ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

27.10.2014 р.
Справа № 917/1627/14

Господарський суд Полтавської
області

в складі головуючого судді Кульбако
М.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Корцова Л.О.

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго",

вул. Старий Поділ, 5, м. Полтава, 36022

в особі Кременчуцької філії Публічного
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго",

вул. 60 років Жовтня, 8, м. Кременчук, 39601

до Приватного підприємства "Захро", вул.
Гагаріна, 23, кв.1, м. Кременчук, 39600

про стягнення 6 682, 04 грн.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариства
"Полтаваобленерго" в особі
Кременчуцької філії Публічного
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" звернулось до
господарського суду Полтавської
області з позовом до приватного
підприємства "Захро" про стягнення 6 682,04
грн. заборгованості, з яких 5 727,72 грн. -
основного боргу, 347,27 грн. - пені, 67,01 грн.
- 3% річних, 540,04 грн. - інфляційних втрат,
посилаючись на неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань за
договором № 974 про постачання теплової
енергії в гарячій воді, укладеного між
сторонами 01.06.2009р.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, ухвала суду про порушення
провадження по справі та ухвала суду
про відкладення розгляду справи,
направлені відповідачу на адресу,
вказану у позовній заяві повернулись
до суду з відміткою поштового
відправлення "адресат вибув" (а.с.41-44,
52-54).

Зважаючи на те, що судом створено всі
необхідні умови для встановлення
фактичних обставин справи і
правильного застосування
законодавства, вжито заходи для
належного повідомлення відповідача
про час та місце розгляду справи, та
виходячи з того, що явка представника
відповідача не визнавалася
обов'язковою, а участь в засіданні суду
є правом, а не обов'язком сторін, суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника відповідача за
наявними у ній матеріалами у
відповідності до статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив, що 01.06.2009р. між Кременчуцькою
філією Публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго", (далі -
"Теплопостачальна організація") та
приватним підприємством "Захро" (далі -
"Споживач") було укладено договір № 974
про постачання теплової енергії в
гарячій воді, відповідно до умов якого
"Теплопостачальна організація"
зобов'язується надавати Споживачеві
вчасно та відповідної якості послуги з
постачання теплової енергії в гарячій
воді, а Споживач зобов'язується
своєчасно оплачувати надані послуги за
встановленими тарифами та здійснювати
інші платежі у строки і на умовах,
передбачених цим договором та
додатками до нього (п.1 Договору).

При цьому сторони узгодили, зокрема,
наступне :

- теплова енергія постачається
споживачу в обсягах, згідно з додатком
№2" Обсяги теплового навантаження та
теплоспоживання" до цього договору у
вигляді гарячої води на такі потреби: 1)
опалення та вентиляцію - в період
опалювального сезону; 2) гаряче
водопостачання - протягом року (п. 2.1
Договору);

- споживач несе відповідальність за
несвоєчасну оплату рахунків за спожиту
теплову енергію - шляхом сплати пені у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочки, починаючи з
дня, наступного за датою остаточного
розрахунку (п. 6.8 Договору);

- цей договір набирає чинності з дня
його підписання. Договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку дії
про його припинення не буде письмово
заявлено однією із сторін (п. 7.10
Договору).

Обсяги теплового навантаження та
теплоспоживання визначені додатком №2
до договору, акт розмежування
балансової належності та
обслуговування тепловомереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін визначені додатком №6 до
договору, умови обмеження та
припинення подачі теплової енергії
визначені додатком №7 до договору.

Пунктом 6.7 Договору передбачено, що
порядок розрахунків зі Споживачем
теплової енергії викладено в Додатку
№ 4 "Порядок розрахунків за спожиту
теплову енергію" до діючого договору.

Відповідно до п.1 Додатку № 4 до
Договору, розрахунковим періодом є
календарний місяць. Поняття
розрахунковий період та календарний
місяць при розрахунках за спожиту
теплову енергію вважаються
прирівняними. Розрахунки за теплову
енергію проводяться Споживачем
грошовими коштами, або іншими формами
розрахунків, які не суперечать чинному
законодавству України, на
розрахунковий рахунок
Теплопостачальної організації. За дату
оплати приймається дата зарахування
коштів на розрахунковий рахунок
Теплопостачальної організації.

