ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2014 р.Справа № 915/304/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.В. Поліщук, С.В. Таран (на
підставі розпорядження в.о. голови суду
від 22.10.2014 р. № 2575)

при секретарі судового засідання: І.М.
Станковій

за участю представників сторін:

від позивача - С.В. Шутяк

від відповідача 1 - Л.І. Спасенко

від відповідача 7 - О.Г. Кравченко

треті особи - ОСОБА_4, ОСОБА_5

Інші представники сторін в судове
засідання не з'явились, про день, час та
місце розгляду апеляційної скарги
повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Державного підприємства «Державна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом»

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 25.09.2014 року

у справі № 915/304/14

за позовом Міжнародної благодійної
організації «Екологія-Право-Людина»

до відповідачів:

1) Арбузинської районної державної
адміністрації Миколаївської області;

2) Відділу Держземагенства в
Арбузинському районі Миколаївської
області;

3) Доманівської районної державної
адміністрації Миколаївської області;

4) Відділу Держземагенства у
Доманівському районі Миколаївської
області;

5) Южноукраїнської міської ради
Миколаївської області;

6) Відділу Держземагенства у м.
Южноукраїнську Миколаївської області;

7) Державного підприємства «Державна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом»;

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - ОСОБА_5, ОСОБА_4,
Регіонального ландшафтного парку
«Гранітно-Степове Побужжя»,
Національного природного парку
«Бузький гард»

про визнання недійсними державних
актів на право постійного користування
земельними ділянками, скасування
записів реєстрації державних актів,
повернення державних актів до архівів

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року Міжнародна
благодійна організація
«Екологія-Право-Людина» звернулась до
місцевого господарського суду з
позовом до відповідачів: 1.Арбузинської
районної державної адміністрації;
2.Арбузинського районного відділу
земельних ресурсів Держкомзему
України; 3.Богданівської сільської
ради; 4.Доманівського районного відділу
земельних ресурсів Держкомзему
України; 5.Южноукраїнської міської
ради; 6.Южноукраїнського міського
відділу земельних ресурсів
Держкомзему України; 7.Державного
підприємства «Державна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
про:

-визнання недійсним державного акту на
право постійного користування
земельною ділянкою площею 11,5863 га серії
ЯЯ № 198650, зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за
№ 56;

-скасування запису реєстрації
державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 11,5863 га серії ЯЯ № 198650,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 56;

-визнання недійсним державного акту на
право постійного користування
земельною ділянкою площею 11,7992 га серії
ЯЯ № 198651, зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за
№ 01;

-скасування запису реєстрації
державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 11,7992 га серії ЯЯ № 198651,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01;

-визнання недійсним державного акту на
право постійного користування
земельною ділянкою площею 4,3363 га серії
ЯЯ № 198652, зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за
№ 03;

-скасування запису реєстрації
державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 4,3363 га серії ЯЯ № 198652,
зареєстрованого в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 03;

-повернення до відповідних архівних
державних органів земельних ресурсів
зазначені державні акти, де
зберігається другий примірник цих
документів (а.с. 3-5, т.2)

Позовні вимоги обґрунтовані
скасуванням постанови Кабінету
Міністрів України від 20.06.06 р. № 841, на
підставі якої були видані ДП «Державна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» спірні державні акти на
право постійного користування
земельними ділянками.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області 14.03.14 р. порушено
провадження у справі із призначенням
до розгляду (а.с. 1-2 т.1).

Відділ Держземагенства у
Доманівському районі у відзиві на
позов просив відмовити в його
задоволенні, та припинити провадження
у справі (а.с. 57-58 т.1, 1-2 т.2).

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 31.03.13 р.
залучено до участі у справі в якості
третіх осіб, без самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача -
ОСОБА_5, ОСОБА_4 (а.с. 65-68 т.1).

Зазначені треті особи у своїх
поясненнях підтримали позовні вимоги
та просили їх задовольнити (а.с. 148-151 т.1).

ДП «Державна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» у відзиві на
позовну заяву просило припинити
провадження у справі на підставі п.1 ч. 1
ст. 80 ГПК України або відмовити в
задоволенні позовних вимог, у зв'язку
із відсутністю правових підстав, які
передбачають припинення права
користування земельною ділянкою, з
посиланням на ст. 141 Земельного Кодексу
України. Крім того, останній у своїй
заяві від 12.05.14 р. просив застосувати
строки позовної давності (а.с. 211-213 т.1,
48-49 т.2).

