ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року
Справа № 925/1751/14

Господарський суд Черкаської області в
складі: головуючого - судді Скиби Г.М.,
за участю секретаря судового засідання
Кенкеч О.С., у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду розглянув справу за позовом
першого заступника прокурора міста
Черкаси в інтересах держави в особі
виконавчого комітету Черкаської
міської ради, м. Черкаси, вул. Б.
Вишневецького, 36

до приватного підприємства
«Радіан-Сервіс», м. Черкаси, вул. Гоголя,
124/1

про стягнення 27149,79 грн. заборгованості
та санкцій,

за участю представників сторін:

прокурор: Лисик М.А. - прокурор
прокуратури;

від позивача: Луговський О.С. - за
довіреністю;

від відповідача: Позивайло П.В. - за
довіреністю.

Перший заступник прокурора міста
Черкаси звернувся в господарський суд
Черкаської області в інтересах держави
в особі виконавчого комітету
Черкаської міської ради з позовом до
приватного підприємства
«Радіан-Сервіс» про стягнення
заборгованості згідно договору від
19.08.2010р. №109 на тимчасове користування
місцем (для розміщення рекламних
засобів та встановлення пріоритету на
їх розміщення), яке перебуває у
комунальній власності територіальної
громади м. Черкаси, або повноваження
щодо розпорядження яким здійснюють
органи місцевого самоврядування м.
Черкаси, в розмірі 27149,79 грн., в тому
числі:

20 894,50 грн. основного боргу,

3 718,78 грн. пені,

677,04 грн. - 3% річних,

1 859,47 грн. інфляційних та відшкодування
судових витрат.

У судовому засіданні прокурор та
представник позивача позовні вимоги
підтримали повністю та просили позов
задовольнити.

У судовому засіданні представник
відповідача суму основного боргу
визнав в розмірі 20 894,20 грн., проти пені
заперечив повністю з мотивів пропуску
строку позовної давності.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення прокурора та
представників сторін, судом
встановлені такі взаємовідносини
сторін.

Прокуратурою м. Черкаси проведена
перевірка щодо стану дотримання
Департаментом архітектури,
містобудування та інспектування
Черкаської міської ради норм діючого
законодавства у сфері розміщення
зовнішньої реклами та належного
виконання його контрагентами умов
договорів на тимчасове користування
місцем (для розміщення рекламних
засобів та встановлення пріоритету на
їх розміщення), які перебувають у
комунальній власності територіальної
громади м. Черкаси, або повноваження
щодо розпорядження яким здійснюють
органи місцевого самоврядування м.
Черкаси.

Перевіркою виявлена низка договорів,
за якими існує дебіторська
заборгованість суб'єктів
господарювання.

Заборгованість призводить до
неналежного наповнення бюджету, що
створює загрозу порушення балансу
бюджетних відносин.

Відповідно до абз. 6 п. 13 Постанови
Кабінету міністрів України від 29.12.2003р.
№2067 «Про затвердження Типових правил
розміщення зовнішньої реклами» плата
за тимчасове користування місцем, що
перебуває в комунальній власності,
зараховується до бюджетів
територіальних громад сіл, селищ і
міст.

19.08.2010р. між виконавчим комітетом
Черкаської міської ради
(Адміністрація), в особі директора
департаменту архітектури, будівництва
та землеустрою виконавчого комітету
Черкаської міської ради Геращенко
Марини Василівни, що діє на підставі
рішення Черкаської міської ради від
04.06.2009р. №4-1190 «Про приведення у
відповідність до вимог чинного
законодавства процедури розміщення
зовнішньої реклами у м. Черкаси»,
рішення виконавчого комітету
Черкаської міської ради від 17.06.2009р. №752
«Про затвердження Порядку розміщення
зовнішньої реклами у м. Черкаси», а
також Положення про департаменту
архітектури, будівництва та
землеустрою виконавчого комітету
Черкаської міської ради, затвердженого
рішенням Черкаської міської ради від
25.12.008р. №4-759, та приватним
підприємством «Радіан-Сервіс»
(Користувачем), в особі директора
Позивайло Н.Г., що діє на підставі
Статуту, було укладено договір №109 на
тимчасове користування місцем (для
розміщення рекламних засобів та
встановлення пріоритету на їх
розміщення), яке перебуває у
комунальній власності територіальної
громади м. Черкаси, або повноваження
щодо розпорядження яким здійснюють
органи місцевого самоврядування м.
Черкаси (надалі - Договір, а.с. 8-14),
згідно Додатку, який є невід'ємною
частиною Договору.

Відповідно до вимог Порядку розміщення
зовнішньої реклами в м. Черкаси та п. 4.2
Договору Користувач зобов'язується
щомісячно перераховувати
Адміністрації плату за право
тимчасового користування місцями для
розташування рекламних засобів згідно
з цим Договором - до 10 числа місяця, за
який здійснюється оплата.

