м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Благодійного фонду
до Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний банк «Київ»
третя особа-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Національний
третя особа-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Міністерство
про зобов'язання виконати умови
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Шетанкова Н.М.
від відповідача: Бойкініч Д.В.
від третьої особи-1: Залевський В.О.
від третьої особи-2: не з'явились.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Благодійний фонд «Профдопомога»
(далі-позивач) звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
банк «Київ» (далі-відповідач) про
зобов'язання відповідача виконати
умови договору №ID10230547 банківського
рахунку юридичної особи від 24.07.2014 р. в
частині здійснення переказу коштів у
сумі 1 098 000, 00 грн. за призначенням,
згідно платіжного доручення № 7 від
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором № ID10230547
банківського рахунку юридичної особи
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.10.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 30.10.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
Розгляд справи відкладався в порядку
п.п. 1-2 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.
19.11.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник
відповідача подав клопотання про
залучення до участі у справі
Національного банку України та
Міністерства фінансів України, у
якості третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, оскільки
Національним банком України на
підставі ст. 75 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» були
запроваджені обмеження у діяльності
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний банк «Київ»,
що унеможливило останнього виконати
договірні зобов'язання з позивачем, а
також зазначив, що частка
корпоративних прав у статутному
капіталі банку Держави Україна в особі
Міністерства фінансів України
становить 99,936931402 відсотка акцій.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.11.2014 р. суд залучив
Національний банк України та
Міністерство фінансів України третіми
особами, яка не заявляють самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
У зв'язку із залученням третіх осіб до
участі у справі, 20.11.2014 р. розгляд справи
судом було відкладено та призначено
судове засідання на 08.12.2014 р. за участю
представників сторін.
08.12.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник
відповідача подав відзив на позовну
заяву, в якому пояснює, що позивачем не
надано суду належних доказів в
обґрунтування заявлених позовних
вимог, вимоги останнього
необґрунтовані, документально не
підтверджені, а тому просить суд
відмовити у задоволенні позовних
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.
Представник відповідача заперечив
проти задоволення позовних вимог.
Представник Національного банку
України у судовому засіданні надав
письмові пояснення, в яких зазначив, що
твердження відповідача про
невиконання останнім зобов'язань за
договором № ID10230547 банківського
рахунку від 24.07.2014 р. пов'язане із
запровадженням Національним банком
України обмежень у діяльності
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний банк «Київ»
на підставі ст. 75 Закону України «Про
банки і банківську діяльність», не
відповідає дійсності.
Крім того, представник третьої особи-1
додатково у судовому засіданні
пояснив, що НБУ не встановлював
обмежень у діяльності відповідача, які
б унеможливлювали виконання Публічним
акціонерним товариством «Акціонерний
комерційний банк «Київ» своїх
зобов'язань перед позивачем згідно
укладеного договору № ID10230547
банківського рахунку від 24.07.2014 р.
Представник Міністерства фінансів
України у судове засідання не з'явився,
причин неявки суду не повідомив, однак
був належним чином повідомлений про
дату, час та місце розгляду справи, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення (в
матеріалах справи).
Враховуючи, що матеріали справи
містять достатньо документів для
розгляду справи по суті, суд вважає, що
неявка у судове засідання
представників Міністерства фінансів
України не є перешкодою для прийняття
рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 08.12.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

21.07.2014 р. між Публічним акціонерним
товариством «Акціонерний комерційний
банк «Київ» (далі - Банк) та Благодійним
фондом «Профдопомога» (далі - Клієнт)
укладено договір № ID10230547 банківського
рахунку юридичної особи, умовами якого
передбачено, що для зберігання
грошових коштів (в національній валюті
України, в іноземній валюті) та
здійснення усіх видів операцій у
відповідності з чинним законодавством
України, банк відкриває клієнту
поточний(-і) рахунок(-ки) в національній
валюті України, та/або в іноземних
валютах, а саме: 2600.5.161064.001/980.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що
обслуговування рахунку (-ів) клієнта
здійснюється відповідно до режиму
даного рахунку (-ів), встановлюється
нормативними актами Національного
банку України, а також у відповідності
з чинним законодавством України, а
саме:

а) касове обслуговування - приймання та
видача готівкових грошових коштів на
підставі касових документів, у
відповідності з чинним законодавством
України;

б) розрахункове обслуговування -
зарахування на рахунок (-ки) та списання
з рахунку (-ів) грошових коштів на
підставі платіжних інструментів
(визначених чинним законодавством), а
також заяви про
купівлю/продаж/конвертацію іноземної
валюти, у відповідності з чинним
законодавством.

