м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21169/14 27.11.14

Суддя господарського суду міста Києва
Головіна К.І., при секретарі судового
засідання Мельник Ю.О., розглянувши
матеріали справи

за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства "Аграрний
фонд"

до Державної спеціалізованої
бюджетної установи "Аграрний фонд"

про стягнення 198 741,45 грн.

за участю представників:

від позивача: Деруга Н.О.- представник
за довіреністю № 135 від 06.05.2014 р. від
відповідача: Пронін О.А. -
представник за довіреністю № 356 від
08.01.2014 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду міста Києва
звернулось Публічне акціонерне
товариство "Аграрний фонд" (далі - ПАТ
"Аграрний фонд") з позовом до Державної
спеціалізованої бюджетної установи
"Аграрний фонд" (далі - ДУ "Аграрний
фонд") про стягнення 198 741,45
грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на порушення відповідачем
умов договору складського зберігання
зерна № 19/11 від 08.04.2011 р. в частині
своєчасності та повноти сплати послуг
за зберігання, внаслідок чого у ДУ
"Аграрний фонд" утворилась
заборгованість.

У позові Публічне акціонерне
товариство "Аграрний фонд" просить суд
стягнути з Аграрного фонду
заборгованість за послуги зі
зберігання в сумі 198 741,45 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав та обґрунтував
позовні вимоги, просив їх задовольнити
в повному обсязі.

Представник відповідача позов визнав,
зазначивши, що заборгованість виникла
у зв'язку із тяжким фінансовим
становищем відповідача.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, суд вважає, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 08.04.2011 р. між ДП
«Новотроїцький елеватор» (зерновий
склад) та Аграрним фондом
(поклажодавець) був укладений договір
складського зберігання зерна № 19/11.

Відповідно до п. 1.1 договору
поклажодавець зобов'язується передати
на зберігання зерновому складу зерно
пшениці (об'єктів державного цінового
регулювання), якість яких відповідає
діючим ДСТУ, за заліковою вагою в
кількості, яка визначається по
фактичній кількості зерна, що надійшло
на карточку поклажодавця і
засвідчується відповідними
складськими документами, а зерновий
склад зобов'язується прийняти таке
зерно на зберігання на визначених цим
договором умовах і повернути його
поклажодавцеві або особі, зазначеній
ним як одержувач.

Відповідно до п. 4.4 договору розрахунки
відшкодування витрат по зберіганню
здійснюються поклажодавцем в грошовій
формі з урахуванням ПДВ, за рахунок
бюджетних коштів.

Зберігання тонни за 30 календарних днів
становить 17,50 грн. (п. 4.3 договору).

Поклажодавець відшкодовує витрати із
зберігання зерна з моменту передачі
зерна на зберігання зерновому складу
на підставі актів наданих послуг та
розрахунку обсягів коштів зберігання
зерна як об'єкту державного цінового
регулювання (п. 4.4 договору).

Відповідно до п. 8.1 договору цей договір
набуває чинності з моменту підписання
та скріплення печатками, та діє до
31.12.2011 р.

У судовому засіданні встановлено, що на
виконання умов договору у період з
квітня 2013 р. по червень 2014 р. позивач
надав послуги зі зберігання зерна
Аграрному фонду на загальну суму 198 741,45
грн., що підтверджується складськими
квитанціями, актами виконаних робіт,
розрахунками обсягів коштів за
зберігання об'єктів державного
цінового регулювання наявними у
справі.

Разом з тим, відповідач свої
зобов'язання щодо оплати за надані
послуги за вказаним договором не
виконав.

31.07.2014 р. між ДП «Новотроїцький
елеватор» (первісний кредитор) та
ПАТ "Аграрний фонд" (новий
кредитор) був укладений договір
відступлення права вимоги № 398-05/14,
відповідно до якого первісний
кредитор відступає новому кредиторові,
а новий кредитор набуває право вимоги
належне первісному кредиторові за
договором складського зберігання
зерна № 19/11 від 08.04.2011 р.

Таким чином, у спірних правовідносинах
позивач замінив ДП «Новотроїцький
елеватор» та до нього перейшли
відповідні права та обов'язки стосовно
стягнення з відповідача суми
заборгованості за послуги зі
зберігання у розмірі 198 741,45 грн.

22.08.2014 р. ПАТ "Аграрний фонд" звертався
до відповідача із вимогою за вих. № 1611
про досудове врегулювання спору щодо
стягнення заборгованості, зокрема, за
договором № 19/11 від 08.04.2011 р.

У відповідь на вказану вимогу
відповідач підтвердив дану
заборгованість, проте вказав про
неможливість її сплати у зв'язку із
скрутним фінансовим становищем.

Згідно з ч. 1 ст. 936 ЦК України за
договором зберігання одна сторона
(зберігач) зобов'язується зберігати
річ, яка передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності. .

Відповідно до ст. ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Наявність заборгованості у
відповідача у сумі 198 741,45 грн. за період
з квітня по червень 2013 р.,
підтверджується банківською випискою
з рахунку відповідача та поясненнями
представників сторін.

Оскільки доказів належної оплати
заборгованості суду не надано, позовні
вимоги в частині стягнення з
відповідача вказаної заборгованості
підлягають задоволенню.

Щодо посилання відповідача на
недофінансування його з державного
бюджету, суд зазначає, що відсутність
бюджетного фінансування не може бути
підставою для звільнення його від
відповідальності за невиконання
обов'язку сплатити вартість наданих
послуг (постанова Верховного Суду
України № 11/446 від 15.05.2012 р.).

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.cт. 32-34, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного
товариства "Аграрний фонд" до Державної
спеціалізованої бюджетної установи
"Аграрний фонд" про стягнення 198 741,45 грн.
задовольнити.

Стягнути з Державної спеціалізованої
бюджетної установи "Аграрний фонд" (01001,
м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1,
ідентифікаційний код 33642855) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Аграрний фонд" (01001, м. Київ, вул. Б.
Грінченка, 1, ідентифікаційний код 38926880)
заборгованість у сумі 198 741 (сто
дев'яносто вісім тисяч сімсот сорок
одну) грн. 45 коп.

Стягнути з Державної спеціалізованої
бюджетної установи "Аграрний фонд" (01001,
м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1,
ідентифікаційний код 33642855) на користь
Публічного акціонерного товариства
"Аграрний фонд" (01001, м. Київ, вул. Б.
Грінченка, 1, ідентифікаційний код 38926880)
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 3 974 (три тисячі дев'ятсот
сімдесят чотири) грн. 83 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 27 листопада 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 28
листопада 2014 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя

К.І.
Головіна