м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21715/14 20.11.14

За позовомФермерського господарства
«Агроінвест-Топилище»до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«НК-Груп»простягнення 9197,40 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство
«Агроінвенст-Топилище» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальності «НК-Груп»
9197,40 грн. за договором купівлі-продажу
автомобіля №65/12 від 31.07.2012.

В обґрунтування позову позивач
зазначає, що відповідач не виконав
умови укладеного між сторонами
договору купівлі-продажу автомобіля
№65/12 від 31.07.2012, у зв'язку з чим рішенням
Господарського суду міста Києва у
справі №910/23717/13 від 28.01.2014 стягнуто з
відповідача на користь позивача суму
попередньої оплати у розмірі 50000,00 грн.,
3% річних за період з 25.04.2013 по 14.11.2013 у
розмірі 836,40 грн. Оскільки після
прийняття зазначеного рішення суду
зобов'язання по договору відповідачем
так і не були виконані, позивач заявив
вимоги про стягнення з відповідача
штрафних санкцій за прострочку
передачі товару по договору
купівлі-продажу автомобіля №65/12 від
31.07.2012 у розмірі 910,00 грн., 3% річних за
період з 15.11.2013 по 25.09.2014 у розмірі 1287,40
грн. та витрат з урахуванням індексу
інфляції за період з листопада місяця
2013 року по вересень місяць 2014року у
розмірі 7000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.10.2014 за вказаним позовом
порушено провадження у справі №910/21715/14
та призначено розгляд справи на 11.11.2014.

06.11.2014 до загального відділу
Господарського суду міста Києва від
позивача надійшли витребувані ухвалою
Господарського суду міста Києва від
13.10.2014 документи.

У зв'язку з неявкою представників
сторін у судове засідання 11.11.2014, судом
було відкладено розгляд справи на
20.11.2014.

В судове засідання 20.11.2014 представники
позивача не з'явились, причин неявки
суду не повідомили.

Відповідач також повноважних
представників в судові засідання не
направив, відзиву на позов не надав.

Місцезнаходження відповідача за
адресою: 04211, м. Київ, вул. Мате Залки, 4-А
на яку було відправлено ухвалу суду,
підтверджується витягом з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців Державної
реєстраційної служби України серії АГ
№357308.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідач повідомлений про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по суті
відповідно до положень ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2012 між Фермерським господарством
«Агроінвест-Топилище» (покупцем) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «НК-Груп» (продавцем)
було укладено договір купівлі-продажу
№ 65/12, згідно п. 1.1 якого продавець
зобов'язується на умовах цього
договору передати товар у власність
покупця, а покупець зобов'язується
прийняти цей товар і сплатити за нього
грошові кошти в розмірі та на умовах,
визначених в цьому договорі.

Відповідно до п. 3.1 цього договору
загальна ціна договору становить 933000,00
коп., що за згодою сторін дорівнює 93113,77
євро згідно готівкового курсу купівлі
євро, який на день укладення цього
договору становить 1002,00 грн. за 100,00
євро.

Пунктом 3.3 даного договору передбачено,
що розрахунок за договором
здійснюється наступними етапами: 50000,00
грн. (в т.ч. ПДВ) - попередня оплата за
автомобіль, протягом трьох банківських
днів з дати підписання цього договору
купівлі-продажу. 883000,00 грн. (в т.ч. ПДВ) -
остаточний розрахунок, протягом 2 (двох)
днів з дня закінчення митного
оформлення автомобіля на території
України.

Відповідно до п.п. 6.1 та 6.2 цього ж
договору продавець передає покупцеві
товар за цим договором протягом 60
банківських днів від дати надходження
попередньої оплати за товар, згідно з
пунктом 3.3.1. цього договору, на поточний
рахунок продавця за реквізитами
визначеними цим договором. Продавець
повідомляє покупця про дату та місце
передачі товару за 1 (один) календарний
день до настання дати передачі товару.
Обов'язок продавця повідомити про дату
та місце передачі товару покупцеві
вважається виконаним у момент
отримання покупцем повідомлення від
продавця.

Згідно з п. 9.1 цього ж договору, у
випадку прострочення продавцем строку
передачі товару покупцеві, визначеного
в п.6.1. цього договору, продавець
сплачує штрафні санкції у розмірі 0,01%
від суми фактично сплаченої покупцем
за кожний день прострочки.

Рішенням Господарського суду міста
Києва у справі №910/23717/13 від 28.01.2014
стягнуто з відповідача на користь
позивача суму попередньої оплати у
розмірі 50000,00 грн. по договору
купівлі-продажу автомобіля №65/12 від
31.07.2012, 3% річних за період з 25.04.2013 по
14.11.2013 у розмірі 836,40 грн., судовий збір у
розмірі 1720,50 грн.

На виконання цього рішення
Господарським судом міста Києва було
видано наказ від 04.03.2014.

