ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

29.08.2014
Справа № 907/276/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя
Л.С. Журавчак

суддя
Л.І. Пригара

суддя
О.Ф. Ремецькі

Розглянувши матеріали справи

За позовом фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1, м. Перечин

До відповідача відкритого
акціонерного товариства
"Закарпатавтотранс", м. Ужгород

Про стягнення 98782,43 грн.

За участі представників сторін:

Від позивача - ОСОБА_1, фізична особа -
підприємець, ОСОБА_2, предст. по дов. №39
від 23.01.2014 року

Від відповідача - Ігнатьо Б.Я., предст.
по дов.№706 від 23.04.2014 року, Ставичний
П.І., предст. по дов. №707 від 23.04.2014 року;
Стельмах В.В., предст. по дов. № 708 від
23.04.14 року;

СУТЬ СПОРУ: про стягнення 98782,43 грн., в т.
ч. 50843,31 грн. боргу за продані квитки,
32430,50 грн. пені, 12477,44 грн. 3% річних та 3031,18
грн. втрат від інфляції (згідно з заявою
від 02.06.2014)

Позивач підтримав позовні вимоги в
повному обсязі.

Зазначає, що внаслідок порушення
відповідачем зобов"язань за договором
№2 про надання послуг автостанцією
перевізникові від 06.09.2010р., який діє в
редакції постанови Львівського
апеляційного господарського суду від
24.04.2012р. по справі №2/109, винесеної при
врегулюванні в судовому порядку
переддоговірного спору сторін,
позивачу недоплачено за період дії
договору з 01.10.2010р. по 31.12.2013р. 50843,31 грн.
боргу за продані квитки.

Разом з вказаною сумою боргу просить
стягнути 12477,44 грн.(3%) річних, 3031,18 грн.
втрат від інфляції і 32430,50 грн. пені за
прострочку платежу.

Вважає, що позовні вимоги доказані,
зокрема, договором, актами звірки та
первинними документами.

Відповідач, посилаючись на п. 3.5
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. №18 „Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", заявою від 25.04.2014р.
просить повернути позовну заяву без
розгляду відповідно до ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України в зв"язку з недотриманням
позивачем вимог статей 54, 56 та пунктів 2
і 3 ч. 1 ст. 57 вказаного Кодексу щодо
форми, змісту і додатків до позовної
заяви. Вказує, зокрема, що позовна заява
подана без підтвердження за заявником
статусу фізичної особи-підприємця;
заява не містить посилань на
законодавство, на підставі якого даний
позов заявлено; перелік документів,
отриманих товариством, не відповідає
тим, що були додані до позовної заяви.
До того ж , всі додані документи надані
позивачем у незавірених копіях.

У відзиві та додаткових поясненнях від
16.06.2014 №07-03/26-19 до нього відповідач
просить суд відмовити в позові з огляду
на наступне.

Звертаючись із позовом до суду про
стягнення з відповідача суми 99510,29 грн.,
позивач долучив до нього як докази
копію Договору №2 від 06.09.2010р., акт
взаємозвірки від 31.10.2011р., акт
взаємозвірки з 01 по 30 червня 2013р. та
розрахунок 3% річних по розрахунках у
2011-2012 роках.

23 квітня 2014р. відповідач заявив
клопотання про витребування у позивача
доказів - відомостей касового продажу
квитків та квитково-касові листи за
період часу з 01 квітня 2011р. по 31 грудня
2013р.

Водночас клопотанням від 23 квітня 2014р.
відповідач заявив про застосування
строків позовної давності, а позивач
цього ж дня заявив клопотання про
забезпечення доказів - витребування у
відповідача актів звірок за період з
01.01.2011р. по 30.06.2013р.

Окрім цього, тоді ж позивач надав
пояснення щодо нарахування
заборгованості та штрафних санкцій,
викладених у позовній заяві, в яких
вказав про підстави позову та його
предмет. Крім цього, позивачем було
надано суду копію листа Закарпатського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
27.03.2014р., згідно з яким воно
констатувало, що зі сторони ВАТ
„Закарпатавтотранс" акти звірки були
підписані головним бухгалтером
Кабацій М.А.

