ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

27 листопада 2014 р.

Справа № 902/1141/14

за позовом:Прокурора Літинського
району (Вінницька обл., смт. Літин, вул.
Жовтнева,13) в інтересах держави в особі
Літинецької сільської ради (Вінницька
обл., Літинський р-н., с. Літинка, вул.
Жовтнева,13)

до:КП "Літинської спеціалізованої
пересувної механізованої колони №74"
(Вінницька обл., Літинський р-н., смт.
Літин, вул. Жовтнева,22)

про стягнення незаконно отриманих
коштів в сумі 5000,00 грн.

Головуючий суддя Яремчук Ю.О.

Судді Банасько О.О.

Маслій І.В.,

Cекретар судового засідання Діхтярук
Т.А.

Представники

прокурор: Таранюк Л.Ю.

позивача: не з"явився

відповідача: Омельченко О.О.

ВСТАНОВИВ :

Подано позов прокурором Літинського
району в інтересах держави в особі
Літинецької сільської ради до
колективного підприємства "Літинської
спеціалізованої пересувної
механізованої колони №74" про стягнення
незаконно отриманих коштів в сумі 5000,00
грн.

Ухвалою суду від 06.08.2014 року порушено
провадження у справі № 902/1141/14 з
призначенням судового засідання на
09.09.2014 року.

В зв'язку з неявкою в судові засідання
09.09.2014 року та 03.10.2014 року учасників
процесу та ненаданням останніми
витребуваних судом документів розгляд
справи відкладався.

На підставі заяви судді Яремчука Ю.О.
від 03.10.2014 року розпорядженням
керівника апарату господарського суду
Вінницької області від 03.10.2014 року для
розгляду справи № 902/1141/14 створено
колегію у складі: головуючого судді
Яремчука Ю.О., суддів: Банасько О.О.,
Маслія І.В.

Ухвалою суду від 03.10.2014 року судовою
колегією справу №9 02/1141/14 прийнято до
свого провадження з призначенням
судового засідання на 05.11.2014 року.

Ухвалою суду від 05.11.2014 року розгляд
справи було відкладено на 27.11.2014 року, з
об'єктивних причин.

24.11.2014 року від позивача надійшла заява
про зменшення розміру позовних вимог, в
якій останній просить суд стягнути з
відповідача 1 600, 00 грн., та зазначає, що
сума боргу зменшилась внаслідок
часткового виконання робіт.

В судове засідання 27.11.2014 року з'явився
прокурор та представник відповідача.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, по дату час та
місце судового засідання належним
чином повідомлений, про що свідчить
поштове повідомлення, яке наявне в
матеріалах справи.

Прокурор в судовому засіданні
підтримав позовні вимоги повністю.

Представник відповідача в судовому
засіданін позов визнає в повному
обсязі.

Розглянувши подані документи і
матеріали справи, заслухавши пояснення
учасників процесу, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, судом встановлено наступне.

Бабійчук Григорій Миколайович,
відповідно до Статуту Колективного
підприємства «Літинської
спеціалізованої пересувної
механізованої колони № 74», являється
засновником вказаного підприємства та
згідно наказу № 1 від 09.08.1994 року є
керівником даного підприємства.

17.12.2013 року між позивачем та
відповідачем укладено договір підряду
№ 1 на проведення поточного ремонту
кринички «Святого Вознесіння» в с.
Яблунівка, Літинського району
Вінницької області, відповідно до умов
договру останній зобов'язувався
виконати роботи до 31.12.2013 року (п.1.2.
договору).

Згідно умов договору, а саме п. 1.4.1.
послуги вважаються виконаними після
підписання акту прийому-передачі
послуг замовником або його
уповноваженим представником.

Відповідно до п.2.1. договору замовник
сплачує підряднику п'ять тисяч грн.

Прокурор в позові зазначає, що Бабійчук
Григорій Миколайович 18.12.2013 р. діючи
умисно, виготовив акт виконаних послуг
№ 1, в який вніс завідомо неправдиві
відомості про проведення поточного
ремонту кринички «Святого Вознесіння»
в с. Яблунівка Літинського району
Вінницької області, в якому вказав
перелік робіт, які проводились КП
«Літинська СПМК - 74» по проведенню
поточного ремонту, хоча даний ремонт не
проводився взагалі.

Складений таким чином завідомо
неправдивий акт виконаних послуг
Бабійчук Г.М. підписав та поставивши
печатку, подав його на підпис голові
Літинецької сільської ради Холяві
Миколі Дмитровичу, який після
підписання даного акту надавав його у
бухгалтерію Літинецької сільської
ради для оплати.

На підставі зазначеного акту виконаних
послуг, у якому містились неправдиві
відомості про перелік, кількість та
об'єми виконаних робіт по проведенню
поточного ремонту кринички «Святого
Вознесіння», з бюджету Літинецької
сільської ради на користь КП
«Літинська СПМК № 74» здійснено
перерахунок коштів на суму 5000 гривень
за виконання робіт, які зазначеним
підприємством виконані не були.