12.05.14 р. позивачем подано заяву про
уточнення позовних вимог, якою
останній просив:

-визнати недійсним державний акт на
право постійного користування
земельною ділянкою площею 11,5863 га серії
ЯЯ № 198650, зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за
№ 56;

-скасувати запис цієї реєстрації та
внести зміни у Поземельну книгу та
Державний земельний кадастр щодо зміни
цільового призначення земельної
ділянки з категорії 3.1.3 на 4 категорію
та зміни користувача з НАЕК
«Енергоатом» на РЛП «Гранітно-Степове
Побужжя»;

-визнати недійсним державний акт на
право постійного користування
земельною ділянкою площею 11,7992 га серії
ЯЯ № 198651, зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за
№ 01;

-скасувати запис цієї реєстрації та
внести зміни у Поземельну книгу та
Державний земельний кадастр щодо зміни
цільового призначення земельної
ділянки з категорії 3.1.3 на 4 категорію
та зміни користувача з НАЕК
«Енергоатом» на РЛП «Гранітно-Степове
Побужжя»;

-визнати недійсним державний акт на
право постійного користування
земельною ділянкою площею 4,3363 га серії
ЯЯ № 198652, зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за
№ 03;

-скасувати запис цієї реєстрації та
внести зміни у Поземельну книгу та
Державний земельний кадастр щодо зміни
цільового призначення земельної
ділянки з категорії 3.1.3 на 4 категорію
та зміни користувача з НАЕК
«Енергоатом» на РЛП «Гранітно-Степове
Побужжя»;

-повернути до відповідних архівних
державних органів земельних ресурсів
зазначені державні акти, де
зберігається другий примірник цих
документів (а.с. 50-59 т.2).

Ухвалою суду першої інстанції від
12.05.2014 р. відмовлено позивачу у
прийнятті до розгляду уточнення
позовної заяви в частині додатково
заявлених позовних вимог щодо внесення
змін у Поземельну книгу та Державний
земельний кадастр щодо зміни цільового
призначення земельної ділянки;
замінено Арбузинський районний відділ
земельних ресурсів Держкомзему у
Миколаївській області на
правонаступника - Відділ
Держземагенства в Арбузинському
районі Миколаївської області;
Доманівський районний відділ
земельних ресурсів Держкомзему у
Миколаївській області на
правонаступника - Відділ
Держземагенства у Доманівському
районі Миколаївської області;
Южноукраїнський міський відділ
земельних ресурсів Держкомзему у
Миколаївській області на
правонаступника - Відділ
Держземагенства у м. Южноукраїнську
Миколаївської області (а.с. 80-83 т.2).

Арбузинська РДА у своїй заяві від 12.04.14
р. заперечувало проти задоволення
позовних вимог, у зв'язку із тим, що
заявлена до неї вимога не відноситься
до кола повноважень останнього (а.с. 91
т.2).

Відділ Держземагенства в
Арбузинському районі у клопотанні від
29.05.14 р. не визнавав себе належним
відповідачем, оскільки у останнього
відсутні повноваження у сфері
реєстрації державних актів на право
постійного користування земельними
ділянками (а.с. 159-160 т.2).

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 29.05.14 р.
залучено до участі у справі в якості
третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - Регіональний
ландшафтний парк «Гранітно-Степове
Побужжя», Національний природний парк
«Бузький гард» (а.с. 145-147, 164-166 т.2).

Національний природний парк «Бузький
гард» у своїх поясненнях підтримав
позовні вимоги (а.с. 93-96 т.3).

Ухвалою суду першої інстанції від 12.08.14
р. замінено первісного відповідача -
Богданівську сільську рада належним
відповідачем - Доманівською районною
державною адміністрацією (а.с. 99-101 т.4).

ДП «Державна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» у своїй заяві
від 25.09.14 р. просило залучити в якості
третьої особи, на стороні відповідача -
ДП «Державна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом», ДП «Екоінформ»
Інституту геохімії навколишнього
середовища НАН України та МНС України,
у задоволенні якої відмовлено, про що
зазначено в оскарженому рішенні (а.с.
146-147 т.4).