Розрахункові та касові документи
надаються клієнтом до банку за формою
встановленою чинним законодавством
України.

Відповідно до п.п. 2.1.5. та 2.1.6. договору,
банк зобов'язаний, списувати кошти з
рахунку(-ів) за дорученням клієнта на
підставі касового документа. Списувати
кошти з рахунку(-ів) на підставі
розрахункового документа, оформленого
згідно з чинним законодавством
України, наданого клієнтом до банку на
паперовому носії, який залишається на
зберіганні в банку. Інші примірки
розрахункового документа, але не менше
ніж один (за винятком) розрахункових
чеків в національній валюті України
надавати довіреній особі клієнта (на її
вимогу) не пізніше наступного дня.

Згідно п. 2.1.10 договору, банк
зобов'язаний, виконувати
розрахункові/касові документи клієнта
відповідно до черговості, визначеної
чинним законодавство України,
дотримуючись строків їх виконання,
встановлених чинним законодавством
України.

Виконувати розрахункові/касові
документи клієнта, які надійшли до
банку:

- в операційний час - в день їх
надходження;

- в післяопераційний час - не пізніше
наступного операційного дня.

Умовами п. 3.2.2. договору передбачено, що
клієнт має право самостійно
розпоряджатися коштами, які
знаходяться на його рахунку(-ах) в
межах, встановлених чинним
законодавством.

Договір набирає чинності з моменту
його підписання та укладений на
невизначений строк (п. 8.1. договору).

З матеріалів справи вбачається,
відповідно до довідки № 023 від 24.09.2014 р.,
наданої Оболонським відділенням
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний банк «Київ»,
станом на 24.09.2014 р. залишок на поточному
рахунку позивача № 4001 становить 1
098 701, 91 грн.

Позивач звернувся до відповідача з
платіжним дорученням № 7 від 25.09.2014 р. на
переказ коштів у розмірі 1 098 000, 00 грн. з
поточного рахунку позивача № 4001
на поточний рахунок Державного
підприємства «Санаторій «Молдова» №
6282, відкритому у Публічному
акціонерному товаристві «Укрсоцбанк».

Відповідач на адресу позивача направив
повідомлення про невиконання
розрахункового документа №223 від 26.09.2014
р., в якому зазначив, що Публічне
акціонерне товариство «Акціонерний
комерційний банк «Київ» не виконало
платіжне доручення № 7 від 25.09.2014 р. у
зв'язку з недостатністю коштів на
кореспондентському рахунку.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що відповідач неналежним
чином виконує свої зобов'язання щодо
здійснення переказу коштів у сумі 1 098
000, 00 грн. у передбачені договором
строки, а тому просить суд зобов'язати
відповідача виконати умови договору
№ID10230547 банківського рахунку юридичної
особи від 24.07.2014 р. в частині здійснення
переказу коштів у сумі 1 098 000, 00 грн. за
призначенням, згідно платіжного
доручення № 7 від 25.09.2014 р.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між
сторонами договору №ID10230547
банківського рахунку юридичної особи
від 24.07.2014 р., суд дійшов висновку, що за
своєю правовою природою він і є
договором банківського рахунка.

