КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р. Справа№ 5011-30/16285-2012

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Самсіна Р.І.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання
Котовський С.О.

за участю представників:

від позивача: Фонрабе А.В., Хараборкіна
О.О. - за належним чином оформленою
довіреністю;

від відповідача 1: Літовкіна Л.В. - за
належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача 2: Денжанська О.С. - за
належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача 3: Літовкіна Л.В. - за
належним чином оформленою довіреністю;

третя особа: не з'явились.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Релігійної громади "Всесвітня чиста
релігія "Сахаджа Йога"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 25.09.2014 року

у справі № 5011-30/16285-2012 (суддя Ващенко
Т.М.)

за позовом Релігійної громади
"Всесвітня чиста релігія "Сахаджа Йога"

до відповідача 1: Черкаської міської
ради

до відповідача 2: Черкаської обласної
ради

до відповідача 3: Департаменту
економіки та розвитку Черкаської
міської ради

третя особа: Комунальний заклад
"Черкаський обласний центр
профілактики та боротьби зі Снідом"
Черкаської обласної ради

про стягнення 144331,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Релігійна громада "Всесвітня чиста
релігія "Сахаджа Йога" звернулась до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Черкаської міської ради,
Черкаської обласної ради, Департаменту
економіки та розвитку Черкаської
міської ради про стягнення витрат на
поліпшення будівлі відповідно до
кошторисів від 2004 -2011р. та висновку
будівельно-технічної експертизи №
503/13-23 від 22.01.2014 року в розмірі 144331,00 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 25.09.2014 року у справі №
5011-30/16285-2012 у задоволені позовних вимог
Релігійної громади "Всесвітня чиста
релігія "Сахаджа Йога" було відмовлено
повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням,
Релігійна громада "Всесвітня чиста
релігія "Сахаджа Йога" звернулась до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення і прийняти нове.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що
оскаржуване рішення є несправедливим,
помилковим, незаконним та
необґрунтованим, оскільки при його
прийнятті не враховано низки суттєвих
обставин, що призвело до неправильного
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Апелянт в свої скарзі зазначає про те,
що кошторисна документація від 2011 року
та будівельно-технічна експертиза
№503/13-23 від 22.01.2014 року є підтвердження
понесених витрат на ремонт об'єкта
оренди орендарем у розмірі 144331,00 грн.

Скарга, також, вмотивована тим, що
відповідачем-3, як правонаступником
Головного управління комунальної
власності міста Києва в порушення
вимог положень Закону України «Про
приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію) не
здійснено підготовки об'єкта малої
приватизації до продажу або укладено
договору викупу майна у встановлений
законом спосіб із компенсацією
вартості невід'ємних поліпшень, також,
відповідач-3 безпідставно ухилився від
виконання щодо приватизації об'єкта у
відповідності з договірними
зобов'язаннями.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 07.11.2014 року у
складі колегії суддів: головуючий
суддя - Гончаров С.А., судді - Самсін Р.І.,
Скрипка І.М., апеляційна скарга
прийнята до розгляду, порушено
апеляційне провадження у справі,
розгляд справи призначено на 03.12.2014
року.

Третя особа, згідно з поданим до суду
03.12.2014 року відзивом, просить суд
залишити без змін рішення
Господарського суду міста Києва від
25.09.2014 року у справі №5011-30/16285-2012.

Третя особа, до судового засідання, що
відбулось 03.12.2014 року, не з'явились, хоча
була належним чином повідомлена про
дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що
неявка представників третьої особи не
перешкоджає розгляду апеляційної
скарги за наявними у справі
матеріалами, та, за таких обставин,
розгляд справи за відсутності третьої
особи є можливим.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, заслухавши пояснення учасників
судового процесу, присутніх в судовому
засіданні, колегія суддів приходить до
висновку про те, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд,
переглядаючи рішення в апеляційному
порядку, користується правами наданими
суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно
встановлено та матеріалами справи
підтверджується наступне.

Відповідно до п. 1 Договору оренди № 955
від 16.08.2014 року орендар користувався на
праві оренди частиною будівлі, що
розташована за адресою: м. Черкаси,
вул.Нечуя Левицького, 24, загальною
площею 234,36 м кв.

Вартість орендованого майна визначена
експертним шляхом станом на 03.08.04.
становить 25300,00 грн.

