ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" грудня 2014 р.Справа № 916/2911/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНФОКС" в особі,
філії "Інфоксводоканал" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інфокс";

До відповідача: Дочірнього
підприємства Державної акціонерної
компанії "Хліб України" "Одеський
портовий елеватор"

про стягнення 53342,55 грн.

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: Угненко І.А. по
довіреності № 14/07 від 30.07.2014р.

Від відповідача: -не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з
обмеженою відповідальністю „ІНФОКС" в
особі філії „ІНФОКСВОДОКАНАЛ"
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовною заявою до
Державного підприємства Міністерства
оборони України „Одеський завод
будівельних матеріалів", в якій просить
суд стягнути з відповідача основний
борг за послуги водовідведення
артсвердловини та скид ливневих стоків
у сумі 53342,55 грн. із покладенням на
відповідача судових витрат.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 24.07.2014р. порушено
провадження у справі №916/2911/14 (суддя
Оборотова О.Ю.)

13.08.2014р. ухвалою суду розгляд справи
відкладено відповідно до п.1,2 ст. 77 ГПК
України на 17.09.2014р. о 09:50.

Розпорядженням керівника апарату суду
№715 від 17.09.2014р. відповідно до
повторного автоматичного розподілу
справи №916/2911/14 справу розподілено
судді господарського суду Одеської
області Літвінову С.В. в зв'язку з
перебування судді Оборотової О.Ю. з
17.09.2014р. на лікарняному.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 22.09.2014р. справу №916/2911/14
прийнято до провадження суддею
Літвіновим С.В.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 12.11.2014р. строк розгляду
справи продовжено, за клопотанням
позивача, відповідно до ст. 69 ГПК
України.

01.12.2014р. представник позивача звернувся
до суду із заявою про збільшення
позовних вимог та просить суд стягнути
з відповідача заборгованість у розмірі
53623,23грн.

Відповідач в судове засідання не
з'являвся, відзив на позов та
витребувані судом документи не надав,
про поважність причин відсутності не
повідомив, своє право на захист не
використав, у зв'язку з чим справа
розглядається по наявним в ній
матеріалам у порядку ст.75 ГПК України.

Неявка відповідача в судове засідання
не є перешкодою для розгляду справи,
оскільки, як визначено п.п.3.9.1., 3.9.2.
Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р.
„Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК України. ...В разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. У випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Крім того, у постанові ВГСУ від 04.11.2010р.
у справі № 10-22-3-30/336-07-9260 визначено, що
суддя може постановити рішення, навіть
якщо не надійшло жодного підтвердження
про вручення або безпосередньо
доставку судових ухвал відповідачу,
якщо виконано наступні умови: ухвала
була передана одним із способів,
передбачених процесуальним
законодавством, не було отримано
будь-якого підтвердження, не зважаючи
на всі розумні зусилля для отримання,
процесуальні документи надсилались за
адресою, яка зазначена стороною.

В процесі розгляду даної справи судом
було вжито всіх необхідних заходів
щодо повідомлення відповідача про
судові засідання, в тому числі судове
засідання, призначене на 01.12.2014р.,
особливо з врахуванням того, що ухвали
надсилались відповідачу за адресою
зазначеною позивачем у позовній заяві
та спеціальному витязі з ЄДРЮОФОП
станом на 14.08.2014р., суд приймає рішення
за результатами розгляду справи по
суті.

У судовому засіданні 01.12.2014р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті
85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив.

01.03.2001р. між КП „Одесводоканал" та
Дочірнім підприємством Державної
акціонерної компанії "Хліб України"
"Одеський портовий елеватор" був
укладений Договір на послуги
водопостачання та водовідведення № 448
(далі до говір) відповідно до умов якого
водоканал надає послуги щодо надання
питної води, а також по прийманню
стічних вод на об'єкти абонента, у
відповідності з дислокацією об"єктів (
додаток №1 до договору)(п.1.1. договору).

