КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2014 р. Справа№ 910/16346/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Логін Р.А. - за дов.

від третьої особи: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіод»

на рішення Господарського суду міста
Києва від 11.09.2014

у справі № 910/16346/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіод»

до Міністерства оброни
України

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача: Центральне
спеціалізоване будівельне управління
(госпрозрахункове) (ЦСБУ)

про зміну господарських
договорів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кіод» (далі, позивач)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Міністерства
оброни України (далі, відповідач) про
зміну господарських договорів, а саме
умов Генеральної угоди від 21.05.2004 про
новацію генеральної угоди про
будівництво житла в порядку пайової
участі для військовослужбовців
Збройних Сил України та членів їх сімей
від 10.04.2002 (зі змінами внесеними
Додатковою угодою № ДУ-1/7СПЗ) та
Договорів про новацію Договору про
будівництво житла в порядку пайової
участі для військовослужбовців
Збройних сил України та членів їх сімей
№ 7/20-04, № 7/21-04, № 7/22-04.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 08.08.2014 до участі у справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача залучено
Центральне спеціалізоване будівельне
управління (госпрозрахункове) (ЦСБУ)
(далі, третя особа).

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 11.09.2014 у задоволенні позовних
вимог відмовлено у повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції
мотивоване відсутністю обставин,
передбачених законом в якості підстав
для внесення змін до договору в
судовому порядку.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кіод» звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, відповідно до якої просить
скасувати повністю рішення
Господарського суду міста Києва від
11.09.2014 у справі № 910/16346/14 та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга позивача
обґрунтована неправильним
застосуванням судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права.

Так, скаржник зазначає, що судом не
надано оцінки тому факту, що відповідач
фактично прийняв виконання зобов'язань
позивача за Додатковою угодою № ДУ-1/7
СПЗ від 03.07.2006; судом проігноровано той
факт, що станом на дату розгляду справи
між позивачем та відповідачем укладені
та діють Генеральна угода б/н про
новацію Генеральної угоди б/н від 10.04.2002
та Договори № 7/20-04, № 7/21-04, № 7/22-04;
обставини, встановлені рішенням
Господарського суду міста Києва у
справі № 17/69-20/129-10-4407, на думку позивача,
не мають преюдиційного значення.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіод» у справі
№ 910/16346/14 було передано на
розгляд колегії суддів Київського
апеляційного господарського суду у
складі: головуючий суддя
Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В.,
Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.09.2014
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та розгляд справи
призначено на 21.10.2014.

21.10.2014 представник відповідача подав
через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду заперечення на
апеляційну скаргу, у яких просив
залишити рішення Господарського суду
міста Києва від 11.09.2014 у справі № 910/16346/14
без змін, а апеляційну скаргу позивача
без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.10.2014 у зв'язку
з неявкою у судове засідання
представника третьої особи розгляд
справи відкладено на 13.11.2014.

11.11.2014 від представника позивача через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду надійшли письмові
пояснення, у яких він просив суд
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кіод»
задовольнити, рішення Господарського
суду міста Києва від 11.09.2014 у справі №
910/16346/14 скасувати, прийняти нове
рішення, яким позовні вимоги позивача
задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання, призначене на
13.11.2014, представник позивача не з'явився
, однак генеральний директор
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіод» подав через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду 13/11/2014 клопотання
про відкладення розгляду справи у
зв'язку з неможливістю представника
позивача з'явитися у судове засідання.

У судове засідання, призначене на
13.11.2014, представник третьої особи не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.11.2014
клопотання Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіод» про
відкладення розгляду справи
задоволено, розгляд справи відкладено
на 27.11.2014.

Представники позивача та третьої особи
у судове засідання, призначене на
27.11.2014, не з'явились, про причини неявки
суд не повідомили.