Даний Договір було укладено на термін з
16.08.2004 року. по 20.08.2011 року, згідно угоди
про внесення змін від 25.08.2010 року.

Згідно з пп. "в" п.5.1 Договору Орендар -
позивач має право з дозволу
Орендодавця робити переобладнання
приміщення, якщо це не веде до
погіршення стану останнього.

Орендар має право викупу орендованого
приміщення. Умови викупу орендованого
приміщення визначаються відповідно до
закону (пп. "д" п.5.1 Договору).

Орендар зобов'язаний за рахунок
власних коштів проводити поточний
ремонт приміщення і обладнання, за
умови погодження з Орендодавцем (пп. "в"
п.5.2 Договору).

Пунктом 8.3. Договору сторонами
визначено, що капітальний ремонт
орендованого майна здійснюється
Орендарем за рахунок власних коштів за
згодою Орендодавця та враховується при
приватизації об'єкта. Невід'ємні
поліпшення орендованого майна
компенсуються Орендарю в процесі
приватизації.

Відповідно до ст. 18-1 Закону України "Про
оренду державного і комунального
майна" капітальний ремонт майна,
переданого в оренду, проводиться
орендодавцем або іншим
балансоутримувачем цього майна за його
рахунок, якщо інше не встановлено
договором. Якщо орендодавець або інший
балансоутримувач майна, переданого в
оренду, не здійснив капітального
ремонту майна і це перешкоджає його
використанню відповідно до
призначення та умов договору, орендар
має право відремонтувати майно,
зарахувавши вартість ремонту в рахунок
орендної плати, або вимагати
відшкодування вартості ремонту.

Договір оренди було укладено та
підписано без зауважень та протоколу
розбіжностей обома сторонами, отже
сторони дійшли згоди відносно всіх
істотних умов договору.

Листом від 10.09.2004 року №1401
підтверджується факт відсутності
заперечень Управління власністю міста
щодо проведення ремонтних робіт за
власні кошти Орендаря.

Відповідно до умов договору, у
Орендодавця відсутній обов'язок на
відшкодування будь-яких витрат
орендаря.

Черкаською міською радою 19.05.11. за № 2-493
прийнято рішення "Про надання згоди на
передачу частини одноповерхової
будівлі по вул. Нечуй- Левицького, 24 з
міської в обласну комунальну
власність".

Вказане рішення в установленому
законом порядку не оскаржено та не
скасовано, є чинним, а тому у
відповідності до даного рішення право
власності на об'єкт оренди перейшло до
Черкаської обласної ради.

Відповідно до акта приймання-передачі
основних засобів, затвердженого 26.07.11,
відбулась передача нерухомого майна
без відповідного засвідчення
здійснення будь-яких невід'ємних
поліпшень.

Балансоутримувачем майна - Комунальним
закладом "Черкаський обласний центр
профілактики та боротьби зі СНІДом" у
2012 році було проведено капітальний
ремонт приміщення та у висновку
експерта за результатами проведення
судової будівельно-технічної
експертизи від 15.01.14. № 503/13-23
встановлено, що у приміщеннях
проведено капітальний ремонт, за
результатами якого встановити види
робіт попереднього періоду та їх
амортизаційний знос згідно
візуально-інструментального
обстеження неможливо.

Як зазначалось, позовними вимогами у
даній справі, враховуючи остаточну
редакцію позовних вимог викладеної ним
у заяві від 18.09.2014 року № б/н, є
стягнення (відшкодувати) солідарно з
Черкаської міської ради, Черкаської
обласної ради, Департаменту економіки
та розвитку Черкаської міської ради,
який є правонаступником Управління
власністю міста відповідно до рішення
ради № 3-4 від 11.08.2011 року витрати на
поліпшення будівлі відповідно до
кошторисів від 2004 року - 2011 року та
висновку будівельно-технічної
експертизи № 503/13-23 від 22.01.2014 року кошти
у сумі 144331,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що
Релігійною громадою "Всесвітня чиста
релігія "Сахаджа Йога" зроблені
невід'ємні поліпшення будівлі, в
наслідок чого громада звернулась з
позовом про стягнення солідарно з
Черкаської міської ради, Черкаської
обласної ради, Департаменту економіки
та розвитку Черкаської міської ради
витрат на поліпшення будівлі
відповідно до кошторисів від 2004 року -
2011 року та висновку
будівельно-технічної експертизи №
503/13-23 від 22.01.2014 року кошти у сумі 144331,00
грн.