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 25.09.14 р.
(головуючий суддя Бездоля Д.О., судді
Бритавська Ю.С., Олейняш Е.М.),
оформленим відповідно до вимог ст. 84
ГПК України 02.10.14 р., позов задоволено
частково, визнано недійсними три
державні акти на право постійного
користування земельною ділянкою серії
ЯЯ № 198650, серії ЯЯ № 198651, серії ЯЯ
№ 198652, зареєстровані 19.07.06 р., 20.07.06 р. в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 56, №
01, № 03, в іншій частині
позову відмовлено, стягнуто з
Арбузинської районної державної
адміністрації, Доманівської районної
державної адміністрації,
Южноукраїнської міської ради до
Державного бюджету України по 1218,00 грн.
судового збору з кожного (а.с. 177-188 т.4).

Не погодившись з рішенням суду, ДП
«Державна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» 10.10.14 р.
звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просило його скасувати, в
задоволенні позову відмовити повністю,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального та матеріального права
(а.с. 20-24 т.5).

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 24.10.14 р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду
(а.с. 2-3 т.5).

Арбузинська райдержадміністрація у
запереченнях на апеляційну скаргу
підтримала її та просила скаргу
задовольнити, рішення суду скасувати, у
позові відмовити (а.с. 43 т.5).

Відділ Держземагенства в
Арбузинському районі та
Южноукраїнська міська рада у своїх
клопотаннях просили розглянути
апеляційну скаргу за відсутністю їх
представників (а.с. 40-41, 66 т.5).

Міжнародна благодійна організація
«Екологія-Право-Людина» у запереченнях
на апеляційну скаргу просила рішення
залишити без змін, а апеляційну скаргу
без задоволення (а.с. 73-77 т.5).

Відзиви на апеляційну скаргу від інших
сторін не надходили.

По справі оголошувалась перерва до
04.12.14 р. (а.с. 69-70 т.5).

Заслухавши представників позивача,
відповідача - 1, відповідача - 7 та третіх
осіб - ОСОБА_4 і ОСОБА_5, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм процесуального
та матеріального права, судова колегія
зазначає наступне.

Рішенням Миколаївської обласної ради
народних депутатів від 18.03.94р. № 27
створено Регіональний ландшафтний
парк «Гранітно-Степове Побужжя», який
зареєстрований в Єдиному державному
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців - 21.08.1995 р. (а.с. 80 т.1,
183-185 т.2, 42 т.3).

ДП «Державна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» зареєстровано в
Єдиному державному реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
24.12.1996 р. (а.с. 156 т.3).

У відповідності до ч. 1 ст. 116 Земельного
кодексу України (в редакції станом на
20.06.2006 р.) громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування та державних органів
приватизації щодо земельних ділянок,
на яких розташовані об'єкти, які
підлягають приватизації, в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 123 означеного Кодексу
надання земельних ділянок юридичним
особам у постійне користування
здійснюється на підставі рішень
органів виконавчої влади та органів
місцевого самоврядування за проектами
відведення цих ділянок.

Постановою Кабінету Міністрів України
від 20.06.2006 р. № 841 «Про надання земельних
ділянок у постійне користування»
вирішено погодитися з пропозицією
Міністерства палива та енергетики щодо
надання у постійне користування ДП
«Державна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» із земель запасу
із зміною цільового призначення
земельних ділянок за переліком згідно
з додатком загальною площею 27,7218
гектара (землі державної власності
природоохоронного призначення, а саме
площею 11,5863га Арбузинського району,
площею 117992 га Доманівського району,
площею 4,3363 га м. Южноукраїнська) після
прийняття Миколаївською обласною
радою рішення про виключення
зазначених ділянок в установленому
порядку із складу Регіонального
ландшафтного парку «Гранітно-Степове
Побужжя» для розміщення хвостової
частини Олександрівського водосховища
згідно з проектом, затвердженим
розпорядженням Кабінету Міністрів
України від 17.06.2002 р. № 342 (а.с. 112-113 т.1).