Враховуючи те, що у матеріалах справи
містяться докази належного
повідомлення позивача та третьої особи
про дату, час і місце проведення
судового засідання по розгляду
апеляційної скарги, а саме
повідомлення про вручення поштового
відправлення позивачу та повідомлення
про вручення поштового відправлення
третій особі, яке повернулося на адресу
суду із відміткою «за закінченням
терміну зберігання», колегія суддів
вважає можливим здійснити перевірку
рішення суду першої інстанції в
апеляційному порядку за наявними
матеріалами справи та без участі
представників позивача та третьої
особи.

Колегія суддів, беручи до уваги межі
перегляду справи у апеляційній
інстанції, обговоривши доводи
апеляційної скарги, проаналізувавши на
підставі фактичних обставин справи
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права при прийнятті оскаржуваного
рішення, дійшла до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, а оскаржуване рішення
місцевого господарського суду не
підлягає зміні або скасуванню з
наступних підстав.

10.04.2002 між Квартирно-експлуатаційним
управлінням Південного оперативного
командування та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Кіод»
укладено Генеральну угоду про
будівництво житла в порядку пайової
участі для військовослужбовців
Збройних сил України та членів їх сімей
(том 1, а.с. 15-20).

Зі змісту пункту 2.2. Генеральної угоди
від 10.04.2002 вбачається, що умови
будівництва конкретних об'єктів,
перелічених у пункті 2.1., термін
будівництва житлової площі, передачу
житлової площі і забезпечення
зобов'язань, відповідальність
обумовлюються окремими договорами.

Так, на підставі Генеральної угоди від
10.04.2002 укладено три Договори про
будівництво житла в порядку пайової
участі для військовослужбовців
Збройних сил України та членів їх
сімей, предметом яких є фінансування
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кіод» в повному
обсязі будівництва, згідно одержаних в
установленому законом порядку
проектно-кошторисної документації
трьох 9-ти поверхових житлових будинків
з вбудoвано-прибудованими приміщеннями
по вул. Івана Франка в м. Одеса
(військове містечко № 217) загальною
площею 15 000 кв.м. (загальною площею житла
12 000 кв.м.) (том 1, а.с. 21-38).

21.05.2004 Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кіод» та Центральне
спеціалізоване будівельне управління
Міністерства оборони України уклали
Генеральну угоду про новацію
генеральної угоди про будівництво
житла в порядку пайової участі для
військовослужбовців Збройних Сил
України та членів їх сімей від 10.04.2002
(далі, Генеральна угода), якою вирішили
викласти Генеральну угоду про
будівництво житла в порядку пайової
участі для військовослужбовців
Збройних Сил України та членів їх сімей
від 10.04.2002 у новій редакції (том 1, а.с.
39-45).

Відповідно до пункту 2.1. Генеральної
угоди її предметом є фінансування
позивачем в повному обсязі
будівництва, згідно з одержаною в
установленому законом порядку
проектно-кошторисною документацією,
трьох дев'ятиповерхових будинків
загальною площею 15000 кв.м. (загальна
площа житла 12000 кв. м.) кожний з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
по вул. Івана Франка у місті Одесі
(військове містечко № 217).

Пунктом 3.1. Генеральної угоди
визначено, що Центральне
спеціалізоване будівельне управління
Міністерства оборони України вносить
свою пайову участь у будівництво у
вигляді виконання обов'язків, надання
послуг, передбачених пунктом 4.1
Генеральної угоди. Товариство з
обмеженою відповідальністю «Кіод»
здійснює в повному обсязі фінансування
будівництва.

Пунктом 4.1. Генеральної угоди
встановлено, що Центральне
спеціалізоване будівельне управління
Міністерства оборони України, серед
іншого, зобов'язане виконати всі
необхідні дії для відведення земельних
ділянок Одеською міською радою.

Приписами пункту 4.1. Генеральної угоди
сторони встановили, що попередній
строк введення об'єктів в експлуатацію
встановлюється у графіку будівництва
по кожному будинку окремо, який
укладається сторонами додатково та є
невід'ємною частиною Генеральної
угоди, але не може бути пізніше 31.12.2008.