Судова колегія, оцінюючи подані докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на їх безпосередньому,
всебічному, повному і об'єктивному
дослідженні в судовому засіданні з
урахуванням всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи їх взаємний
зв'язок, погоджується з висновками, з
яких виходив місцевий господарський
суд при прийнятті оскаржуваного
рішення з наступних підстав.

Відповідно до статті 27 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна" вартість поліпшень орендованого
майна, зроблених орендарем без згоди
орендодавця, які не можна відокремити
без шкоди для майна, компенсації не
підлягає.

Згідно з п. 5 Положення про порядок
надання орендарю погодження власника
майна обласної комунальної власності
на здійснення невід'ємних поліпшень
орендованого майна дозвіл на зазначені
поліпшення надається орендарю у формі
угоди, укладеної між орендарем,
орендодавцем та органом уповноваженим
управляти майном.

Відповідної угоди позивач з обласною
радою не укладав, отже правових підстав
для стягнення витрат за здійсненні
поліпшення немає.

Частиною 2 ст. 15 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" у разі зміни власника майна,
переданого в оренду, до нового власника
переходять права і обов'язки за
договором оренди.

Вказане також підтверджується ст. 770
Цивільного кодексу України, у разі
заміни власника речі, переданої у найм
до нового власника переходить права та
обов'язки наймодавця.

Стяттею 23 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна",
передача майна в оренду не припиняє
права власності на це майно. В разі
переходу права власності до інших осіб
договір оренди зберігає чинність для
нового власника.

Відповідно до ст. 776 Цивільного кодексу
України, поточний ремонт речі,
переданої у найм, провадиться наймачем
за його рахунок, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Капітальний ремонт речі, переданої у
найм, провадиться наймодавцем за його
рахунок, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Капітальний ремонт провадиться у
строк, встановлений договором. Якщо
строк не встановлений договором або
ремонт викликаний невідкладною
потребою, капітальний ремонт має бути
проведений у розумний строк.

У разі якщо наймодавець не провів
капітального ремонту речі, що
перешкоджає її використанню
відповідно до призначення та умов
договору, наймач має право:
відремонтувати річ, зарахувавши
вартість ремонту в рахунок плати за
користування річчю, або вимагати
відшкодування вартості ремонту;
вимагати розірвання договору та
відшкодування збитків.

Суд першої проаналізувавши норми
чинного законодавства та умови
договору дійшов вірного висновку, що
позивач не погоджуючись з
незадовільним станом об'єкту оренди
був зобов'язаний звернутися до
орендодавця з вимогою провести ремонт.
Оскільки, договір оренди не передбачає
умови повернення, відшкодування
грошових коштів витрачених
орендатором у разі проведення ремонту,
то вимоги позивача є такими, що не
гуртуються на договорі.

Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу
України "власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд та може вчиняти щодо
свого майна будь-які дії, які не
суперечать закону".

Відповідачі не брали на себе обов'язку
надати позивачеві право приватизувати
вказане приміщення, продажу його у
встановлений законом спосіб чи
здійснення іншого відчуження в
інтересах позивача. Вони, зокрема
Черкаська обласна рада, використала
своє право власності на свій розсуд

Таким чином, суд першої інстанції вірно
зазначає, що даний спір між сторонами,
ґрунтується на припущеннях позивача
щодо можливих дій та бажаних для
позивача наслідків, що мали здійснити
відповідачі задля набуття позивачем
права власності на вказане приміщення.

Відповідно до п. 11.5 договору оренди
об'єкту нерухомості № 955 від 21.08.2008 року
між Управлінням власністю міста та
позивачем визнчено, що "компенсація
коштів на виконання капітального
ремонту або реконструкції об'єкта
здійснюється Орендодавцем в процесі
приватизації Об'єкта шляхом викупу
Орендарем або за рахунок коштів,
отриманих від продажу Об'єкту з
аукціону". В даному випадку ані
приватизації, ані продажу, ані викупу
вказаного об'єкту не відбувалося.

Щодо висновків експертного
дослідження, то, як вбачається з
висновку № 503/13-23 від 23.01.2014 року
Черкаського відділення Київського
науково-дослідного інституту судових
експертиз Міністерства юстиції
України, за результатами проведеного
візуально-інструментального
обстеження встановити види робіт
попереднього періоду та їх
амортизаційний зносу неможливо,
оскільки після проведення
ремонтно-будівельних робіт позивачем у
серпні 2004 року - грудні 2005 року було
проведено капітальний ремонт.

