ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" грудня 2014 р.Справа № 916/3052/14

За позовом: Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради (м.
Одеса);

до відповідача: Одеського міського
благодійного фонду соціальної
підтримки бідуючих інвалідів ВВВ,
учасників БД, удовиць та родин
загинувших воїнів, ветеранів праці
"Порятунок" (м. Одеса);

про розірвання договору оренди,
виселення та стягнення 49950,08грн. та

за зустрічним позовом Одеського
міського благодійного фонду
соціальної підтримки бідуючих
інвалідів ВВВ, учасників БД, удовиць та
родин загинувших воїнів, ветеранів
праці "Порятунок" (м. Одеса);

до відповідача Департаменту
комунальної власності Одеської
міської ради (м. Одеса);

про визнання додаткового договору
частково недійсним.

Господарський суд Одеської області у
складі:

головуючий суддя - Брагіна Я.В.

судді - Д'яченко Т.Г.

судді - Оборотова О.Ю.

секретаря судового засідання Галюк Т.В.

Представники:

від позивача за первісним позовом
(відповідача за зустрічним позовом):
Клименко Б.В. за довіреністю №01-36/29 від
09.01.2014р.; Смітюх В.В. за довіреністю
№01-36/22 від 09.01.2014р.;

від відповідача за первісним позовом
(позивача за зустрічним позовом):
Гудков С.О. згідно довіреності від
28.08.2014р.

Ухвалою суду від 04 серпня 2014р. порушено
провадження у справі № 916/3052/14 за
позовом Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради до
відповідача Одеського міського
благодійного фонду соціальної
підтримки бідуючих інвалідів ВВВ,
учасників БД, удовиць та родин
загинувших воїнів, ветеранів праці
"Порятунок" про розірвання договору
оренди, виселення та стягнення
49950,08грн.

28.08.2014р. за вх. № 3534/14 до господарського
суду Одеської області надійшов
зустрічний позов від Одеського
міського благодійного фонду
соціальної підтримки бідуючих
інвалідів ВВВ, учасників БД, удовиць та
родин загинувших воїнів, ветеранів
праці "Порятунок" до відповідача
Департаменту комунальної власності
Одеської міської ради про визнання
додаткового договору частково
недійсним, який ухвалою суду від 28.08.14.
був прийнятий для спільного розгляду
із первісним позовом.

Ухвалою суду від 10.10.2014р. справу №916/3052/14
у зв'язку зі складністю, призначено до
колегіального розгляду.

Згідно автоматичного розподілу справ
справу №916/3052/14 передано на розгляд
колегії суддів у складі: головуючий
суддя - Брагіна Я.В., судді - Д'яченко Т.Г.
та Оборотова О.Ю., яка ухвалою суду від
14.10.2014р. прийняла зазначену справу до
свого провадження.

Представники позивача за первісним
позовом у судовому засіданні
підтримали позов в повному обсязі,
заперечували проти зустрічного позову,
викладеному у письмовому поясненні.
Пояснювали, що між сторонами був
укладений договір оренди нежитлового
приміщення, яке знаходиться за адресою
м. Одеса, Французький Бульвар, 12/1.
Додатковою угодою до договору сторони
погодили розмір орендних платежів.
Відповідач неналежно виконує умови
договору, тому що не укладав договору
страхування, не уклав договір з
балансоутримувачем, не сплачує орендну
плату згідно додаткового договору №1
про внесення змін до договору №9/56 від
20.08.14.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечував проти
первісного позову, підтримав
зустрічний позов. Пояснив, що орендує
приміщення більше 10 років. Протягом дії
договору у позивача не було жодних
претензій щодо неналежного виконання
умов договору. Договір виконується
належно відповідачем, укладено договір
страхування орендованого приміщення.
Додатковий договір не відповідає
вимогам чинного законодавства, а саме:
ст. 20 Закону України „Про статус
ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту", згідно якого
ветеранам та учасникам війни надаються
безплатно приміщення, обладнання та
інше майно, необхідне для здійснення їх
статутних завдань. Відповідно до
рішення Одеської міської ради було
встановлено пільговий розмір орендної
плати у розмірі 1 гривні на рік для
громадських та благодійних
організацій, в тому числі для позивача
за зустрічним позовом.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач за первісним позовом
обґрунтовує позовні вимоги договором
оренди нежитлового приміщення №9/56 від
20.08.03., додатковим договором №1 від 02.10.13.
про внесення змін до договору оренди
№9/56 від 20.08.03., ст.ст. 11, 509, 526, 626, 629, 651, 759,
762 ЦК України, Законом України „Про
оренду державного та комунального
майна".