Згідно п. 7.1 Договору Договір є чинним з
моменту його підписання двома
сторонами і діє до кінця дії дозволу на
розміщення зовнішньої реклами.

Відповідно до п. 4.1 Договору плата за
користування місцем для розміщення
зовнішньої реклами, а також за
встановлений пріоритет визначається
на підставі тарифів, затверджених
виконавчим комітетом Черкаської
міської ради, згідно з переліком
конструкцій (додаток 1 до Договору, а.с.
14).

В Додатку №1 до Договору визначений
перелік місць для розташування
рекламних засобів та розмір плати за
право тимчасового користування
місцями - стаціонарні великогабаритні
спеціальні одно- двостронні рекламні
засоби типу «біг-борд» 3х6 м, а саме:

1. по вул. Ільїна, 248 - 281,40 грн.;

2. по вул. 30-річчя Перемоги, 29 (біля
гіпермаркету «Епіцентр») - 275,10 грн.;

3. по вул. Благовісній, 341 - 267,00 грн.;

4. по вул. Гагаріна, 95 - 462,50 грн.

Загальна сума плати складає 1 286,00 грн. в
місяць.

01.04.2013р. між Адміністрацією та
Користувачем підписані зміни до
Договору (а.с. 15-16), якими внесено зміни
до додатку №1 до Договору, а саме:

1. по вул. Ільїна, 248 - 422,10 грн.;

2. по вул. 30-річчя Перемоги, 29 (біля
гіпермаркету «Епіцентр») - 601,78 грн.;

3. по вул. Благовісній (біля буд. № 341) -
467,25 грн.;

4. по вул. Гагаріна (біля буд. № 95) - 809,38
грн.

Загальна сума плати складає 2 300,51 грн. в
місяць. За період з 01.08.2012р. до моменту
підписання цього договору, Користувач
відшкодовує Адміністрації різницю в
платі за розміщення зовнішньої реклами
до моменту укладення цього договору в
сумі 8 116,08 грн. Ці зміни до Договору
діють з 01.04.2013р. Усі інші умови договору
залишились без змін.

Станом на 03.10.2014р. основна
заборгованість Користувача за період з
серпня 2010 року по 2014 року - за
розрахунками позивача - становить 20
894,50 грн.

Невиконання Користувачем взятих на
себе зобов'язань стало підставою для
звернення прокурора до суду для
захисту порушеного права та
примусового стягнення заборгованості
на користь позивача.

Відповідач суму основного боргу в
розмірі 20 894,20 грн. визнав, що
підтверджується актом звірки
заборгованості від 02.12.2014р.

Інших доказів не подано.

Оцінюючи наявні у справі докази в їх
сукупності та за внутрішнім
переконанням, заслухавши пояснення
прокурора та представників сторін,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги підлягають до часткового
задоволення.

У відповідності з положеннями
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення
з господарського спору повинно
прийматись у відповідності з нормами
матеріального і процесуального права
та фактичними обставинами справи, з
достовірністю встановленими
господарським судом, тобто з'ясованими
шляхом дослідження та оцінки судом
належних і допустимих доказів у
конкретній справі.

Сторони спірного договору є
самостійними юридичними особами та
суб'єктами господарювання на ринку
надання послуг, з внесенням
реєстраційних даних в ЄДРПОУ.

Між виконкомом міської ради та
відповідачем виникли господарські
правовідносини відповідно до договору
від 19.08.2010р. №109 на тимчасове
користування місцем (для розміщення
рекламних засобів та встановлення
пріоритету на їх розміщення), яке
перебуває у комунальній власності
територіальної громади м. Черкаси, або
повноваження щодо розпорядження яким
здійснюють органи місцевого
самоврядування м. Черкаси, відповідно
до умов якого виконком передав, а
відповідач прийняв у тимчасове платне
використання місця для розташування
рекламних засобів.

Договір від 19.08.2010р. №109 на тимчасове
користування місцем (для розміщення
рекламних засобів та встановлення
пріоритету на їх розміщення), яке
перебуває у комунальній власності
територіальної громади м. Черкаси, або
повноваження щодо розпорядження яким
здійснюють органи місцевого
самоврядування м. Черкаси не
заперечений сторонами, не визнаний в
установленому порядку недійсним. Суд
враховує презумпцію правомірності
правочину (ст. 204 ЦК України). Суд вважає,
що сторонами досягнуто згоди по всіх
істотних умовах договору.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно частини 1 ст. 173 ГК України
зобов'язання, що виникає між суб'єктами
господарювання, в силу якого один
суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського
характеру на користь іншого суб'єкта,
або утриматися від певних дій, а інший
суб'єкт має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку, є господарським
зобов'язанням.

Згідно з частиною 1 ст. 174 ГК України,
господарські зобов'язання можуть
виникати з господарського договору та
інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом,
але таких, які йому не суперечать.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відносини сторін врегульовані нормами
ЦК України (глави 58, 63 ЦК).

