Господарський суд Чернігівської
========================================================================
========================================================================
========================
РІШЕННЯ

"08" грудня 2014 р.
Справа № 927/850/14

Прокурор Семенівського району
Чернігівської області (вул. Червона
площа, 2, м. Семенівка, Чернігівська
область, 15400) в інтересах держави

В особі: Миколаївської сільської ради
Семенівського району Чернігівської
області, вул. Семенівська, 32, с.
Миколаївка, Семенівський район,
Чернігівська область, 15430

Відповідач: Семенівське районне
дочірнє агролісогосподарське
спеціалізоване підприємство
"Семенівкарайагролісгосп", пров.
Свердлова 33-А, м. Семенівка,
Семенівський район, Чернігівська
область, 15400

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору: Державна
екологічна інспекція в Чернігівській
області, вул. Малясова, 12, м. Чернігів,
14017

Предмет спору: про відшкодування
збитків в розмірі 93323,97 грн.

Суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: участі не взяв.

від відповідача: Дубін В.І. -
представник, довіреність № 510 від
16.07.2014р.

від третьої особи: Амельченко Ю.В. -
завідувач юридичного сектору,
довіреність № 09-08/1532 від 26.05.2014р.

в судовому засіданні присутній:
Дементьєва М.М. - старший прокурор
відділу прокуратури м. Чернігова,
посвідчення № 029829 від 20.10.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурором Семенівського району
Чернігівської області подано позов в
інтересах держави в особі
Миколаївської сільської ради
Семенівського району Чернігівської
області до Семенівського районного
дочірнього агролісогосподарського
спеціалізованого підприємства
"Семенівкарайагролісгосп" про
відшкодування збитків в розмірі 93323,97
грн.

У позовній заяві прокурором зазначено
третю особу - Державну екологічну
інспекцію в Чернігівській області.

В ухвалі про порушення провадження у
справі судом вирішено питання щодо
надання третій особі процесуального
статусу: залучено Державну екологічну
інспекцію в Чернігівській області до
участі у справі на стороні позивача як
третю особу, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору.

Провадження у справі зупинялося, строк
розгляду спору продовжувався, розгляд
справи відкладався.

Обґрунтовуючи позовні вимоги прокурор
у позовній заяві посилається, зокрема,
на те, що на підставі наказу
Держекоінспекції в Чернігівській
області від 11.11.2013р. № 1204
держінспектором з охорони
навколишнього природного середовища
Чернігівської області у період з 11 по 12
листопада 2013 року проведено
позапланову перевірку дотримання
вимог природоохоронного законодавства
про охорону, захист, використання та
відтворення лісів в діяльності
Семенівського районного дочірнього
агролісогосподарського
спеціалізованого підприємства
"Семенівкарайагролісгосп", за
результатами якої складено акт
перевірки № 473/05.

Перевіркою встановлено, що в кварталі
№ 53 виділ № 14, що розташований на
території Миколаївської сільської
ради виявлено факт незаконної рубки
лісу - 37 дерев породи сосна, береза.

На усунення виявлених порушень
відповідачу внесено припис від 12.11.2013р.,
складено протокол про адміністративне
правопорушення від 12.11.2013р.

Згідно такс для обчислення розміру
шкоди, заподіяної лісу, затверджених
постановою КМУ від 23.07.2008р. № 665,
Держекоінспекцією області розраховано
збитки, завдані державі внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища в
розмірі 93323,97 грн.

Позивач у письмових поясненнях щодо
суті спору (а.с. 116) підтримав заявлені
прокурором позовні вимоги.

У письмовому клопотанні від 27.11.2014р. №
02-15/206 (а.с. 138) позивач просить суд
розглянути справу без його участі.

Третя особа також подала письмові
пояснення (а.с. 142), в яких вважає вимоги
прокурора задовольнити у повному
обсязі.

Відповідач відзиву на позовну заяву не
надав.