Враховуючи звернення пайовика -
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіод», наказ
Директора Департаменту капітального
будівництва та управління фондами від
11.05.2004 № 2, Генеральну угоду про новацію,
сторони вирішили викласти Договори про
будівництво житла в порядку пайової
участі для військовослужбовців
Збройних сил України та членів їх сімей
в новій редакції, уклавши 21.05.2004
Договори № 7/20-04, № 7/21-04, № 7/22-04
(том 1, а.с. 46-66).

03.07.2006 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кіод»,
Міністерством оборони України та
Центральним спеціалізованим
будівельним управлінням Міністерства
оборони України укладено Додаткову
угоду № ДУ-1/7СПЗ до Генеральної угоди
(далі, Додаткова угода) (том 1, а.с.
67-69), в якій прийнято рішення за згодою
позивача про заміну сторони в
Генеральній угоді з Центрального
спеціалізованого будівельного
управління Міністерства оборони
України на відповідача - Міністерство
оборони України.

Відповідно до пункту 1 Додаткової угоди
Центральне спеціалізоване будівельне
управління Міністерства оборони
України передало, а Міністерство
оборони України прийняло в повному
обсязі на себе зобов'язання за
Генеральною угодою.

Згідно з пунктом 2 Додаткової угоди
сторони дійшли згоди з метою мирного
врегулювання спору та скорочення
термінів завершення будівництва
спірних житлових будинків на земельній
ділянці орієнтовно загальною площею 1,6
га по вул. Івана Франка (вул. Фонтанська
дорога, 14) у місті Одесі (військове
містечко № 217):

- встановити суму грошових зобов'язань
позивача перед відповідачем 2 в сумі
20800000 грн. (пункт 2.1. Додаткової угоди);

- провести достроково виконання
зобов'язань шляхом перерахування на
рахунок відповідача 2 грошових коштів
по земельній ділянці орієнтовано
загальною площею 1,6 га по вул. Івана
Франка (вул. Фонтанська дорога, 14) у
місті Одесі (військове містечко № 217) в
сумі 20800000 грн. (пункт 2.2. Додаткової
угоди);

- встановити термін оплати грошових
коштів не пізніше п'яти банківських
днів з моменту укладення Додаткової
угоди (пункт 2.3. Додаткової угоди);.

Відповідно до пункту 4 Додаткової угоди
виконання позивачем в повному обсязі
пунктів 2.2, 2.3. Додаткової угоди є
підставою для здійснення відповідачем
наступних заходів:

- заходів, які спрямовані на
передислокацію підрозділів, списання
фондів, що знаходяться на спірній
земельній ділянці, та переоформлення
права користування земельною ділянкою
орієнтовно загальною площею 1,6 га по
вул. Івана Франка (вул. Фонтанська
дорога, 14) у м. Одесі (військове містечко
№ 217) в десятиденний термін з
Міністерства оборони України на
позивача (в тому числі оформлення
відповідного листа до Одеської міської
ради про припинення права користування
земельною ділянкою, зміни її цільового
призначення та виділення її в
установленому порядку під будівництво
позивачу).

У разі виконання Товариством з
обмеженою відповідальністю «Кіод»
своїх обов'язків за Додатковою угодою
щодо перерахування коштів,
Міністерство оборони України надає в
10-ти денний термін згоду на припинення
права користування спірною земельною
ділянкою (пункт 4.1. Додаткової угоди).

Як вбачається із матеріалів справи,
платіжними дорученнями № 73 від 11.07.2006
на суму 5 000 000,00 грн., № 75 від 14.07.2006 на
суму 1 400 000,00 грн., № 77 від 14.07.2006 на суму 2
500 000,00 грн., № 78 від 08.08.2006 на суму 4 000 000,00
грн., № 79 від 08.08.2006 на суму 4 000 000,00 грн.,
№ 80 від 08.08.2006 на суму 3 900 000,00 грн.
позивач перерахував Міністерству
оборони України грошові кошти
загальною сумою 20 800 000,00 грн.