Вироком Літинського районного суду від
04.06.2014 Бабійчука Г.М. визнано винним у
вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК
України. Даний вирок набрав законної
сили 04.07.2014р.

Таким чином в результаті вчинених
Бабійчуком Г.М. кримінальних
правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366,
ч. 2 ст. 191 КК України, Літинецькій
сільській раді заподіяно шкоду (збитки)
в сумі 5000 грн.

У ході досудового розслідування та
судового розгляду кримінального
провадження Бабійчук Г.М. отримані в
результаті вчинення злочину кошти
Літинецькій сільській раді не
повернув.

У зв'язку з тим, що незаконно отримані
кошти в сумі 5000 грн. Літинецькою
сільською радою, згідно договору
підряду № 1, були перераховані на
рахунок КП «Літинська СПМК - 74», а
Бабійчук Г.М. під час вчинення злочинів,
передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК
України, діяв в інтересах підрядника
від його імені та як директор, що
встановлено вироком суду, в подальшому
кошти в сумі 5000,00 грн. підприємством
безпідставно використані для сплати
податків та на даний час не повернуті.

Визначаючись щодо заявлених позовних
вимог, та наданих у справу доказів,
колегія суддів виходить з наступного.

Як зазначено в ст.174 Господарського
кодексу України господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно п.4 ч. 1. ст.174 ГК України
господарські зобов'язання можуть
виникати внаслідок заподіяння шкоди
суб'єкту або суб'єктом господарювання,
придбання або збереження майна
суб'єкта або суб'єктом господарювання
за рахунок іншої особи без достатніх на
те підстав.

Статтею 1166 ЦК України передбачено
загальні підстави відповідальності за
завдану майнову шкоду.

Так, майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди,
звільняється від її відшкодування,
якщо вона доведе, що шкоди завдано не з
її вини. Шкода, завдана каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я або смертю
фізичної особи внаслідок непереборної
сили, відшкодовується у випадках,
встановлених законом. Шкода, завдана
правомірними діями, відшкодовується
у випадках, встановлених цим Кодексом
та іншим законом.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України
юридична або фізична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Крім того, згідно із ч.1 ст.1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Частиною другою вказаної статті
встановлено, що положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події.

Відповідно до ч.1 ст. 1213 ЦК України
набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі.

Частиною 3 ст. 35 ГПК України
передбачено, що вирок суду з
кримінальної справи, що набрав
законної сили, є обов'язковим для
господарського суду при вирішенні
спору з питань, чи мали місце певні дії
та ким вони вчинені.

З урахуванням викладеного доведеним є
факт завдання Літинській сільській
раді збитків (шкоди) в розмірі 5000,00 грн.
внаслідок винних дій посадової особи
КП "Літинської спеціалізованої
пересувної механізованої колони № 74",
які в силу вимог ч.1 ст.1172 ЦК України
підлягають відшкодуванню за рахунок
останнього.

Даний факт беззаперечно
підтверджується вироком Літинського
районного суду від 04.06.2014 року, де
Бабійчука Г.М. визнано винним у
вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 191 КК
України. Даний вирок набрав законної
сили.

При цьому, в силу положень ч.2 ст.35 ГПК
даний факт є преюдиціальним, відтак не
потребує доказуванню при вирішенні
цього спору.

Таким чином, колегія суддів дійшла
висновку, що позовні вимоги прокурора
про стягнення 5000,00 грн. як завданої
шкоди та безпідставно отриманих коштів
є обґрунтованими та такими, що
відповідають вимогам чинного
законодавства України.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Суд, всебічно та об'єктивно оцінивши
належність та допустимість кожного у
справі доказу окремо, а також
достатність і взаємний зв'язок доказів
у їх сукупності, дійшов висновку
задовольнити повністю позов з
розподілом господарських витрат за
правилами ст. 49 ГПК України.

Відповідно до ч.3 ст.49 ГПК України
судовий збір, від сплати якого
позивач у встановленому порядку
звільнений, стягується з відповідача в
доход бюджету .

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36,
43, 82, 84, 85, 87, 115 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з КП "Літинської
спеціалізованої пересувної
механізованої колони №74" (Вінницька
обл., Літинський р-н., смт. Літин, вул.
Жовтнева,22 ) на користь
Літинецької сільської ради (Вінницька
обл., Літинський р-н., с. Літинка, вул.
Жовтнева,13, ) 5000,00 грн.
коштів.

Стягнути з КП "Літинської
спеціалізованої пересувної
механізованої колони №74" (Вінницька
обл., Літинський р-н., смт. Літин, вул.
Жовтнева,22, ) до
спеціального фонду Державного бюджету
України 1827,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Копію рішення направити позивачу.

Повне рішення складено 02 грудня 2014 р.

Головуючий суддя
Яремчук Ю.О.

Судді
Банасько О.О.

Маслій І.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (Вінницька обл., Літинський
р-н., с. Літинка, вул. Жовтнева,13)