25 квітня 2014р. позивачем було подано
заяву про уточнення позовної заяви, до
якої долучено копію договору №2 від 06
вересня 2010р., Постанову Вищого
господарського суду України від 17
липня 2012р., Постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
24.04.2012р., розрахунок 3% річних по
розрахунках у 2011-2012рр., акт
взаємозвірки від 31.10.2011р. та акт
взаємозвірки за період з 01.01.2011р. по
30.06.2013р. (30 актів звірок).

Водночас, 25 квітня 2014р. відповідачем
подано до суду копію довідки ЄДРПОУ,
згідно з якою особою, яка вправі діяти
від імені відповідача є голова
правління Косей М.Д., а всі прийняті ним
рішення набувають чинності тільки
після погодження з наглядовою радою.

29 квітня 2014р. позивачем заявлено
клопотання про проведення звірки
розрахунків, яке підтримано
відповідачем із зауваженням про
проведення звірки між сторонами на
підставі первинних документів,
передбачених чинним законодавством та
договором №2 від 06.10.2010р.

Ухвалою господарського суду від
29.04.2014р. сторін зобов'язано провести
звірку взаєморозрахунків на підставі
первинних документів позивача для
визначення розміру боргу за період дії
договору №2, а 22.05.2014р., відповідачем
надано суду письмові пояснення, згідно
з якими позивач відмовився від
проведення звірки на підставі
первинних документів, наявних в його
розпорядженні (додано відеозапис
проведення сторонами звірки).

23 травня 2014р. господарським судом
зобов'язано відповідача скласти акт
звірки за період липень - грудень 2013р.,
які надати суду. Такі акти (6 шт.)
відповідач надав суду разом із
письмовими поясненнями про
повноваження головного бухгалтера та
копіями статуту, положення про
фінансово - економічну службу,
посадової інструкції головного
бухгалтера, наказу №224-к від 16.07.2010р.

З огляду на подання відповідачем актів
звірки за липень - грудень 2013р. у зв"язку
з суттєвими розбіжностями у сумах
вартості реалізованих відповідачем
квитків, господарським судом
призначено звірку розрахунків між
сторонами у вказаному періоді, за
результатами якої складено 6 актів на
підставі первинної документації
позивача, які було долучено до
матеріалів справи супровідним листом
від 02.06.2014р.

Крім того, відповідачем подано
додатковий відзив, до якого долучено
копії актів звірки, складених
позивачем на 34 аркушах.

10.06.2014р. позивачем надано заперечення
проти застосування строків давності та
обґрунтування належності актів звірки
як доказів, при цьому позивачем
долучаються копії касових відомостей
та їх реєстрів на 1154 аркушах.

12.06.2014р. позивачем надано суду
пояснення про реалізовані ним квитки
за період дії договору №2, додатковий
відзив щодо підстав позову та копію
контракту з членом правління Кабацій
М.А.

Вказані докази, що подані суду
позивачем, не є беззаперечною
підставою для задоволення позовних
вимог.

Відповідачем надано суду платіжне
доручення про перерахування ним на
користь позивача у період з 01.10.2010р. по
08.01.2014р. суми 1156575 грн.

Позивачем спростування сплати
даної суми не наведено.

Окрім цього, згідно з пунктом 2.1.2.
Договору №2 від 06.09.2010р. відповідач
зобов"язався видати водіям позивача
оформлену відомість касового продажу
квитків на виконуючий рейс, зробивши
про це відмітку у квитково - касовому
листі.

Таким чином, Договором визначено
первинну документацію, на підставі
якої здійснювалися розрахунки між
сторонами.