Звертаючись до суду з позовом про
внесення змін до Генеральної угоди,
позивач зазначив, що незважаючи на
виконання ним своїх обов'язків за
Додатковою угодою в частині
перерахування відповідачу коштів
20 800 000,00 грн., останнім станом на
16.05.2014 не виконано умов Генеральної
угоди від 21.05.2004 (зі змінами внесеними
Додатковою угодою № ДУ-1/7СПЗ), а саме, не
здійснено передислокацію підрозділів,
списання фондів, що знаходяться на
відповідній земельній ділянці та
переоформлення права користування
земельною ділянкою орієнтовно
загальною площею 1,6 га по вул. Івана
Франка (вул. Фонтанська дорога, 14) у м.
Одесі (військове містечко № 217). Також,
позивач зазначив, що враховуючи строк
виконання будівельних робіт,
встановлений Договорами № 7/20-04, № 7/21-04,
№ 7/22-04 до 31 грудня 2008 року, не
зазначення в останніх строку їх дії, з
метою їх належного виконання, умови
вказаних Договорів теж потребують
відповідних уточнень.

Як вбачається із матеріалів справи,
маючи намір внести зміни до
Генеральної угоди від 21.05.2004 шляхом
укладання додаткової угоди, позивач
направив проект додаткової угоди на
адресу відповідача, який отриманий
останнім 19.05.2014, що підтверджується
наявними у матеріалах справи копіями
бланку поштового повідомлення з
відміткою про вручення поштового
відправлення згідно опису вкладення у
цінний лист. Однак, відповіді про
результати розгляду пропозиції про
зміну умов угод від Міністерства
оборони України на адресу позивача не
надходило, що зумовило звернення ТОВ
«Кіод» із даним позовом до суду.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позовних вимог
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіод» з огляду на
наступне.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

За приписами статті 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість сторін, що виражає
узгоджену волю сторін, яка спрямована
на досягнення конкретної мети, тобто
договір це юридичний факт, на підставі
якого виникають цивільні права та
обов'язки.

Як визначено частиною 1 статті 628
Цивільного кодексу України, зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Статтею 651 Цивільного кодексу України
встановлено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін.

Згідно зі статтею 188 Господарського
кодексу України зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором.

Частиною 2 статті 651 Цивільного кодексу
України визначено, що договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Під шкодою в контексті частини 2 статті
651 Цивільного кодексу України слід
розуміти комплекс негативних
наслідків, які виникають у зв'язку з
порушенням. При цьому сторона, яка
ставить питання про розірвання чи
зміну договору має довести наявність
істотного порушення та наявність
шкоди, завданої цим порушенням другою
стороною. Така шкода може бути виражена
як у вигляді реальних збитків та
упущеної вигоди, так і моральної
(немайнової) шкоди.

Як встановлено рішенням
Господарського суду міста Києва від
16.03.2011 у справі № 17/69-20/129-10-4407 за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіод» до
Квартино-експлуатаційного відділу
міста Одеси Міністерства оборони
України, Міністерства оборони України,
Комунального підприємства Одеського
міського бюро технічної
інвентаризації та реєстрації об'єктів
нерухомості, Центрального
спеціалізованого будівельного
управління Міністерства оборони
України про відшкодування збитків,
заподіяних позивачу внаслідок
невиконання умов Генеральної угоди та
Додаткової угоди до неї, зобов'язання
передати у власність майно та
зобов'язання зареєструвати право
власності, у зв'язку з несвоєчасним
виконанням Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кіод» своїх
обов'язків по перерахуванню 20 800 000,00
грн. коштів та відповідно до положень
Додаткової угоди, вона є припиненою з
10.07.2006.

Таким чином, з огляду на припинення
Додаткової угоди, припинились також
всі права та обв'язки сторін, які нею
передбачені, в тому числі й обов'язок
Міністерства оборони України
здійснювати заходи, які спрямовані на
передислокацію підрозділів, списання
фондів, що знаходяться на спірній
земельній ділянці та переоформлення
права користування спірною земельною
ділянкою на позивача.

У вказаному рішенні суд дійшов
висновку про недоведеність
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Кіод»
неправомірності поведінки
Міністерства оборони України, як
обов'язкової умови для відшкодування
збитків та відмовив позивачу у
задоволенні позовних вимог.

