ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2014 р.
Справа № 911/4678/14

За первісним позовом Приватного
підприємства «Сімекс зооветсервіс»

до Державного підприємства «Дослідне
господарство «Шевченківське»
інституту біоенергетичних культур і
цукрових буряків Національної
академії аграрних наук»

про стягнення 37 928,58грн.

та зустрічним позовом Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Шевченківське» інституту
біоенергетичних культур і цукрових
буряків Національної академії
аграрних наук»

до Приватного підприємства «Сімекс
зооветсервіс»

про стягнення 36 105,38грн.

Суддя Горбасенко П.В.

За участю представників:

від позивача (відповідача за
зустрічним позовом) Рубанчук С.Д. (дов.
№ 21 від 21.01.2014р.);

від відповідача (позивача за
зустрічним позовом) Завальнюк В.В. (дов.
№ 406 від 20.11.2014р.).

Обставини справи:

Приватне підприємство «Сімекс
зооветсервіс» (далі - позивач)
звернулося з позовом до Державного
підприємства «Дослідне господарство
«Шевченківське» інституту
біоенергетичних культур і цукрових
буряків Національної академії
аграрних наук» (далі - відповідач) про
стягнення 37 928,58грн. заборгованості, з
яких: 21 823,20грн. боргу за поставлений, на
підставі накладних № 53 від 06.02.2012р., № 58
від 06.02.2012р. згідно договору на поставку
спермопродукції № 55 від 06.02.2012р., товар,
10 911,60грн. штрафу, 3 428,81грн. інфляційних
втрат та 1 764,97грн. 3 % річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань з оплати отриманого
згідно договору на поставку
спермопродукції № 55 від 06.02.2012р. товару.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 03.11.2014р. порушено
провадження у справі № 911/4678/14, розгляд
справи призначено на 21.11.2014р.

21.11.2014р. через канцелярію
господарського суду Київської області
від Державного підприємства «Дослідне
господарство «Шевченківське»
інституту біоенергетичних культур і
цукрових буряків Національної
академії аграрних наук» надійшов
зустрічний позов № 3/11 від 20.11.2014р. (вх. №
26077/14 від 21.11.2014р.) до Приватного
підприємства «Сімекс зооветсервіс»
про стягнення 36 105,38грн. безпідставно
отриманих коштів.

Зустрічна позовна заява обгрунтована
тим, що зі сплачених 18.11.2014р. позивачем
за зустрічним позовом 37 928,58грн.,
відповідачу за зустрічним позовом
правомірно належить 1 823,20грн., а 36
105,38грн. відповідач за зустрічним
позовом зобов'язаний повернути
позивачу за зустрічним позовом.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 21.11.2014р. прийнято до
провадження зустрічний позов
Державного підприємства "Дослідне
господарство "Шевченківське" інституту
біоенергетичних культур і цукрових
буряків Національної академії
аграрних наук" до Приватного
підприємства "Сімекс зооветсервіс" про
стягнення 36 105,38грн. для спільного
розгляду з первісним позовом
Приватного підприємства "Сімекс
зооветсервіс" до Державного
підприємства "Дослідне господарство
"Шевченківське" інституту
біоенергетичних культур і цукрових
буряків Національної академії
аграрних наук" про стягнення 37 928,58грн.,
розгляд справи призначено на 05.12.2014р.

05.12.2014р. до канцелярії господарського
суду Київської області від
представника відповідача за
зустрічним позовом надійшов відзив на
зустрічний позов від 05.12.2014р. (вх. № 27311/14
від 05.12.2014р.), згідно якого останній
визнав зустрічні позовні вимоги
безпідставними, необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволенню
судом.

05.12.2014р. до канцелярії господарського
суду Київської області від
представника відповідача за первісним
позовом надійшов відзив на позовну
заяву № 1/12 від 05.12.2014р. (вх. № 27316/14 від
05.12.2014р.), згідно якого останній визнав
первісні позовні вимоги
безпідставними, необґрунтованими та
такими, що не підлягають задоволення,
який прийнято судом.