Так, згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Частиною першою статті 626 Цивільного
кодексу України визначено, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 1066
Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором
банківського рахунка банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

Банк має право використовувати грошові
кошти на рахунку клієнта, гарантуючи
його право безперешкодно
розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Згідно ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу
України, банк зобов'язаний за
розпорядженням клієнта видати або
перерахувати з його рахунка грошові
кошти в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Статтею 1073 Цивільного кодексу України
передбачено, у разі несвоєчасного
зарахування на рахунок грошових
коштів, що надійшли клієнтові, їх
безпідставного списання банком з
рахунка клієнта або порушення банком
розпорядження клієнта про
перерахування грошових коштів з його
рахунка банк повинен негайно після
виявлення порушення зарахувати
відповідну суму на рахунок клієнта або
належного отримувача, сплатити
проценти та відшкодувати завдані
збитки, якщо інше не встановлено
законом.

Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу
України обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні", банк зобов'язаний виконати
доручення клієнта, що міститься в
розрахунковому документі, який
надійшов протягом операційного часу
банку, в день його надходження.

Пунктом 8.4 Закону України "Про платіжні
системи та переказ коштів в Україні"
передбачено, що міжбанківський переказ
виконується в строк до трьох
операційних днів.

Положеннями статті 526 Цивільного
кодексу України передбачено, що
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Матеріалами справи підтверджується,
що відповідач в порушення умов пунктів
2.1.6, 2.1.10 договору та п. 8.4 Закону України
"Про платіжні системи та переказ коштів
в Україні" вчасно не виконав доручення
позивача про переказ коштів у розмірі 1
098 000, 00 грн. з поточного рахунку
позивача на поточний рахунок
Державного підприємства «Санаторій
«Молодова», відкритому у Публічному
акціонерному товаристві «Укрсоцбанк»,
згідно платіжного доручення № 7 від
25.09.2014 р.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України вставлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного
кодексу України, є обов'язковим для
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Твердження відповідача, проте що
Національним банком України на
підставі ст. 75 Закону України «Про
банки і банківську діяльність» були
запроваджені обмеження у діяльності
Публічного акціонерного товариства
«Акціонерний комерційний банк «Київ»,
що унеможливило останнього виконати
договірні зобов'язання з позивачем
спростовуються в поясненнях
Національного банку України № 18-317/72873
від 08.12.2014 р., в яких останній зазначає,
Національний банк України не
встановлював обмежень у діяльності
відповідача, які б унеможливлювали
виконання Публічним акціонерним
товариством «Акціонерний комерційний
банк «Київ» своїх зобов'язань перед
позивачем згідно укладеного договору
№ ID10230547 банківського рахунку
юридичної особи від 24.07.2014 р.

Згідно ст. ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
відповідач неналежним чином виконує
свої зобов'язання щодо переказу коштів
у розмірі 1 098 000, 00 грн. у передбачені
договором №ID10230547 банківського рахунку
юридичної особи від 24.07.2014 р. та
законодавством України строки, суд
дійшов висновку, що відповідачем
порушено положення ст. ст. 525, 526
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України, а тому
підлягають задоволенню вимоги
позивача про зобов'язання відповідача
виконати умови договору №ID10230547
банківського рахунку юридичної особи
від 24.07.2014 р. в частині здійснення
переказу коштів у сумі 1 098 000, 00 грн. за
призначенням, згідно платіжного
доручення № 7 від 25.09.2014 р.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Благодійного фонду
«Профдопомога» задовольнити.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство «Акціонерний комерційний
банк «Київ» (01030, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, буд. 16-22,
ідентифікаційний код - 14371869) виконати
умови договору №ID10230547 банківського
рахунку юридичної особи від 24.07.2014 р. в
частині здійснення переказу коштів у
сумі 1 098 000, 00 грн. за призначенням,
згідно платіжного доручення № 7 від
25.09.2014 р.

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Акціонерний комерційний
банк «Київ» (01030, м. Київ, вул. Б.
Хмельницького, буд. 16-22,
ідентифікаційний код - 14371869) з
будь-якого рахунку, виявленого
державним виконавцем під час виконання
судового рішення, на користь
Благодійного фонду «Профдопомога» (04655,
м. Київ, пров. Киянівський, буд. 2,
ідентифікаційний код - 25959169) 1 218 (одну
тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. -
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 10.12.2014
р.

Суддя
Бондарчук
В.В.