ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2014 р.
Справа № 914/3432/14

За позовом: Приватного підприємства
"Мірт", м. Львів

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Холдингова
компанія "Еко-Дім" , м. Львів

про стягнення 260 865, 41 грн.

Суддя Манюк П.Т.

При секретарі Підкостельній О.П.

Представники:

від позивача: Наконечна О.-А.Є. -
представник

від відповідача: Чупахін І.Р. -
представник

Зміст ст. 22 ГПК України
представникам сторін роз'яснено.

Розглядається справа за позовом
Приватного підприємства "Мірт" до
Публічного акціонерного товариства
"Холдингова компанія "Еко-Дім" про
стягнення 251 726, 73 грн.

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 26.09.2014 року
порушено провадження у справі та
призначено до розгляду в судовому
засіданні на 13.10.2014 року.

Розгляд справи відкладався з підстав
викладених у відповідній ухвалі суду, в
судових засіданнях оголошувалися
перерви.

27.10.2014 р. представником позивача була
подана заява про уточнення (збільшення)
позовних вимог в якій представник
позивача просив стягнути на свою
користь 260 865, 41 грн., з яких: 201 266, 87
грн. основного боргу, 16 724, 45 грн. 3%
річних та 42 874, 09 грн. інфляційних
втрат, яка прийнята судом до розгляду.

Ухвалою суду від 26.11.2014 р.
продовжено строк вирішення спору в
межах строків, визначених ч. 3 ст. 69 ГПК
Укарїни .

В судових засіданнях представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив позов задоволити з підстав
викладених у позовній заяві та усних
поясненнях.

В судові засідання представник
відповідача з'явився, позовні вимоги
заперечив, просив відмовити у їх
задоволенні з підстав викладених у
відзиві на позовну заяву та додаткових
письмових поясненнях.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив наступне:

Приватне підприємство "Мірт" (надалі -
позивач) звернулося в господарський
суд з позовом до Публічного
акціонерного товариства "Холдингова
компанія "Еко-Дім" (надалі - відповідач)
про стягнення 260 865, 41 грн. (з
урахуванням заяви про збільшення
позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказує на те, що 01.12.2011 р. між позивачем
та відповідачем був укладений договір
підряду № 01/12. Відповідно до умов
договору позивач (підрядник) бере на
себе зобов'язання своїми силами і
засобами виконати роботи в житловому
будинку по вул. Перфецького, що у м.
Львові, відповідно до затвердженої
кошторисної документації і
обумовлений договором строк.

Згідно п. 2.2 договору відповідач
(замовник) зобов'язується надати
позивачу будівельний майданчик,
кошторисну документацію у трьох денний
строк, після підписання договору,
забезпечити своєчасне фінансування
будівництва, на виконання будівельних
робіт, погодження у відповідних
інстанціях на заборону руху транспорту
по вулиці на якій пропонується
виконати роботи та інші дозволи
передбачені законодавством, прийняти
роботи і повністю сплатити вартість
виконаних робіт.

У грудня 2011 р. позивачем були виконані
будівельні роботи на загальну суму 201
266, 87 грн., що підтверджується
підписаною сторонами довідкою про
вартість виконаних робіт за грудень 2011
року.

Пунктом 4.2 договору встановлено, що
роботи вважаються виконаними після
підписання акту виконаних робіт.

Згідно п. 5.2 договору кінцеві
розрахунки за виконані роботи з
підрядником здійснюються на протязі 10
днів після підписання акту виконаних
робіт.

Актом приймання виконаних будівельних
робіт за грудень 2011 р. позивач здав
відповідачу виконану роботу по
поточному ремонту доріг на загальну
суму 201 266, 87 грн., а відповідач
підтвердивши, що надані послуги
відповідають його вимогам та умовам
договору, прийняв їх, що
підтверджується його підписом та
печаткою на вказаному акті.

Проте, в порушення умов договору
відповідач не оплатив виконані
позивачем будівельні роботи на
загальну суму 201 266, 87 грн., яку позивач
просить стягнути з відповідача на свою
користь.

Крім основного боргу позивач, на
підставі ст. 625 ЦК України, просить
стягнути з відповідача на свою користь
3% річних в розмірі 16 724, 45 грн. та
інфляційні втрати в розмірі 42 874, 09
грн.

Також, позивач зазначає, що зважаючи на
те, що він перебуває у ліквідаційній
процедурі, тому зарахування зустрічних
однорідних вимог відповідача є
неможливим, оскільки порушуватиме
встановлену черговість задоволення
вимог конкурсних кредиторів позивача,
в тому числі кредитора третьої черги -
Державної податкової інспекції у
Личаківському районі м. Львова, розмір
кредиторських вимог якої визнано в
розмірі 9 387 817, 01 грн., кредиторів
четвертої черги з визнаними судом
кредиторськими вимогами на загальну
суму 4 656 369, 97 грн.