Частиною 2 статті 35 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що факти, встановлені
рішенням господарського суду (іншого
органу, який вирішує господарські
спори), за винятком встановлених
рішенням третейського суду, під час
розгляду однієї справи, не доводяться
знову при вирішенні інших спорів, в
яких беруть участь ті самі сторони.

Отже, встановлені у рішенні
Господарського суду міста Києва від
16.03.2011 у справі № 17/69-20/129-10-4407 факти
мають преюдиційне значення та не
підлягають повторному доведенню.

З огляду на зазначене, враховуючи те, що
під час судового розгляду Товариством
з обмеженою відповідальністю «Кіод» не
доведено наявність істотного
порушення Міністерством оборони
України умов Генеральної угоди (зі
змінами внесеними Додатковою угодою №
ДУ-1/7СПЗ від 03.07.2006 року) та наявності
шкоди, завданої цим порушенням, що є
необхідними умовами для внесення до
договору змін за рішенням суду, суд
першої інстанції дійшов правомірного
висновку щодо відсутності підстав для
зміни Генеральної угоди.

Відповідно до частини 1 статті 631
Цивільного кодексу України строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.

При зміні договору зобов'язання за
таким договором змінюється, а отже
змінити умови договору можливо лише у
триваючому зобов'язанні.

Як уже зазначалося вище, рішенням суду
у справі № 17/69-20/129-10-4407 встановлено, що
Додаткова угода № ДУ-1/7СПЗ від 03.07.2006 є
припиненою з 10.07.2006, а відтак, є
припиненими всі права та обов'язки,
передбачені нею.

Враховуючи те, що Договори про новацію
Договору про будівництво житла в
порядку пайової участі для
військовослужбовців Збройних сил
України та членів їх сімей № 7/20-04, №
7/21-04, № 7/22-04 були укладені на підставі
Генеральної угоди від 21.05.2004 про
новацію генеральної угоди про
будівництво житла в порядку пайової
участі для військовослужбовців
Збройних Сил України та членів їх сімей
від 10.04.2002 (зі змінами внесеними
Додатковою угодою № ДУ-1/7СПЗ), підстави
для внесення змін до якої відсутні, у
суду відсутні правові підстави для
внесення змін і до вказаних Договорів
№ 7/20-04, № 7/21-04 та № 7/22-04.

Факт виконання позивачем своїх
зобов'язань щодо перерахування
відповідачеві за Додатковою угодою
грошових коштів загальною сумою 20 800
000,00 грн. не є підставою для внесення
змін до Генеральної угоди та Договорів
№ 7/20-04, № 7/21-04 та № 7/22-04 та не спростовує
висновків, викладених у рішенні суду
першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на
відсутність обставин, передбачених
законом в якості підстав для внесення
змін до договору в судовому порядку,
колегія суддів погоджується із
висновком суду першої інстанції про
відмову в задоволенні позову, оскільки
відповідно до частини 2 статті 14
Цивільного кодексу України особа не
може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи
спір по суті заявлених позовних вимог,
суд першої інстанції повно та всебічно
дослідив обставини справи, дав їм
належну правову оцінку, дійшов
правильних висновків щодо прав та
обов'язків сторін, які ґрунтуються на
належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
а господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно частини 1 статті 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення
скаржника, викладені у апеляційній
скарзі, не приймаються колегією суддів
до уваги, оскільки не підтверджуються
матеріалами справи та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів
вважає рішення суду у даній справі
обґрунтованим та таким, що відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам та матеріалам справи,
підстав для його скасування чи зміни не
вбачається. Апеляційна скарга
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кіод» є
необґрунтованою та задоволенню не
підлягає .

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кіод» на
рішення Господарського суду міста
Києва від 11.09.2014 у справі
№ 910/16346/14 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 11.09.2014 у справі №
910/16346/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/16346/14 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Головуючий суддя
Ю.Б. Михальська

Судді
Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко