ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

04 грудня 2014 р. Справа № 902/462/14

за позовом:Публічного акціонерного
товариства "Український інноваційний
банк"

до:Відкритого акціонерного товариства
"Вінніфрут"

про стягнення доходу, який одержали або
могли одержати за час володіння чужим
майном без достатньої правової
підстави

Головуючий суддя Лабунська Т.І., судді:
Мельник П.А. та Банасько О.О.

Секретар судового засідання Поцалюк
Н.В.

Предстаники:

ПАТ "Український інноваційний банк":
Кириленко О.П., за довіреністю;

ВАТ "Вінніфрут": Слюсар О.В., за
довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

Суддею господарського суду Вінницької
області Лабунською Т.І. здійснювалось
провадження по справі № 902/462/14 за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Український інноваційний
банк" до Відкритого акціонерного
товариства "Вінніфрут" про стягнення
доходу, який одержали або могли
одержати за час володіння чужим майном
без достатньої правової підстави.

У зв"язку із складністю вказаної
справи, суддя Лабунська Т.І. 15.10.2014 року
звернулася до голови суду Баранова М.М.
із заявою про створення колегії у
складі трьох суддів для подальшого
розгляду вказаної справи.

Розпорядженням керівника апарату
господарського суду Вінницької
області від 15.10.2014 року для розгляду
справи №902/462/14 створено колегію у
складі головуючого судді Лабунської
Т.І., суддів Банаська О.О. та Стефанів
Т.В..

Ухвалою від 15.10.2014 року справу № 902/462/14
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі: головуючого судді
Лабунської Т.І., суддів Банаська О.О. та
Стефанів Т.В..

Ухвалою суду від 15.10.2014 року розгляд
справи відкладено на 06.11.2014 року.

Згідно розпорядження керівника
апарату суду від 06.11.2014 року суддю
Стефанів Т.В. виведено із складу
колегії суддів по справі № 902/462/14 у
зв'язку із перебуванням на лікарняному;
та для розгляду зазначеної справи
сформовано колегію суддів у складі:
головуючого судді Лабунської Т.І. та
членів колегії - суддів: Банаська О.О.
та Мельника П.А..

Ухвалою суду від 06.11.2014 року справу №
902/462/14 прийнято до свого провадження
колегією суддів у складі: головуючого
судді Лабунської Т.І. та членів колегії
- суддів: Банаська О.О. та Мельника П.А..

Ухвалою суду від 06.11.2014 року розгляд
справи відкладено на 19.11.2014 року.

19.11.2014 року за наслідками судового
засідання судом винесено ухвалу про
відкладення розгляду справи на 04.12.2014
року.

На визначену дату в судове засідання
з"явились представники обох сторін.

Судом розглянуто позовну заяву
Публічного акціонерного товариства
"Український інноваційний банк" до
Відкритого акціонерного товариства
"Вінніфрут" про стягнення доходу, який
одержали або могли одержати за час
володіння чужим майном без достатньої
правової підстави, яка мотивована
наступним.

03.03.2011 року у встановленому законом
порядку проведена державна реєстрація
речових прав Позивача ("ПАТ "Укрінбанк")
на матеріальні активи (частину
цілісного майнового комплексу
"Калинівський завод фруктових
концентратів" (інша назва "Калинівський
завод натуральних концентрованих
соків та пюре"), що знаходяться за
адресою: Вінницька область, м.
Калинівка, вул. Фрунзе, 45, та були
визначені іпотечним договором від
06.09.2005 року № 02-02/25з. Право власності
Позивача на виробниче обладнання
торгової марки Tetra Brik (пакувальна лінія,
технологічна лінія обробки та
переробки рідких продуктів
харчування), що було визначене
договором застави від 18.02.2007 року №
02-09/135з, було встановлено на підставі
рішення господарського суду міста
Києва у справі № 49/93, що залишено без
змін постановою Вищого господарського
суду України.

Як зазначається у позовній заяві, дані
факти заперечувалися Відповідачем, у
зв"язку із чим у 2011 і у 2012 р.р.
уповноваженими посадовими особами
Відповідача було відмовлено у
складанні видаткових накладних на
іпотечне і заставне майно, а також
відмовлено у наданні відповідних
податкових накладних за наслідками
виникнення відповідних податкових
зобов"язань. При цьому, державна
реєстрація відповідного речового
права Позивача оскаржувалася
Відповідачем у порядку господарського
і адміністративного судочинств.

