ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.11.14р. Справа № 904/7556/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛЬФА БУД", м.
Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "БУДСЕРВІС-ГРУП", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 93 000,00 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

Секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Чмух Ю.В., представник
за довіреністю №б/н від 10.01.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "АЛЬФА БУД" (далі -
позивач) звернулось до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "БУДСЕРВІС-ГРУП" (далі
- відповідач) про стягнення 93 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 01.10.14р.
порушено провадження у справі,
прийнято позовну заяву до розгляду,
призначено судове засідання на 21.10.14р.

Ухвалою господарського суду від 21.10.14р.
відкладено розгляд справи на 27.11.14р.

27.11.14р. повноважний представник
позивача у судове засідання не
з'явився, жодних витребуваних
документів до суду не надав. Але 26.11.14р.
та 27.11.14р. до суду від позивача надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи на іншу дату у зв'язку з хворобою
повноважного представника позивача.

Дослідивши подане клопотання позивача
про відкладення розгляду справи на
іншу дату, господарський суд вважає за
необхідне відмовити позивачу у
задоволенні клопотання про
відкладення розгляду справи та
розглянути справу в даному судовому
засіданні без участі повноважного
представника позивача за наявними в
ній матеріалами справи, оскільки:

По-перше, відповідно до вимог ст. 69 ГПК
України суд обмежений в строках
розгляду спору, а саме спір має бути
вирішено господарським судом у строк
не більше двох місяців від дня
одержання позовної заяви. Виходячи з
того, що позовна заява надійшла до
господарського суду 30.09.14р., то спір
повинен бути вирішено господарським
судом до 30.11.14р. включно.

Господарський суд вважає за необхідне
зазначити про те, що жодного клопотання
про продовження строку розгляду спору
до господарського суду не надходило.

По-друге, позивач не обмежений у виборі
осіб, котрі будуть здійснювати його
представництво в господарському суді.

По-третє, у позивача було достатньо
часу для надання суду витребуваних
усіх наявних доказів в підтвердження
заявлених позовних вимог та власної
правової позиції, оскільки копію
ухвали від 21.10.14р. про відкладення
розгляду справи на 27.11.14р. позивач
отримав 07.11.14р., що підтверджує
повідомлення про вручення поштового
відправлення. Таким чином, у
відповідача було достатньо часу для
виконання вимог ухвали суду щодо
надання необхідних суду документів.

По-четверте, позивач до свого
клопотання про відкладення розгляду
справи не додав жодних доказів в
обґрунтування неможливості
забезпечення явки свого повноважного
представника.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що
позивач неналежним чином користується
належними йому процесуальними правами,
не виявляє взаємну повагу до прав і
охоронюваних законом інтересів другої
сторони та не вживає заходів до
всебічного, повного та об'єктивного
дослідження всіх обставин справи.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача заявлені позовні вимоги не
визнав та просив суд відмовити
позивачу в їх задоволенні у повному
обсязі. Крім того, повноважний
представник позивача надав для
долучення до матеріалів справи
додаткові пояснення до відзиву з
додатковими документами в
підтвердження заявлених заперечень.

У судовому засіданні 27.11.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст.85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи, подані
документи, заслухавши пояснення
повноважного представника
відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.12р. між відповідачем та позивачем
було укладено Договір підряду № 2908/1
(надалі - Договір), відповідно до пункту
1.1. якого, відповідач зобов'язується
виконати комплекс електромонтажних
робіт на об'єкті: магазин АТБ-Маркет,
потужність 90 кВт, 3-кат
електропостачання, розташованого за
адресою: м. Маріуполь, пр. Металургів, 27
своєчасно, в строк, встановлений даним
договором.

Згідно з п. 2.1. Договору загальна сума
договору складає 300 000,00 грн., у тому
числі ПДВ 20% - 50 000,00 грн.

Пунктом 2.2. Договору сторони узгодили,
що оплата здійснюється у 3 етапи:

• перший етап - протягом 3-х банківських
днів з моменту підписання даного
договору позивач здійснює попередню
оплату у розмірі 150 000 грн. (п. 2.2.1.
Договору).

• другий етап - протягом 14-ти
банківських днів після початку робіт
позивач здійснює оплату у розмірі 90 000,00
грн. (п. 2.2.2. Договору).

• третій етап - протягом 5-ти
банківських днів після підписання
сторонами акту приймання-передачі
виконаних підрядних робіт позивач
здійснює остаточний розрахунок з
підрядником - 60000,00 грн. (п. 2.2.3. Договору).

Як зазначено у п. 4.1.1. Договору
відповідач зобов'язаний виконати
роботи, обумовлені п. 1.1. Договору у
відповідності до завдання позивача та
у строки передбачені п. 5.1 Договору.

Відповідно до п. 5.1. Договору загальний
строк виконання робіт по Договору
складає 56 календарних днів з моменту
надходження попередньої оплати на
розрахунковий рахунок відповідача в
порядку, встановленому п. 2.2.1 Договору
та при умові повного та своєчасного
виконання позивачем інших обов'язків,
передбаченим Договором.

Після виконання всіх передбачених
договором робіт відповідач здає
виконані роботи позивачу в
експлуатацію (п. 6.1 Договору).

Пунктом 6.3. Договору передбачено, що у
разі, якщо після належного письмового
повідомлення позивача про
необхідність приймання виконаних
робіт його уповноважений представник
не з'явився, відповідач має право в
односторонньому порядку скласти акт
виконаних робіт та надіслати його
позивачу для підписання. При цьому якщо
на протязі 10 робочих днів з моменту
отримання акту позивач не надасть його
підписаним відповідачу або
вмотивовану відмову від підписання
акту, то вказані в даному акті роботи
вважаються прийнятими.

Згідно з п.7.2. Договору за порушення
відповідачем терміну виконання робіт,
передбаченого п.5.1. Договору,
відповідач сплачує позивачу штрафні
санкції у розмірі 0,1% від вартості
робіт, вказаної у п.2.1. Договору, за
кожен день прострочки.

Договір діє до його повного виконання
відповідачем та прийняття виконаних
робіт позивачем по акту приймання -
передачі виконаних робіт (п. 9.9.
Договору).

Позивач зазначає про те, що 30.09.13р.
сторонами було підписано Акт виконаних
робіт ф. КБ-2в № 1, відповідно до якого
вартість виконаних робіт складає 300 000,00
грн.

31.07.14р. рішенням господарського суду
Дніпропетровської області (суддею
Загинайко Т.В.) (далі - рішення)
встановлено, що позивач повинен був
остаточно розрахуватися з
відповідачем за виконані роботи до
05.10.13р. Позивачем було частково
погашено заборгованість у сумі
230000,00грн. Отже, заборгованість позивача
перед відповідачем становила 70 000,00 грн.
Відповідно до чого судом було вирішено
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Альфа-Буд" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БУДСЕРВІС-ГРУП" 70 000,00
грн. - заборгованості, 1294,52 грн. - річних,
5 313,00 грн. - інфляційних нарахувань та 1
827,00 грн. - витрат по сплаті судового
збору.

Як зазначає позивач, на виконання п. 2.2.1.
Договору, 30.08.12р., тобто через 2 дні після
підписання Договору, позивач
перерахував на користь відповідача 150
000,00 грн., що підтверджується випискою
по особовим рахункам. Але, як стверджує
позивач, відповідач в порушення умов п.
5.1. Договору, виконав свої зобов'язання
не протягом 56 днів, а лише у вересні
2013р., тобто через 11 (одинадцять) місяців,
що підтверджується актом приймання
виконаних будівельних робіт №1 від
30.09.13р.

За неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань по Договору
позивачем, на підставі п.7.2. Договору,
була нарахована пеня у розмірі 93 000,00
грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить стягнути з відповідача пеню за
неналежне виконання умов Договору у
розмірі 93 000,00 грн.

Відповідач заявлені позовні вимоги не
визнав та просив суд відмовити
позивачу в їх задоволенні у повному
обсязі, виходячи з наступного.

Відповідач звертає увагу, що свої
зобов'язання останній виконав належним
чином, навіть раніше ніж це було
передбачено Договором, так як на 1
жовтня 2012 року планувалось відкриття
магазину АТБ-Маркет.

Оскільки предметом договору було
комплекс електромонтажних робіт, то
після їх закінчення ВАТ
"Донецькобленерго" складається акт про
пломбування, та між ТОВ "АТБ-маркет" та
ПАТ "ДТЕК Донецькообленерго"
складається додаткова угода про
постачання електричної енергії. Якби
відповідач не виконав свої
зобов'язання належним чином, то магазин
АТБ- Маркет не був би підключений до
електричної енергії та не міг би
працювати належним чином.

Крім того, відповідач зазначає про те,
що якби він не виконав взяті на себе
зобов'язання по Договору в строки, то
ТОВ «АТБ - Маркет» виставило б
претензію щодо виконання робіт в
строки позивачу, оскільки він був
генпідрядником по даному об'єкту, а
відповідач просто підрядниками. Якби
даний факт мав місце, то ще в кінці 2012
році позивач вимагав би від
відповідача своєчасне виконання робіт
та сплату штрафних санкцій. Але даний
факт не має місця в цих господарських
відносинах і тому на сьогоднішній день
вимога позивача є безпідставною та
некоректною.

Як зазначає відповідач, що стосується
пізнього підписання акта приймання
виконаних робіт сторонами, то це
ініціатива позивача, оскільки він
неодноразово майже на протязі року
безпідставно відмовлявся його
підписувати, жодного разу не отримував
на поштовому відділенні свою
кореспонденцію з прохання про
прийняття виконаних робіт, при цьому
жодного разу не було складено акт про
недоліки або якісь дефектів в роботі
відповідача. Лише майже через рік
позивач підписав акти виконаних робіт.

Крім того, відповідач звертає увагу
суду на те, що позивач має
заборгованість по оплаті за виконані
роботи перед відповідачем по
вищезазначеному Договору у розмірі 70
000,00 грн., що підтверджує рішення
господарського суду від 31.07.14р. по
справі № 904/3726/14, яке апеляційною та
касаційною інстанціями залишено без
змін.

Таким чином, відповідач стверджує, що
позовна заява щодо стягнення штрафних
санкцій, це є лише привід, щоб не
платити відповідачу існуючу
заборгованість та не виконувати свої
зобов'язання по Договору.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважного
представника відповідача, оцінивши
надані докази в їх сукупності, суд
дійшов до висновку, що позовні вимоги
не підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

За договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу (ч. 1. ст. 837
Цивільного кодексу України).

Статтею 838 Цивільного кодексу України
передбачено, що підрядник має право,
якщо інше не встановлено договором,
залучити до виконання роботи інших
осіб (субпідрядників), залишаючись
відповідальним перед замовником за
результат їхньої роботи. У цьому разі
підрядник виступає перед замовником як
генеральний підрядник, а перед
субпідрядником - як замовник.
Генеральний підрядник відповідає
перед субпідрядником за невиконання
або неналежне виконання замовником
своїх обов'язків за договором підряду,
а перед замовником - за порушення
субпідрядником свого обов'язку.
Замовник і субпідрядник не мають права
пред'являти один одному вимоги,
пов'язані з порушенням договорів,
укладених кожним з них з генеральним
підрядником, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У договорі підряду визначається ціна
роботи або способи її визначення (ч. 1.
ст. 843 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог ст. 846 Цивільного
кодексу України строки виконання
роботи або її окремих етапів
встановлюються у договорі підряду.
Якщо у договорі підряду не встановлені
строки виконання роботи, підрядник
зобов'язаний виконати роботу, а
замовник має право вимагати її
виконання у розумні строки, відповідно
до суті зобов'язання, характеру та
обсягів роботи та звичаїв ділового
обороту.

Частиною 1 статті 853 Цивільного кодексу
України передбачено, що замовник
зобов'язаний прийняти роботу, виконану
підрядником відповідно до договору
підряду, оглянути її і в разі виявлення
допущених у роботі відступів від умов
договору або інших недоліків негайно
заявити про них підрядникові. Якщо
замовник не зробить такої заяви, він
втрачає право у подальшому посилатися
на ці відступи від умов договору або
недоліки у виконаній роботі.

В ч. 2 ст. 853 Цивільного кодексу України
зазначено про те, що замовник, який
прийняв роботу без перевірки,
позбавляється права посилатися на
недоліки роботи, які могли бути
встановлені при звичайному способі її
прийняття (явні недоліки).

Якщо договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково
(ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Як зазначено у ч. 2 ст. 218 Господарського
кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до умов ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Як зазначено в ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Факти, встановлені рішенням
господарського суду (іншого органу,
який вирішує господарські спори), за
винятком встановлених рішенням
третейського суду, під час розгляду
однієї справи, не доводяться знову при
вирішенні інших спорів, в яких беруть
участь ті самі сторони (ч. 2 ст. 35
Господарського процесуального кодексу
України).

Стаття 43 Господарського
процесуального кодексу України
визначає, що господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладені норми
чинного законодавства України, умови
Договору та обставини справи,
господарський суд не вбачає підстав
для задоволення позовних вимог,
оскільки:

По-перше, суд бере до уваги той факт, що 1
жовтня 2012 року планувалось відкриття
магазину АТБ-Маркет, в якому відповідач
проводив передбачені спірним
Договором роботи. Якщо б відповідачем
не були виконані роботи у строки, то
АТБ-Маркет пред'явив би позивачу
претензії ще до 1 жовтня 2012 року.
Позивачем не надано жодного належного
та допустимого доказу того, що
АТБ-Маркет не відкрився у
вищезазначені строки з причин саме
неналежного виконання відповідачем
своїх обов'язків по Договору.

По-друге, предметом Договору було
комплекс електромонтажних робіт.
Відповідачем, у якості належних
доказів виконання у передбачені
Договором строки робіт, було надано
додаткову угоду про постачання
електричної енергії від 28.09.12р., яка
укладена між ТОВ "АТБ-Маркет" і ПАТ "ДТЕК
Донецькообленерго" та Акт про
пломбування від 28.09.12р., які були
укладені після виконання відповідачем
робіт. Зазначені документи не могли
бути укладені та підписані сторонами
28.09.12р. у разі не виконання відповідачем
передбачених Договором робіт.

По-третє, матеріалам справи
підтверджено, що позивач уклонявся від
підписання Акту виконаних робіт, тому
дата підписання Акту та дата
фактичного виконання робіт
відрізняються.

По-четверте, позивач не надав суду
жодного доказу направлення на адресу
відповідача претензії щодо якості та
строків виконання робіт по Договору на
протязі 2 років. Крім того,
господарський суд бере до уваги той
факт, що рішенням господарського суду
Дніпропетровської області по справі
№904/3726/13 встановлено наявність
заборгованості саме позивача перед
відповідачем. Таким чином , суд вважає,
що саме позивач не належним чином
виконує свої обов'язки по Договору та
намагається усіма шляхами найти привід
щодо не здійснювати розрахунки з
відповідачем.

Викладене є підставою для відмови
позивачу у задоволенні позовних вимог.

Згідно зі ст. 49 ГПК України
господарські витрати у справі слід
покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 629,
837, 838, 843, 846, 853, 854 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 173, 174, 193, 218
Господарського кодексу України, ст. ст.
4, 32-34, 43-44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені позову - відмовити.

Судові витрати по справі покласти на
позивача.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 01.12.14р.

Суддя Н.Е. Петренко