Телеком-Пейджинг» від 11.02.2013 року та
просив суд призначити судову
експертизу для встановлення вартості
майна.

Відмовляючи у задоволенні вказаної
скарги на дії державного виконавця суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідно до ст. 33 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність
України» спори, пов'язані з оцінкою
майна, майнових прав, вирішуються в
судовому порядку. А тому, чиним
законодавством чітко визначено спосіб
захисту порушених прав - судовоум
порядку, а не через подання скарг на дії
органів ДВС.

Однак колегія суду не погоджується із
даним висновком суду першої інстанції
враховуючи наступне.

Визначення вартості, оцінка майна
боржника (стаття 58 Закону України "Про
виконавче провадження") є
процесуальною дією державного
виконавця, незалежно від того, яка
конкретно особа (сам державний
виконавець чи залучений ним суб'єкт
оціночної діяльності) здійснювала
відповідні дії, так само як і від того,
ким здійснювалося рецензування звіту
про оцінку майна. Тому сторони
виконавчого провадження мають право
оскаржувати таку оцінку, визначену за
результатами рецензування, до
господарського суду в процесуальному
порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК.

У розгляді скарг стягувача чи боржника
на дії органу Державної виконавчої
служби, пов'язані з арештом і
вилученням майна та його оцінкою,
господарський суд перевіряє
відповідність цих дій приписам статей
57, 58 Закону України "Про виконавче
провадження" (Постанова Пленуму Вищого
господарського суду України, від 17.10.2012
року № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України").

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що стягувач мав право
звернутися до суду щодо оскарження
оцінки майна в порядку ст. 121-2 ГПК
України. При цьому, колегія суддів
зазначає, що передбачена ст. 33 Закону
України «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
України» норма права щодо вирішення
спорів, пов'язаних із оцінкою майна в
судовому порядку не виключає
можливість оскарження оцінки в порядку
ст. 121-2 ГПК України, оскільки даний
порядок є судовим та здійснюється
відповідно до норм господарського
процесуального законодавства України.

Заперечуючи проти результатів оцінки
майна, скаржник зазначає, що оцінювач
Кононенко Т.Б., якою виготовлено
висновок про вартість об'єкту
нерухомості, не мала права бути
оцінювачем, оскільки відповідно до
наказу Міністерства юстиції України
від 15.12.1999 року № 74/5 «Про затвердження
Інструкції про проведення виконавчих
дій», як експерт або спеціаліст може
бути запрошена будь-яка дієздатна
особа, яка має потрібні знання,
кваліфікацію, досвід роботи у
відповідній галузі. Експерт має бути
віднесеним до Реєстру атестованих
судових експертів державних і
підприємницьких структур та громадян.
При цьому, як вбачається із офіційного
сайту Міністерства юстиції України
«Реєстр атестованих судових
експертів» Кононенко Таісія Борисівна
не включена до даного реєстру, а тому не
мана права складати висновок.

Так, відповідно до ст. 58 Закону України
«Про виконавче провадження» (в
редакції чинній на день проведення
оцінки майна) визначення вартості
майна боржника проводиться державним
виконавцем за ринковими цінами, що
діють на день визначення вартості
майна. Для оцінки за регульованими
цінами, оцінки нерухомого майна,
транспортних засобів, повітряних,
морських та річкових суден державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання,
який провадить свою діяльність
відповідно до Закону України "Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні".

У разі якщо визначити вартість майна
(окремих предметів) складно або якщо
боржник чи стягувач заперечує проти
передачі арештованого майна боржника
для реалізації за ціною, визначеною
державним виконавцем, державний
виконавець залучає суб'єкта оціночної
діяльності - суб'єкта господарювання
для проведення оцінки майна. Витрати,
пов'язані з призначенням суб'єкта
оціночної діяльності - суб'єкта
господарювання, несе сторона, яка
оспорює вартість майна, визначену
державним виконавцем.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» незалежною оцінкою майна
вважається оцінка майна, що проведена
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання.

Оцінювачами можуть бути громадяни
України, іноземці та особи без
громадянства, які склали
кваліфікаційний іспит та одержали
кваліфікаційне свідоцтво оцінювача
відповідно до вимог цього Закону (ст. 6
ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні»).

Кваліфікаційне свідоцтво оцінювача є
документом, який підтверджує достатній
фаховий рівень підготовки оцінювача за
програмою базової підготовки для
самостійного проведення оцінки майна
(ст. 15 ЗУ «Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні»).

