м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Публічного акціонерного товариства
До Комунального
підприємства "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району"
Про стягнення 604 191,71 грн.
Суддя Прокопенко
Від позивача Левченко В.І. -
Від відповідача Поліщук Л.П. -
Публічне акціонерне товариство
«Київенерго» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до Комунального
підприємства "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району" про
стягнення 604 191,71 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.08.2014 за зазначеною вище
позовною заявою порушено провадження у
справи на 03.09.2014.
В судовому засіданні 03.09.2014 представник
позивача з?явився, підтримав свої
позовні вимоги в повному обсязі.
В судовому засіданні 03.09.2014 представник
відповідача з?явився, надав відзив на
позовну заяву, в якому просить суд
відмовити в задоволені позовних вимог.
В судовому засіданні 03.09.2014 оголошено
перерву до 01.10.2014.
В судове засідання 01.10.2014 представник
позивача не з'явився.
Представник відповідача в судове
засідання 01.10.2014 з'явився, надав усні
пояснення стосовно суті справи.
Ухвалою суду від 01.10.2014 відкладено
розгляд справи на 21.11.2014.
09.10.2014 відділом діловодства суду від
представника позивача отримано заяву
про уточнення позовних вимог,
відповідно до якої просить стягнути із
відповідача суму основного боргу за
теплову енергію 472 119,48 грн., 3% річних
сумою 37 976,24 грн., та інфляційну складову
боргу в суму 50 005,94 грн.
21.11.2014 відділом діловодства суду від
представника відповідача отримано
заяву про розстрочку виконання рішення
суду, відповідно до якої просить
розстрочити виконання рішення суду по
В судовому засіданні 21.11.2014
представник відповідача надав заяву
про продовження строку розгляду спору.
Клопотання задоволено.
В судовому засіданні 21.11.2014 оголошено
перерву до 02.12.2014.
В судове засідання 02.12.2014 представник
позивача з'явився, просив суд
задовольнити позовні вимоги.
В судове засідання 02.12.2014 представник
відповідача з'явився, просив
задовольнити заяву про розстрочку
Після виходу суду з нарадчої кімнати, в
судовому засіданні 02.12.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, суд, -
01.12.2007 між позивачем та відповідачем
був укладений договір на постачання
теплової енергії у гарячій воді № 320345,
відповідно до умов якого позивач
(Постачальник) зобов'язується виробити
та поставити теплову енергію
відповідачу (Споживач) для потреб
опалення та гарячого водопостачання, а
відповідач (Споживач) зобов'язується
отримати її та оплатити відповідно до
умов, викладених в договорі.
Згідно з пп. 2.2.1. та 2.3.1. Договору позивач
зобов'язаний постачати теплову енергію
у вигляді гарячої води на межу
балансової належності із відповідачем
для потреб опалення в період
опалювального сезону, для гарячого
водопостачання - протягом року згідно
із заявленими споживачем величинами
приєднаного теплового навантаження,
зазначеними в додатку 1, тоді як
відповідач зобов'язаний дотримуватись
кількості споживання теплової енергії
за кожним параметром в обсягах, які
визначені в додатку 1, не допускаючи їх
перевищення та своєчасно сплачувати
вартість спожитої теплової енергії.
Відповідно до п. 9Додатку 2 до Договору
Відповідач зобов'язаний щомісячно з 12
по 15 отримує в МВРТ-1 оформлену
позивачем платіжну вимогу доручення на
суму, яка включає загальну вартість
теплової енергії поточного місяця та
кінцеве сальдо розрахунків на початок
поточного місяця за мінусом суми
фактично сплаченої теплової енергії в
поточному місяці, табуляграму
фактичного споживання за попередній
період та акти звірки, який оформлює і
повертає один примірник позивачу
протягом двох днів з моменту їх
Відповідно до п. 10 Додатку 2 до Договору,
відповідач сплачує вартість,
використаної теплової енергії не
пізніше 10 числа місяця, наступного за
Відповідно до пояснень позивача, ним
належним чином виконувалися
зобов'язання за Договором, тоді як
відповідач свої зобов'язання за
Договором належним чином не виконав,
внаслідок чого за період з 01.07.2011 по
01.07.2014 виникла заборгованість за
використану теплову енергію, яка
станом на 01.07.2014 р. становить 516 209,53 грн.,
що підтверджується відомостями обліку
споживання теплової енергії,
обліковими картками (табуляграмами) ,
копії яких знаходяться в матеріалах
справи.
Враховуючи наведене, позивач просить
суд стягнути з відповідача 516 209,53 грн.
основного боргу, 50 005,94 грн. -
інфляційної складової боргу, 37 976,24 грн.
- 3% річних у зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за договором.
Проаналізувавши матеріали справи та
пояснення представника позивача, суд
приходить до висновку про те, що
позовні вимоги є обґрунтованими, але
підлягають задоволенню частково з
Внаслідок укладення договору між
сторонами згідно ст. 11 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України),
виникли цивільні права та обов'язки.
Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.
Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 193
Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.
Згідно ст. 173 Господарського кодексу
України один суб'єкт господарського
зобов'язання повинен вчинити певну дію
на користь іншого суб'єкта, а інший має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.
Статтею 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
Відповідно до статті 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Згідно статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України).
Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Відповідно до частини
сьомої зазначеної статті не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.
Відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 ЦК України).
Згідно частини 1 ст. 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Умови зазначеного договору свідчать
про те, що за своєю правовою природою
він є договором енергопостачання.
Під час судового розгляду справи судом
було встановлено, що зобов'язання щодо
