ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08 грудня 2014 р. Справа №
903/1166/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Компанія-Агроінвест», м.Черкаси

до Приватного сільськогосподарського
підприємства «Стир-Агро», м.Луцьк

про стягнення 271 947, 19 грн.
заборгованості

Суддя Пахолюк В.А.

з участю представників сторін:

від позивача: Литвин Б.О. - представник,
дов. від 10.11.2014 р.,

від відповідача: не прибув.

Суть спору:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Компанія-Агроінвест», звернувшись з
позовом до суду, просить стягнути з
відповідача - Приватного
сільськогосподарського підприємства
«Стир-Агро» 271 947, 19 грн. заборгованості
за надані послуги, в т.ч. 238 820, 36 грн.
основного боргу, 7 890, 89 грн. - 3% річних, 9
925, 26 грн. втрат від інфляції та 15 310, 68
грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на укладений між
сторонами договір транспортно -
експедиційного обслуговування ТЭО №
0110/13 від 01.10.2013 р. з додатковою угодою № 1
від 01.10.2013 р. до договору ТЭО № 0110/13 від
01.10.2013 р., рахунок на оплату від 01.10.2013 р.
№ 211, акти надання послуг від 29.10.2013 р. №
278, від 09.12.2013 р. № 500, банківські виписки
по рахунку, податкові накладні, вимогу
№ 2-ТС від 31.10.2014 р. на суму 238 820, 36 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем договірних зобов'язань на
підставі п.5.1 договору ТЭО № 0110/13 від
01.10.2013 р., ст.625 ЦК України.

03.12.2014 р. позивачем на адресу суду
подано клопотання (вх..№ 01-29/11622/14) про
відкладення розгляду справи у зв'язку з
неможливістю забезпечення явки
представника в судове засідання.

В судове засідання 08.12.2014 р.
представник позивача прибув, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі.

У клопотанні від 08.12.2014 р. (вх..№
01-29/11731/14) позивач відкликає попереднє
клопотання від 03.12.2014 р. Крім того, до
матеріалів справи долучає копію витягу
з ЄДРПОУ щодо реєстрації відповідача.

Відповідачем вимоги ухвали суду від
20.11.2014р. не було виконано, не
представлено суду доводів та
заперечень з приводу пред'явленого
позову, письмових пояснень та інших
витребуваних судом документів, ухвала
суду повернута органами поштового
зв'язку з відміткою «за закінченням
терміну зберігання».

У пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що особи,
які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. В разі, якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Згідно довідки з ЄДРПОУ
місцезнаходження Приватного
підприємства "Стир-Агро" - Волинська
область, місто Луцьк, вул.Лідавська, 2,
куди і надсилалась ухвала суду.

Розглянувши наявні матеріали по
справі, заслухавши пояснення
представника позивача, судом
встановлено.

Відповідно до умов договору на
транспортно - експедиційне
обслуговування ТЭО № 0110/13 від 01.10.2013 р.
та додаткової угоди № 1 від 01.10.2013 р. до
нього, Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Компанія-Агроінвест» (Виконавець)
зобов'язується надати Приватному
підприємству "Стир-Агро" (Замовник)
транспортно-експедиційні послуги,
пов'язані з погруз кою (вигрузкою),
сертифікацією, митним оформленням і
відправкою (отриманням) зернових,
масляних і інших товарів (продукції), зі
своєї станції (на всі станції)
Укрзалізниці, визначених Замовником
(п.1.1. договору).

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України встановлено, що
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором. У разі неможливості
виконати договір про надання послуг, що
виникла не з вини виконавця, замовник
зобов'язаний виплатити виконавцеві
розумну плату. Якщо неможливість
виконати договір виникла з вини
замовника, він зобов'язаний виплатити
виконавцеві плату в повному обсязі,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші), а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до п.3.1 договору розрахунок
проводиться Замовником у вигляді
передоплати відповідно до
виставленого рахунку в розмірі 90%
комплексної ставки. Комплексна ставка
узгоджується в додатковій угоді.
Замовник зобов'язується здійснювати
оплату згідно з виставленим рахунком
на протязі 2-х банківських днів.

Договір вважається укладеним і набирає
чинності з моменту його підписання
уповноваженими на те особами і діє до
31.12.2014 р.