Рішенням суду встановлено, що
відповідачем зобов'язання щодо
передачі товару позивачу у
встановлений договором
купівлі-продажу автомобіля №65/12 від
31.07.2012 строк не виконані, у зв'язку з чим
у позивача виникли підстави вимагати
повернення коштів, які були
перераховані відповідачу в якості
попередньої оплати. Також в ході
розгляду справи №910/23717/13 встановлено,
що позивач платіжним дорученням № 23
від 02.08.2012 сплатив на користь
відповідача 50000,00 грн. попередньої
оплати, продавець поставку товару у
передбачений укладеним між сторонами
договором строк не здійснив, у зв'язку з
чим позивач 18.03.2013 направив продавцю
вимогу про повернення в семиденний
строк з моменту отримання вимоги
попередньої оплати внаслідок не
поставки товару та повідомив
відповідача про розірвання договору,
вимога була отримана відповідачем
17.04.2013. Зобов'язання відповідача носить
грошовий характер та є простроченим з
25.04.2013.

Згідно інформації про хід виконавчого
провадження №42537102, станом на 29.09.2014
рішення Господарського суду міста
Києва у справі №910/23717/13 від 28.01.2014
фактично не виконано.

Враховуючи те, що станом на 29.09.2014
рішення Господарського суду міста
Києва у справі №910/23717/13 від 28.01.2014
фактично не виконано, позивач
звернувся до господарського суду з
позовом про стягнення з відповідача
штрафних санкцій згідно умов п.9.1.
договору купівлі-продажу автомобіля
№65/12 від 31.07.2012 у розмірі 910,00 грн., 3%
річних за період з 15.11.2013 - по 25.09.2014 у
розмірі 1287,40 грн. та витрат з
урахуванням індексу інфляції за період
з листопада місяця 2013 по вересень
місяць 2014 у розмірі 7000,00 грн.

Відповідно до ст.35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Рішенням Господарського суду міста
Києва у справі №910/23717/13 від 28.01.2014
встановлено, що відповідач у строк
встановлений п. 6.1. договором
купівлі-продажу автомобіля №65/12 від
31.07.2012 свого обов'язку по передачі
товару позивачу не виконав, допустивши
прострочення виконання зобов'язання (в
т.ч. у період, який вказано позивачем у
позовній заяві), а тому дії відповідача
є порушенням договірних зобов'язань
(ст. 610 Цивільного кодексу України), і
він вважається таким, що прострочив (ст.
612 Цивільного кодексу України),
відповідно є підстави для застосування
встановленої законом
відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України
передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу
України визначено, що порушення
зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій
(неустойка, штраф, пеня). Штрафними
санкціями визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

При цьому, право учасників
господарських правовідносин
встановлювати інші, ніж передбачено
Цивільним кодексом України, види
забезпечення виконання зобов'язань,
визначено частиною 2 ст.546 Цивільного
кодексу України, що узгоджується із
свободою договору, яка передбачена
ст.627 Цивільного кодексу України, коли
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Отже, суб'єкти
господарських відносин при укладенні
договору наділені правом забезпечення
виконання господарських зобов'язань
шляхом встановлення окремого виду
відповідальності - договірної санкції
за невиконання чи неналежне виконання
договірних зобов'язань. Аналогічну
позицію висловлено Вищим
господарським судом України в
інформаційному листі №01-06/249 від 15.03.2011.

Згідно з п. 9.1 договору у випадку
прострочення продавцем (відповідачем)
строку передачі товару покупцеві
(позивачу), визначеного в п.6.1. цього
договору, продавець (відповідач)
сплачує штрафні санкції у розмірі 0,01%
від суми фактично сплаченої покупцем
за кожний день прострочки.

Позивачем було нараховано відповідачу
штрафну санкцію за порушення строків
передачі товару за період з 27.10.2012 по
27.04.2013 в сумі 910,00 грн., як то передбачено
умовами укладеного сторонами договору,
а тому вимоги про стягнення вказаних
коштів з відповідача на користь
позивача є правомірними і підлягають
задоволенню.

Після проведення господарським судом
перевірки розрахунку штрафних санкцій,
наведеного позивачем, судом
встановлено, що наданий до матеріалів
справи розрахунок є арифметично
вірним.

Також позивач просить суд стягнути з
відповідача 3% річних за період з 15.11.2013 -
по 25.09.2014 у розмірі 1287,40 грн. та витрати з
урахуванням індексу інфляції за період
з листопада місяця 2013 року по вересень
місяць 2014 року у розмірі 7000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Оскільки факт прострочення
відповідачем виконання грошового
зобов'язання встановлений судом та по
суті відповідачем не спростований,
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 3% річних у розмірі 1287,40 грн.
та витрат з урахуванням індексу
інфляції у розмірі 7000,00 грн. підлягають
задоволенню за розрахунком позивача,
перевіреним судом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

У відповідності до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «НК-Груп» (04211, м. Київ,
вул. Мате Залки, 4-а, кв. 55,
ідентифікаційний код 34348119) на користь
Фермерського господарства
«Агроінвест-Топилище» (45341, Волинська
обл. Іваничівський р-н, с.Топилище,
ідентифікаційний код 34626298) штрафні
санкції у розмірі 910 (дев'ятсот десять)
грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 1287 (одна
тисяча двісті вісімдесят сім) грн. 40
коп., 7000 (сім тисяч) грн. 00 коп. витрат з
урахуванням індексу інфляції та 1 827
(одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.
00 коп. витрат по сплаті судового збору

3.Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 26.11.2014.

Суддя
Ю.М. Смирнова