ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"10" грудня 2014 р.
№ 925/2250/14

м. Черкаси

Суддя господарського суду
Черкаської області Пащенко А.Д.,
розглянувши матеріали за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "ПАКО" до товариства з
обмеженою відповідальністю "ТСК
Фундамент" та товариства з обмеженою
відповідальністю "ПРОМСНАБРЕСУРС" про
визнання недійсними правочинів та
застосування наслідків недійсності
правочинів,

ВСТАНОВИВ:

Ліквідатором товариства з обмеженою
відповідальністю "ПАКО" (далі за
текстом - ТОВ "ПАКО") арбітражним
керуючим Іванюком О.М. подано до
господарського суду Черкаської
області позовну заяву від 08 грудня 2014
року про визнання недійсними договорів
купівлі-продажу транспортних засобів,
витребування вказаних у позові
транспортних засобів, зобов'язання
вчинити усі необхідні дії для зняття з
обліку цих транспортних засобів.

Згідно з пп. 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру позивачем
сплачується судовий збір у розмірі 2
відсотки ціни позову, але не менше 1,5
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 60 розмірів мінімальних
заробітних плат, та за подання позовної
заяви немайнового характеру
сплачується судовий збір у розмірі 1
мінімальної заробітної плати.

В пункті 2.11. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 7 від
21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України"
вказано, що у разі, якщо в позовній
заяві об'єднано дві або більше вимог
немайнового характеру, пов'язаних між
собою підставами виникнення або
поданими доказами, судовий збір
сплачується окремо з кожної з таких
вимог.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті
57 ГПК України до позовної заяви
позивачем повинно бути додано
документи, які підтверджують сплату
судового збору у встановлених порядку
і розмірі.

Однак, позивач не додав до позовної
заяви доказів сплати судового збору за
подання до суду позовної заяви в
порядку та розмірі, встановленому
законом. Натомість в прохальній
частині позовної заяви позивач просить
звільнити ТОВ "ПАКО" від сплати
судового збору за подання позову у
зв'язку з тим, що постановою
господарського суду від 12.09.2013 у справі
№ 925/318/13-г ТОВ "ПАКО" визнано банкрутом
та відкрито ліквідаційну процедуру,
ліквідатором призначено арбітражного
керуючого Іванюка Олександра
Миколайовича. Згідно виписки по
особовому рахунку № 0366, залишок
коштів на рахунку станом на 08.12.2014
складає 0,00 грн. Майно у банкрута
відсутнє та за весь час проведення
ліквідаційної процедури реалізація
активів ТОВ "ПАКО" не здійснювалась у
зв'язку з відсутністю будь-яких активів
у банкрута, а тому кошти на рахунок
товариства не надходили; визнавши ТОВ
"ПАКО" банкрутом та відкривши
ліквідаційну процедуру господарський
суд Черкаської області фактично
встановив неплатоспроможність даного
суб'єкта господарювання, відповідно
такий факт не підлягає доказуванню,
оскільки вже був встановлений рішенням
суду.

Суд вважає клопотання позивача таким,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

В статті 8 Закону України "Про судовий
збір" вказано, що враховуючи майновий
стан сторони, суд може своєю ухвалою
відстрочити або розстрочити сплату
судового збору на певний строк, але не
довше ніж до ухвалення судового
рішення у справі. Суд може зменшити
розмір судового збору або звільнити
від його сплати на підставі,
зазначеній у частині першій цієї
статті.

В пункті 3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 "Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України"
вказано, що єдиною підставою для
вчинення господарським судом дій,
зазначених у статті 8 Закону, є
врахування ним майнового стану сторін.
Особа, яка заявляє клопотання про
відстрочення (розстрочення) сплати
судового збору, повинна навести доводи
і подати докази на підтвердження того,
що її майновий стан перешкоджав
(перешкоджає) сплаті нею судового збору
у встановленому порядку і розмірі.

За змістом статті 8 Закону
відстрочення, розстрочення сплати
судового збору чи звільнення позивача
від сплати судового збору є окремими
процесуальними діями, вчинення яких є
правом, а не обов'язком суду.

Обставини, за яких боржник згідно із
Законом України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" визнається
судом неплатоспроможним, не є
тотожними обставинам, які згідно із
Законом України "Про судовий збір" є
підставою для звільнення від сплати
судового збору, оскільки боржник може
бути неплатоспроможним, але мати кошти
для подачі заяви в суд або отримати
такі кошти у ході ліквідаційної
процедури.

Суд вважає, що позивачем не доведено
належними і допустимими доказами
наявність обставин, які свідчать про
неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки.

Сам факт визнання підприємства -
позивача банкрутом постановою
господарського суду Черкаської
області від 12.09.2013 не може свідчити про
неможливість або утруднення в
здійсненні оплати судового збору у
встановлених законом розмірах і в
строки для подання даної позовної
заяви. Подання заяви саме про
звільнення позивача від сплати
судового збору фактично передбачає
неотримання державою коштів судового
збору за подання позовної заяви до
господарського суду, що в принципі
суперечить припису статті 1 Закону
України "Про судовий збір", в якій
вказано, що судовий збір справляється
на всій території України за подання
заяв, скарг до суду, за видачу судами
документів, а також у разі ухвалення
окремих судових рішень, передбачених
цим Законом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що позивачем не вказано та не подано
доказів наявності обставин, які
однозначно свідчать про неможливість
або утруднення в здійсненні оплати
судового збору у встановлених законом
розмірах і в строки, тому клопотання
позивача про звільнення від сплати
судового збору є необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню.

В пункті 4 статті 63 ГПК України
вказано, що суд повертає позовну заяву
і додані до неї документи без розгляду,
якщо позивачем не подано доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі.

З огляду на викладене, позовна заява
від 08 грудня 2014 року і додані до неї
документи підлягають поверненню
позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Керуючись п. 4, 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України,
суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання ліквідатора ТОВ "ПАКО"
арбітражного керуючого Іванюка О.М. про
звільнення від сплати судового збору
залишити без задоволення.

Позовну заяву з доданими до неї
документами повернути позивачу без
розгляду.

Ухвалу може бути оскаржено до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області
протягом п'яти днів.

Суддя
А.Д. Пащенко