Рішенням Миколаївської обласної ради
від 06.07.06 р. № 10 виключено зі складу
Регіонального ландшафтного парку
«Гранітно-Степове Побужжя» земельні
ділянки загальною площею 27,7218 га для
розміщення хвостової частини
Олександрівського водосховища згідно
з додатком до постанови Кабінету
Міністрів України від 20.06.2006 р. № 841 (а.с.
174 т.1).

Згідно ч. 1 ст. 125, ч. 1 ст. 126 Земельного
кодексу України (в редакції станом на
19.07.2006 р. - 20.07.2006 р.) право власності та
право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою, та
його державної реєстрації. Право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою посвідчується державними
актами.

За умовами п. 1.4 Інструкції про порядок
складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 04.05.1999 р. № 43, зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 04.06.1999р.
за № 354/3647 (в чинній редакції станом на
19.07.2006 р. - 20.07.2006 р.) державний акт на
право власності на земельну ділянку та
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою
видається на підставі рішення Кабінету
Міністрів України, обласної, районної,
Київської і Севастопольської міських,
міської, селищної, сільської ради, Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласної, районної Київської і
Севастопольської міських державних
адміністрацій.

Відповідно до п. 2.14 цієї Інструкції
державний акт на право власності на
земельну ділянку або на право
постійного користування земельною
ділянкою складається у двох
примірниках, підписується органом,
який прийняв рішення про передачу
(надання) земельної ділянки у власність
(постійне користування), та відповідним
державним органом земельних ресурсів.
У разі відчуження земельних ділянок із
земель приватної власності державний
акт на право власності на земельну
ділянку підписує відповідний
державний орган земельних ресурсів на
підставі копії відповідного договору,
вірність якої засвідчена нотаріусом.

На підставі вищезазначеної постанови
Кабінету Міністрів України від 20.06.2006 р.
№ 841 ДП «Державна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
видані наступні державні акти на право
постійного користування земельною
ділянкою:

-серії ЯЯ № 198650 на земельну ділянку
площею 11,5863 га, розташованою в межах
території Арбузинського району,
зареєстрований 19.07.2006 р. в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 56 (а.с.
13 т.1);

-серії ЯЯ № 198651 на земельну ділянку
площею 11,7992 га, розташованою в межах
території Богданівської сільської
ради, зареєстрований 19.07.2006 р. в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01 (а.с.
14 т.1);

-серії ЯЯ № 198652 на земельну ділянку
площею 4,3363 га, розташованою в межах
території м. Южноукраїнськ,
зареєстрований 20.07.2006 р. в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 03 (а.с.
15 т.1).

Постановою Центрального районного
суду м. Миколаєва від 22.01.2007р. у справі №
2-а-5-615/07/1423 за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5
до Миколаївської міської ради, ДП
Національної атомної енергогенеруючої
компанії «Енергоатом», залишеною без
змін ухвалою Одеського апеляційного
адміністративного суду від 06.11.2012 р.,
визнано незаконним та скасовано
рішення Миколаївської обласної ради
від 06.07.2006р. № 10 «Про виключення
земельних ділянок» (а.с. 198-204 т.2, 100-110 т.3).

Постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.11.2010р. у справі № 2а-9770/10/2670 позов
Міжнародної благодійної організації
«Екологія-Право-Людина» до Кабінету
Міністрів України, за участю третіх
осіб - ДП «Державна атомна
енергогенеруюча компанія
«Енергоатом», Южно-Української атомної
електростанції про визнання
протиправною та скасування постанови
Кабінету Міністрів України від 20.06.2006 р.
№ 841 задоволено (а.с. 19-25 т.1).

Зазначена постанова суду мотивована
тим, що постанова Кабінету Міністрів
України від 20.06.2006 р. № 841 суперечить:

-ст. 123 Земельного кодексу України,
оскільки суду не подано доказів
отримання землекористувачем усіх
необхідних погоджень на відведення
йому земельних ділянок загальною
площею 27,7218 гектара (проект землеустрою
не погоджено Держуправлінням
екоресурсів у Миколаївській області);

-ст.ст. 51-53 Закону України «Про природно
- заповідний фонд України», оскільки
суду не подано доказів на
підтвердження обставини дотримання
процедури зміни цільового призначення
земельних ділянок загальною площею
27,7218 гектара (виключення її зі складу
Регіонального ландшафтного парку
«Гранітно-Степове Побужжя»);

-ст. 151 Земельного кодексу України,
оскільки суду не подано доказів на
підтвердження обставини погодження
Верховною Радою України розміщення на
земельних ділянках загальною площею
27,7218 хвостової частини
Олександрійського водосховища.