Відповідно до ст.1 Закону України
„Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
первинний документ - це документ, який
містить відомості про господарську
операцію та підтверджує її здійснення.
Статтею 9 цього ж Закону передбачено, що
підставою для бухгалтерського обліку
господарської операції є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарської операції.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контрольного
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові
документи можуть бути складені на
паперових або машинних носіях і
повинні мати такі обов"язкові
реквізити: (назву документа (форми);
дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарських операцій і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської операції).

Таким чином, висновки про наявність чи
відсутність будь-якої заборгованості
між сторонами слід робити перш за все
виходячи із первинної документації.

Під час судового розгляду сторонами
було перевірено первинну документацію
за період з липня по грудень 2013 року,
інший період сторонами не звірений
через відмову позивача надати таку
документацію.

З поданих позивачем актів звірок, які
готувалися ним самостійно, вбачається,
що такі підписані головним бухгалтером
відповідача. Однак, відповідачем
доведено, що правом представляти
інтереси товариства наділений голова
правління за погодженням із наглядовою
радою.

Доказів про уповноваження головного
бухгалтера представляти ВАТ
„Закарпатавтотранс" позивачем не
подано. Посилання позивача на
положення про фінансово-економічну
службу ВАТ „Закарпатавтотранс" та
посадову інструкцію, затверджені у 2007
році, є необґрунтованими через їх
невідповідність Статуту, який має вищу
юридичну силу. Із Статутом позивач був
ознайомлений під час укладення
договору, зазначений статут діяв на
момент складення актів взаємозвірок.

Крім цього, зазначена обставина
підтверджена довідкою з ЄДРПОУ.

Одночасно відповідач неодноразово
вживав заходів для дослідження
фактичних обставин справи. Відповідач
заявив клопотання про витребування у
позивача первинної документації,
забезпечив належне проведення звірки
та надав докази процесу її проведення,
підрахував суми реалізованих ним
квитків за період дії договору,
виходячи з власних даних, якими
встановлено завищення позивачем сум у
актах звірки.

З огляду на відмову позивача пред"явити
первинні документи, обсягів реалізації
відповідачем квитків не доведено.

Як наслідок, позивач не довів фактів
продажу відповідачем квитків.

Крім того, подані позивачем акти звірок
були сформовані в період, коли договір
№2 перебував на стадії затвердження
судом. В матеріалах справи відсутні
докази та обґрунтування правильності
проведених розрахунків. Позивачем не
надано договору обов"язкового
страхування пасажирів, тому встановити
вартість страхового збору неможливо,
відповідач заперечує проти вартості
страхового платежу, зазначеного
позивачем у розмірі 1,5% вартості
проїзду з огляду на те, що договір
обов"язкового страхування був
підписаний сторонами 12 грудня 2011 року.

Таким чином, поданими позивачем
доказами встановити:

- факт продажу ВАТ „Закарпатавтотранс"
квитків на проїзд за рейсами ФОП ОСОБА_1
в тих обсягах, як зазначив позивач

- загальну вартість реалізованих ВАТ
„Закарпатавтотранс" квитків на рейси
ФОП ОСОБА_1 за період дії Договору №2
від 06 вересня 2010 року

- суми коштів, які підлягали до
перерахування на рахунки ФОП ОСОБА_1 з
боку ВАТ „Закарпатавтотранс" за період
дії Договору №2 від 06 вересня 2010 року

- вартість страхових платежів, яка
підлягала перерахунку відповідачем
третім особам

неможливо, в зв"язку з чим просить суд у
задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач подав суду письмові
заперечення від 14.08.2014р. на пояснення
відповідача, подані в судовому
засіданні 16.07.2014р.

Зазначив, що відповідач, підписавши акт
звірки від 31.12.2010р., визнав наявність
заборгованості в сумі 5724,75 грн. станом
на 01.10.2010р. та визнав заборгованість в
сумі 29614,22 грн. станом на 31.12.2010р. Таким
чином, на день початку дії договору №2
(01.10.2010р.) відповідач визнав
заборгованість перед позивачем в сумі
5724,75 грн., а на кінець 2010 р. - 29614,22 грн.
Крім того, актом звірки від 31.12.2010р.
відповідач підтвердив обсяг
реалізації квитків за жовтень,
листопад, грудень 2010 року.