В судовому засіданні 01.12.2014р.
представником відповідача заявлено
письмове клопотання (а.с. 121), в якому
представник просить суд, зокрема,
направити матеріали справи до
правоохоронних органів за ознаками
злочину, передбаченому ст. 246
Кримінального кодексу України
(незаконна порубка лісу) та зупинити
провадження у справі до встановлення
осіб, винних у скоєнні кримінального
правопорушення.

Розглянувши клопотання, заслухавши
думки присутніх в судовому засіданні
учасників судового процесу, суд
клопотання відхилив.

Розглянувши подані матеріали,
з'ясувавши фактичні обставини справи,
дослідивши матеріали справи та надані
докази, заслухавши в судових
засіданнях пояснення прокурора,
представників відповідача та третьої
особи, суд ВСТАНОВИВ наступне.

Як свідчать матеріали справи, на
підставі наказу Державної екологічної
інспекції у Чернігівській області від
11.11.2013р. № 1204 (а.с. 50) державним
інспектором з охорони навколишнього
природного середовища Чернігівської
області у період з 11 по 12 листопада 2013
року було проведено позапланову
перевірку дотримання вимог
природоохоронного законодавства про
охорону, захист, використання та
відтворення лісів в діяльності
Семенівського районного дочірнього
агролісогосподарського
спеціалізованого підприємства
«Семенівкарайагролісгосп», за
результатами якої складено акт
перевірки № 473/05 (а.с. 36).

Перевіркою встановлено, що в кварталі
№ 53 виділ № 14, що розташований на
території Миколаївської сільської
ради виявлено факт незаконної рубки
лісу - 37 дерев породи сосна, береза. На
місці було складено відомість № 1
переліку незаконно зрубаних дерев під
час розробки лісосіки, який засвідчено
підписами перевіряючого, прокурора
Семенівського району, головного
лісничого ДП, інженера лісового
господарства ДП та майстра лісу (а.с. 49).

На усунення виявлених порушень
відповідачу внесено припис від 12.11.2013р.
(а.с. 47), складено протокол про
адміністративне правопорушення від
12.11.2013р. (а.с. 51).

Згідно з таксами для обчислення
розміру шкоди, заподіяної лісу,
затверджених постановою КМУ від
23.07.2008р. № 665, Держекоінспекцією області
розраховано збитки, завдані державі
внаслідок порушення законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища в розмірі 93 323,97 грн. (а.с. 34).

Постановою від 22.11.2013р. № 663/05 (а.с. 53)
справу про адміністративне
правопорушення було закрито у зв'язку з
внесенням прокурором Семенівського
району Чернігівської області 12.11.2013р.
до ЄРДР відомостей про вчинення
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 367 КК України за №
0000004 (а.с. 32).

На даний час досудове розслідування
триває.

Згідно Статуту відповідача (а.с. 21)
підприємство створене з метою охорони
та відтворення лісів, задоволення
потреб юридичних та фізичних осіб у
лісових ресурсах на основі їх
раціонального використання і
отримання прибутку за рахунок
задоволення потреб споживчого ринку у
лісо продукції та послугах на підставі
ефективного використання виробничого
і фінансового потенціалу.

Підприємство є лісокористувачем та
здійснює його повноваження згідно з
положеннями Лісового кодексу України.

Предметом діяльності підприємства є,
зокрема, охорона і захист лісів від
самовільних рубок.

Підприємство виконує норми і вимоги
щодо охорони навколишнього природного
середовища, раціонального
використання і відтворення природних
ресурсів та забезпечення екологічної
безпеки.

За приписами ст. 19 Лісового кодексу
України (далі - ЛК України) постійні
лісокористувачі зобов'язані, зокрема,
забезпечувати охорону, захист,
відтворення, підвищення
продуктивності лісових насаджень,
посилення їх корисних властивостей,
підвищення родючості ґрунтів, вживати
інших заходів відповідно до
законодавства на основі принципів
сталого розвитку; дотримуватися правил
і норм використання лісових ресурсів;
вести лісове господарство на основі
матеріалів лісовпорядкування,
здійснювати використання лісових
ресурсів способами, які забезпечують
збереження оздоровчих і захисних
властивостей лісів, а також створюють
сприятливі умови для їх охорони,
захисту та відтворення; дотримуватися
встановленого законодавством режиму
використання земель.