Постановою Київського апеляційного
адміністративного суду від 15.02.2011р. у
справі №2а-9770/10/2670 постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.11.2010 р. скасовано, у задоволенні
позову відмовлено (а.с. 26 т.1).

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 29.11.2011 р. №К/9991/14764/11 у
справі №2а-9770/10/2670 постанову Київського
апеляційного адміністративного суду
15.02.2011р. скасовано, постанову Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.11.2010 р. залишено в силі (а.с. 27-28 т.1)

Постановою Верховного суду України від
29.05.2012 р. у справі № 2а-9770/10/2670 у
задоволенні заяв Кабінету Міністрів
України, ДП «Державна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
в особі відокремленого підрозділу
«Южноукраїнська атомна електрична
станція» про перегляд ухвали суду
Вищого адміністративного суду України
від 29.11.2011 р. відмовлено (а.с. 111-112 т. 3).

Ухвалою Окружного адміністративного
суду м. Києва від 03.09.2013 р. у зв'язку із
відмовою від позову закрито
провадження в адміністративній справі
№ 826/6881/13-а за позовом Міжнародної
благодійної організації
«Екологія-Право-Людина» до Кабінету
Міністрів України, ДП «Державна атомна
енергогенеруюча компанія
«Енергоатом», за участю третіх осіб -
Відділу Держкомзему у Арбузинському
районі, Відділу Держкомзему у м.
Южноукраїнськ, Відділу Держкомзему у
Доманівському районі про визнання
нечинним та скасування державної
реєстрації актів на право постійного
користування земельною ділянкою серії
ЯЯ № 198650 від 19.07.2006 р., № 198651 від
19.07.2006 р., № 198652 від 20.07.2006 р., припинення
користування земельною ділянкою та
зобов'язання її звільнити та внесення
змін до поземельної книги (а.с. 88-89 т. 2).

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу
України (в редакцій чинній на момент
прийняття оскарженого рішення суду)
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Згідно ст. 152 Земельного кодексу
України (в редакцій чинній на момент
прийняття оскарженого рішення суду)
держава забезпечує громадянам та
юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю. Власник
земельної ділянки або землекористувач
може вимагати усунення будь-яких
порушень його прав на землю, навіть
якщо ці порушення не пов'язані з
позбавленням права володіння
земельною ділянкою, і відшкодування
завданих збитків. Захист прав громадян
та юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється шляхом: а) визнання прав;
б) відновлення стану земельної ділянки,
який існував до порушення прав, і
запобігання вчиненню дій, що порушують
права або створюють небезпеку
порушення прав; в) визнання угоди
недійсною; г) визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування; ґ)
відшкодування заподіяних збитків; д)
застосування інших, передбачених
законом, способів.

Відповідно до п. 2.3. постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 р. № 6 «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» із змінами та
доповненнями (в редакцій чинній
на момент прийняття оскарженого
рішення суду) державні акти про право
власності або право постійного
користування на земельну ділянку є
документами, що посвідчують відповідне
право і видаються на підставі рішень
Кабінету Міністрів України, обласних,
районних, Київської і Севастопольської
міських, селищних, сільських рад, Ради
Міністрів Автономної Республіки Крим,
обласної, районної, Київської і
Севастопольської міських державних
адміністрацій. У спорах, пов'язаних з
правом власності або постійного
користування земельними ділянками,
недійсними можуть визнаватися як
зазначені рішення, на підставі яких
видано відповідні державні акти, так і
самі акти про право власності чи
постійного користування. Разом з тим
господарським судам слід враховувати,
що право, посвідчене державними актами,
є похідним від відповідного рішення
органу державної влади чи органу
місцевого самоврядування про передачу
земельної ділянки у власність чи в
користування, а тому з огляду на
приписи частини першої статті 16 ЦК
України та статті 152 ЗК України захист
прав осіб на земельні ділянки не може
здійснюватися лише шляхом визнання
відповідного державного акта
недійсним, якщо рішення, на підставі
якого видано цей державний акт, не
визнано недійсним у встановленому
порядку.