Ту саму заборгованість станом на
01.01.2014р. в сумі 29614,22 грн. відповідач
визнав, підписавши спільно з позивачем

- акт звірки від 31.10.2011р., та сама
сума заборгованості зафіксована

- акт звірки за січень 2011 від
22.08.2013р.

- акт звірки від 31.12.2010 (по
розрахунках за 12 місяців 2010 р.).

Щомісячні обсяги реалізації квитків в
касах відповідача, щомісячну вартість
послуг (8,4% вартості реалізованих
квитків) з продажу квитків та щомісячну
вартість автостанційних послуг
сторони погодили після звірки даних
касових відомостей за період з 01.01.2011р.
по 30.06.2013р., про що відповідач 22.08.2013р.
підписав і передав позивачу 30 актів
звірки за той самий період. Дана
обставина підтверджена листом до
територіального відділення
Антимонопольного комітету України в
Закарпатській області. Інформація щодо
обсягів реалізації квитків в касах
відповідача, щомісячної вартості
автостанційних послуг повністю
співпадає з актами приймання - здачі
робіт, які підписані позивачем і
відповідачем за період 01.01.2011р. по
31.10.2012р.

За інший період (01.11.2012 - 31.12.2013)
відповідач акти приймання - здачі
позивачеві не надавав, що стало
підставою для долучення до матеріалів
справи копій касових відомостей за той
самий період.

Оскільки відповідачем акти приймання -
здачі робіт за період 01.11.2012р. по 31.12.2013р.
позивачу не надавались, позивачем до
матеріалів справи додано засвідчені
копії квитково-касових відомостей за
період 10.11.2012-31.12.2013р. Дані відомості
повністю підтверджують обсяги
реалізації квитків у касах
відповідача, які підтверджені 6-ма
актами звірки взаєморозрахунків
відповідача за період з 01.07.2013р. по
31.12.2013р. в наступних обсягах: липень 2013
р. - 37704,93 грн., серпень 2013р. - 32126 грн.,
вересень 2013р. - 42162,06 грн., жовтень 2013р. -
41015,55 грн., листопад 2013р., - 42813,35 грн.,
грудень 2013р. - 46164,47 грн.

Обов"язковість актів звірки для сторін
вказана у п. 4.3 Договору №2 і обумовлена
практичною необхідністю щомісяця
звіряти надзвичайно велику за обсягом
кількість касових відомостей (більше 900
відомостей щомісяця).

Достовірність даних, вказаних у актах
звірки, підтверджена підписами
уповноважених представників як
позивача, так і відповідача і скріплена
гербовою печаткою відповідача.

Щодо посилання відповідача на вартість
реалізованих квитків, вказаних в
позовній заяві в розмірі 1148241,63 грн., то
з 01.10.2010р. по 31.12.2013р. їх реалізовано на
суму 1364195, 70 грн., хоча через арифметичну
неточність в заяві від 02.06.2014р. вказана
сума 1364390,27 грн.

Відповідно до п. 4.2, 4.4 Договору №2

- сума фіксованої плати за надання
обов"язкових послуг (п. 2.1.3, 2.1.6 договору)
Стороні - 2 знімається Стороною - 1 з суми
реалізації квитків Сторони - 2 до 10-го
числа звітного місяця, а кошти від
надання послуг з продажу квитків на
проїзд та перевезення багажу (п. 2.1.13
договору ) знімаються Стороною - 1 з суми
реалізації квитків Сторони - 2 до 10-го
числа наступного за звітним місяця
згідно Додатку №1;

- розрахунок Сторони - 1 зі Стороною - 2 за
продані пасажирам квитки на проїзд і
перевезення багажу проводиться
щовівторка на розрахунковий рахунок
Сторони -2. Кінцевий розрахунок
здійснюється на протязі 3 (трьох)
банківських днів після підписання акту
звірки розрахунків.

