ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2014 р.Справа № 922/4790/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання
Савукова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "БІОСЕНС", м. Київ до
Державна установа "Інститут патології
хребта та суглобів ім. проф. Ситенка М.
І. Національної академії медичних
наук", м. Харків про стягнення коштів
у розмірі 2 264 174,33 грн. за участю
представників сторін:

позивача - Синєгубов О.В. за дов. № б/н
від 05.11.2014р., Сідей О.В. за дов. № б/н від
05.11.2014р.;

відповідача - Ніконова О.П. за дов. № 445
від 14.04.2014 р.

за відсутності клопотання технічна
фіксація судового процесу не
здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Біосенс", звернувся
до господарського суду Харківської
області з позовною заявою до
відповідача - Державної установи
"Інститут патології хребта та суглобів
ім. проф. М.І. Ситенка Національної
Академії Медичних Наук України", про
стягнення боргу за договором № 28/11-11
про закупівлю товарів за державні
кошти від 28 листопада 2013 року в розмірі
2 264 174,33 грн., з яких 1 964 448,00 грн.
основного боргу, 251 449,34 грн. інфляційних
втрат, 48 276,98 грн. 3% річних, також просить
суд покласти на відповідача судові
витрати.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним
виконанням відповідачем договору №
28/11-11 про купівлю товарів за державні
кошти від 28 лютого 2013 року щодо
своєчасної та повної оплати вартості
отриманого товару.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 30 жовтня 2014
року позовну заяву було прийнято до
розгляду, порушено провадження у
справі № 922/4790/14 та призначено її до
розгляду на 17 листопада 2014 року.

11 листопада 2014 року від відповідача
через канцелярію суду надійшов (вх. №
39881 від 11 листопада 2014 року) відзив на
позовну заяву про стягнення боргу за
договором № 28/11-11 про закупівлю товарів
за державні кошти від 28 листопада 2013
року з додатками. Судом долучено надані
документи до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 17 листопада 2014 року
розгляд справи відкладено на 08 грудня
2014 року.

17 листопада 2014 року, після судового
засідання, судом долучено до
матеріалів справи надані позивачем за
вх. № 40709 документи, які вимагались
ухвалою суду про порушення провадження
у справі.

В засідання суду 08 грудня 2014 року
з'явилися представники сторін.

Представники позивача позовні вимоги
підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечив частково
обґрунтовуючи свої заперечення щодо
річних та інфляційних тим, що вказані
суми є штрафною санкцією, відповідач не
користувався коштами позивача, за
державним кошторисом видатків на 2014 р.
не передбачено кошти на оплату
кредиторської заборгованості за
договором, який є предметом даного
судового провадження.

В судовому засіданні 08 грудня 2014 року
учасники судового процесу не виявили
наміру подавати додаткові докази чи
пояснення по справі в обґрунтування
своїх позовних вимог та заперечень, а
матеріали справи свідчать про
достатність наявних в ній доказів для
встановлення в повному обсязі
фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, судом встановлено наступне.

28 листопада 2013 року між Державною
установою "Інститут патології хребта
та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка
Національної Академії Медичних Наук
України" (замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Біосенс"
(постачальник) було укладено договір №
28/11-11 відповідно до якого постачальник
зобов'язався у 2013 році своєчасно
поставити та передати у власність
замовника "товар" - за ДК 016 2010 код 26.60.1 -
устаткування радіологічне,
електромедичне та електротерапевтичне
устаткування (апарати
електродіагностичні використовувані
в медицині) лот 1 - Апарат УЗД - 1 од., а
замовник - прийняти та своєчасно
оплатити кошти за товар у 2013 році.
Специфікація (додаток № 1) містить
найменування, кількість товару,
одиницю виміру, ціну за одиницю та
загальну вартість товару, та є
невід'ємною частиною договору (п. п. 1.1,
1.2 договору).

Сторонами, відповідно п. 3.1 договору,
було узгоджено ціну договору, яка
становить 1 964 448 грн. 00 коп. (в т.ч. 1 500,00
грн. ПДВ).

Порядок здійснення розрахунку
передбачений розділом 4 договору.
Згідно підпункту 4.1 вказаного розділу
договору сторонами передбачено, що
розрахунки проводяться шляхом повної
попередньої оплати, яка здійснюється
на підставі п. 1 Постанови Кабінету
Міністрів України № 1404 від 09.10.2006 р.
"Питання попередньої оплати товарів,
робіт і послуг, що закуповуються за
бюджетні кошти" із змінами в розмірі 100%
від суми вказаної в п.3.1 цього договору.
Відповідно до підпункту 6.1.1 розділу 6
договору замовник (відповідач у справі)
зобов'язався розрахуватися за товар у
вигляді попередньої оплати.

Умови поставки товару (поставка товару
та її строки) визначені розділом 5
договору, яким сторонами узгоджено, що
поставка товару здійснюється у термін
не більше 3 місяців з моменту
здійснення попередиш оплати (п. 5.1
договору). Пунктом 5.3 договору
визначено, що датою виконання
постачальником зобов'язання щодо
поставки товару вважається дата його
надходження у кількості та якості,
відповідають вимогам цього договору
про закупівлю та специфікації (додатку
1) на склад замовника, що
підтверджується підписаним сторонами
актом прийому-передачі товару.