Отже, визначення вартості майна
боржника проводиться суб'єктом
оціночної діяльності, який має
кваліфікаційне свідоцтво, а не судовим
експертом як зазначає стягувач.

Як вбачається із матеріалів справи
Кононенко Таїсія Борисівна є суб'єктом
оціночної діяльності, що
підтверджується кваліфікаційним
свідоцтвом оцінювача № 1569 від 03.07.2004
року та занесена до Державного реєстру
оцінювачів.

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
заперечення однією із сторін проти
результатів оцінки, проведеної
суб'єктом оціночної діяльності -
суб'єктом господарювання, державний
виконавець призначає рецензування
звіту про оцінку майна. Витрати,
пов'язані з рецензуванням звіту, несе
сторона, яка заперечує проти
результатів оцінки. У разі незгоди з
оцінкою, визначеною за результатами
рецензування, сторони мають право
оскаржити її в судовому порядку в
десятиденний строк з дня отримання
відповідного повідомлення.

Згідно із ст. 13 Закону України «Про
оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні» Рецензування звіту про оцінку
майна (акта оцінки майна) здійснюється
на вимогу особи, яка використовує
оцінку майна та її результати для
прийняття рішень, у тому числі на
вимогу замовників (платників) оцінки
майна, органів державної влади та
органів місцевого самоврядування,
судів та інших осіб, які мають
заінтересованість у неупередженому
критичному розгляді оцінки майна, а
також за власною ініціативою суб'єкта
оціночної діяльності. Підставою для
проведення рецензування є письмовий
запит до осіб, які відповідно до цієї
статті мають право здійснювати
рецензування звіту про оцінку майна
(акта оцінки майна). Рецензування звіту
про оцінку майна (акта оцінки майна)
може виконувати оцінювач, який має не
менш ніж дворічний досвід практичної
діяльності з оцінки майна, експертні
ради, що спеціально створені
саморегулівними організаціями
оцінювачів з метою контролю за якістю
оцінки майна, яка проводиться
оцінювачами - членами саморегулівної
організації, оцінювачі, які мають не
менш ніж дворічний досвід практичної
діяльності з оцінки майна та працюють у
Фонді державного майна України, а також
інших органах, зазначених у статті 5
цього Закону.

Рецензування полягає у неупередженому
об'єктивному розгляді оцінки майна
особою, яка не має особистої
матеріальної або іншої
заінтересованості в результатах такої
оцінки, відповідно до напряму та
спеціалізації її кваліфікаційного
свідоцтва.

За результатами своєї роботи рецензент
готує рецензію у письмовій формі, яку
скріплює підписом. Рецензія не повинна
містити власного висновку про вартість
об'єкта оцінки. Будь-які судження про
вартість об'єкта оцінки, виражені у
грошовій формі, можуть відображатися
рецензентом виключно у формі звіту про
оцінку майна, складеному у повній формі
відповідно до вимог національних
стандартів.

У рецензії повинні зазначатися:
підстави проведення рецензування;
повна назва звіту про оцінку майна, що
був об'єктом рецензування, відомості
про його виконавців, їх кваліфікацію та
висновок про можливість проведення
зазначеними особами оцінки майна
відповідно до правових вимог
провадження професійної оціночної
діяльності; строк проведення
рецензування і дата підписання
рецензії; висновок про обґрунтованість
вибору виду вартості та її
відповідність вимогам
нормативно-правових актів з оцінки
майна; висновок про зібрані виконавцем
звіту про оцінку майна вихідні дані та
іншу інформацію (їх повнота,
достатність для проведення оцінки
майна та розкриття у звіті); висновок
про відповідність і правильність
застосування під час проведення оцінки
методичних підходів, методів та
оціночних процедур з урахуванням мети
і бази оцінки, обґрунтованість
використаних припущень; загальний
висновок про достовірність оцінки
майна (Постанова КМ України від 10.09.2003
року № 1440 "Про затвердження
Національного стандарту N 1 "Загальні
засади оцінки майна і майнових прав"").

З матеріалів справи вбачається, що на
вимогу стягувача, Конюх Людмилою
Григорівною, яка має сертифікат № 1178
від 31.10.1998 року, посвідчення про
підвищення кваліфікації МФ № 4111-ПК від
20.10.2011 року та внесена до Державного
реєстру оцінювачів, було проведено
рецензування звіту про незалежну
оцінку по визначенню ринкової вартості
нежитлових приміщень, що знаходяться
за адресою: м. Черкаси, вул.. Паризької
Комуни, 37. Згідно рецензії встановлено,
що висновок у цілому відповідає
вимогам нормативно-правових актів з
оцінки майна, але має незначні
недоліки, що не вплинули на
достовірність оцінки.