У судовому засіданні 05.12.2014р.
представник первісного позивача
підтримав первісний позов повністю та
заперечив проти задоволення
зустрічного позову повністю,
представник відповідача заперечив
проти задоволення первісного позову та
повністю підтримав зустрічні позовні
вимоги.

Заяв чи клопотань про застосування
позовної давності до вимог позивачів
за первісним та зустрічним позовом
відповідачами за первісним та
зустрічним позовом не заявлено.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності та заслухавши
пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

06.02.2012р. між Приватним підприємством
«Сімекс зооветсервіс» (Постачальник)
та Державним підприємством «Дослідне
господарство «Шевченківське»
інституту біоенергетичних культур і
цукрових буряків Національної
академії аграрних наук» (Одержувач)
укладено договір на поставку
спермопродукції № 55, згідно якого
постачальник зобов'язався передавати у
зумовлені строки одержувачу продукцію,
а одержувач - прийняти та оплатити її.

Згідно п.п. 3.2., 3.3. договору
одержувач зобов'язується здійснити
передоплату в розмірі 50 % від ціни
продукції, що поставляється згідно
графіку. Одержувач зобов'язується
повністю розрахуватись з
постачальником протягом 14 днів з
моменту поставки (прийняття) продукції.

У випадку прострочення оплати
більше 10 днів одержувач також сплачує
штраф в розмірі 50 % від суми
простроченого платежу (п. 4.3. договору).

Відповідно до п. 6.1. договір
набуває чинності з дати підписання
його повноважними представниками
сторін і діє до 1 січня 2013 року. У
випадку відсутності заяв однієї із
сторін про розірвання договору за один
місяць до його закінчення договір
вважається пролонгованим на
невизначений строк.

Суд встановив, що договір на
поставку спермопродукції № 55 від
06.02.2012р. є пролонгованим на
невизначений строк у зв'язку з
відсутністю заяв однієї із сторін про
розірвання договору.

На виконання п. 1.1. договору на
поставку спермопродукції № 55 від
06.02.2012р. позивач за первісним позовом
поставив відповідачу за первісним
позовом, а відповідач за первісним
позовом прийняв товар на загальну суму
21 823,20грн., що підтверджується
накладною № 53 від 06.02.2012р. та № 58 від
06.02.2012р. (а.с. 16), підписаними обома
сторонами договору, а також
довіреністю № 35 від 06.02.2012р. (а.с. 17).

Відповідач за первісним позовом
свій обов'язок, передбачений п. 3.3.
договору та ст. 692 Цивільного кодексу
України, виконав з порушення строків,
після порушення провадження у справі
(03.11.2014р.) сплатив останньому
заборгованість у розмірі 37 928,58грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 1201 від 18.11.2014р. (а.с. 33), внаслідок чого
борг відповідача за первісним позовом
перед позивачем за первісним позовом
за поставлений, на підставі накладних
№ 53 від 06.02.2012р., № 58 від 06.02.2012р. згідно
договору на поставку спермопродукції
№ 55 від 06.02.2012р., товар на момент
судового розгляду справи відсутній.

Предметом первісного позову є
вимоги про стягнення 21 823,20грн. боргу за
поставлений, на підставі накладних № 53
від 06.02.2012р., № 58 від 06.02.2012р. згідно
договору на поставку спермопродукції
№ 55 від 06.02.2012р., товар, 10 911,60грн. штрафу,
3 428,81грн. інфляційних втрат та 1 764,97грн.
3 % річних.

Суд встановив, що між сторонами
виникли правовідносини поставки.

Частиною першою ст. 173 Господарського
кодексу України визначено, що
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом (абз. 2 ч. 1 ст.
175 ГК України).

