ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" листопада 2014 р.Справа № 922/4215/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання
Лобові Р.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю " Харківське
монтажно-виробниче підприємство
"Електропівденмонтаж" м. Харків до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання", про
стягнення коштів в розмірі 94869,44 грн. за
участю представників сторін:

Представник позивача - Чуменко М.М., дов.
від 05.11.2014 року.

Представник відповідача - не з"явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю " Харківське
монтажно-виробниче підприємство
"Електропівденмонтаж", м. Харків,
звернувся до господарського суду з
позовом до відповідача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Луганське енергетичне об'єднання", м.
Луганськ, про стягнення заборгованості
в розмірі 97038,79 грн. (з яких: 55181,45 грн. -
основна заборгованість, 9235,16 грн. -
інфляційні, 5169,84 грн. - 3% річних, 27452,34
грн. - пеня), яка виникла внаслідок
неналежного виконання відповідачем
своїх зобов'язань за договором підряду
від 29.07.2010р. Також позивач просить суд
покласти на відповідача судові
витрати.

Відповідно до розпорядження голови
Вищого господарського суду України від
02.09.2014 №28-р змінено підсудність
господарських справ, а саме, розгляд
господарських справ, підсудних
господарському суду Луганської
області, здійснюється господарським
судом Харківської області.

Ухвалою господарського суду від 29
вересня 2014р. прийнято вказану позовну
заяву до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено її
до розгляду у відкритому судовому
засіданні на 20.10.2014р. о 10:30 год.

Ухвалами господарського суду від
20.10.2014р., 11.11.2014р. розгляд справи
відкладався, з метою надання сторонами
додаткових доказів по справі.

У призначеному судовому засіданні
20.11.2014р. представник позивача позов
підтримав, наполягав на його
задоволенні. Через канцелярію суду
надав додаткові докази по справі (вх.
№41442), які судом долучені до матеріалів
справи.

Представник відповідача у призначені
судові засідання 20.10.2014р., 11.11.2014р.,
20.11.2014р. не з'явився. Відповідно до актів
відділу документального забезпечення
та контролю (канцелярії)
господарського суду Харківської
області від 02.10.2014р., 23.10.2014р., поштова
кореспонденція на адресу відповідача -
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання" не може бути
направлена, відповідно до листі
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" від 23.07.2014р.
№ 7-14 та від 26.09.2014р. № 7-14-608,
підприємства поштового зв'язку
призупинили приймання та пересилання
поштових відправлень на адресу
населених пунктів Донецької та
Луганської областей (до переліку яких
належить поштове відділення, за яким
обслуговується відповідач).

У судовому засіданні 20.11.2014р.
представник позивача зазначив, що ним
надані всі необхідні для розгляду
справи докази та вважає за можливе
розглянути справу по суті в даному
судовому засіданні.

Враховуючи викладені обставини, суд,
згідно ст. 75 ГПК України розглядає
справу за наявними матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно дослідивши
матеріали справи, суд встановив
наступне.

Як свідчать матеріали справи, 29.07.2010р.
між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Харківське
монтажно-виробниче підприємство
"Електропівденмонтаж" (позивач,
підрядник) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне обладнання" (відповідач,
замовник) був укладений договір
підряду № У-611-10 на виконання робіт з
розробки робочих проектів з
реконструкції ПЛ-0,4 кВ загальною
довжиною 9,095 км.

Згідно з умовами п. 1.1. вищезазначеного
договору, замовник доручає, а підрядник
приймає на себе виконання
проектно-вишукувальних робіт з
розробки робочих проектів з
реконструкції ПЛ-0,4 кВ, загальною
площею 9,095 км.

Загальна вартість робіт, у
відповідності до пункту 2.1. договору
складає - 76389,47 грн., у тому числі ПДВ
12731,58 грн.

Відповідно до п. 3.1. договору, строки
виконання робіт на окремих об'єктах
визначаються графіком виконання робіт,
згідно з додатком №2 до договору. Датою
закінчення виконання робіт вважається
дата підписання сторонами акту
приймання-передачі виконаних робіт.

Згідно з п. 4.2. договору, після
завершення робіт з розробки робочого
проекту підрядник передає протягом 5
днів замовнику по накладній
укомплектований робочий проект у
чотирьох екземплярах, і акт
приймання-передачі виконаних робіт в
двох екземплярах.