Таким чином, сторони погодили, що
підставою для розрахунку є підписаний
сторонами акт звірки
взаєморозрахунків, а не виключно
квитково - касові відомості, що
повністю узгоджується зі ст. ст. 32, 34 ,36
Господарського процесуального кодексу
України щодо статусу цих актів як
належних доказів у справі.

Помилковим є твердження
відповідача, що 33 акти звірки за період
з 01.10.2010р. по 30.06.2013р. підписані не
уповноваженою на те особою - Членом
правління ВАТ „Закарпатавтотранс" -
заступником голови Правління по
фінансах та економіці - головним
бухгалтером - п. Кабацій М.А. Свої доводи
відповідач обґрунтовує тим, що
представляти його інтереси наділений
тільки голова правління Косей М.Д. і
тільки після погодження з наглядовою
радою.

Відповідно до ч. 3 ст. 92 Цивільного
кодексу України орган або особа, яка
відповідно до установчих документів
юридичної особи чи закону виступає від
її імені, зобов'язана діяти в інтересах
юридичної особи, добросовісно і
розумно та не перевищувати своїх
повноважень. У відносинах із третіми
особами обмеження повноважень щодо
представництва юридичної особи не має
юридичної сили, крім випадків, коли
юридична особа доведе, що третя особа
знала чи за всіма обставинами не могла
не знати про такі обмеження.

Всі 33 акти звірки з 2010р. по 2013р.
завжди підписувала заступник Голови
Правління по фінансах і економіці -
головний бухгалтер ВАТ
„Закарпатавтотранс" - п.Кабацій М.А.,
при цьому ВАТ „Закарпатавтотранс"
підтверджувало цей підпис гербовою
печаткою Товариства без зауважень.
Таким чином, відповідач ніколи не
ставив під сумнів наявність
повноважень на підписання актів звірки
з боку головного бухгалтера до
пред"явлення позову у 2014 році.

Отже, в силу ч. 3 ст. 92 Цивільного
кодексу України головний бухгалтер не
мав обмежень щодо представництва
інтересів ВАТ „Закарпатавтотранс"
перед позивачем. Крім того п. Кабацій
М.А. - член Правління товариства в силу
ст. 23 Закону України „Про господарські
товариства", могла підписувати від
імені товариства фінансові документи
як посадова особа.

Таке ж право надано їй Положенням
про фінансово - економічну службу ВАТ
„Закарпатавтотранс" і Посадовою
інструкцією члена правління -
заступника голови правління по
фінансах і економіці - головного
бухгалтера ВАТ „Закарпатавтотранс",
затверджених головою правління 23.07.2007р.
Відповідно до п. 5.2.2, п. 6.1.3 вказаного
Положення фінансово - економічна
служба уповноважена надавати
інформацію про дебіторську та
кредиторську заборгованість, а також
підписувати документи, які змінюють
кредитні і розрахункові зобов"язання
товариства.

Відповідач у березні 2014р. в листі
до територіального відділення
Антимонопольного комітету України
добросовісно, самостійно визнав
головного бухгалтера уповноваженою
особою на підписання актів звірки,
однак пізніше (під час судового
процесу) став заперечувати цей факт.

Відповідно до п. 4.4.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України №10 від 29.05.2013р. визнання боргу
відбувається у випадку підписання акту
звірки взаєморозрахунків
уповноваженою посадовою особою.

Враховуючи дані акти звірки
розрахунків, акти приймання - здачі
робіт, касові відомості, позивач
просить задоволити позовні вимоги в
повному обсязі.

В додаткових поясненнях від
26.08.2014р. відповідач пояснив, що за
умовами Договору №2 від 06.09.2010р.
встановлено різні тарифи на посадки
автостанцій при продажу квитків на
проїзд та перевезення вантажу. Однак
подані позивачем акти звірки
взаєморозрахунків та акти здачі
приймання робіт не містять жодних
посилань на плату за продаж квитків на
перевезення вантажу, тобто неправильно
відображають фактичні обставини
справи, в зв"язку з чим просить в позові
відмовити на підставі ст.ст. 33,34
Господарського процесуального кодексу
України .