Отже, порубка дерев визнається
незаконною, якщо вчинена: без
відповідного дозволу; за дозволом,
виданим із порушенням чинного
законодавства; до початку чи після
закінчення установлених у дозволі
строків; не на призначених ділянках чи
понад установлену кількість; не тих
порід дерев, які визначені в дозволі;
порід, вирубку яких заборонено.

Згідно з п. 5 ст. 64 ЛК України,
підприємства, установи, організації і
громадяни здійснюють ведення лісового
господарства з урахуванням
господарського призначення лісів,
природних умов і зобов'язані
здійснювати охорону лісів від пожеж,
захист від шкідників і хвороб,
незаконних рубок та інших пошкоджень.

Згідно з п.п. 1, 5 ч. 2 ст. 105 ЛК України,
відповідальність за порушення
лісового законодавства несуть особи:
винні у незаконному вирубуванні та
пошкодженні дерев і чагарників; винні у
порушенні строків лісовідновлення та
інших вимог щодо ведення лісового
господарства, встановлених
законодавством у сфері охорони,
захисту, використання та відтворення
лісів.

Відповідно до ст. 107 Лісового кодексу
України, підприємства, установи,
організації і громадяни зобов'язані
відшкодувати шкоду, заподіяну ними
лісу внаслідок порушення лісового
законодавства, у розмірах і порядку,
визначених законодавством України.

Стаття 41 Закону України «Про охорону
навколишнього природного середовища»
від 25.06.1991р. № 1264-ХІІ (далі - Закон № 1264)
встановлює економічні заходи
забезпечення охорони навколишнього
природного середовища, зокрема,
передбачає відшкодування в
установленому порядку збитків,
завданих порушенням законодавства про
охорону навколишнього природного
середовища.

Відповідно до ст.ст. 68,69 Закону № 1264
порушення законодавства України про
охорону навколишнього природного
середовища тягне за собою встановлену
цим Законом та іншим законодавством
України дисциплінарну,
адміністративну, цивільну і
кримінальну відповідальність.
Підприємства, установи, організації та
громадяни зобов'язані відшкодовувати
шкоду, заподіяну ними внаслідок
порушення законодавства про охорону
навколишнього природного середовища, в
порядку та розмірах, встановлених
законодавством України. Шкода,
заподіяна внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної
порушенням природоохоронного
законодавства, за своєю правовою
природою є відшкодування
позадоговірної шкоди, тобто деліктною
відповідальністю.

Загальне положення про
цивільно-правову відповідальність за
завдання позадоговірної шкоди втілено
у статті 1166 Цивільного кодексу України,
відповідно до якої майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1172 ЦК України юридична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків.

Підставою деліктної відповідальності
є протиправне шкідливе винне діяння
особи, яка завдала шкоду. Для
відшкодування завданої шкоди
необхідно довести такі факти як
неправомірність поведінки особи; вина
завдавача шкоди; наявність шкоди;
причинний зв'язок між протиправною
поведінкою та заподіяною шкодою.
Наявність всіх вищезазначених умов є
обов'язковим для прийняття судом
рішення про відшкодування шкоди.
Відсутність хоча б одного з цих
елементів виключає відповідальність
за заподіяну шкоду.

Таким чином, при вирішенні спорів щодо
відшкодування шкоди, заподіяної
порушенням вимог лісового
законодавства у випадках встановлення
контролюючими органами при проведенні
перевірок дотримання
природоохоронного законодавства факту
правопорушення, слід виходити з того,
що обов'язки із забезпечення охорони,
захисту, відтворення, підвищення
продуктивності лісових насаджень
покладено саме на постійних
лісокористувачів, які й повинні нести
відповідальність за невиконання та
неналежне виконання згаданих
обов'язків, зокрема, за незабезпечення
охорони та захисту лісів від
незаконних рубок та пошкодження дерев.

