ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.12.2014 Справа № 920/1912/14

За позовом Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача Путивльського коледжу
Сумського Національного аграрного
університету, м. Путивль Сумської
області

про стягнення 26 048 грн. 93 коп.

Суддя В.Л.Котельницька

Представники сторін:

від позивача - В.Я.Пронюк (довіреність
№ 14-182 від 15.07.2014)

від відповідача - не прибув

За участю секретаря судового засідання
- І.М.Петрович

Суть спору: позивач звернувся до суду з
позовною заявою, відповідно до якої
просив стягнути з відповідача 26048 грн. 93
коп., в тому числі 19635 грн. 39 коп.
основного боргу за договором
купівлі-продажу природного газу №
12/368-ТЕ-29 від 15.10.2012, 1480 грн. 80 коп. пені за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання, 1481 грн. 70 коп. штрафу, 961
грн. 26 коп. - суму 3% річних, 2489 грн. 78 коп.
інфляційних збитків, а також судові
витрати покласти на відповідача.

Відповідач подав відзив на позовну
заяву (вхідний реєстраційний № 15463 від
01.12.2014), суму заборгованості визнав, а
також просив розглянути справу за
відсутності його представника в
судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши
подані позивачем докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами у справі 15.10.2012 був
укладений договір купівлі-продажу
природного газу № 12/368-ТЕ-29, відповідно
до умов якого позивач (продавець)
зобов'язався передати у власність
покупця (відповідача) у 2012 році
природний газ, ввезений на територію
України ПАТ «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» за кодом
згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а відповідач
(покупець) зобов'язався прийняти та
оплатити цей природний газ на умовах
цього договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 продавець передає
покупцеві з 01.08.2012 по 31.12.2012 газ обсягом
до 21,000 тис. куб.м.

Приймання-передача газу (відповідно до
п. 3.3 договору від 15.10.2012), переданого
продавцем покупцеві у відповідному
місяці продажу, оформлюється актом
приймання-передачі газу.

Порядок формування ціни газу сторони
узгодили у розділі 5 договору №
12/368-ТЕ-29.

Пункт 6.1 укладеного договору
передбачає, що оплата за газ
здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 100% поточної
оплати протягом місяця поставки газу.
Остаточний розрахунок за фактично
переданий газ здійснюється до 14-го
числа місяця, наступного за місяцем
поставки газу.

Факт передачі відповідачу природного
газу підтверджується матеріалами
справи, зокрема актами
приймання-передачі природного газу від
31.10.2012, 30.11.2012, 31.12.2012. Так, згідно цих
актів відповідачу було передано
природного газу на загальну суму 21167
грн. 15 коп. При цьому відповідачем із
вказаної суми було сплачено позивачу
лише 1531 грн. 76 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст. 627 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Стаття 629 вищевказаного Кодексу
наголошує, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується

прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно із частиною 1 статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і
відповідно до умов договору, а згідно
вимог статті 610 цього ж Кодексу,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 вищезазначеного
Кодексу передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ході судового розгляду справи було
встановлено, що позивач свої
зобов'язання за договором № 12/368-ТЕ-29
від 15.10.2012 виконав належним чином, у той
час як відповідач станом на дату
судового засідання має несплачену
заборгованість за вказаним договором у
розмірі 19635 грн. 39 коп.

Враховуючи, що зазначена сума
відповідачем у добровільному порядку
не сплачена, із розміром
заборгованості відповідач погодився,
суд задовольняє вимоги позивача в
частині стягнення з відповідача суми
основного боргу за договором в сумі 19635
грн. 39 коп.

Крім цього, позивачем заявлені вимоги
щодо стягнення з відповідача 1480 грн. 80
коп. пені за несвоєчасне виконання
грошового зобов'язання, 1481 грн. 70 коп.
штрафу, 961 грн. 25 коп. - суму 3% річних та
2489 грн. 78 коп. інфляційних збитків.

Розглянувши зазначені вимоги позивача,
суд зазначає наступне.

Умовами укладеного договору (пунктом
7.2) сторонами узгоджено, що у разі
невиконання покупцем пункту 6.1 умов
цього договору він у безспірному
порядку зобов'язується сплатити
продавцю, крім суми заборгованості,
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу, а за
прострочення понад 30 (тридцять) днів -
додатково сплатити штраф у розмірі 7
(семи) відсотків від суми простроченого
платежу.

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231
Господарського кодексу України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено частиною третьою статті 549
Цивільного кодексу України, частиною
шостою статті 231 Господарського
кодексу України, статтями 1, 3 Закону
України «Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань» та частиною шостою статті
232 Господарського кодексу України.

Право встановити в договорі розмір та
порядок нарахування штрафу надано
сторонам частиною четвертою статті 231
Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231
Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 Цивільного
кодексу України, коли сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

З урахуванням викладеного, суд дійшов
висновку, що позивач правомірно
вимагає стягнути з відповідача
одночасно і пеню, і штраф.

Відповідно до частини 2 статті 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Таким чином, суд зазначає, що
відповідачу були правомірно
нараховані 1480 грн. 80 коп. пені за
несвоєчасне виконання грошового
зобов'язання, 1481 грн. 70 коп. штрафу, 961
грн. 25 коп. - сума 3% річних та 2489 грн. 78
коп. інфляційних збитків, а тому суд
задовольняє ці вимоги повністю.

Відповідно до ст. ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України позивачу за рахунок
відповідача підлягають відшкодуванню
витрати по сплаті судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України , суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Путивльського
коледжу Сумського Національного
аграрного університету (41500, Сумська
область, м. Путивль, вул. Луначарського,
80; ) на користь
Публічного акціонерного товариства
«Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул.
Б.Хмельницького, 6; ) 19635
грн. 39 коп. основного боргу, 1480 грн. 80
коп. пені, 1481 грн. 70 коп. штрафу, 3% річних
в сумі 961 грн. 25 коп., 2489 грн. 78 коп.
інфляційних збитків, 1827 грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.12.2014.

Суддя
В.Л.Котельницька