Відповідач обліковував на власному
балансовому обліку майно Позивача у
період з 03.03.2011 року по 23.07.2013 р., що, на
думку позивача, свідчить про фактичне
збереження без достатньої правової
підстави чужого майна.

Як зазначається в позовній заяві,
відповідач не визнавав будь-яке право
Позивача і третіх осіб на користування
матеріальними активами (частиною
цілісного майнового комплексу
"Калинівський завод фруктових
концентратів" (інша назва "Калинівський
завод натуральних концентрованих
соків та пюре"), що знаходяться за
адресою: Вінницька область, м.
Калинівка, вул. Фрунзе, 45 та належать
Позивачу, у зв"язку з чим звертався з
позовами та апеляційними скаргами до
судів.

23.07.2013 року Відповідачем (ВАТ
"Вінніфрут") було складено видаткові і
податкові накладні щодо залишку
матеріальних активів, що були
визначені іпотечним договором від
06.09.2005 року № 02-02/25з та договором
застави від 18.02.2007 року №02-09/135з, які
були надіслані на адресу Позивача. Інша
частина матеріальних активів, що були
визначені іпотечним договором від
06.09.2005 року № 02-02/25з та договором
застави від 18.02.2007 року № 02-09/135з, як
повідомлено позивачем у позовній
заяві, втрачена та знищена
Відповідачем.

З огляду на викладене, позивач просить
стягнути з ВАТ "Вінніфрут" на користь
ПАТ "Український інноваційний банк"
дохід, отриманий за час володіння чужим
майном без достатньої правової
підстави.

В подальшому, а саме 31.10.2014 року
позивачем було подано заяву про зміну
предмету позову, в якій він просив
пункт 2 резолютивної частини позовної
заяви викласти в новій редакції, а саме:
"Стягнути з ВАТ "Вінніфрут" на користь
ПАТ "Український інноваційний банк"
доход, який одержали або могли одержати
за час володіння чужим майном без
достатньої правової підстави". Дана
заява судом розглянута та задоволена.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідач заперечив щодо заявлених
ПАТ "Український інноваційний банк"
вимог та просив суд відмовити у
задоволенні позову, з огляду на
наступне.

У своєму відзиві на позовну заяву (вх.№
08-46/4253/14 від 07.05.2014 року) відповідач
повідомляє, що рішенням господарського
суду м. Києва по справі № 49/93
встановлено факт укладання 22.03.2011 року
договору оренди між ТОВ "Мегабуд 2010" ПАТ
"Український інноваціний банк".
Відповідно до умов цього Договору в
оренду було передано обладнання згідно
Додатку № 1 (тобто все рухоме майно, що
було предметом договору іпотеки і
пакувальна лінія Tetra Brik, на яку позивач
набув право власності разом з частиною
майнового комплексу 03.03.2011 року). У
відповідності до даного рішення у
позові про визнання договору оренди
недійсним було відмовлено з тих
підстав, що банк є власником цього
майна на підставі реєстрації за ним
права власності на майно згідно
Додатку № 4 до Іпотечного договору і
мав право на укладання такого договору.
ВАТ "Вінніфрут" був також учасником
даного спору, оскільки оскаржував це
рішення, але за наслідками розгляду
касаційної скарги Вищим господарським
судом України була скасована постанова
Апеляційного господарського суду м.
Києва, яким власне і встановлено факт
укладення договору оренди на цю лінію.

Отже, як зазначає у відзиві відповідач,
враховуючи те, що дану лінію та все
рухоме обладнання використовувало ТОВ
"Мегабуд 2010" за договором оренди з 22.03.2011
року, то підстав вважати, що відповідач
користувався цим майном у позивача
немає.