Задовольняючи позовні вимоги в частині
визнання недійсними 3х державних актів
на право постійного користування
земельною ділянкою, місцевий
господарський виходив з того, що
останні підлягають визнанню
недійсними на тих же підставах, що і
рішення, на підставі яких ці акти були
видані (постанова Кабінету Міністрів
України від 20.06.2006 р. № 841), тобто на
підставах ст. ст. 123, 151 Земельного
кодексу України (відсутність
погодження проекту землеустрою
відповідними органами) та ст. ст. 51-53
Закону України «Про природно -
заповідний фонд України» (недотримання
процедури зміни цільового призначення
земельних ділянок).

Судова колегія не погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, оскільки чинним
законодавством не передбачено таких
підстав як відсутність погодження
проекту землеустрою відповідними
органами та недотримання процедури
зміни цільового призначення земельних
ділянок для визнання недійсними
державних актів на право постійного
користування земельною ділянкою.

Отже, саме факт скасування постанови
Кабінету Міністрів України від 20.06.2006 р.
№ 841 на підставі якої ДП «Державна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» були видані 3 спірні
державні акти на право постійного
користування земельною ділянкою є
підставою для визнання їх недійсними,
оскільки вказана вимога є похідною.

Враховуючи викладене, доводи скаржника
стосовно вичерпного переліку підстав
припинення права користування
земельною ділянкою, наведеного у ст. 141
Земельного кодексу України не
приймаються до уваги колегією суддів,
оскільки вказана норма встановлює
перелік підстав припинення права
користування земельною ділянкою для
випадків, коли це право було набуто у
встановленому законом порядку, а не на
підставі незаконного рішення Кабінету
Міністрів України.

З урахуванням наведеного, судова
колегія дійшла висновку про
задоволення позовних вимог про
визнання недійсними 3х державних актів
на право постійного користування
земельною ділянкою, саме на підставі
скасування постановою Окружного
адміністративного суду м. Києва від
09.11.2010 р. у справі № 2а-9770/10/2670, яка
набрала законної сили 29.11.2011р. та згідно
ч. 3 ст. 35 ГПК України має преюдиціальне
значення для вирішення спору у даній
справі, постанови Кабінету Міністрів
України від 20.06.2006 р. № 841, на підставі
якої ДП «Державна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
видавались оскаржені державні акти.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог в частині скасування записів
реєстрації спірних державних актів,
місцевий господарський суд виходив з
того, що ці вимоги заявлені позивачем
на підставі норм Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на земельну ділянку і право
постійного користування земельною
ділянкою та договорів оренди землі,
затвердженої наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 04.05.1999 р. № 43, Тимчасового порядку
ведення державного реєстру земель,
затвердженого наказом Державного
комітету України по земельних ресурсах
від 02.07.2003 р. № 174 та Порядку ведення
Поземельної книги і Порядку ведення
Книги записів про державну реєстрацію
державних актів на право власності на
земельну ділянку та на право
постійного користування земельною
ділянкою, договорів оренди землі,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 09.09.2009 р. № 1021, які
на день прийняття оскарженого рішення
втратили чинність.

Суд апеляційної інстанції не
погоджується з такими висновками суду
першої інстанції з огляду на слідуюче.

За умовами п. 5, 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного
кодексу України загальними засадами
цивільного законодавства є: судовий
захист цивільного права та інтересу;
справедливість, добросовісність та
розумність.

У відповідності ч. 3 ст. 5 Цивільного
кодексу України якщо цивільні
відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

Частиною 7 ст. 4 Господарського
процесуального кодексу України
забороняється відмова у розгляді
справи з мотивів неповноти, неясності,
суперечливості чи відсутності
законодавства, яке регулює спірні
відносини.