Позивач за зустрічним позовом
заперечує проти первісного позову,
підтримує зустрічний позов,
посилаючись на ст. 20 Закону України
„Про статус ветеранів війни, гарантії
їх соціального захисту", згідно якого
ветеранам та учасникам війни надаються
безплатно приміщення, обладнання та
інше майно, необхідне для здійснення їх
статутних завдань та на рішення
Одеської міської ради №1803-V від 05.10.07.
„Про пільги по орендній платі
громадським та благодійним
організація", яким було встановлено
пільговий розмір орендної плати у
розмірі 1 гривні на рік для громадських
та благодійних організацій, в тому
числі для позивача за зустрічним
позовом.

20 серпня 2003р. між Представництвом по
управлінню комунальною власністю
Одеської міської ради (надалі
орендодавець, позивач за первісним
позовом) та Одеським міським
благодійним фондом соціальної
підтримки бідуючи інвалідів ВВВ,
учасників БД, удовиць та родин
загинувши воїнів, ветеранів праці
„Порятунок" (надалі орендар,
відповідач) був укладений договір № 9/56
оренди нежитлового приміщення.

Предметом договору є зобов'язання
орендодавця передати, а орендаря
прийняти у строкове платне
користування нежитлове приміщення
першого поверху, загальною площею 135,4
кв.м, яке розташоване за адресою: м.
Одеса, Французький бульвар, 12/1.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що за
орендоване приміщення орендар
зобов'язується сплачувати орендну
плату відповідно до розрахунку,
приведеного в додатку 1 до договору, що
становить за перший місяць після
підписання договору оренди 1,0грн. без
урахування ПДВ та індексу інфляції.

Розмір орендної плати за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
минулий місяць на щомісячний індекс
інфляції, що друкується Мінстатом
України.

Дійсно, за умовами п. 4.2 договору
відповідач зобов'язувався, зокрема:
застрахувати орендоване приміщення у
страховій компанії у порядку,
визначеному законодавством; укласти з
балансоутримувачем орендованого
приміщення договір на відшкодування
витрат балансоутримувача на утримання
приміщення.

Згідно п.5.6 договору за невиконання або
неналежне виконання орендарем
обов'язків за договором, орендодавець
має право розірвати договір оренди у
відповідності з чинним законодавством.

Додатковим договором №1 від 02.10.13. до
зазначеного договору оренди №/956 від
20.08.13. сторони погодили назву
орендодавця: Департамент комунальної
власності Одеської міської ради та
строк дії договору №9/56 від 20.08.03.
продовжили до 02.08.16року і відповідно до
п.1.3., п.1.4 перший абзац пункту 2.2 розділу
2 „Порядок розрахунків" договору
виклали в новій редакції: „2.2. За
орендоване приміщення орендар,
зобов'язується сплачувати орендну
плату із 20.08.13., що розрахована на 01.09.13.
та становить 3329,22грн. (без врахування
ПДВ та індексу інфляції) та є базовою
ставкою орендної плати за місяць.
Відповідно до Методики розрахунку
орендної плати за державне майно та
пропорції її розподілу, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
від 04.10.1995 р. №786 (з наступними
змінами)(а.с.13).

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності
(ст. 2 Закону України „Про оренду
державного та комунального майна" № 2269
від 10.04.1992 р.).

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу
України договором є домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК
України).

Договір є обов'язковий до виконання
сторонами (ст.629 ЦК України).

Відповідно до ст.759 Цивільного кодексу
України за договором найму (оренди)
наймодавець передає або зобов'язується
передати наймачеві майно у
користування за плату на певний строк.

Нормою ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу
України встановлено, що договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

Статтею 631 Цивільного кодексу України,
зокрема, передбачено, що строком
договору є час, протягом якого сторони
можуть здійснити свої права і виконати
свої обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Проте, суд приходить до висновку про
відмову в задоволенні первісного
позову та про задоволення зустрічного
позову враховуючи наступне.

Згідно статуту Одеського міського
благодійного Фонду соціальної
підтримки бідуючих інвалідів ВВВ,
учасників БД, удовиць та родин
загинувших воїнів, ветеранів праці
„Порятунок", останній є благодійною
організацією у формі благодійного
фонду, створеною для виключно
громадсько-корисних дій. Предметом
діяльності Фонду є безкорислива
діяльність, спрямована на надання
матеріальної, фінансової допомоги та
різних послуг особам, які їх
потребують.

