КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р. Справа№ 910/16936/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Головіна О.І. -
представник

від відповідача: Васьковський Є.В. -
представник

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Державний експортно-імпортний банк
України»

на ухвалу

Господарського суду м.Києва

від 28.10.2014р.

про зупинення провадження у справі

у справі № 910/16936/14 (суддя Гулевець О.В.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Державний
експортно-імпортний банк України»

до Приватного акціонерного товариства
«Бліц-Інформ»

про стягнення заборгованості у розмірі
5 341 274, 21 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Державний експортно-імпортний банк
України" звернулось до Господарського
суду міста Києва з вимогою про
стягнення з відповідача - Приватного
акціонерного товариства "Бліц-Інформ" 5
341 274, 21 грн. заборгованості за Кредитним
договором № 27109К1 від 08.01.2009 року.

Ухвалою Господарського суду м.Києва
від 14.08.2014р. було порушено провадження у
справі № 910/16936/14, справу призначено до
розгляду

Ухвалою суду від 28.10.2014 року
провадження у справі було зупинено до
вирішення Господарським судом м.Києва
пов'язаної з нею справи № 910/21900/14 за
позовом Приватного акціонерного
товариства "Бліц-Інформ" до Публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" про
визнання Додаткової угоди № 27109К1-21 від
01.11.2013 року до Кредитного договору №
27109К1 від 08.01.2009 року недійсною та
набрання відповідним рішенням
законної сили.

Позивач, не погоджуючись з прийнятою
ухвалою, звернувся до суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
ухвалу Господарського суду м. Києва
скасувати, оскільки вважає, що судом
порушено норми процесуального права та
неповно з»ясовано обставини справи.

В обґрунтування апеляційної скарги
позивач посилається на те, що суд
першої інстанції в порушення вимог ст.
ст. 79, 86 ГПК України в ухвалі про
зупинення провадження у справі від
28.10.2014 не зазначив, в чому саме полягає
неможливість розгляду даної справи та
які саме обставини не можуть бути
встановлені судом самостійно при
розгляді справи № 910/16936/14, яким чином
з'ясування обставин в ході розгляду
Господарським судом м. Києва справи №
910/21900/14 про визнання недійсною
Додаткової угоди № 27109К1-21 від 01.11.2013 до
Кредитного договору № 27109К1 від 08.01.2009
унеможливить розгляд заявленої
позовної вимоги у даній справі та яким
чином встановлені у вказаній справі
обставини впливають на оцінку доказів,
якими сторони обґрунтовують свої
доводи по даній справі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши наявні матеріали справи у
повному обсязі, перевіривши повноту
встановлення обставин справи та їх
юридичну оцінку, проаналізувавши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, заслухавши
пояснення представників сторін,
колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
предметом спору у даній справі є
стягнення з ПАТ «Бліц-Інформ»
заборгованості за Кредитним договором
№ 27109К1 від 08.01.2009, що виникла у зв'язку з
неналежним виконанням ПАТ
«Бліц-Інформ» своїх договірних
зобов'язань за Кредитним договором №
27109К1 від 08.01.2009 щодо своєчасного
повернення кредиту, процентів за
користування кредитом, комісії за
управління кредитом та інших платежів
за договором.

Таким чином, розглядаючи позовні
вимоги по даній справі, що випливають з
Кредитного договору № 27109К1 від 08.01.2009,
місцевий господарський суд має
встановити розмір заборгованості ПАТ
«Бліц-Інформ» перед Банком, яка виникла
на підставі Кредитного договору № 27109К1
від 08.01.2009 з урахуванням всіх внесених
до нього змін та доповнень, та при цьому
не позбавлений можливості перевіряти
законність цього кредитного договору
зі змінами, внесеними до нього, на
підставі яких заявлено позов, та
надавати йому правову оцінку.