оплати заборгованості у розмірі 516 209,53
грн. відповідач у встановлений
Договором строк не виконав.
Як вбачається з довідки про
надходження коштів за спожиту від АК
"Київенерго" теплоенергію, відповідач
сплатив позивачу кошти в рахунок
погашення заборгованості за спожиту
теплову енергію яка утворилась в
Таким чином, станом на день розгляду
справи, 02.12.2014 р., заборгованість
відповідача за надану теплову енергію
у гарячій воді за період з 01.07.2011 р. по
01.07.2014 р. становить 472119,48грн.
Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26.12.2011, припинення провадження у
справі на підставі зазначеної норми
ГПК можливе в разі, коли предмет спору
існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи. Якщо ж він був
відсутній і до порушення провадження у
справі, то зазначена обставина тягне за
собою відмову в позові.
Таким чином, оскільки відповідачем
сплачено частково суму заборгованості
даної справи, та відсутністю в цій
частині позовних вимог предмету спору,
суд припиняє провадження у справі №
відповідача частини основної
заборгованості в розмірі 44 090,05 грн.
Таким чином, станом на день розгляду
справи сума основної заборгованості що
підлягає до стягнення становить 472 119,48
З урахуванням викладеного, суд дійшов
до висновку, що відповідачем було
порушено умови Договору, а також вимоги
ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193
Господарського кодексу України.
Зважаючи на встановлені обставини
справи та вимоги правових норм
викладених вище, , господарський суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги в частині стягнення основного
боргу в розмірі 472 119,48 грн. нормативно
та документально доведені, а тому
підлягають задоволенню.
Крім суми основної заборгованості
позивач просить стягнути з відповідача
50 005,94 грн. - інфляційної складової
боргу, 37 976,24 грн. - 3% річних у зв'язку з
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором про
постачання теплової енергії у гарячій
Згідно зі ст. 614 ЦК України, особа, яка
порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлене договором або законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.
Відповідно до статті 625 ЦК України,
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.
Відповідач зазначає, що у позивача
фактично відсутнє право вимоги щодо
стягнення з відповідача інфляційних
втрат та трьох відсотків річних,
оскільки 05.12.2013 між позивачем та
відповідачем було укладено додаткову
угоду про співпрацю між ПАТ
"Київенерго" та КП "ЦОС Шевченківського
району" в сфері поставки теплової
енергії для забезпечення споживачів
Шевченківського району міста Києва
комунальними послугами.
Відповідно до п. 2.2 Угоди, позивач
зобов'язується до 01.10.2014 року не
застосовувати до відповідача
неустойку, передбачену умовами всіх
діючих договорів на постачання
теплової енергії у гарячій воді,
укладених між сторонами, не
нараховувати три проценти річних та
втрати від інфляційних процесів,
передбачені ст.. 625 Цивільного кодексу
України, за умови 100% оплати спожитої
протягом 01.10.2013-01.10.2014 теплової енергії.
Представник позивача заперечив проти
доводів відповідача, зазначивши, що
відповідно до п. 3.2 Договору сторони не
несуть відповідальності за відносини
будь-якої сторони за Договором з іншою
стороною. Оскільки відповідачем не
було здійснено 100% оплати спожитої
протягом 01.10.2013-01.10.2014 теплової енергії,
то позивачем було здійснено
Перевіривши розрахунок позивача
збитків від інфляції та 3% річних з
простроченої суми, суд вважає його
обґрунтованим, а тому вимоги позивача
про стягнення з відповідача 50 005,94 грн.
-збитків від інфляції та 37 976,24 грн. - 3%
річних, підлягають задоволенню.
Згідно з ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Відповідно до ст. 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
витрати по сплаті судового збору
підлягають стягненню з відповідача на
Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 9
від 17.10.2012 " Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України".
Господарський суд на підставі статті 121
ГПК України має право за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора або за власною ініціативою у
виняткових випадках залежно від
обставин справи відстрочити,
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови (далі - рішення), змінити
спосіб та порядок їх виконання.
Оскільки згадана стаття не обмежує
відповідне право господарського суду
певним строком, воно може бути
реалізоване у будь-який час після
набрання рішенням законної сили і до
його фактичного повного виконання, в
межах строку пред'явлення наказу до
виконання. Також не обмежується право
заявника на повторне звернення з
відповідною заявою, якщо вона вже
розглядалася судом. Застосовуючи
заходи, передбачені статтею 121 ГПК
України, господарські суди повинні
Відстрочка - це відкладення чи
перенесення виконання рішення на новий
строк, який визначається господарським
судом. Наприклад, відстрочка може
надаватись за рішенням, у якому
господарським судом визначено певний
строк звільнення приміщення,
повернення майна тощо.
. Розстрочка означає виконання рішення
частками, встановленими господарським
судом, з певним інтервалом у часі.
Строки виконання кожної частки також
повинні визначатись господарським
судом. При цьому слід мати на увазі, що
розстрочка можлива при виконанні
рішення, яке стосується предметів, що
діляться (гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК України, ця стаття не
вимагає, і господарський суд
законодавчо не обмежений будь-якими
конкретними термінами відстрочки чи
розстрочки виконання рішення. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку чи
розстрочку виконання рішення, зміну
способу і порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що значна заборгованість
відповідача у справі, наявність
інфляційних процесів та економічна
ситуація в країни, призводить до
утруднення виконання рішення суду, а
тому, розстрочити виконання рішення
суду на 12 місяців.