Одночасно на виконання ухвали
суду про складання та надсилання
підприємцю актів звірки повідомив, що
відповідач неодноразово пропонував
позивачу провести звірку
взаєморозрахунків за період з 01.01.2011р.
по 01.07.2013р. Вказані пропозиції
Товариства зумовлені тим, що первинні
документи, на підставі яких необхідно
провести цю звірку (відомості касового
продажу квитків) у відповідності до
пункту 2.1.2 Договору №2 знаходились у
розпорядженні ФОП ОСОБА_1 22 серпня 2013р.
головним бухгалтером ВАТ
„Закарпатавтотранс" було підписано
акти звірки, які були виготовлені ФОП
ОСОБА_1

В судовому засіданні
неодноразово оголошувалися перерви
відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, в т. ч.
з 26.08.2014 до 29.08.2014 до 12:00 год.

ВСТАНОВИЛА:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 є
перевізником за договорами на
перевезення пасажирів автомобільним
транспортом загального користування,
укладеними нею з Закарпатською
державною адміністрацією, на маршрутах
Тур"я Бистра - Ужгород і Полянська Гута -
Ужгород.

Між ВАТ "Закарпатавтотранс" і ФОП
ОСОБА_1 укладено договір від 06.09.2010р. №2
про надання послуг автостанцією
перевізникові, який діє в редакції
постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 24.04.2012р. по
справі господарського суду
Закарпатської області №2/109, винесеній
при врегулюванні в судовому порядку
переддоговірного спору сторін.

Згідно з вказаною постановою строк дії
договору встановлено з 01 жовтня 2010 року
по 31 грудня 2013 року.

Предметом даного договору є надання
ВАТ "Закарпатавтотранс" перевізнику
ФОП ОСОБА_1 послуг та виконання робіт,
пов"язаних із відправленням і
прибуттям пасажирів. За надання
обов"язкових послуг (п. 2.1.3, п. 2.1.4, п.2.1.6
договору) при виконанні рейсів на
міжміських та приміських регулярних
маршрутах ФОП ОСОБА_1 сплачує ВАТ
"Закарпатавтотранс" кошти в сумі
фіксованої плати (Додаток №1), що
розраховується по кожній автостанції,
які є на маршруті руху, згідно з
кількістю послуг, що надаються на
автостанції (п. 4.1 договору). За надання
обов"язкових послуг з продажу квитків
на проїзд та перевезення багажу (п. 2.1.13
договору) ФОП ОСОБА_1 сплачує ВАТ
"Закарпатавтотранс" винагороду за
тарифами, визначеними в Додатку №1 в
залежності від виду сполучення.

Відповідно до пункту 4.2 договору сума
фіксованої плати за надання
обов"язкових послуг (п. 2.1.3, 2.1.4, 2.1.6
договору) перевізнику знімається
автостанцією з суми реалізації квитків
перевізника до 10-го числа звітного
місяця, а кошти від надання послуг з
продажу квитків на проїзд та
перевезення багажу (п. 2.1.13 договору)
знімаються автостанцією з суми
реалізації квитків перевізника до 10-го
числа наступного за звітним місяця
згідно з Додатком №1.

Щомісячно до 15 числа наступного за
звітним місяця сторони договору
проводять звірку взаєморозрахунків за
реєстрами відомостей зі складанням
акту звірки взаєморозрахунків,
обов"язок по підготовці якого
покладається на ВАТ
"Закарпатавтотранс" (п. п. 4.2, 4.3
договору).

Розрахунок ВАТ "Закарпатавтотранс" з
ФОП ОСОБА_1 за продані пасажирам квитки
на проїзд та перевезення багажу
проводиться щовівторка на
розрахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1
Кінцевий розрахунок здійснюється
протягом 3 (трьох) банківських днів
після акту звірки розрахунків (п. 4.4
Договору).