В обґрунтування клопотання про
зупинення провадження у справі №
910/16936/14 до розгляду судом справи №
910/21900/14 відповідач посилається на те, що
ухвалою Господарського суду м.Києва
від 13.10.2014р. № 910/21900/14 порушено
провадження у справі за позовом
Приватного акціонерного товариства
"Бліц-Інформ" до Публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" про
визнання Додаткової угоди № 27109К1-21 від
01.11.2013 року до Кредитного договору №
27109К1 від 08.01.2009 року недійсною.

Відповідач вважає, що справа № 910/21900/14
безпосередньо пов'язана зі справою №
910/21900/14, оскільки у разі задоволення
позову Приватного акціонерного
товариства "Бліц-Інформ" про визнання
недійсною Додаткової угоди № 27109К1-21
від 01.11.2013 року до Кредитного договору
№ 27109К1 від 08.01.2009 року виключається
задоволення позову Публічного
акціонерного товариства "Державний
експортно-імпортний банк України" про
стягнення заборгованості за Кредитним
договором № 27105К27 від 16.12.2005р.

Статтею 79 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) встановлено вичерпний
перелік підстав зупинення провадження
у справі. Зупинення провадження у
справі з інших підстав є неправомірним.

Зупинення провадження у справі - це
тимчасове й повне припинення всіх
процесуальних дій у справі, що
викликане настанням зазначених у
законі причин, що перешкоджають
подальшому руху процесу і щодо яких
невідомо, коли вони можуть бути
усунені.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України
господарський суд зупиняє провадження
у справі в разі неможливості розгляду
даної справи до вирішення пов'язаної з
нею іншої справи, що розглядається
іншим судом.

При цьому пов'язаною з даною справою є
така інша справа, у якій інший суд
встановлює обставини, що впливають чи
можуть вплинути на подання і оцінку
доказів у даній справі.

Під неможливістю розгляду даної справи
слід розуміти неможливість для даного
господарського суду самостійно
встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі, - у зв'язку з непідвідомчістю
або непідсудністю іншої справи даному
господарському суду, одночасністю
розгляду двох пов'язаних між собою
справ різними судами або з інших
причин.

Метою зупинення провадження у справі
до розгляду пов'язаної з нею справи є
виявлення обставин, підстав, фактів
тощо, що не можуть бути з'ясовані та
встановлені у даному процесі, проте які
мають значення для справи, провадження
у якій зупинено.

Як роз'яснено у п. 2.17 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013 р. № 11 "Про деякі питання визнання
правочинів (господарських договорів)
недійсними", якщо спір про визнання
недійсним правочину (господарського
договору) вирішується одночасно з
розглядом іншим судом іншої справи,
позовні вимоги в якій ґрунтуються на
цьому ж правочині (зокрема, про
стягнення коштів, витребування майна
тощо), то наведене згідно з частиною
першою статті 79 ГПК України може з
урахуванням обставин конкретної
справи бути підставою для зупинення
провадження у такій іншій справі до
закінчення розгляду справи про
визнання правочину (господарського
договору) недійсним.

Отже, зупинення провадження у справі
про стягнення коштів до вирішення
справи, предметом якої є визнання
недійсним договору, на підставі якого
заявлена вимога про стягнення коштів, є
правом, а не обов'язком суду, і
вирішуючи питання про зупинення або
про відмову у зупиненні провадження у
справі суд має враховувати обставини
конкретної справи.

Таким чином, для вирішення питання про
зупинення провадження у справі
господарський суд у кожному випадку
повинен з'ясовувати, як пов'язана
справа, яка розглядається даним судом,
зі справою, що розглядається іншим
судом, а також чим обумовлюється
неможливість розгляду даної справи.

Проте, господарськими судами
попередніх інстанцій при прийнятті
оскаржуваних ухвали та постанови не
обґрунтовано, яким чином з'ясування
обставин у ході розгляду справи №
910/21900/14 унеможливить розгляд заявлених
позовних вимог у справі № 910/16936/14 та
яким чином встановлені у вказаній
справі обставини впливають на оцінку
доказів, якими сторони обґрунтовують
свої доводи, у даній справі, виходячи із
предмету, підстави позову та з
урахуванням презумпції правомірності
правочину (ст. 204 ЦК України).

