м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21774/14 17.11.14Суддя Мудрий С.М.
розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "СД Трейд"

до товариства з обмеженою
відповідальністю "Ірісс"

про стягнення 22 523,67 грн.

Представники сторін:

від позивача: Лева С.В. -
представник за довіреністю № б/н від
04.02.2014 року;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю " СД Трейд"
до товариства з обмеженою
відповідальністю "Ірісс" про стягнення
22 523,67 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 09.04.2013 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю " СД Трейд" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Ірісс" укладений
договір купівлі-продажу № 533.

Відповідно до п. 1.1. договору продавець
зобов'язується передати у власність, а
покупець прийняти та оплатити товар в
строк та на умовах, зазначених у цьому
договорі.

Позивач передав відповідачеві у
власність товар відповідно до
видаткових накладних СД-0004085 від 02.04.2014
року, СД-0004639 від 14.04.2014 року, СД-0004736 від
16.04.2014 року на загальну суму 19 438,64 грн.

Покупець прийняв товар, проте здійснив
тільки часткову оплату у сумі 668,91 грн.
таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем становить
18 769,73 грн.

Окрім того, керуючись п. 7.2. договору
позивач нарахував відповідачеві штраф
у сумі 3 753,94 грн.

У зв'язку з чим, позивач звернувся в суд
з вимогою до відповідача про стягнення
основного боргу в розмірі 18 769,73 грн. та
штрафу у сумі 3 753,94 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 13.10.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
28.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 28.10.2014 року розгляд справи
відкладено на 17.11.2014 року.

В судове засідання 17.11.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про поважні причини неявки суд не
повідомив, хоча про час та дату
судового засідання повідомлений
належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 р. «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом. Доказом такого
повідомлення в разі неповернення
ухвали підприємством зв'язку може бути
й долучений до матеріалів справи та
засвідчений самим судом витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження
пересилання поштових відправлень, який
містить інформацію про отримання
адресатом відповідного поштового
відправлення, або засвідчена копія
реєстру поштових відправлень суду.

У відповідності до ст. 87 ГПК України
ухвали суду було надіслано відповідачу
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення на адресу,
що зазначена в позовній заяві, а саме:
01103, м. Київ, вул. Остапа Вишні, буд. 5, яка
згідно спеціального витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців станом на
13.10.2014 є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 ГПК України встановлює, що у
разі відсутності сторін за адресою
місцезнаходження, що зазначена в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб -підприємців
ухвала про порушення провадження у
справі вважається врученою їм належним
чином.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги, просила суд позов
задовольнити.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

09.04.2013 року між товариством з обмеженою
відповідальністю " СД Трейд" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Ірісс" укладений
договір купівлі-продажу № 533.

Відповідно до п. 1.1. договору продавець
зобов'язується передати у власність, а
покупець прийняти та оплатити товар в
строк та на умовах, зазначених у цьому
договорі.

Відповідно до статті 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ч.1 статті 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пункт 1 ч.2 статті 11 ЦК України
передбачає, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 3.3. договору датою
поставки товару вважається дата
передачі продавцем товару покупцю,
згідно підписаних сторонами накладних.
Передача товару проводиться за
довіреністю покупця, або за підписом
матеріально-відповідальної особи на
видатковій накладній, завіреного
печаткою Покупця про його отримання.

Відповідно до п. 4.2. договору покупець
зобов'язується оплатити партію
доставленого товару протягом 21
календарного дня від дати доставки
товару, вказаній у видатковій
накладній.

Відповідно до п.4.3. оплата проводиться у
національній валюті України, в
безготівковому порядку шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок продавця, або в касу
підприємства з застосуванням
реєстратора розрахункових операцій.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України
встановлено, що предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому.

Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Позивач передав відповідачеві у
власність товар відповідно до
видаткових накладних СД-0004085 від 02.04.2014
року, СД-0004639 від 14.04.2014 року, СД-0004736 від
16.04.2014 року на загальну суму 19 438,64 грн.,
копії яких знаходяться в матеріалах
справи.

Покупець прийняв товар, проте здійснив
тільки часткову оплату у сумі 668,91 грн.
таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем становить
18 769,73 грн.

Окрім того, сторонами підписано акт
звірки взаємних розрахунків з 01.04.2014
року по 25.07.2014 року, відповідно до якого
заборгованість відповідача перед
позивачем становить 18 769,73 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Враховуючи вищезазначене, факт
наявності основної заборгованості у
відповідача перед позивачем в сумі 18
769,73 грн. належним чином доведений,
документально підтверджений та не
спростований відповідачем.

У зв'язку з неналежним виконанням
грошових зобов'язань позивачем
нараховано штраф в розмірі 3 753,94 грн.

П. 7.2. договору встановлено за затримку
платежів у відповідності до п. 4.2.
даного договору на термін більший ніж 20
днів, покупець сплачує штраф у розмірі
20 (двадцяти) відсотків від загальної
вартості невиконаного зобов'язання.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

З огляду на вищенаведене, суд
погоджується з розрахунком штрафу в
розмірі 3 753,94 грн. наданим позивачем і
вважає його обґрунтованим.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 2 ст. 49, ст. 75,
ст.ст. 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "Ірісс" (01103, м. Київ,
вул. Остапа Вишні, буд. 5, ) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "СД Трейд" (01103, м. Київ,
вул. Кіквідзе, будинок 17, оф. 212/8,
ідентифікаційний код 34354300)
заборгованість в розмірі 18 769
(вісімнадцять тисяч сімсот шістдесят
дев'ять) грн. 73 коп., штраф в розмірі 3 753
(три тисячі сімсот п'ятдесят три) грн. 94
коп., судовий збір в розмірі 1827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання рішення: 02.12.2014 року.

Суддя
С.М. Мудрий