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного
кодексу України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Пунктом першим статті 193
Господарського кодексу України та
статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Суд встановив, що на виконання п.
1.1. договору на поставку
спермопродукції № 55 від 06.02.2012р.
позивач за первісним позовом поставив
відповідачу за первісним позовом, а
відповідач за первісним позовом
прийняв товар на загальну суму 21
823,20грн., що підтверджується накладною
№ 53 від 06.02.2012р. та № 58 від 06.02.2012р. (а.с.
16), підписаними обома сторонами
договору, а також довіреністю № 35 від
06.02.2012р. (а.с. 17); відповідач за первісним
позовом свій обов'язок, передбачений п.
3.3. договору та ст. 692 Цивільного кодексу
України, виконав з порушення строків,
після порушення провадження у справі
(03.11.2014р.) сплатив останньому
заборгованість у розмірі 37 928,58грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 1201 від 18.11.2014р. (а.с. 33), внаслідок чого
борг відповідача за первісним позовом
перед позивачем за первісним позовом
за поставлений, на підставі накладних
№ 53 від 06.02.2012р., № 58 від 06.02.2012р. згідно
договору на поставку спермопродукції
№ 55 від 06.02.2012р., товар на момент
судового розгляду справи відсутній.

Пунктом 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4.4. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
„Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р.
господарський суд припиняє
провадження у справі у зв'язку з
відсутністю предмета спору (пункт 1-1
частини першої статті 80 ГПК України),
зокрема, у випадку припинення
існування предмета спору (наприклад,
сплата суми боргу, знищення спірного
майна, скасування оспорюваного акта
державного чи іншого органу тощо), якщо
між сторонами у зв'язку з цим не
залишилося неврегульованих питань.
Визнання боржником претензії
кредитора не є способом припинення
зобов'язання і не свідчить про
відсутність спору; особа, претензія
якої визнана боржником, вправі
звернутися до господарського суду з
позовом про стягнення визнаної суми
коштів. Припинення провадження у
справі на підставі зазначеної норми
ГПК України можливе в разі, коли
предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду справи.
Якщо ж він був відсутній і до порушення
провадження у справі, то зазначена
обставина тягне за собою відмову в
позові, а не припинення провадження у
справі.

З огляду на те, що після порушення
провадження у справі (03.11.2014р.)
відповідач сплатив на рахунок позивача
37 928,58грн., що підтверджується
платіжним дорученням № 1201 від 18.11.2014р.
(а.с. 33), з яких: 21 823,20грн. були
зараховані позивачем в рахунок
погашення боргу за поставлений, на
підставі накладних № 53 від 06.02.2012р., № 58
від 06.02.2012р. згідно договору на поставку
спермопродукції № 55 від 06.02.2012р., товар,
10 911,60грн. були зараховані в рахунок
сплати 10 911,60грн. штрафу на підставі п.
4.3. договору, 3 428,81грн. були зараховані в
рахунок сплати 3 428,81грн. інфляційних
втрат, а 1 764,97грн. були зараховані в
рахунок сплати 1 764,97грн. 3 % річних,
внаслідок чого на момент прийняття
рішення у справі заборгованість
відповідача за первісним позовом перед
позивачем за первісним позовом
відсутня, суд вважає, що провадження у
справі в частині первісних позовних
вимог про стягнення 21 823,20грн. боргу за
поставлений, на підставі накладних № 53
від 06.02.2012р., № 58 від 06.02.2012р. згідно
договору на поставку спермопродукції
№ 55 від 06.02.2012р., товар, 10 911,60грн. штрафу,
3 428,81грн. інфляційних втрат та 1 764,97грн.
3 % річних підлягає припиненню на
підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського
процесуального кодексу України за
відсутністю предмету спору.