Також, у відзиві ВАТ "Вінніфрут"
повідомлено, що нерухоме майно, що
належить ПАТ "Укрінбанк" та знаходиться
за адресою м. Калинівка, вул. Фрунзе, 45
було передано в оренду Ткаченко Олегу
Федоровичу на підставі Договору оренди
від 22.09.2011 року. Даний факт встановлено
рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва у справі за позовом ПАТ
"Українська інноваційний банк" до
Ткаченка Олега Федоровича про
розірвання договору, припинення
правовідносин за договором, повернення
майна та стягнення заборгованості.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 21.05.2012 року позов
задоволено частково; договір оренди
нерухомого майна, укладений 22.09.2011 року
між ПАТ "Український інноваційний банк"
та Ткаченком О.Ф. - розірвано;
зобов"язано Ткаченка О.Ф. повернути ПАТ
"Український інноваційний банк"
нерехоме майно (нежитлові будівлі та
споруди), яке належить ПАТ "Український
інноваційний банк" на праві власності
та розташоване за адресою:Вінницька
обл., м. Калинівка, вул. Фрунзе, 45, та
підписати з ПАТ "Український
інноваційний банк" Акт
прийому-передачі вказаного нерухомого
майна; стягнуто з Ткаченка О.Ф. на ПАТ
"Український інноваційний банк" суму
заборгованості з орендної плати у
розмірі 789677 грн. 42 коп. та судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
3326,30 грн., а всього загальною сумою
793003,72 грн..

Як вбачається із змісту відзиву,
вказане рішення Шевченківського
районного суду м. Києва було виконане і
між ПАТ "Український інноваційний банк"
та Ткаченко О.Ф. 27.08.2012 року було
підписано Акт прийому-передачі
нерухомого майна. 31.08.2012 року державним
виконавцем Відділу ДВС
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві Савчуком К.П. на
виконання виконавчого листа № 2610/2757/2012,
виданого 16.07.2012 року Шевенківським
районним судом м. Києва в присутності
понятих, Ткаченка О.Ф., представника
банку та співробітників міліції було
складено акт про те, що боржником
передано майно згідно рішення суду
стягувачу. Ці дії державного виконавця
були визнані незаконними Вінницьким
окружним адміністративним судом у
справі № 2а/0270/4251/12 за позовом ВАТ
"Вінніфрут". Але поворот виконання по
даному рішенню жодна сторона не
вчиняла і факт отримання нерухомого
майна від Ткаченка О.Ф., що засвідчений
державним виконавцем 31.08.2012 року
залишається дійсним, як і факт
укладення договору оренди на це майно.

Зокрема, у даному відзиві, а також, у
додаткових поясненнях, які подавалися
відповідачем до суду 22.09.2014 року та
01.12.2014 року повідомлено про
оприбуткування ПАТ "Український
інноваційний банк" 23.03.2011 року у
відповідності до Іпотечного договору
на балансовому рахунку 3409 "Заставне
майно" майна про яке йдеться у позові,
що підтверджено Довідкою Державної
фінансової інспекції у м. Києві № 11-31/810
від 10.04.2013 року.

Судова колегія розглянувши позовну
заяву Банку, заслухавши пояснення
учасників процесу, дослідивши письмові
докази наявні в матеріалах справи
встановила наступне.

Як вбачається із змісту позовної заяви,
основною підставою для звернення до
суду із даним позовом є те, що
відповідач обліковув на власному
балансовому обліку майно Позивача у
період з 03.03.2011 року по 23.07.2013 року, що на
думку позивача, свідчить про фактичне
збереження, володіння без достатньої
правової підстави чужого майна.

З приводу вказаного суд зазначає
наступне.

Факт перебування майна на балансі ВАТ
"Вінніфрут" не свідчить про право
власності останнього на дане майно, та
не слугував перешкодою для
розпорядження, володіння і
користування установою банку своєю
власністю.

Окрім того, 23.03.2011 року заставне майно,
на яке набув право власності ПАТ
"Укрінбанк" було оприбутковане і на
його балансовому рахунку 3409 "Заставне
майно".

Позивач зазначаючи у своїй позовній
заяві про те, що відповідач
неправомірно зберігав майно у себе,
володів ним, не надав жодного доказу
(ані договору зберігання, ані
будь-якого іншого договору) на
підтвердження даної інформації.

Позивачем не надано жодного належного
доказу того, що ПАТ «Укрінбанк» не міг
користуватися своїм майном за вини ВАТ
«Вінніфрут». Також, не надано жодного
доказу, про організацію установою
банку охорони власного майна.