Відповідно до умов договору Виконавцем
було виставлено Замовнику рахунок на
оплату від 01.10.2013 р. № 211 на суму 547 418, 40
грн., який Замовником оплачено в сумі 200
000, 00 грн., що підтверджено банківськими
виписками за 07.10.2013 р. та 11.10.2013 р.

Виконуючи договірні зобов'язання
позивач надав відповідачу
транспортно-експедиційні послуги,
пов'язані з відвантаженням пшениці, на
загальну суму 538 820, 36 грн., що
підтверджується актами надання послуг
від 29.10.2013 р. № 278, від 09.12.2013 р. № 500.

Договірні зобов'язання позивачем
виконані якісно і на належному рівні,
що підтверджується підписаними та
скріпленими печатками обох сторін
актами надання послуг відповідно до
яких Замовник претензій по об'єму,
якості та строках виконання робіт
(надання послуг) не має, отже, роботи
Замовником прийнято.

Проте, відповідач розрахунки за надані
послуги здійснював неналежним чином, а
саме, згідно банківських виписок після
прийняття робіт відповідачем було
оплачено 13.12.2013 р. - 50 000, 00 грн. та 20.12.2013
р. - 50 000, 00 грн. З врахуванням
передоплати надані позивачем послуги
на суму 538 820, 36 грн. оплачено 300 000, 00 грн.
Борг становить 238 820, 36 грн.

31.10.2014 р. на адресу відповідача була
надіслана вимога № 2-ТС про оплату
боргу, яка залишена адресатом без
реагування.

Несвоєчасне виконання відповідачем
договірних зобов'язань стало причиною
звернення позивача з позовом до суду.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом (ст.
ст. 526, 525 ЦК України).

Відповідач своїм правом на участь у
судовому розгляді справи не
скористався, письмових пояснень не
надав, позову не заперечив, доказів
погашення заборгованості у повному
обсязі суду не надав.

Беручи до уваги зазначене, вимога
позивача про стягнення з відповідача 238
820, 36 грн. основного боргу підлягає до
задоволення.

В силу ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно з ст.599 ЦК України, зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
повинен сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги
про стягнення з відповідача 7 890, 89 грн. -
3% річних, 9 925, 26 грн. втрат від інфляції
за період з 06.10.2013 р. по 11.11.2014 р.
підставні та підлягають до
задоволення.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання (п.1
ст.549 ЦК України).

Згідно вимог ст.ст.230-231 ГК України
штрафними санкціями визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання. У разі, якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором.

Відповідно до ст. 546, 548 Цивільного
кодексу виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, якщо це
встановлено договором або законом.

Згідно п.5.1 договору у випадку несплати
Замовником послуг на протязі 5 днів з
моменту отримання рахунків від
Виконавця, Замовник сплачує Виконавцю
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми затриманого
платежу за кожен день прострочення
платежу.

У відповідності до п.5.1 договору
відповідачу нараховано пеню за період
прострочки з 06.10.2013 р. по 03.04.2014 р. в сумі
15 310, 68 грн., яка обчислена з врахуванням
приписів п.6 ст.232 ГК України, є
підставною та підлягає до стягнення.

Оскільки справу до розгляду в суді
доведено з вини відповідача, то судовий
збір в сумі 5 438, 94 грн. слід покласти на
нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 174,
193, 230 - 231 Господарського кодексу
України, ст.ст.11, 509, 525, 526, 546, 548, 549, 599, 610 -
612, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України,
ст.ст. 44, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного
сільськогосподарського підприємства
«Стир-Агро» (43026, Волинська обл., м.Луцьк,
вул.Лідавська, 2, ) на користь

Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Компанія-Агроінвест» (18011, м.Черкаси,
вул.Добровольського, 1, оф.227, ) 271 947, 19 грн. заборгованості, в т.ч.
238 820, 36 грн. основного боргу, 7 890, 89 грн. -
3% річних, 9 925, 26 грн. втрат від інфляції
та 15 310, 68 грн. пені та 5 438, 94 грн. судового
збору.

Повне рішення складено 10.12.2014 р.

Суддя

В.А.Пахолюк