ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 листопада 2014 року Справа № 915/2351/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Грейц К.В.,
суддів:Бакуліної С.В., Волковицької Н.О.,
Добролюбової Т.В., Мачульського
Г.М.,розглянувши заяву Миколаївського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету Українипро
перегляд Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 23.07.2014у
справі№ 915/2351/13за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Миколаївобленерго"доМиколаївського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
провизнання недійсним рішення

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
"Миколаївобленерго" звернулося до
Господарського суду Миколаївської
області з позовом до Миколаївського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання недійсним рішення від 27.09.2013 №
124-ріш у справі № 1-26.213/112-2013 "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу".

Рішенням Господарського суду
Миколаївської області від 13.03.2014 позов
задоволено.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 13.05.2014 рішення
господарського суду Миколаївської
області від 13.03.2014 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 23.07.2014 постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
13.05.2014 залишено без змін.

Миколаївським обласним територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
України (далі - АМК України) подано
заяву про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 23.07.2014
у справі № 915/2351/13, в якій заявник
просить скасувати зазначену постанову,
а справу направити на новий розгляд.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 01.04.2014
у справі №915/1480/13, від 20.08.2014 у справі
№915/2350/13, від 27.08.2014 у справі №915/2327/13, від
11.12.2012 у справі №5/75/2011/5003, мотивовано
неоднаковим застосуванням судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У постанові від 23.07.2014 у справі №915/2351/13,
про перегляд якої подано заяву, суд
касаційної інстанції залишив без змін
судові рішення попередніх інстанцій,
якими задоволено позов щодо визнання
недійсним рішення АМК України. При
цьому, суд касаційної інстанції
виходив зі встановлених судами
попередніх інстанцій обставин справи,
що відповідачем при прийнятті спірного
рішення не доведено належними доказами
ущемлення інтересів споживача
внаслідок зловживання позивачем його
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку постачання електричної енергії,
оскільки відсутні докази того, що
позивач відмовився відновити
споживачеві постачання електричної
енергії без сплати цим споживачем
вартості послуг з відключення від
електропостачання.

Водночас у постановах від 01.04.2014 у
справі №915/1480/13, від 20.08.2014 у справі
№915/2350/13, від 11.12.2012 у справі №5/75/2011/5003,
на які посилається заявник, Вищий
господарський суд України, виходячи з
встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи, дійшов
висновку про наявність правових
підстав для відмови в позові щодо
визнання недійсними рішень
Антимонопольного комітету України з
огляду на правомірність прийняття
оспорюваних рішень відповідачами та
виходячи при цьому з доведеності факту
наявності в діях позивачів ознак
складу правопорушень, передбачених
пунктом 2 статті 50, частиною першою
статті 13Закону України "Про захист від
недобросовісної конкуренції", а саме
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку у вигляді дій, що
призвели до ущемлення інтересів
споживачів та полягали в примусовому
покладенні на них додаткових витрат,
яких ті не зобов'язані нести, що було б
неможливим за умов існування значної
конкуренції на ринку.

Змістом наведених постанов суду
касаційної інстанції спростовуються
доводи заявника стосовно неоднакового
застосування одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах з огляду на різні
встановлені фактичні обставини у цих
справах у порівнянні з постановою, про
перегляд якої заявлено; крім того, на
відміну від оскаржуваної постанови,
при прийнятті рішень у наданих для
порівняння постановах, Вищий
господарський суд України виходив з
доведеності факту наявності у діях
позивачів порушення законодавства про
захист економічної конкуренції у
вигляді зловживання монопольним
становищем на ринку, про яке йдеться в
Законі України "Про захист економічної
конкуренції".

Таким чином, різний результат
вирішення справ касаційним судом не є
наслідком різного застосування
положень Закону України "Про захист
економічної конкуренції", а є наслідком
доведеності чи недоведеності
фактичних обставин справи в процесі їх
доказування.

Крім того, не може бути доказом
неоднакового застосування норм
матеріального права у подібних
правовідносинах постанова Вищого
господарського суду України від 27.08.2014
у справі №915/2327/1313, якою рішення судів
попередніх інстанцій скасовані, а
справу передано на новий розгляд до
суду першої інстанції, оскільки
прийняття касаційною інстанцією
постанови про скасування судових
рішень судів нижчих інстанцій з
передачею справи на новий розгляд не
означає остаточного вирішення спору у
справі, а тому на відповідну постанову
не може бути здійснено посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої статті 11116 ГПК
України.

Враховуючи викладене, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В :

Відмовити Миколаївському обласному
територіальному відділенню
Антимонопольного комітету України у
допуску справи № 915/2351/13 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддяК.Грейц Судді:
С.Бакуліна Н.Волковицька
Т.Добролюбова Г.Мачульський