В подальшому, за клопотанням стягувача,
ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.09.2013 року
було призначено судову
будівельно-технічну експертизу для
встановлення ринкової вартості
приміщення
профілактично-фізкультурно-оздоровчог
о центру та солярій загальною площею
180,8 кв.м., яке знаходиться за адресою: м.
Черкаси, вул. П. Комуни, 37 станом на
18.02.2013 року.

За результатами судової експертизи
встановлено, що ринкова вартість
вказаного приміщення становить 481 600, 00
грн. без ПДВ.

Згідно із п. 2 Національного стандарту
№ 1 «Загальні засади оцінки майна і
майнових прав», затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 10.09.2003 року № 1440, необ'єктивна
оцінка - оцінка, яка ґрунтується на явно
неправдивих вихідних даних, навмисно
використаних оцінювачем для надання
необ'єктивного висновку про вартість
об'єкта оцінки; неякісна (недостовірна)
оцінка - оцінка, проведена з порушенням
принципів, методичних підходів,
методів, оціночних процедур та (або) на
основі необґрунтованих припущень, що
доводиться шляхом рецензування.

Як встановлено колегією суддів
скаржник не надав суду жодних належних
та допустимих доказів того, що висновок
про проведення оцінки нерухомого майна
ТОВ «Телеком-Пейджинг» від 11.02.2013 року є
неякісним або необ'єктивним.

При цьому, похибка у 3% у вартості між
результатами оцінки суб'єкта оціночної
діяльності (468 280, 00 грн.) та судовою
експертизою (481 600, 00 грн.) є не суттєвою,
оскільки відповідно до норм
законодавства з регулювання оціночної
діяльності, оцінювач під час
проведення оціночної діяльності
керується законодавством України та
іншими нормативно-правовими актами,
науково-дослідницькими роботами, а
також власним досвідом. Отже, в роботі
оцінювача (експерта) є незначна
складова суб'єктивного погляду, що може
призводити до незначних відмінностей в
результатах. Суб'єктивна складова може
виражатися в методах застосування
методичних підходів передбачених
чинним законодавством, в застосуванні
розрахунку та поправок до об'єктів
порівняння, в часовому та
територіальному діапазоні підбору
об'єктів для порівняння.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга на дії
ДВС є необґрунтованою, не
підтвердженою належними та
допустимими доказами, а тому не
підлягає задоволенню.

Також, колегія суддів зазначає, що не
підлягає скасуванню судове рішення,
якщо апеляційною інстанцією буде
з'ясовано, що його резолютивна частина
є правильною, хоча б відповідні
висновки місцевого господарського
суду й не були належним чином
обґрунтовані у мотивувальній частині
рішення. Водночас апеляційний
господарський суд у мотивувальній
частині своєї постанови не лише вправі,
а й повинен зазначити власну правову
кваліфікацію спірних відносин та
правову оцінку обставин справи
(Постанова Пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
року № 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу XII Господарського
процесуального кодексу України").

Водночас, апеляційним судом
встановлено, що ухвала місцевого суду
не містить висновків щодо дій
державного виконавця та підстав
поданої скарги, оскільки суд першої
інстанції не розглядав скаргу на дії
ДВС по суті, а відмовив у задоволенні
скарги, оскільки прийшов до висновку,
що оскарження оцінки майна
відбувається тільки в окремому
позовному провадженні.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум" підлягає
частковому задоволенню, ухвала
Господарського суду Черкаської
області від 20.05.2013 року у справі №
03/5026/846/2012 - скасуванню, а скарга на дії
ДВС - відмові у задоволенні.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
заявника.

Відповідно до викладеного, керуючись
ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 ГПК України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум" на
ухвалу Господарського суду Черкаської
області від 20.05.2013 року задовольнити
частково.

2. Ухвалу Господарського суду
Черкаської області від 20.05.2013 року у
справі № 03/5026/846/2012 скасувати.

3. У задоволенні скарги Публічного
акціонерного товариства "Банк Форум" на
дії державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Черкаській області відмовити повністю.

4. Матеріали справи № 03/5026/846/2012
повернути до Господарського суду
Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
В.О. Зеленін

М.А. Руденко