Пунктом 5.1. договору сторони
передбачили можливість здійснення
замовником авансового платежу в
розмірі 30% від договірної ціни робіт.

Кінцевий розрахунок за виконані
роботи проводиться замовником
протягом 15 банківський днів після
підписання сторонами актів
приймання-передачі виконаних робіт за
всіма об'єктами шляхом перерахування
коштів на поточний рахунок підрядника
за мінусом суми авансового платежу (п.
5.2. договору).

Згідно з п. 6.3 договору, у випадку
порушення передбаченого п. 5.2. договору
строку кінцевого розрахунку за
виконані роботи, замовник сплачує
підряднику за кожен день прострочення
пеню у розмірі 0,02 % від суми
заборгованості за кожен день
прострочення платежу, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення.

Відповідно до п. 7.1. договору, він
набирає чинності з моменту його
підписання сторонами та діє до 31 грудня
2010р., а в частині грошових розрахунків
до повного виконання сторонами
зобов'язань за договором.

Виконання позивачем робіт з розробки
робочих проектів з реконструкції ПЛ-0,4
кВ, загальною площею 9,095 км за договором
від 29.07.2010р. підтверджується актами
виконаних робіт №№ 1-9, підписаними
уповноваженими представниками сторін
та скріпленими печатками установ.
Загальна вартість виконаних робіт за
даними актами становить 76389,45 грн. , у
т.ч. ПДВ 12731,58 грн.

Як зазначив позивач, відповідач
частково розрахувався за виконані
роботи в сумі 21208,00 грн., в зв'язку з чим
на час звернення позивача з
відповідним позовом до господарського
суду, сума заборгованості відповідача
перед позивачем становить 55181,45 грн.

11.06.2014р. позивачем на адресу
відповідача було направлено лист № 474 з
вимогою про сплату суми заборгованості
за договором від 29.07.2010р.

Проте, відповіді на зазначену вимогу
позивач не отримав, в зв'язку з чим,
звернувся до господарського суду з
відповідним позовом та, в зв'язку з
порушенням відповідачем умов договору
від 29.07.2010р., щодо своєчасної сплати за
виконані роботи, просить стягнути на
свою користь 97038,79 грн., з яких: 55181,45 грн.
- основна заборгованість, 9235,16 грн. -
інфляційні, 5169,84 грн. - 3% річних, 27452,34
грн. - пеня.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

За загальним положенням цивільного
законодавства, зобов'язання виникають
з підстав, зазначених у статті 11 ЦК
України. За приписами частини 2 цієї
статті підставами виникнення
цивільних прав та обов'язку, зокрема, є
договори та інші правочини, інші
юридичні факти. Підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків є дії осіб,
що передбачені актами цивільного
законодавства, а також дії, що не
передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

У відповідності із ст. 173 ГК України та
ст. 509 ЦК України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема, з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також з угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України,
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими Цивільним
кодексом з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626
ЦК України).

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом та
припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених законом або
договором, а згідно статті 599 ЦК
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно до ч.1 ст. 193 ГК України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

До відносин за договорами підряду
застосовуються положення параграфів 1
та 3 глави 61 Цивільного кодексу та
погоджені сторонами положення
відповідних договорів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України
за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 839 ЦК України, підрядник
зобов'язаний виконати роботу,
визначену договором підряду, із свого
матеріалу і своїми засобами, якщо інше
не встановлено договором. Підрядник
відповідає за неналежну якість наданих
ним матеріалу і устаткування, а також
за надання матеріалу або устаткування,
обтяженого правами третіх осіб.

Так, як свідчать матеріали справи,
виконання позивачем робіт з розробки
робочих проектів з реконструкції ПЛ-0,4
кВ, загальною площею 9,095 км за договором
від 29.07.2010р., загальною вартістю 76389,45
грн., підтверджується актами виконаних
робіт №№ 1-9, підписаними
уповноваженими представниками сторін
та скріпленими печатками установ.

Отже, враховуючи вищевикладене,
відповідач визнається судом таким, що
прострочив виконання зобов'язання за
виконані роботи з розробки робочих
проектів з реконструкції ПЛ-0,4 кВ,
загальною площею 9,095 км за договором
підряду від 29.07.2010р. № 9-611-10.

Відповідно статей 55 Конституції
України, статей 15, 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутись до суду за захистом свого
цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до 4-3 Господарського
процесуального кодексу України,
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Відповідно до ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
сторони користуються рівними
процесуальними правами. Сторони мають
право, в тому числі, подавати докази.