В представленому відзиві та в усних
пояснення, наданих в судових
засіданнях, представник відповідача
позовні вимоги заперечив, з підстав, що
відповідно до п. 3.1 договору договірна
вартість робіт, що були доручені
позивачу, становить 326 564, 40 грн. Під
час виконання умов договору позивач не
звертався до відповідача щодо
перегляду договірної ціни. Таким чином,
вартість робіт, що доручалися
відповідачем позивачу, згідно з
умовами договору, становить 326 564, 40
грн., тому роботи могли вважатися
виконаними лише після підписання акту
виконаних робіт, вартість яких
становила саме 326 564, 40 грн., а не 201 266,
87 грн. Позивач виконав роботи згідно
договору на суму 201 266, 87 грн., що
підтверджується довідкою про вартість
виконаних будівельних робіт за грудень
2011 р. та актом приймання виконаних
будівельних робіт за грудень 2011 р., а не
на суму 326 564, 40 грн., що свідчить про те,
що обсяг робіт, який виконав позивач не
відповідає обсягу робіт, які йому
доручалися, тобто роботи позивачем до
кінця не виконані.

Також, позивач звертався до
відповідача з листами від 08.07.2011 р. № 195
та від 18.04.2012 р. № 63 в яких просив
поставити йому будівельні матеріали із
подальшим зарахуванням їх вартості в
рахунок виконаних робіт по благоустрою
будинків, на виконання яких
відповідачем були поставлені позивачу
будівельні матеріали.

21.11.2014 р. відповідачем на адресу
позивача була надіслана заява про
зарахування зустрічних однорідних
вимог на загальну суму 170 315, 97 грн.

Враховуючи наведене, відповідач
просить суд відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши докази в їх
сукупності, суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до задоволення
частково виходячи із наступних
мотивів:

Відповідно до ст.526 ЦК України, ст. 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону,
договору, а при відсутності таких
вказівок - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Як встановлено судом, на підставі
договору підряду від 01.12.2011 р. № 01/12
позивач (підрядник) взяв на себе
зобов'язання своїми силами і засобами
виконати роботи по житловому будинку
по вул. Перфецького, що у м. Львові
відповідно до затвердженої
кошторисної документації і
обумовлений договором строк.

Відповідно до п. 3.1 договірна ціна
робіт, що доручені підряднику складає
326 564, 40 грн.

У грудня 2011 р. позивачем були виконані
будівельні роботи на загальну суму 201
266, 87 грн., що підтверджується
підписаною сторонами довідкою про
вартість виконаних робіт за грудень 2011
року, та актом приймання виконаних
будівельних робіт за грудень 2011 р.
відповідно до яких позивач здав
відповідачу виконану роботу по
поточному ремонту доріг на загальну
суму 201 266, 87 грн., а відповідач
підтвердивши, що надані послуги
відповідають його вимогам та умовам
договору, прийняв їх, що
підтверджується його підписом та
печаткою на вказаному акті.

Приписами ст. 530 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

В порушення умов п. 5.2 договору, яким
передбачено, що кінцеві розрахунки за
виконані роботи з підрядником
здійснюються на протязі 10 днів після
підписання акту виконаних робіт,
відповідач оплати не провів, внаслідок
чого у нього виникла заборгованість в
сумі 201 266, 87 грн.

Щодо посилання представника
відповідача на те, що вартість робіт, що
доручалися відповідачем позивачу,
згідно з умовами договору, становили 326
564, 40 грн., тому роботи можуть вважатися
виконаними лише після підписання акту
виконаних робіт, вартість яких
становить саме 326 564, 40 грн., а не 201 266,
87 грн., а також те, що роботи виконані на
меншу суму тобто вказані роботи до
кінця не виконані, суд не погоджується
з наступних підстав.

Пунктом 5.3 договору визначено, що акт
виконаних робіт готує підрядник і
передає для підписання уповноваженому
представнику замовника у строк не
пізніше першого числа місяця, що слідує
за звітним. Уповноважений представник
замовника впродовж трьох днів
перевіряє реальність актів і підписує
його в частині фактично виконаних
обсягів робіт.

Зважаючи на те, що відповідачем не
надано доказів, які б спростовували
факт наявності у нього заборгованості
по оплаті виконаних робіт, суд вважає
позовні вимоги позивача щодо наявності
заборгованості у розмірі 201 266, 87 грн. є
обгрунтованими, що підтверджуються
наявними в матеріалах справи доказами.