Отже, цивільно-правову
відповідальність за порушення
лісового законодавства мають нести не
лише особи, які безпосередньо
здійснюють самовільну вирубку лісів
(пошкодження дерев), а також і постійні
лісокористувачі, вина яких полягає у
допущенні та не перешкоджанні їх
працівниками незаконному вирубуванню
лісових насаджень (пошкодженню дерев)
внаслідок неналежного виконання ними
своїх службових обов'язків. Тобто
проявом їх протиправної бездіяльності
є незабезпечення працівниками
постійних лісокористувачів охорони і
захисту лісів, внаслідок чого
відбувається вирубування дерев
(пошкодження дерев) невстановленими
особами.

Враховуючи вимоги ст. 1166, 1172 ЦК України
у спорі про відшкодування шкоди,
заподіяної навколишньому природному
середовищу слід виходити з презумпції
вини правопорушника. Отже, позивач не
повинен доводити наявність вини
відповідача у заподіянні шкоди
навколишньому природному середовищу,
навпаки, відповідач повинен довести, що
у діях його працівників відсутня вина у
заподіянні шкоди.

Відповідно до п. 1.4 Порядку організації
та проведення перевірок суб'єктів .
господарювання щодо дотримання вимог
природоохоронного законодавства,
затвердженого наказом Міністерства
охорони навколишнього природного
середовища України № 464 від 10.09.2008р., акт
перевірки це документ, який є зокрема,
носієм доказової інформації про
виявлені порушення вимог
законодавства та його дотримання, а
відтак, вищезазначений акт перевірки №
473/05 слід розцінювати як належний доказ,
в якому зафіксовано факт вчинення
правопорушення природоохоронного
законодавства.

Суд вважає, що прокурором надано
належні докази, які підтверджують
викладені у позовній заяві обставини,
доводять наявність складу цивільного
правопорушення.

Отже, суд доходить висновку про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Разом з тим, відповідач не позбавлений
права регресної вимоги (ч. 1 ст. 1191 ЦК
України).

Відхиляючи клопотання представника
відповідача про направлення
матеріалів справи до правоохоронних
органів, суд виходив з того, що орган
слідства має документи, які
знаходяться у матеріалах
господарської справи, що
підтверджується, зокрема, ухвалою
Семенівського районного суду
Чернігівської області (а.с. 127).

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського
процесуального кодексу судові витрати
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Семенівського районного
дочірнього агролісогосподарського
спеціалізованого підприємства
"Семенівкарайагролісгосп", (пров.
Свердлова 33-А, м. Семенівка,
Семенівський район, Чернігівська
область, 15400), р/р 0124 в Райффайзен
Банк Аваль, МФО 380805, код 31333576) на р/р
0465 в УДКСУ у Семенівському
районі, Банк отримувача: ГУДКСУ в
Чернігівсьій області, МФО 853592, код
бюджетної класифікації: 24062100) 93323,97 грн.
(дев'яносто три тисячі триста двадцять
три грн. 97 коп.) збитків.

3. Стягнути з Семенівського районного
дочірнього агролісогосподарського
спеціалізованого підприємства
"Семенівкарайагролісгосп" (пров.
Свердлова 33-А, м. Семенівка,
Семенівський район, Чернігівська
область, 15400), р/р 0124 в Райффайзен
Банк Аваль, МФО 380805, код 31333576) до
державного бюджету (р/р 3002,
отримувач - УК у м. Чернігові/м.
Чернігів/22030001, , банк -
ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО
853592, код бюджетної класифікації
доходів 22030001) 1866,48 грн. (одну тисячу
вісімсот шістдесят шість грн. 00 коп.)
судового збору.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

В судовому засіданні 08.12.2014р., на
підставі ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено тільки вступну та
резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 10.12.2014р.

Суддя
Ю.М. Бобров

.