Позивач подав суду щомісячні акти
взаєморозрахунків, підписані ФОП
ОСОБА_1 і головним бухгалтером ВАТ
"Закарпатавтотранс" Кабацій М.А.,
скріплені круглими печатками сторін,
за період з 01.01.2011р. по 30.06.2013р., а також
акт звірки від 31.12.2010р. про наявність
заборгованості відповідача на суму
29614,22грн. станом на 31.12.2010р.

Крім того, позивачем подано суду 22
двосторонні акти здачі - приймання
робіт за період з 01.01.2011р. по 31.10.2012р., в
яких виконавець ВАТ
"Закарпатавтотранс" вказав помісячні
обсяги винагороди від продажу квитків
і автостанційні послуги.

Позивачем подано також на
підтвердження своїх вимог копії
відомостей касового продажу квитків за
період з 01.11.2012р. по 31.12.2013р.

Згідно з поданим суду розрахунком на
підставі договору, вказаних актів,
первинних документів просить стягнути
98782,43 грн. , в т. ч. 50843,31 грн. боргу за
продані квитки, 32430,50 грн. пені за
прострочення платежу, 12477,44 грн. 3%
річних та 3031,18 грн. втрат від інфляції.

Заслухавши пояснення представників
сторін, оцінивши зібрані у справі
докази, суд прийшов до висновку про
часткове задоволення позову з таких
підстав.

Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 договору
від 06.09.2010р. №2 сторони щомісячно до 15
числа наступного за звітним місяця
проводять звірку взаєморозрахунків за
реєстрами відомостей зі складанням
акту звірки взаєморозрахунків,
обов"язок по підготовці якого
покладається на ВАТ
"Закарпатавтотранс".

Таким чином, подані позивачем
двосторонні акти звірки
взаєморозрахунків за період з 01.01.2011р.
по 30.06.2013р. і станом на 31.12.2010р. можуть
служити відповідно до ст. ст. 32 - 34
Господарського процесуального кодексу
України, а також положень ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
належними та допустимими доказами
(акти звірки взаєморозрахунків
зроблені на підставі первинної
документації відповідно до вказаної
статті 9 Закону є зведеними обліковими
документами).

Проаналізувавши подані сторонами
докази на спростування (відповідачем) і
підтвердження (позивачем) повноважень
п. Кабацій М.А. на підписання вказаних
актів, суд прийняв доводи позивача і
прийшов до висновку, що вона вправі
була підписувати їх від імені ВАТ
"Закарпатавтотранс" відповідно до ч. 3
ст. 92 Цивільного кодексу України, ст. 23
Закону України „Про господарські
товариства", п. 5.2.2, п. 6.1.3 Положення про
фінансово - економічну службу ВАТ
„Закарпатавтотранс" і Посадовою
інструкцією члена правління -
заступника голови правління по
фінансах і економіці - головного
бухгалтера ВАТ „Закарпатавтотранс",
затверджених головою правління 23.07.2007р.

Крім того, судом проаналізовано подані
позивачем засвідчені копії
квитково-касових відомостей за період
01.12.2012р. - 31.12.2013р.

На підставі вказаних актів звірки
взаєморозрахунків, а також поданих
відповідачем 6-ти актів звірки за
період з 01.07.2013р. по 31.12.2013р., наданого
позивачем розрахунку суми позову з
врахуванням зроблених відповідачем
проплат, борг останнього складає в
межах заявленої суми 50843,31 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, на підставі згаданої
статті з відповідача належить стягнути
на користь позивача 50843,31 грн. боргу,
крім того, 12477,44 грн. 3(%) річних і 3031,18 грн.
втрат від інфляції.

Відповідач письмовим клопотанням від 23
квітня 2014 року заявив про застосування
строків позовної давності.

Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу
України давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення;
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові;
якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

Частиною першою статті 264 вказаного
Кодексу передбачено, що перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Відповідно до п. 4.4.1 Постанови пленуму
Вищого господарського суду України від
29.05.2013р. №10 визнання боргу відбувається
у випадку підписання акту звірки
взаєморозрахунків уповноваженою
посадовою особою.