В той же час, суд звертає увагу на те,
що позивач звертався до відповідача з
листами від 08.07.2011 р. № 195 та від 18.04.2012 р.
№ 63 в яких просив поставити йому
будівельні матеріали із подальшим
зарахуванням їх вартості в рахунок
виконаних робіт по благоустрою
будинків. На виконання вказаних листів,
відповідачем поставлялися позивачу
будівельні матеріали на підставі
накладних, копії яких долучені до
матеріалів справи.

21.11.2014 р. відповідач скерував на адресу
позивача заяву № 508 про зарахування
зустрічних однорідних вимог в якій
визнав, що станом на 18.11.2014 р. має
зобов'язання перед позивачем з оплати
вартості виконаних робіт, що були
виконані в грудня 2011 р. в розмірі 201 266,
87 грн., а також повідомив, що в рахунок
оплати частини вартості будівельних
робіт в розмірі 170 315, 97 грн. зараховує
вартість будівельних матеріалів на цю
суму, що були передані відповідачем
позивачу.

Статтею 601 ЦК України встановлено, що
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін. Згідно ст. 602
ЦК України, не допускається
зарахування зустрічних вимог: про
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю; про стягнення аліментів;
щодо довічного утримання (догляду); у
разі спливу позовної давності; в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що зобов'язання відповідача
перед позивачем по сплаті вартості
виконаних будівельних робіт в розмірі
170 315, 97 грн. є припиненими внаслідок
зарахуванням зустрічних однорідних
грошових вимог. Таким чином, з
відповідача на користь позивача
стягненню підлягає основна
заборгованість в розмірі 30 950, 90 грн.

Щодо посилання позивача на те, що він
перебуває у ліквідаційній процедурі,
тому зарахування вимог відповідача є
неможливим, оскільки порушуватиме
встановлену черговість задоволення
вимог конкурсних кредиторів позивача,
суд зазначає, що Закон України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
зокрема ч.8 ст. 45 вказаного Закону, не
містить заборони щодо можливості
зарахування зустрічних однорідних
вимог.

При цьому суд враховує те, що згідно
ст. 601 ЦК України, зарахування
зустрічних однорідних вимог є
одностороннім правочином, що може
вчинятися стороною самостійно, та не
потребує узгодження другої сторони,
зокрема такої, що перебуває у процедурі
банкрутства.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі вищенаведеної норми
позивачем було нараховано відповідачу
3% річних в розмірі 16 724, 45 грн. та
інфляційні втрати в розмірі 42 874, 09
грн.

В частині позовних вимог про стягнення
з відповідача 3 % річних в розмірі 16 724,
45 грн., суд вважає, що розраховані вони
вірно, а тому позовні вимоги в цій
частині підлягають до задоволення.

В той же час позивачем при розрахунку
інфляційних допущено порушення
методики їх нарахування (включивши при
нарахуванні інфляційних за 2014 рік
інфляційні за 2013 рік), тому стягненню з
відповідача на користь позивача
підлягають інфляційні втрати в розмірі
33 256, 84 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог в розмірі 5
024, 96 грн.

Оскільки суд відстрочив позивачу
сплату судового збору до прийняття
рішіння у справі, позовні вимоги
задоволено частково, судовий збір
підлягає до стягнення в дохід
Державного бюджету України з позивача
пропорційно відмовлених позовних
вимог в розмірі 192, 34 грн.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд , -

в и р і ш и в:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Холдингова компанія
«Еко-Дім» (79000, м. Львів, вул. Бескидська,
44, ) на користь
Приватного підприємства «Мірт» (79038, м.
Львів, вул. Пасічна, 81/12, )
суму в розмірі 80 932, 19 грн. з них:

- 30 950, 90 грн. - основного боргу;

- 16 724, 45 грн. - 3% річних;

- 33 256, 84 грн. - інфляційних
втрат.

3. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Холдингова
компанія «Еко-Дім» (79000, м. Львів, вул.
Бескидська, 44, ) в дохід
Державного бюджету України 5 024, 96 грн.
судового збору.

4. Стягнути з Приватного
підприємства «Мірт» (79038, м. Львів, вул.
Пасічна, 81/12, ) в дохід
Державного бюджету України 192, 34 грн.
судового збору.

5. Провадження у справі в частині
позовних вимог про стягнення 170 315, 97
грн. припинити.

6. Наказ видати відповідно ст.116 ГПК
України.

Повне рішення складено 05.12.2014 року.

Суддя
Манюк П.Т.