Відповідно до ст.20 Закону України „Про
статус ветеранів війни, гарантії їх
соціального захисту" громадські
організації та інші об'єднання
ветеранів війни в межах своїх
повноважень сприяють розробленню
рішень органами законодавчої та
виконавчої влади, представляють і
захищають законні інтереси своїх
членів у державних органах і
громадських організаціях, здійснюють
інші повноваження, передбачені
законодавством України про об'єднання
громадян. Центральні та місцеві органи
виконавчої влади, органи місцевого
самоврядування, Рада Міністрів
Автономної республіки Крим у межах
своєї компетенції надають
ветеранським організаціям фінансову
підтримку, кредити з коштів
відповідних бюджетів, а також
безплатно надають будинки, приміщення,
обладнання та інше майно, необхідне
для здійснення їх статутних завдань.
Ветеранські організації звільняються
від плати за користування
комунальними послугами (газом,
електроенергією та іншими послугами) в
межах середніх норм споживання
(надання), телефоном у приміщеннях та
будинках, які вони займають.

Керуючись зазначеною ст.20 Закону
України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту"
Одеська міська рада рішеннями №1381
-ХХІV від 11.07.03. та №1803 -V від 05.10.07.
встановила пільговий розмір орендної
плати у розмірі 1,0грн. на рік для
громадських та благодійних
організацій , в тому числі для
відповідача за первісним позовом
Одеського міського благодійного фонду
соціальної підтримки бідуючих
інвалідів ВВВ, учасників БД, удовиць та
родин загинувши воїнів, ветеранів
праці „Порятунок" за користування
нежитловим приміщенням першого
поверху площею 135,4 кв.м., яке
розташоване за адресою: м. Одеса,
Французький бульвар, 12/1.

Слід зазначити, що рішення Одеської
міської ради №1381 -ХХІV від 11.07.03. та №1803
-V від 05.10.07., якими було встановлено
пільговий розмір орендної плати у
розмірі 1,0грн. для позивача за
первісним позовом не скасовано і не
визнано недійсним, і є діючим, про що
свідчить відповідь Одеської міської
ради за вихідним №ЗПИ-65/ГС від 02.12.14
(а.с.22) і не заперечувалося
представниками позивача за первісним
позовом.

Проте, в порушення зазначеної вище ст.20
Закону України „Про статус ветеранів
війни, гарантії їх соціального захисту"
та рішень Одеської міської ради №1381
-ХХІV від 11.07.03. та №1803 - V від 05.10.07. було
укладено між сторонами додатковий
договір №1 про внесення змін до
договору оренди нежитлового
приміщення від 20.08.13. №9/56 в частині
збільшення розміру орендної плати (п.1.3,
п.1.4 додаткового договору №1).

Згідно ст. 202 ЦК України договір оренди
є правочином.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства.

За вимогами ст.215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення стороною вимог, які
встановлені ч.1 ст.203 ЦК України.

З врахуванням вимог ст. 217 ЦК України,
недійсність окремої частини правочину
не має наслідком недійсності інших
його частин правочину в цілому, якщо
можна припустити, що правочин був би
вчинений і без включення до нього
недійсної частини.

Недійсний правочин не створює
юридичних наслідків, крім тих, що
пов'язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 ЦК
України).

Отже, п.1.3.-1.4. додаткового договору №1
про внесення змін до договору №9/56 від
20.08.13. не відповідає вимогам ст.20 Закону
України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального захисту" і
договір №9/56 від 20.08.13. є вчинений без
спірних п.1.3 та п.1.4 додаткового
договору №1 про внесення змін до
зазначеного договору.

Крім того, зазначені пункти
додаткового договору суперечать
інтересам держави щодо втілення
політики держави та державних програм
націлених на підтримку та захист
ветеранів Великої Вітчизняної війни,
учасників бойових дій, ветеранів праці
та їх шану в суспільстві.

За умовами п.1.2 договору оренди №9/56 від
20.08.13. строк його дії був встановлений
із 20.08.13. по 20.08.13., а за умовами п.7.7. після
закінчення строку дії договору орендар
має переважне право на його
продовження у разі належного виконання
умов договору. Оскільки ні одна із
сторін не заперечувала проти
продовження дії договору то відповідно
до вимог ст.764 ЦК України та ч.2 ст.17
Закону України „Про оренду державного
та комунального майна" договір №9/56 від
20.08.13. вважається продовженим на
наступні 10 років, яким визначена
орендна плата в розмірі 1,0грн. в рік.

Таким чином, враховуючи вищевикладене
суд приходить до висновку про визнання
недійсними п.1.3. та п.1.4. додаткового
договору №1 від 02.10.13. та про
задоволення зустрічного позову.