Споживач за 3 дні до початку
розрахункового періоду сплачує
Теплопостачальній організації
прогнозовану вартість теплової
енергії за вказаними в Додатку №2 Гкал,
передбаченої на розрахунковий період,
з урахуванням залишкової суми
"заборгованості" на початок місяця
(абзац 4 п.1 Додатку № 4 до Договору).

Розрахунки за використану теплову
енергію здійснюються за тарифом,
затвердженими в установленому законом
порядку. Сплату рахунків
Теплопостачальної організації,
виписаних на виконання Договору,
Споживач зобов'язаний проводити не
пізніше семи календарних днів з
моменту їх надсилання (надання)(абзац 5,6
п.1 Додатку № 4 до Договору).

Як зазначає позивач, за період з жовтня
2013 р. по квітень 2014 р. ним було виконано
договірні зобов'язання з надання
послуг по постачанню відповідачу
теплової енергії у вигляді гарячої
води та виставлені рахунки на оплату
отриманих послуг на загальну суму 5 727,72
грн. (а.с.22-28), але відповідач за надані
послуги не розрахувався. Докази
направлення даних рахунків
відповідачеві поштою додано до
позовної заяви (а.с. 29- 35).

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права
та обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Статтею 275 ГК України визначено, що за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Відповідно до п. п. 5 п. 3 ст. 20 Закону
України № 1875-IV від 24.06.2004 р. "Про
житлово-комунальні послуги" (із змінами
та доповненнями) споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Позивач на виконання умов договору
надав відповідачу теплову енергію на
загальну суму 5 727,72 грн. за період з
жовтня 2013 р. по квітень 2014 р., а позивач
прийняв теплову енергію, що
підтверджується наданими позивачем
доказами.

Як встановлено судом і не спростовано
відповідачем, відповідач не здійснював
оплату в розміри та строки, встановлені
договором, внаслідок чого у
відповідача утворилась заборгованість
в сумі 5 727,72 грн., яка підтверджується
належними доказами, а тому позовні
вимоги в частині стягнення основного
боргу підлягають задоволенню.

Крім вимог про стягнення основного
боргу, позивачем також заявлено вимоги
про стягнення 347,27 грн. - пені, 67,01 грн. - 3%
річних, 540,04 грн. - інфляційних втрат.

Згідно зі статтею 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (частина 1 статті 612 ЦК
України)

Статтею 625 ЦК України встановлено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони, укладаючи договір про
постачання теплової енергії в гарячій
воді, передбачили, що за несвоєчасне
внесення плати за спожиту теплову
енергію Споживач сплачує пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла в період, за який
нараховується. На суму боргу
здійснюються додаткові нарахування к
застосуванням індексу інфляції та три
відсотки річних за весь час
прострочення (6.8 Договору).

Як свідчать матеріали справи,
відповідач несвоєчасно оплатив
теплову енергію у гарячій воді, чим
порушив вимоги пункту 6.8 Договору, в
зв'язку з чим вимога позивача щодо
стягнення пені в розмірі 347,27 грн. за
прострочення виконання грошового
зобов'язання за період з з жовтня 2013 р.
по квітень 2014 р. є обґрунтованою і
підлягає задоволенню (а.с.8).

Відповідно до вимог статті 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Зважаючи на порушення відповідачем
своїх зобов'язань зі своєчасної оплати,
вимоги позивача про стягнення 67,01 грн. -
3% річних, 540,04 грн. - інфляційних втрат
підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.49 ГПК України,
судові витрати покладаються на
відповідача.

З урахуванням викладеного та керуючись
ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з приватного підприємства
"Захро" (вул. Гагаріна, 23, кв.1, м.
Кременчук, 39600, ідентифікаційний номер
24824792, інші відомості - не відомі) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго" в особі
Кременчуцької філії ( вул. 60 років
Жовтня, 8, м. Кременчук, 39601, р/р 4266 в
ПГРУ КБ "Приватбанк" м. Полтава, МФО 331401,
ідентифікаційний код 25717118, інші
відомості - не відомі): 5 727,72 грн. -
основного боргу, 347,27 грн. - пені, 67,01 грн.
- 3% річних, 540,04 грн. - інфляційних втрат
та 1 827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

3. Рішення може бути оскаржено до
Харківського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Полтавської області
на протязі 10 днів.

Повне рішення складено 03.11.2014 р.

СУДДЯ
Кульбако М.М.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.