За результатами проведення додаткової
експертизи Черкаське відділення
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз
Міністерства юстиції України
повідомленням від 07.08.2014 року № 1186/14-23
зазначило, що за результатами
візуально-інструментального
обстеження під час проведення
первинної судової
будівельно-технічної експертизи №
503/13-23 було встановлено, що в
приміщеннях частини одноповерхової
будівлі по вул. Нечуй-Левицького, 24 в м.
Черкаси після проведення ремонтно-
будівельних робіт Релігійною громадою
Всесвітньої чистої релігії "Сахаджа
Йога" у серпні 2004 - грудні 2005 років
неможливо встановити види робіт, які
були виконані.

Це обумовлено тим, що частину робіт
можливо перевірити тільки під час
виконання робіт технічним наглядом;
частина робіт, є прихованими роботами,
і перевіряються технічним наглядом, а
для їх перевірки на сьогоднішній день
необхідно провести розбирання
(руйнування) вже виконаних послідуючих
робіт.

Крім того, на час проведення
обстеження, в приміщеннях частини
одноповерхової будівлі по вул.
Нечуй-Левицького, 24 в м. Черкаси були
виконані інші будівельні роботи,
внаслідок виконання яких було змінено
фізичні обсяги робіт та приховано
об'єми робіт попереднього етапу за
досліджуваний період за серпень 2004
року - грудень 2005 року.

За цих же обставин визначити фізичний
знос виконаних робіт за серпень 2004 року
- грудень 2005 року не вбачається за
можливе.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

В силу вимог ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
із сторін повинна довести належними та
допустимими доказами ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Статтею 32 цього ж кодексу визначено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Проте, позивачем, до матеріалів справи
не надано доказів понесення витрат на
ремонт об'єкта оренди у розмірі 144331,00
грн., тому вимоги до відповідачів є
необґрунтованими, документально не
підтвердженими, отже задоволенню не
підлягають.

З цих же підстав доводи апелянта про те,
що кошторисна документація від 2011 року
та будівельно-технічна експертиза
№503/13-23 від 22.01.2014 року є підтвердження
понесених витрат на ремонт об'єкта
оренди орендарем у розмірі 144331,00 грн,
колегією суддів до уваги не
приймаються.

Щодо доводів апелянта про те, що
відповідачем-3, як правонаступником
Головного управління комунальної
власності міста Києва не здійснено
підготовки об'єкта малої приватизації
до продажу або укладено договору
викупу майна у встановлений законом
спосіб із компенсацією вартості
невід'ємних поліпшень, а також, про те
що, відповідач-3 безпідставно ухилився
від виконання щодо приватизації
об'єкта у відповідності з договірними
зобов'язаннями, то такі доводи ніяким
чином не стосуються предмету позову, та
не є обставинами, які впливають на суть
спірних правовідносин.

З огляду на викладене позовні вимоги
Релігійної громади "Всесвітня чиста
релігія "Сахаджа Йога" є
необґрунтованими та такими, у
задоволені яких судом першої інстанції
вірно відмовлено.

За таких обставин, висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки відповідають дійсним
обставинам справи і підтверджуються
достовірними доказами, а тому рішення
господарського суду міста Києва від
25.09.2014 року у справі № 5011-30/16285-2012
відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам та матеріалам
справи і підстав для його скасування не
вбачається.

Разом з тим, доводи Релігійної громади
"Всесвітня чиста релігія "Сахаджа Йога",
викладені в апеляційній скарзі, не
спростовують висновків господарського
суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга Релігійної громади
"Всесвітня чиста релігія "Сахаджа Йога"
на рішення господарського суду міста
Києва від 25.09.2014 року у справі №
5011-30/16285-2012 є необґрунтованою та такою,
що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд
апеляційної скарги у зв'язку з
відмовою в її задоволенні на підставі
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України покладаються на
апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Релігійної громади
"Всесвітня чиста релігія "Сахаджа Йога"
на рішення господарського суду міста
Києва від 25.09.2014 року у справі №
5011-30/16285-2012 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 25.09.2014 року у справі №
5011-30/16285-2012- залишити без змін.

3. Матеріали справи № 5011-30/16285-2012
повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
С.А. Гончаров

Судді
Р.І. Самсін

І.М. Скрипка