Крім того, відповідно до п. 1 ст. 83 ГПК
України господарський суд, приймаючи
рішення, має право визнати недійсним
повністю чи у певній частині пов'язаний
з предметом спору договір, який
суперечить законодавству.

Таким чином, зазначеною нормою
передбачено право господарського суду
визнати недійсним повністю чи в певній
частині пов'язаний з предметом спору
договір, який суперечить
законодавству; тобто, мається на увазі
ситуація, коли визнання недійсним
договору не є предметом позову, тобто
позовна вимога не полягає у визнанні
договору недійсним, а лише ґрунтується
на договорі, який суд може визнати
недійсним у силу наведеної вимоги.

На підставі вищевикладеного колегія
приходить до висновку про те, що
розглядаючи позовні вимоги, що
випливають з договору, суд, у будь-якому
випадку, має перевірити правомірність
цього договору, що ще раз підтверджує
безпідставність зупинення судом
першої інстанції провадження у даній
справі до розгляду іншої справи,
предметом позову у якій є вимога про
визнання недійсним кредитного
договору.

Місцевий суд при прийняття
оскаржуваної ухвали не зазначив, у чому
саме полягає неможливість розгляду
даної справи, та які обставини не
можуть бути встановлені судом
самостійно у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів апеляційної інстанції дійшла
висновку, що порушення провадження у
справі № 910/21900/14, предметом позову у
якій є визнання недійсним договору про
про визнання недійсною Додаткової
угоди № 27109К1-21 від 01.11.2013 року до
Кредитного договору № 27109К1 від 08.01.2009
року не перешкоджає з'ясуванню
обставин у справі № 910/16936/14 про
стягнення заборгованості за вказаним
договором.

Отже, у даному випадку відсутня така
умова зупинення провадження у справі
як неможливість розгляду справи,
оскільки у межах цієї справи суд вправі
самостійно встановити обставини, які
встановлюються іншим судом в іншій
справі.

Колегія вважає, що обставини, наведені
відповідачем у клопотанні про
зупинення провадження у справі, не є
підставами для зупинення провадження у
справі № 910/16936/14 у зв'язку з чим вказане
клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.43 ГПК України
обов'язком господарського суду є
оцінка доказів за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи те, що саме обов'язком суду є
встановлення обставин справи,
проведення оцінки наданих сторонами
доказів, колегія приходить до висновку
про допущення місцевим судом помилки
щодо задоволення клопотання
відповідача про зупинення провадження
у справі та порушення приписів ч. 1 ст. 79
ГПК України.

Оцінюючи вищенаведені обставини,
колегія приходить до висновку, що
апеляційна скарга є обґрунтованою та
підлягає задоволенню, ухвала про
зупинення провадження у справі №
910/16936/14 скасуванню, матеріали справи
відповідно до ч.7 ст. 106 ГПК України -
передачі до місцевого господарського
суду для розгляду по суті.

Відповідно до пункту 4.8. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України» від
21.02.2013 № 7, якщо судом апеляційної
інстанції скасовано ухвалу місцевого
господарського суду з числа зазначених
у частині сьомій статті 106
Господарського процесуального кодексу
України з передачею справи на розгляд
суду першої інстанції, то розподіл сум
судового збору, пов'язаного з розглядом
відповідної апеляційної скарги,
здійснюється судом першої інстанції за
результатами розгляду ним справи
згідно із загальними правилами статті
49 Господарського процесуального
кодексу України.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106
Господарського процесуального Кодексу
України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
експортно-імпортний банк України» на
ухвалу Господарського суду м.Києва від
28.10.2014р. у справі № 910/16936/14 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду м.Києва від
28.10.2014р. у справі № 910/16936/14 скасувати.

Матеріали справи № 910/16936/14 повернути до
Господарського суду м.Києва для
розгляду по суті спору.

Головуючий суддя
А.І. Тищенко

Судді
Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх