м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Корпорації "Артеріум"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "O'zbekiston Dori-Ta'minoti"
еквівалентно 497767,48 грн.
Суддя
Представники сторін:
від позивача: Задорожна Л. Г. -
представник за довіреністю
від відповідача: не з'явився
Корпорація "Артеріум" звернулась до
Господарського суду міста Києва із
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "O`zbekiston Dori-Ta`minoti" про
еквівалентно 497767,48 грн.
Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 17.01.2014 року між
Корпорацією "Артеріум" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "O'zbekiston
Dori-Ta'minoti" укладено контракт №EXP-134/14 на
виконання умов якого позивач виконав
свої зобов'язання з поставки товару у
відповідності зі специфікацією № 4 до
США, а відповідач оплата за поставлений
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 04.08.2014 порушено провадження у
відповідач по справі є нерезидентом
(місцезнаходження - Республіка
Узбекистан) та відсутні докази
наявності представництва відповідача
на території України. Таким чином, суд
ухвалив призначити розгляд справи на
03.12.2014 о 10:10 та зобов'язав позивача в
строк до 03.09.2014 через канцелярію
Господарського суду міста Києва надати
належним чином засвідчену позовну
заяву на російській мові та
нотаріально завірені копії перекладу
ухвали про порушення провадження у
справі від 04.08.2014 року на російську мову
у чотирьох примірниках.
Враховуючи те, що у суду виникла
необхідність вручення документів
нерезиденту шляхом направлення
судового доручення суд ухвалою від
03.09.2013 зупинив провадження у справі до
виконання судового доручення про
вручення судових документів чи
повідомлення про неможливість такого
27.11.2014 від відповідача по справі на
адресу Господарського суду м. Києва
надійшли документи на виконання ухвали
суду про порушення провадження у
справі, а також заява в якій відповідач
не заперечує проти заявлених позовних
вимог, визнає позов в повному обсязі і
просить розглянути справу без участі
представника відповідача.
28.11.2014 розпорядженням керівника
апарату Господарського суду м. Києва по
автоматичний розподіл у зв'язку з
відпусткою судді Блажівської О. Є.
Відповідно до автоматичного розподілу
Ухвалою суду від 03.12.2014 суд поновив
провадження у справі.
Представник позивача в судовому
засіданні 03.12.2014 підтримав позовні
вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в судове
засідання 03.12.2014 не з'явився.
Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов за відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.
На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України
складено протокол судового засідання,
який долучено до матеріалів справи.
Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 03.12.2014 відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України судом проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 статті 5 Закону
України "Про міжнародне приватне право"
у випадках, передбачених законом,
учасники (учасник) правовідносин
можуть самостійно здійснювати вибір
права, що підлягає застосуванню до
змісту правових відносин.

Згідно п.1 ч.1 статті 76 Закону України
"Про міжнародне приватне право" суди
можуть приймати до свого провадження і
розглядати будь-які справи з іноземним
елементом у таких випадках: якщо
сторони передбачили своєю угодою
підсудність справи з іноземним
елементом судам України, крім випадків,
передбачених у статті 77 цього Закону.

Частиною 2 статті 4 угоди про порядок
вирішення спорів, пов'язаних із
здійсненням господарської діяльності -
учасниць Співдружності Незалежних
Держав, компетентні суди держав -
учасниць Співдружності Незалежних
Держав розглядають справи і в інших
випадках, якщо про це є письмова угода
сторін про передачу спору до суду.

Відповідно до п.15.2 контракту № EXP-134/14
укладеного між Корпорацією "Артеріум"
та Товариством з обмеженою
відповідальністю "O'zbekiston Dori-Ta'minoti", у
випадку, якщо сторони не порозуміються,
спір підлягає передачі на розгляд в
господарський суд м. Києва.

У зв'язку з вищезазначеним, даний спір
підлягає розгляду в господарському
суді м. Києва.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України
передбачає, що зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

17.01.2014 року між корпорацією "Артеріум"
(продавець) та дочірнім підприємством
"Узбекістон Дорі-Таьміноті" (покупець)
укладено контракт №EXP-134/14.

Додатковою угодою №1 до контракту від
24.02.2014 року, змінено найменування
покупця у зв'язку з реорганізацією ДП
"Узбекістон Дорі-Таьміноті" шляхом
перетворення та зміни в
організаційно-правовій формі
підприємства на товариство з обмеженою
відповідальністю "O'zbekiston Dori-Ta'minoti".

Згідно з п.1.1 контракту, продавець
зобов'язується передати у власність
покупця на умовах, в об'ємах і в порядку,
передбаченому даним контрактом
медикаменти, дальше товар, а покупець
зобов'язується прийняти товар та
оплатити його відповідно до умов
контракту.

Відповідно до п. 1. ст. 265 ГК України, за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із п. 6 ст. 265 ГК України, до
відносин поставки, не врегульованих
цим Кодексом, застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України про договір
купівлі-продажу.

Частинами 1-3 ст. 692 ЦК України
передбачено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

Положеннями ч. 1 ст. 656 ЦК України
встановлено, що предметом договору
купівлі-продажу може бути товар, який є
у продавця на момент укладення
договору або буде створений (придбаний,
набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до п.1.2 контракту, поставка
товару відбувається на підставі
специфікацій, які підписуються
уповноваженими представниками сторін
на кожну партію товару та являються
невід'ємною частиною цього контракту.
При цьому, покупець не має права
відмовитися від товару, погодженого
сторонами в специфікації.

Покупець зобов'язується оплатити товар
відповідно до разових специфікацій до
даного контракту (п.1.3 контракту).

Строки, кількість, ціна, асортимент
зазначаються в разових специфікаціях
на кожне відвантаження окремо (п.1.4
контракту).

Валюта платежу - долари США (п.2.2
контракту).

Відповідно до п.3.1 контракту, товар
поставляється на умовах:
фрахт/перевозки і страхування оплачено
до (СІР) - Ташкент, станція призначення:
Митний пост - "Арк Булок", м. Ташкент вул.
Самарканд йули, 36, код 26003; митний пост -
"СТК Ташкент Аеро", м. Ташкент, Аеропорт,
код 00102.

Згідно з п.4.1 контракту, продавець
зобов'язаний укласти за свій рахунок на
звичайних умовах договір перевезення
товару з м. Києва в м. Ташкент з
організацією перевізника.

Доставка товару здійснюється
автотранспортом або авіатранспортом
протягом 45 днів з дати повідомлення
продавцем покупця про передачу товару
перевізнику (п.4.2 контракту).

27.05.2014 року між сторонами укладено та
підписано специфікацію № 4 до
контракту №EXP-134/14 від 17.01.2014 року на
загальну суму 41976,00 дол. США.

27.05.2014 року оформлений інвойс № EXP-134/14-4
на суму 41976,00 дол. США.

Відповідно до міжнародної
транспортної накладної № 0682003 від
29.05.2014, на виконання своїх зобов'язань
по контракту позивач 29.05.2014 здійснив
передачу товару перевізнику
відповідно до специфікації № 4 до
контракту та інвойсу EXP-134/14-4 від 27.05.2014
на суму 41976,00 дол. США.

Переданий товар пройшов митну
процедуру в Україні, що вбачається з
електронної декларації № 100250001/2014/513971
та митну процедуру в Узбекистані, що
вбачається з копії вантажної (ввізної)
митної декларації № А115740.

Датою поставки товару є дата передачі
товару перевізнику (п.4.3 контракту).

Пунктом 5.1 контракту передбачено, що
оплата за товар, що постачається
здійснюється в доларах США по
реквізитам продавця за рахунок власних
сумових коштів шляхом конвертації на
внутрішньому валютному ринку
Республіки Узбекистан в наступному
порядку: банківський переказ на
рахунок продавця з відстрочкою платежу
60 (шістдесят) календарних днів від дати
складання міжнародної транспортної
накладної (CMR) в м. Києві чи
авіатранспортної накладної (Air WAYbill) в
аеропорту Бориспіль.

Право власності на цей товар
переходить до покупця в момент
передачі товару перевізнику (п.9.1
контракту).

Таким чином, оплата за поставлений
товар відповідно до специфікації № 4 до
контракту повинна бути здійснена
протягом 60 календарних днів, починаючи
з 29.05.2014 року до 27.07.2014 року включно.

Згідно з ч.1 статті 530 ЦК України
зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Зазначене також кореспондується зі
ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до
яких зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Таким чином, враховуючи вищезазначене
та беручи до уваги те, що умова, яка
зазначена п.5.1 контракту №EXP-134/14 від
17.01.2014 року настала, а також те, що
відповідачем визнано позов, тому
позовні вимоги позивача щодо стягнення
41976,00 дол. США (497767,48 грн. згідно
офіційного курсу НБУ станом з 14:00 28.07.2014
по 14:00 на 29.07.2014 року) визнаються судом
обґрунтовані та такими, що підлягають
задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати
по сплаті судового збору покладаються
на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1
с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82
- 85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "O'zbekiston Dori-Ta'minoti" (100069,
м. Ташкент, Олмазарський район, вул.
Янги Олмазор, 1А, код юридичної особи
15273761, ОКОНХ 71212, ИНН 200845636) на користь
корпорації "Артеріум" (01032, м. Київ, вул.
Саксаганського, будинок 139,
ідентифікаційний код 33406813)
заборгованість в розмірі 41976 (сорок
одну тисячу дев'ятсот сімдесят шість)
дол. США 00 центів, що еквівалентно 497767
(чотириста дев'яносто сім тисяч сімсот
шістдесят сім) грн. 48 коп., а також
судовий збір в розмірі 9955 (дев'ять
тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 35
коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 09.12.2014

Суддя
О.А. Грєхова