Отже, відмова в частині позовних вимог
про скасування записів реєстрації
спірних державних актів саме з підстав
втрати чинності нормативно-правових
актів, на які посилався позивач у своїй
позовній заяві є порушенням
вищезазначених норм права.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу
України (в редакції станом на 19.07.2006 р. -
20.07.2006 р.) право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Таким чином, існування запису про
реєстрацію спірних державних актів за
умови визнання цих державних актів
недійсними в подальшому створить
невизначеність у правовідносинах, а
відтак судова колегія вважає, що
скасування реєстрації запису
державних актів є похідною вимогою від
визнання недійсними цих державних
актів, а тому задоволення первісної
позовної вимоги тягне за собою
задоволення й похідної вимоги,
оскільки відпала підстава
користування цими земельними
ділянками ДП «Державна атомна
енергогенеруюча компанія
«Енергоатом».

Пунктом 60 Порядку ведення Державного
земельного кадастру, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17.10.2012 р. № 1051 встановлено,
що запис у Поземельній книзі
скасовується (поновлюється) Державним
кадастровим реєстратором на підставі
рішення суду.

Враховуючи викладене, судова колегія
дійшла висновку про наявність підстав
для задоволення позовних вимог в
частині скасування записів реєстрації
3х державних актів на право постійного
користування земельною ділянкою, а
тому рішення суду в цій частині
підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про повернення до
відповідних архівних державних
органів земельних ресурсів зазначені
державні акти, де зберігається другий
примірник цих документів, колегія
суддів зазначає, що вона не підлягає
задоволенню, оскільки не відповідає
способам захисту цивільних прав та
інтересів у розумінні ст. 16 Цивільного
кодексу України та ст. 20 Господарського
кодексу України.

Стосовно інших доводів, викладених в
апеляційній скарзі судова колегія
зазначає слідуюче.

Частинами 1, 2 ст. 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням. У
випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право також звертатися державні
та інші органи, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі справи
у спорах, що виникають із земельних
відносин, в яких беруть участь суб'єкти
господарської діяльності, за винятком
тих, що віднесено до компетенції
адміністративних судів.

Згідно п. 3, 3.1. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 24.10.2011
р. № 10 «Про деякі питання підвідомчості
і підсудності справ господарським
судам» у вирішенні питання про те, чи є
правовідносини господарськими, а спір -
господарським, слід виходити з
визначень, наведених у статті 3
Господарського кодексу України.
Господарський спір підвідомчий
господарському суду, зокрема, за таких
умов: участь у спорі суб'єкта
господарювання; наявність між
сторонами, по-перше, господарських
відносин, врегульованих Цивільним
кодексом України, Господарським
кодексом України, іншими актами
господарського і цивільного
законодавства, і, по-друге, спору про
право, що виникає з відповідних
відносин; наявність у законі норми, що
прямо передбачала б вирішення спору
господарським судом; відсутність у
законі норми, що прямо передбачала б
вирішення такого спору судом іншої
юрисдикції.

Пунктом 19 цієї постанови пленуму
Вищого господарського суду України
встановлено, що у вирішенні питань,
пов'язаних з підвідомчістю справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин, господарським судам слід
враховувати викладене в пункті 1
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 17.05.2011
р. № 6 «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин».

Так, у п. 1.1., 1.3. означеної постанови
пленуму Вищого господарського суду
України постанови встановлено, що
питання про те, чи підвідомча
господарському суду справа у спорі, що
виник із земельних правовідносин,
повинно вирішуватись залежно від того,
який характер мають спірні
правовідносини, тобто чи є вони
приватноправовими чи
публічно-правовими, та чи відповідає
склад сторін у справі статті 1
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК). У порядку
господарського судочинства вирішенню
підлягають у тому числі інші спори,
пов'язані з правами і охоронюваними
законом інтересами суб'єктів
господарювання та інших юридичних осіб
на земельні ділянки.

За приписами п. 2.3. цієї постанови
пленуму Вищого господарського суду
України відповідно до ст. 152 Земельного
кодексу України захист прав осіб на
земельні ділянки може здійснюватися
лише шляхом визнання відповідного
державного акта недійсним, якщо
рішення, на підставі якого видано цей
державний акт, визнано недійсним.

З огляду на викладене, даний спір
підвідомчий господарському суду, а
відтак висновок суду першої інстанції
щодо відсутності підстав для
припинення провадження у даній справі
на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України є
обґрунтованим та відповідаючим
чинному законодавству.