Підпунктом 10.1 розділу 10 договору
сторонами узгоджено, що договір
набирає чинності з дати підписання та
діє до 31 грудня 2013 р., але до повного
виконання зобов'язань.

Між сторонами, на виконання підпункту
1.2 розділу 1 договору, було складено
специфікацію (додаток № 1), якою
узгоджено найменування, кількість
товару, одиницю виміру, ціну за одиницю
та загальну вартість товару.

В порушення умов договору (п. п. 4.1, 6.1.1
договору - без здійснення передплати
відповідачем яка є підставою для
поставки товару позивачем впродовж 3-х
місячного строку), позивачем
поставлено, а відповідачем одержано
товар за видатковою накладною № 45 від
20 грудня 2013 року на суму 1 964 448,00 грн.
Вказаний товар одержано вповноваженим
представником відповідача, що діяв на
підставі доручення на отримання ТМЦ №
152 від 20.12.2013 р. (а. с. 37, 38).

01 липня 2014 року між сторонами було
складено та підписано акт звіряння за
яким відповідач визнавав наявність
заборгованості перед позивачем у
розмірі 1 964 448,00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного
кодексу України, ст. 173 Господарського
кодексу України, в силу господарського
зобов'язання, яке виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання, один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності і
справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару (ст. 692 ЦК України).

Абзац 1 ч. 1 ст.193 ГК України встановлює,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У пункті 1 оглядового листа Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
господарськими судами законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань (за матеріалами
справ, розглянутих у касаційному
порядку ВГСУ)" від 29.04.201З р. за № 01-06/767/2013
зазначено, що строк виконання
грошового зобов'язання, що випливає з
правовідносин купівлі-продажу та
поставки, встановлений спеціальною
нормою статті 692 ЦК України та не може
ставитися в залежність від звернення
кредитора до боржника з вимогою в
порядку частини другої статті 530 ЦК
України.

З огляду на викладене вище, беручи до
уваги поставку та передачу у власність
відповідача позивачем товару на суму
1 964 448,00 грн. 20 грудня 2013 року, суд визнав
позовні вимоги позивача в частині
стягнення на його користь з
відповідача 1 964 448,00 грн. основного
боргу обґрунтованим та підлягаючими
задоволенню.

З посиланням на статтю 625 ЦК України,
позивачем пред'явлено до стягнення 251
449,34 грн. інфляційних втрат та 48 276,98 грн.
3% річних.

Розглянувши позовні вимоги позивача в
частині інфляційних та річних,
перевіривши їх розрахунки та періоди
нарахування, суд визнав позовні вимоги
в цій частині підлягаючими повному
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Право кредитора вимагати сплату боргу
з урахуванням індексу інфляції та
процентів річних є способом захисту
його майнового права та інтересу, суть
яких полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредитору.

В пунктах 3.1, 4.1 Постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 14
від 17 грудня 2013 року "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань", з метою
однакового та правильного розгляду
господарськими судами справ зі спорів,
пов'язаних із застосуванням
законодавства про відповідальність за
порушення грошових зобов'язань, Вищій
господарський суд України визначив, що:
інфляційні нарахування на суму бору,
сплата яких передбачена частиною
другою статті 625 ЦК України, не є
штрафною санкцією, а виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення коштів внаслідок
інфляційні процесів за весь час
прострочення в їх сплаті; сплата трьох
процентів річних від простроченої суми
(якщо інший їх розмір не встановлений
договором або законом), так cамо як й
інфляційні нарахування, не мають
характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові.

За таких обставин позовні вимоги
позивача щодо стягнення на його
користь з відповідача 251 449,34 грн.
інфляційних втрат та 48 276,98 грн. 3%
річних, нарахованих за період з 21.12.2013
р. по 15.10.2014 р., є обґрунтованими та
задовольняються судом в повному
обсязі. Невірне визначення позивачем 20
грудня 2013 року як строк, з якого
здійснюється нарахування сум
інфляційних та річних, не вплинуло на
правильність розрахунку.

Відповідно ст. 49 ГПК України, судові
витрати у даній справі в розмірі 45 283,49
грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 6, 11, 509, 525, 526, 627, 628, 625,
655, 692 Цивільного кодексу України, ст. 173,
174, 193 Господарського кодексу України,
ст.ст. 1, 4, 4-2, 4-3, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державної установи
"Інститут патології хребта та суглобів
ім. проф. М.І. Ситенка Національної
Академії Медичних Наук України", 61024, м.
Харків, вул. Пушкінська, буд. 80 код за
, місцезнаходження: (рах. №
1185, банк одержувач ГУДКСУ у
Харківській області, МФО 851011, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Біосенс",
03058, м. Київ, пров. Ніжинський, буд. 2-4,
корп. 1 () 1 964 448,00 грн.
основного боргу, 251 449,34 грн.
інфляційних втрат, 48 276,98 грн. 3% річних
та 5 283,49 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

На рішення господарського суду, яке не
набрало законної сили, сторони мають
право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом
десяти днів з дня прийняття
(підписання) рішення через місцевий
господарський суд.

Повне рішення складено 10.12.2014 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/4790/14