Відповідно до рішення сесії Одеської
міської ради №2038-ХХІУ від 17.12.2003 г. та до
говору оренди цілісного майнового
комплексу, КП «Одесводоканал»
реорганізовано шляхом приєднання до
ТОВ «ІНФОКС». ТОВ «ІНФОКС» є
правонаступником всіх прав и
зобов'язань КП «Одесводоканал» (п. 1.5
договору оренди), що підтверджується п.
1.1 його Статуту. Для здійснення
господарсько-виробничої діяльності по
експлуатації цілісного майнового
комплексу
водопровідно-каналізаційного
господарства була створена філія
„ІНФОКСВОДОКАНАЛ", що діє на підставі
Положення про філію.

Відповідно до п.1.2. цього договору,
абонент своєчасно сплачує надані йому
послуги водопостачання та
водовідведення, експлуатує та утримує
водопровідні та каналізаційні мережі,
прилади та пристрої на них в належному
стані відповідно до встановлених
Правил, перелічених в п.2.1. даного
договору та діючого законодавства.

Розділом 2 вказаного договору
визначені права та обов'язки сторін.

Сторони зобов'язуються керуватися
чинними „Правилами користування
системами комунального водопостачання
та водовідведення міст та селищ
України", затвердженими наказом
Держжиткомгоспу України від 01.07.1994р.
№65, „Правилами технічної експлуатації
систем водопостачання та
водовідведення", затвердженими наказом
Держжиткомгоспу України від 05.07.1995р.
№30, „Правилами приймання виробничих
стічних вод підприємств, установ та
організацій в систему каналізації м.
Одеси, затвердженими рішенням
Виконавчого комітету Одеської
міськради №632 від 14.06.2007р."(п.2.1
договору).

З жовтня 2008р. діють нові Правила
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України, що
затверджені Наказом
Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008р. №190, що
закріплюють в п.4.10. аналогічні вимоги
щодо визначення обсягів стічних вод, а
саме, що додатковий обсяг стічних вод,
що неорганізовано потрапляє у періоди
дощів та сніготанення в мережі
водовідведення споживачів або через
зливоприймачі і колодязі на мережах
водовідведення, які розташовані на
території споживачів, у мережі
водовідведення виробника, приймається
на підставі результатів відповідних
досліджень. В разі відсутності таких
результатів додатковий обсяг стічних
вод визначається при загальносплавній
системі водовідведення - відповідно до
площі території, що займає споживач, за
нормами ДСТУ 3013-95 "Правила контролю за
відведенням дощових і снігових стічних
вод з територій міст і промислових
підприємств" та даними гідрометслужби.

Згідно п.п.2.2.1 договору, водоканал
зобов'язується подавати абоненту воду
та приймати стоки у відповідності із
станом мереж та споруд.

Умовами п.п. 2.3.1, 2.3.5 п.2.3 договору
визначено, що абонент зобов'язується
утримувати в належному технічно
справному стані
водопровідно-каналізаційні мережі,
прилади та пристрої, обладнання та
споруди, що знаходяться у нього на
балансі; забезпечити безпечний та
вільний доступ обслуговуючому
персоналу водоканалу до систем
внутрішнього водопостачання та
каналізації у будь-який час доби для
перевірки технічного стану внутрішніх
мереж та відбору проб, своєчасно
виконувати приписи по усуненню
витікання.

Відповідно до п.п.2.3.7 п.2.3 зазначеного
розділу абонент зобов'язаний, за
встановленою формою з 1-го числа по 3
число у письмовій формі, надавати
відомості про водоспоживання своїх
об'єктів. При їх ненаданні в строк
водоканал здійснює розрахунок
відповідно з „Правилами
водоспоживання".

Абонент зобов'язався з 10-го по 15-є число
місяця, слідуючого за звітним,
оформлювати акт бухгалтерської звірки
по розрахункам за отримані
послуги(пп.2.3.8 п.2.3 договору).

Розділом 3 даного договору
запроваджений порядок та строки
розрахунків.

Відповідно до п.3.1 цього розділу облік
спожитої води здійснюється за
показниками приладів обліку води,
встановлених на об'єктах.