Рішенням господарського суду м. Києва
по справі № 49/93 та рішенням
Шевченківського районного суду м.
Києва від 21.05.2012 року по справі
№2610/2757/2012 підтверджується
використання майна, про яке йдеться у
позові, іншими особами на підставі
договорів оренди укладених із Банком
як власником майна.

Слід також зазначити, що відповідно до
приписів ст. 54 Господарського
процесуального кодексу України
позовна заява повинна містити
зазначення ціни позову, якщо позов
підлягає грошовій оцінці.

Статтею 55 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що ціна позову
визначається у позовах про стягнення
грошей - стягуваною сумою. Ціну позову
вказує позивач.

Отже, із приписів ст.ст. 54-55
Господарського процесуального кодексу
України вбачається, що обов"язок
визначення ціни позову покладається на
позивача, а не на суд.

Однак, всупереч вказаному позивачем у
позовній заяві не визначено ціну
позову взагалі, з посиланням на те, що
станом на дату подання даного позову
зробити це не вбачалось можливим, у
зв"язку із відсутністю у позивача
необхідної інформації (достовірної
фінансової звітності ВАТ "Вінніфрут").

Натомість, позивачем 23.09.2014 року та
31.10.2014 року подано до суду клопотання
про призначення у даній справі судової
економічної експертизи для визначення
розміру доходу, який могло одержати ВАТ
"Вінніфрут" від цілісного майнового
комплексу "Калинівський завод
фруктових концентратів" частково у
розмірі 1/2, що згідно Іпотечного
договору № 02-02/25з від 06.09.2005 року і
Договору застави від 18.02.2007 року №
02-09/135з належить ПАТ "Український
інноваційний банк" та знаходиться по
вул. Фрунзе, 45 в м. Калинівка Вінницької
області, у період з 03.03.2011 року по 23.07.2013
року, проведення якої доручити
Київському НДІ судових експертах
Міністерства юстиції України.

Судом відмовлено у задоволенні
клопотань про призначення експертизи,
у зв"язку з тим, що не доведено
позивачем факти набуття, володіння,
збереження майна банку ВАТ "Вінніфрут"
без достатньої правової підстави.

Згідно ст. 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди вирішують
господарські спори у порядку позовного
провадження, передбаченому цим
Кодексом.

Згідно ст. 4 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд вирішує
господарські спори на підставі
конституції України, цього Кодексу,
інших законодавчих актів України,
міжнародних договорів, згода на
обов"язковість яких надана Верховною
Радою України.

Судове рішення приймається суддею за
результатами обговорення усіх
обставин справи, а якщо спір
вирішується колегіально - більшістю
голосів суддів (ст. 4-7 ГПК України).

За приписами ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору (ст. 32 ГПК України).

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об"єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

За наслідками розгляду позовної заяви
Публічного акціонерного товариства
"Український інноваційний банк" до
Відкритого акціонерного товариства
"Вінніфрут" про стягнення доходу, який
одержали або могли одержати за час
володіння чужим майном без достатньої
правової підстави, повно та всебічно
дослідивши обставини справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши норми діючого
законодавства України суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
позову.

Враховуючи ту обставину, що позивач не
визначив чітко ціну позову та, у зв"язку
з цим клопотав про призначення
експертизи, і ту обставину, що судом
відмовлено у задоволенні клопотання
про призначення експертизи, неможливо
визначитись із розміром судового
збору.

Позивачем сплачено судовий збір у
розмірі 1827,00 грн..

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір при відмові у позові
покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 4-1, 4-5, 4-7, 22, 32, 33, 36, 43,
49, 54, 55, 82, 84, 115 Господарського
процесуального кодексу України суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову відмовити.

Рішення направити згідно переліку.

Повне рішення складено 09 грудня 2014 р.

Головуючий суддя
Лабунська Т.І.

Суддя
Мельник П.А.

Суддя
Банасько О.О.

віддрук. 3 прим.:

1 - до справи;

2 - ПАТ "Український інноваційний банк" -
04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна,
10-а;

3 - Відкритого акціонерного товариства
"Вінніфрут" - вул. Фрунзе, 45, м. Калинівка,
Вінницька область, 22403.