Суд критично оцінює твердження
представника відповідача за первісним
позовом на те, що 18.11.2014р. останнім
безпідставно сплачено 36 105,38грн.,
оскільки 22.05.2012р. відповідач за
зустрічним позовом частково оплатив
спірні накладні № 53 від 06.02.2012р., № 58 від
06.02.2012р. на суму 20 000грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 492 від 22.05.2012р. (а.с. 42), оскільки
вказані грошові кошти у сумі 20 000грн.
були сплачені відповідачем за
первісним позовом за поставлений за
накладними № 172 та № 182 від 18.04.2012р.
товар на підставі рахунку № 219 від
18.04.2012р., що підтверджується змістом
рахунку № 219 від 18.04.2014р. та
призначенням платежу, зазначеним у
платіжному дорученні № 492 від 22.05.2012р.

Предметом зустрічного позову є вимоги
про стягнення 36 105,38грн. безпідставно
отриманих коштів на підставі ст. 1212
Цивільного кодексу України.

Зустрічна позовна заява обґрунтована
тим, що зі сплачених 18.11.2014р. позивачем
за зустрічним позовом 37 928,58грн.,
відповідачу за зустрічним позовом
правомірно належить 1 823,20грн., а 36
105,38грн. відповідач за зустрічним
позовом зобов'язаний повернути
позивачу за зустрічним позовом.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу
України особа, яка набула майно або
зберегла його у себе за рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала. Положення цієї глави
застосовуються незалежно від того, чи
безпідставне набуття або збереження
майна було результатом поведінки
набувача майна, потерпілого, інших осіб
чи наслідком події. Положення цієї
глави застосовуються також до вимог
про: 1) повернення виконаного за
недійсним правочином; 2) витребування
майна власником із чужого незаконного
володіння; 3) повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні; 4)
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору (ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивачем за зустрічним позовом,
належними та допустимими доказами, у
розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, не
доведено суду безпідставної сплати
відповідачу за зустрічним позовом 36
105,38грн., у зв'язку з чим суд дійшов
висновку про недоведеність позивачем
за зустрічним позовом виникнення у
відповідача за зустрічним позовом
обов'язку з повернення безпідставно
сплачених коштів, а відтак, відмову у
задоволенні зустрічних позовних вимог
про стягнення 36 105,38грн. безпідставно
отриманих коштів.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до статей 44, 49 ГПК України,
покладаються судом на відповідача за
первісним позовом.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 80, 82-85 ГПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі в частині
первісних позовних вимог Приватного
підприємства «Сімекс зооветсервіс» до
Державного підприємства «Дослідне
господарство «Шевченківське»
інституту біоенергетичних культур і
цукрових буряків Національної
академії аграрних наук» про стягнення
21 823 (двадцяти однієї тисячі вісімсот
двадцяти трьох гривень) 20 коп. боргу за
поставлений, на підставі накладних № 53
від 06.02.2012р., № 58 від 06.02.2012р. згідно
договору на поставку спермопродукції
№ 55 від 06.02.2012р., товар, 10 911 (десяти
тисяч дев'ятиста одинадцяти гривень) 60
коп. штрафу, 3 428 (трьох тисяч чотириста
двадцяти восьми гривень) 81 коп.
інфляційних втрат та 1 764 (однієї тисячі
семиста шестидесяти чотирьох гривень)
97 коп. 3 % річних припинити.

2. Стягнути з Державного підприємства
«Дослідне господарство
«Шевченківське» інституту
біоенергетичних культур і цукрових
буряків Національної академії
аграрних наук» (09832, Київська обл.,
Тетіївський район, с. Денихівка;
ідентифікаційний код 00497696) на користь
Приватного підприємства «Сімекс
зооветсервіс» (08400, Київська обл., м.
Переяслав-Хмельницький, вул. Гостинна,
буд. 15; ідентифікаційний код 33962400) 1 827
(одну тисячу вісімсот двадцять сім
гривень) 00 коп. судового збору.

3. У задоволенні зустрічного позову -
відмовити повністю.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 09.12.2014р.

Суддя
П.В.Горбасенко