Таким чином, підписанням відповідачем
22.08.2013р. актів звірки взаєморозрахунків
( як видно з наявного у справі листа
Закарпатського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України, про
це вказано самим відповідачем в
адресованому відділенню листі від
04.09.2013 р. №07/10-1509) перервано перебіг
загальної позовної давності
тривалістю в 3 роки (ст. 257 Цивільного
кодексу України), встановленої в даному
випадку для вимог про стягнення боргу,
річних та втрат від інфляції.

До вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені) застосовується
спеціальна позовна давність в один рік
відповідно до ч. 2 ст. 258 Цивільного
кодексу України.

Позивач подав суду розрахунок пені за
прострочення платежів за період з
11.04.2011р. по 28.08.2012р. (кінцевий) на суму
32430,50 грн.

З врахуванням річного строку позовної
давності і пред"явлення позову 01.04.2014р.
вимога позивача про стягнення 32430,50 грн.
пені за прострочення платежу погашена
строком спеціальної позовної давності,
а тому задоволенню не підлягає
відповідно до ч. 4 ст. 267 Цивільного
кодексу України.

Таким чином, з відповідача відкритого
акціонерного товариства
"Закарпатавтотранс" на користь
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
належить стягнути суму 66351,93 грн.
(шістдесят шість тисяч триста п"ятдесят
одна гривня 93 коп.), в т. ч. 50843,31 грн.
боргу за продані квитки, 12477,44 грн. 3%
річних і 3031,18 грн. втрат від інфляції,
відмовивши в задоволенні позову в
іншій частині.

Доводи відповідача стосовно порушень
позивачем при оформленні позовної
заяви судом відхилені, оскільки
пунктом 3.3 постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" №18
від 26.12.2011р., роз"яснено, що суд не вправі
повернути позовну заяву на підставі
пункту 3 частини першої статті 63
Господарського процесуального кодексу
України з мотиву неподання документів,
що є доказами, або подання не
засвідчених належним чином копій
документів, оскільки позивач може їх
подавати до закінчення розгляду
справи.

Правовий статус ОСОБА_1 як фізичної
особи - підприємця доказано Витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
станом на 25.04.2014р., що знаходиться в
матеріалах справи. Інші зауваження
стосовно оформлення заяви несуттєві і
були спростовані в ході судового
процесу.

Заперечення щодо наявності у головного
бухгалтера Кабацій М.А. повноважень на
підписання актів звірки спростовані
наведеним, зокрема: ч. 3 ст. 92 Цивільного
кодексу України, ст. 23 Закону України
„Про господарські товариства", п. 5.2.2, п.
6.1.3 Положення про фінансово -
економічну службу ВАТ
„Закарпатавтотранс" і Посадовою
інструкцією члена правління -
заступника голови правління по
фінансах і економіці - головного
бухгалтера ВАТ „Закарпатавтотранс",
затверджених головою правління 23.07.2007р.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати належить покласти на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 258, 264, 267, 625 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 32-34, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з відкритого акціонерного
товариства "Закарпатавтотранс" (88000
Закарпатська обл., м. Ужгород, вул.
Капушанська, 102, ) на
користь фізичної особи - підприємця
ОСОБА_1(89200 АДРЕСА_1 код НОМЕР_1) суму 66351,93
грн. (шістдесят шість тисяч триста
п"ятдесят одна гривня 93 коп.), в т. ч. 50843,31
грн. боргу за продані квитки, 12477,44 грн. 3%
річних і 3031,18 грн. втрат від інфляції та
1327,04 грн. (одна тисяча триста двадцять
сім гривень 04 коп.) на відшкодування
сплати судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено і підписано
12.12.14 в зв"язку з тимчасовою
непрацездатністю та перебуванням
суддів у відпустках за межами області

Головуючий суддя
Л.С. Журавчак

Суддя
Л.І. Пригара

Суддя
О.Ф. Ремецькі