Керуючись ст. ст. 33, 49, п.1-1 ст. 80, ст.ст.
82-85 , ст. 121 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково

2Стягнути з Комунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району " (03190, м. Київ,
вул.. Кирпоноса, буд. 10/8, )
на користь Публічного акціонерного
товариства "Київенерго" ( 01001, м. Київ,
пл.. І. Франка, 5, ) основну
заборгованість у розмірі 472 119 (
чотириста сімдесят дві тисячі сто
дев'ятнадцять) грн. 48 коп., 3% річних в
розмірі 37 976 ( тридцять сім тисяч
дев'ятсот сімдесят шість) грн.. 24 коп.,
інфляційні втрати в розмірі 50 005 (
п'ятдесят тисяч п'ять) грн. 94 коп., 11408 (
одинадцять тисяч чотириста вісім) грн..
48 коп. - судовий збір., розстрочивши
виконання рішення наступним чином: до
02.01.2015 р.- 10 755,07 грн., до 02.02.2015 р. - 55 000 грн.,
до 02.03.2015 - 55 000 грн., до 02.04.2015 - 55 000грн., до
02.05.2014 - 55 000 грн., до 02.06.2015 р. - 55 000 грн., до
02.07.2015 р. - 55 000 грн., до 02.08.2015 - 55 000 грн., до
02.09.2015 - 55 000 грн., до 02.10.2015 - 55 000 грн. до
02.11.2015 - 55 000 грн., до 02.12.2015 - 10 755,07 грн.

3. Припинити провадження у справі №
910/16573/14 в частині стягнення з
відповідача частини основної
заборгованості в розмірі 44090,05 грн

4. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання

повного рішення 05.12.2014

Суддя

Л.В. Прокопенко