Суд вважає, що сторонами досягнуто
згоди за всіма істотними умовами.
Претензій щодо неналежного виконання
договору позивачем відповідач не
надав.

Відповідач, порушуючи положення п. п. 4.1,
4.2, 4.3. договору, ст. ст. 525, 526, 629 ЦК
України та п. 32 Правил розміщення
зовнішньої реклами, не сплатив
позивачу плату за користування місцями
для розміщення рекламних засобів
згідно договору, що стало причиною
звернення прокурора до суду за
захистом порушеного права та
примусовим стягненням заборгованості
та санкцій.

Відповідачем не надано доказів
проведення належного та повного
розрахунку з позивачем за договором
від 19.08.2010р.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином і
в установлений строк. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається. Виконання позивачем
зобов'язань повністю доведено
належними та допустимими доказами, не
спростовано в належний спосіб
відповідачем.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Позовні вимоги прокурора про стягнення
з відповідача 20 894,20 грн.
заборгованості підлягають до
задоволення. В решті вимог належить
відмовити за необгрунтованістю.

Позивач на підставі п. 5.1 договору та
положень ст.ст. 546, 549 ЦК України
нараховує відповідачу 3 718,78 грн. пені
за прострочення оплати за період з
серпня 2010 року по вересень 2014 року, з
урахуванням періодів прострочення,
обмеження розміру пені подвійною
обліковою ставкою НБУ. Договір про
забезпечення виконання зобов'язання у
виді пені укладено в письмовій формі
відповідно до положень ст.ст. 546, 549 ЦК
України.

Представник відповідача проти
стягнення пені заперечив, заявивши про
скорочений строк позовної давності на
стягнення пені та відсутність підстав
для його поновлення.

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Оскільки наявне господарське грошове
зобов'язання відповідача, суд враховує
положення ч. 6 ст. 232 ГК України про
припинення нарахування штрафних
санкцій через шість місяців з моменту,
коли зобов'язання мало бути виконано.
За розрахунком позивача, момент
порушення права - травень 2012р.

Отже, строк позовної давності на
застосування пені за Договором сплив.

Як встановлено в п. 4 ст. 267 ЦК України,
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Доказів поважності причин пропуску
строку давності прокурором та
позивачем не подано і судом не добуто.
Підстав для поновлення строку та
захисту права на стягнення пені суд не
вбачає.

В задоволенні вимог про стягнення пені
належить відмовити повністю за
необгрунтованістю.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми.

На підставі наявного грошового
зобов'язання прокурором нараховано
Відповідачу 677,04 грн. 3% річних, 1 859,47 грн.
інфляційних за період прострочення з
травня 2012 року по вересень 2014 року з
врахуванням здійснення платежів та
періодів прострочення, які просить
стягнути з відповідача. Розрахунок
перевірено судом за допомогою
калькулятора санкцій апаратного
комплексу «Ліга-Закон». Розрахунок
інфляційних виконано вірно. Розрахунок
3% річних виконано невірно. Стягненню
підлягає 675,92 грн. 3% річних та 1 859,47 грн.
інфляційних на користь позивача. В
решті вимог належить відмовити за
необґрунтованістю.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Обов'язок доказування
слід розуміти як закріплену в
процесуальному та матеріальному
законодавстві міру належної поведінки
особи, що бере участь у судовому
процесі, із збирання та надання доказів
для підтвердження свого суб'єктивного
права.

Суд зазначає, що проведення оплати
боргу відповідачем під час розгляду
справи та неподання ним доказів у
справу має враховуватись виконавчою
службою при виконанні рішення суду в
ході виконавчого провадження.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
належить покласти на відповідача та
стягнути в доход державного бюджету 1
827,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України,
господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства
«Радіан-Сервіс», м. Черкаси, вул. Гоголя,
124/1, , номер рахунку в
банку невідомий

на користь виконавчого комітету
Черкаської міської ради, м. Черкаси,
вул. Б. Вишневецького, 36, , номер рахунку в банку невідомий

20 894,20 грн. заборгованості, 675,92 грн. 3%
річних та 1 859,47 грн. інфляційних.

Стягнути з приватного підприємства
«Радіан-Сервіс», м. Черкаси, вул. Гоголя,
124/1, , номер рахунку в
банку невідомий

в доход державного бюджету на користь
УДКСУ у м. Черкаси, код 38031150, рахунок
№3002 в ГУДКСУ у Черкаській
області, МФО 854018, код бюджетної
класифікації 22030001

1 827,00 грн. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
прийняття рішення. Сторони у справі
протягом цього строку мають право
подати апеляційну скаргу до
апеляційного суду на вказане рішення
через Господарський суд Черкаської
області.

Повне рішення складено 08.12.2014р.

Суддя
Г.М. Скиба