За п.3.2 вказаного розділу оплата послуг
водокористування та водовідведення
здійснюється щомісячно до 20 числа
місяця, наступного за розрахунковим,
шляхом перерахування коштів на
поточний рахунок „Водоканала".

Оплата здійснюється за тарифами,
затвердженими у встановленому діючим
законодавством порядку(п.3.3 цього
розділу).

Відповідальність сторін встановлена
розділом 4 цього договору.

Додаткові умови запроваджені
сторонами у розділі 5.

Договір діє з 01.11.2000р. по 01.11.2005р. Договір
вважається продовженим на наступні 5
років, якщо до спливу місяця після
закінчення строку його дії жодна
сторона не заявить про зміну або
припинення його дії (п.5.3. вказаного
розділу).

Позивач звертає увагу суду на те, що
розрахунок скиду ливневих стоків
проводиться згідно із довідками
Гідрометеорологічного центру Чорного
та Азовського морів про кількість
осадків за даний період та згідно акту
№ 4506 від 12.05.2003р. про територію
боржника. У даному акті закріплена
площа застройки - 0,416 га, площа
удосконаленого покриття - 2,86 га,
характер каналізації -
загальносплавна. Розрахунок
водовідведення артсвердловини
проводиться за показниками
водолічильника та наданими звітами по
водокористуванню артсвердловини.
Вказаний у звіті об'єм перемножується
на діючий тариф.

Однак Відповідач не сплачував в
повному обсязі надані послуги, у
результаті чого за період з 01.02.2010 р. по
01.02.2011 р. у нього склалася
заборгованість в сумі 53613,23 грн., що
підтверджується обгрунтованими
розрахунками суми боргу і об'ємів
водовідведення артсвердловини та
скидання зливових стоків.

Враховуючи невиконання відповідачем
взятого на себе за договором обов'язку
щодо оплати заборгованості за отримані
послуги, позивач звернувся до суду з
даною позовною заявою та просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
за договором №448 від 01.03.2001р. за період з
01.02.2010 р. по 01.02.2011р. у розмірі 53613,23грн.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу
України, договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме:
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Він може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного
кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Одностороння відмова від виконання
зобов`язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7
ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін),
що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Так, судом встановлено наявність
надання позивачем послуг за договором
№4448 від 01.03.2001р., існування
заборгованості Дочірнього
підприємства Державної акціонерної
компанії "Хліб України" "Одеський
портовий елеватор" по оплаті, у зв'язку
з чим позовна вимога позивача щодо
стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 53613,23грн. за
період 01.02.2010 р. по 01.02.2011 р., є
обґрунтованою та підлягає судом
задоволенню.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у
справі є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК
України).

Враховуючи вищезазначені обставини
справи та зазначені приписи норм
матеріального права, перевіривши
правильність нарахування позивачем
плати за спожиті послуги
водопостачання та водовідведення, а
також перевірівши всі фактичні
обставини справи, об'єктивно оцінівши
докази, що мають правове значення для
розгляду і вирішення спору по суті,
позовна вимога Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІНФОКС" в особі філії
"Інфоксводоканал" до Дочірнього
підприємства Державної акціонерної
компанії "Хліб України" "Одеський
портовий елеватор" про стягнення
заборгованості у розмірі 53613,23грн. є
обґрунтованою, підтвердженою наявною у
справі матеріалами та підлягає
задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України слід
відшкодувати позивачу за рахунок
відповідача витрати по сплаті
судового збору на суму 1827грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Дочірнього підприємства
Державної акціонерної компанії "Хліб
України" "Одеський портовий елеватор"
(65003, м. Одеса, Хлібна Гавань, буд.4, код
00955176) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю „ІНФОКС" в особі
філії „ІНФОКСВОДОКАНАЛ" (65039, м. Одеса,
вул. Басейна,5 код 26472133), 53613,23 грн. -
основної заборгованості та витрати по
сплаті судового збору в сумі 1827 грн.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та
підписано 08 грудня 2014 р.

Суддя
С.В. Літвінов