Отже, оскільки суд встановив, що дія
договору №9/56 від 20.08.13. є продовженою,
яким було встановлено орендну плату в
розмірі 1,0грн. в рік та визнав
недійсними п.1.3. і п.1.4 додаткового
договору №1 про внесення змін до
договору №9/56, то відсутні підстави для
нарахування боргу по орендній платі та
пені на підставі додаткового договору
№1, а відтак і підстави для розірвання
договору №9/56 від 20.08.03. і виселення
відповідача за первісним позовом.

Також позивачем за первісним позовом
не надано належних доказів, які б
підтверджували неналежне виконання
умов договору відповідачем за
первісним позовом.

Доводи позивача щодо вичерпання своєї
дії рішення Одеської міської ради від
05.10.07. №1803-V спростовується матеріалами
справи, зокрема: відповіддю Одеської
міської ради за №ЗПИ-65/ГС від 07.12.14.,
згідно якої зазначене рішення є діючим
(а.с.122).

А доводи позивача щодо не
застрахування об'єкту оренди
спростовуються договором
добровільного страхування майна
№МСОМ/17/96/2012 від 23.10.12., згідно якого
відповідач застрахував орендоване
приміщення, яке знаходиться у м. Одесі,
Французький бульвар, 12/1, у „Страховій
компанії „Мегаполіс" (а.с.107).

Також відповідачем укладено договір на
постачання теплової енергії від 01.11.06.

Суд не приймає доводи позивача за
первісним позовом щодо не укладення
договору з балансоутримувачем,
оскільки права позивача в цій частині
не порушені. Доказів, які б
підтверджували ухилення відповідача
від укладення договору з
балансоутримувачем позивач не надав і
такі відсутні в матеріалах справи.

Не заслуговують на увагу і доводи
позивача в частині посилання на ст.759 ЦК
України, ст.283 ГК України та ст.2 Закону
України „Про оренду державного та
комунального майна" щодо обов'язкової
платності договору оренди, тому що
доводи спростовуються в цій частині
договором №9/56 від 20.08.03., яким
передбачено пільгову орендну плату в
розмірі 1,0грн. та рішеннями Одеської
міської ради №1381 -ХХІV від 11.07.03. та №1803
-V від 05.10.07., якими остання встановила
пільговий розмір орендної плати у
розмірі 1,0грн. на рік для громадських
та благодійних організацій, в тому
числі для Одеського міського
благодійного фонду соціальної
підтримки бідуючих інвалідів ВВВ,
учасників БД, удовиць та родин
загинувши воїнів, ветеранів праці
„Порятунок" за користування
нежитловим приміщенням першого
поверху площею 135,4 кв.м., яке
розташоване за адресою: м. Одеса,
Французький бульвар, 12/1 та ст. 20 Закону
України „Про статус ветеранів війни,
гарантії їх соціального статусу", яким
безплатно передаються в користування
приміщення для здійснення статутних
завдань.

Отже, позивач не довів тих обставин, на
які посилався у первісному позові.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довеси ті обставини на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку про відмову в
задоволенні первісного позову за
безпідставністю та про задоволення
зустрічного позову.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача за
зустрічним позовом і на позивача за
первісним позовом.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні первісного позову
відмовити повністю.

2. Зустрічний позов задовольнити
повністю.

3. Визнати недійсним п.1.3-1.4 додаткового
договору №1 від 02.10.13. про внесення змін
до договору оренди не житлового
приміщення від 20.08.03. №9/56, укладеного
між Департаментом комунальної
власності Одеської міської ради (65039, м.
Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) та Одеським міським благодійним
фондом соціальної підтримки бідуючих
інвалідів ВВВ, учасників бойових дій,
удовиць та родин загинувших воїнів,
ветеранів праці "Порятунок" (65044, м.
Одеса, Французький бульвар, 12/1, ).

4. Стягнути із Департаменту комунальної
власності Одеської міської ради (65039, м.
Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) в доход Державного бюджету
України (отримувач: ГУ ДКСУ в Одеській
області, , рахунок
№3008, банк отримувача: ГУ ДКСУ в
Одеській області, МФО 828011, код
бюджетної класифікації 22030001; ) судовий збір в сумі
1218,00грн.

Рішення господарського суду може бути
оскаржене шляхом подання апеляційної
скарги до Одеського апеляційного
господарського суду, яка подається
через місцевий господарський суд
протягом 10-денного строку з моменту
складення та підписання повного тексту
рішення.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
на подання апеляційної скарги, якщо не
буде подано апеляційну скаргу. У разі
подання апеляційної скарги, рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення
підписано 12 грудня 2014 року

Головуючий суддя
Я.В. Брагіна

Суддя
Т.Г. Д'яченко

Суддя
О.Ю. Оборотова