Висновок суду першої інстанції, що
початок перебігу строку позовної
давності з даними позовними вимогами
розпочався з дати винесення ухвали
Вищим адміністративним судом України у
справі № 2а-9770/10/2670, тобто з 29.11.2011 р., а
тому трирічний строк звернення
позивача з відповідним позовом до суду
не пропущено є правомірним та цілком
обґрунтованим, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для застосування строку
позовної давності.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір, від сплати якого позивач у
встановленому порядку звільнений,
стягується з відповідача в доход
бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Судова колегія вважає, оскільки
оскаржені державні акти на право
постійного користування земельною
ділянкою були видані ДП «Державна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» і на підставі цих актів
останнє підтверджує право
користування земельними ділянками,
незважаючи на наявність скасованого
рішення органу влади про надання
земельних ділянок, тобто ДП «Державна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» набуло земельні ділянки
не в передбаченому законом порядку, то
судовий збір при визнанні цих держаних
актів недійсними покладається саме на
останнього, як на зобов'язану особу на
ім'я якої були видані спірні державні
акти, у зв'язку з чим рішення суду в
частині стягнення судового збору з
Арбузинської районної державної
адміністрації, Доманівської районної
державної адміністрації та
Южноукраїнської міської ради по 1218,00
грн. з кожного підлягає скасуванню.

Отже, згідно ст. 49 ГПК України, з ДП
«Державна атомна енергогенеруюча
компанія «Енергоатом» в дохід
Державного бюджету України слід
стягнути судовий збір в сумі 7308,00грн. за
подання позову (6х1218,00 - задоволення
позовних вимог про визнання недійсними
3х державних актів та скасування 3
записів реєстрації цих державних
актів).

Враховуючи, що при поданні апеляційної
скарги скаржником судовий збір
сплачений в сумі 1827,00 грн., тоді як
рішення оскаржувалось в цілому, а тому
судовий збір повинен був бути
сплаченим в розмірі 4263,00 грн. (7
немайнових вимог х 609,00), недоплачена
сума судового збору за апеляційний
перегляд становить 2436,00 грн. і підлягає
стягненню з ДП «Державна атомна
енергогенеруюча компанія
«Енергоатом».

Керуючись ст. ст. 99, 103-105 ГПК
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 25.09.2014 року у
справі № 915/304/14 скасувати частково,
виклавши резолютивну частину в
слідуючий редакції:

« 1.Позовні вимоги задовольнити
частково.

2.Визнати недійсним державний акт на
право постійного користування
земельною ділянкою площею 11,5863 га,
виданий ДП «Державна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
серії ЯЯ № 198650, зареєстрований 19.07.2006 р.
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 56.

3.Скасувати запис реєстрації
державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 11,5863 га, виданий ДП «Державна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» серії ЯЯ № 198650,
зареєстрований 19.07.2006 р. в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 56.

4.Визнати недійсним державний акт на
право постійного користування
земельною ділянкою площею 11,7992 га,
виданий ДП «Державна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
серії ЯЯ № 198651, зареєстрований 19.07.2006 р.
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01.

5.Скасувати запис реєстрації
державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 11,7992 га, виданий ДП «Державна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» серії ЯЯ № 198651,
зареєстрований 19.07.2006 р. в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 01.

6.Визнати недійсним державний акт на
право постійного користування
земельною ділянкою площею 4,3363 га,
виданий ДП «Державна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
серії ЯЯ № 198652, зареєстрований 20.07.2006 р.
в Книзі записів реєстрації державних
актів на право власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 03.

7.Скасувати запис реєстрації
державного акту на право постійного
користування земельною ділянкою
площею 4,3363 га, виданий ДП «Державна
атомна енергогенеруюча компанія
«Енергоатом» серії ЯЯ № 198652,
зареєстрований 20.07.2006 р. в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 03.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити».

Стягнути з ДП «Державна атомна
енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
до Державного бюджету України судовий
збір в сумі 7308,00грн. за подання позову
(за платіжними реквізитами
господарського суду) та 2436,00грн. за
апеляційний перегляд (за платіжними
реквізитами апеляційного
господарського суду).

Доручити господарському суду
Миколаївської області видати
відповідні накази.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання постанови
законної сили.

Повний текст постанови складено 09.12.2014
р.

Головуючий суддя
В.Б. Туренко

Суддя
Л.В. Поліщук

Суддя
С.В. Таран