Згідно ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32
Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Враховуючи, що відповідно до ст. 526
Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 198
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і у встановлений строк,
відповідно до умов і порядку
укладеного між сторонами договору та
згідно з вимогами закону, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, приймаючи до уваги
викладені обставини, та враховуючи те,
що відповідач не надав до суду жодного
доказу на спростування зазначеної
суми заборгованості, суд визнає вимогу
позивача щодо стягнення з відповідача
55181,45 грн. заборгованості за договором
підряду від 29.07.2010р. обґрунтованою,
доведеною матеріалами справи та такою,
що підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача пеню в сумі 27452,34 грн., яка
нарахована за період з 22.10.2011р. по
10.11.2014р.

Згідно з п. 6.3 Договору в випадку
порушення передбаченого п. 5.2 Договору
строку кінцевого розрахунку за
виконані роботи замовник сплачує
підряднику за кожен день прострочення
пеню в розмірі 0,02 % від суми
заборгованості за кожен день
прострочення платежу, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення.

Відповідно до статті 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання; штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання; пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 ГК
України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 232 ГК України передбачено,
що нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Отже, законом або укладеним сторонами
договором може бути передбачено більшу
або меншу тривалість періоду
нарахування штрафних санкцій, який
визначений в ч. 6 ст. 232 ГК України, при
цьому суд зазначає, що умова договору
про сплату пені за кожний день
прострочення виконання зобов'язання не
може розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції.

Суд зазначає, що умовами договору
сторони не передбачили можливість
нарахування пені за період більший ніж
шість місяців від дня виникнення
зобов'язання. Діючим законодавством до
даних правовідносин також не
передбачений інший період нарахування
пені.

За таких обставин суд вважає вірним
нарахування пені на суму
заборгованості 63518,60 грн. в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення, за період з
22.10.2011р. по 27.03.2012р. у сумі 4257,49 грн., та на
суму заборгованості 55181,45 грн. в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення, за період з
28.03.2012р. по 22.04.2012р. у сумі 588,00 грн. Таким
чином, стягненню з відповідача
підлягає сума пені в розмірі 4845,49 грн. В
задоволенні позовних вимог про
стягнення пені в сумі 22606,85 грн. суд
відмовляє, оскільки дана пеня
нарахована необґрунтовано.

Позивач просить також стягнути з
відповідача інфляційні втрати в сумі
9235,16 грн. та 3% річних в сумі 5169,84 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
іншій розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Судом перевірені надані розрахунки
інфляційних втрат та 3% річних та
встановлено, що надані розрахунки
відповідають вимогам чинного
законодавства, умовам договору та
фактичним відносинам, що склалися між
сторонами, арифметично обчислення
зроблені вірно, а тому такі розрахунки
приймаються судом.

Таким чином, суд вважає позовні вимоги
в частині стягнення інфляційних втрат
у сумі 9235,16 грн. , 3% річних у сумі 5169,84
грн. нормативно та документально
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
ТОВ "Харківське монтажно-виробниче
підприємство "Електропівденмонтаж"
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати повністю покладаються на
відповідача, оскільки з його вини
справу було доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись
статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції
України, статтями 3, 6, 11, 16, 525, 526, 549, 598,
599, 610-612, 625, 837, 839 Цивільного кодексу
України, статтями 20, 173, 174, 175, 179, 193, 230, 232
Господарського кодексу України,
статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 65, 82-85
господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Луганське
енергетичне об'єднання" (юридична
адреса: 91021, м. Луганськ, вул. Гайового,
35А, фактична адреса: 91058, м, Луганськ,
вул. Котельникова, 1, р/р в ЛОД АТ
"Райффайзен Банк Аваль", МФО 304007, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Харківське монтажно-виробниче
підприємство "Електропівденмонтаж"
(61035, м. Харків, вул. Каштанова, 33, р/р
8053 в ПАТ "ПУМБ" м. Харків, МФО 334851,
) основну
заборгованість в сумі 55181,45 грн.,
інфляційні втрати в сумі 9235,16 грн., 3%
річних у сумі 5169,84 грн., пеню в сумі 4845,49
грн., витрати по сплаті судового збору в
сумі 1488,64 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

В решті позову - відмовити.

Повне рішення складено 25.11.2014 р.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/4215/14