м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомКомунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району"до Фізичної
особи-підприємця Пирожкової Лади
Сергіївнипростягнення 47 794,42 грн.
Суддя Літвінова
Представники сторін:
від позивача: Поліщук Л.П. -
представник за дов.;
від відповідача: не з'явились;
У судовому засіданні 26.11.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста
Києва передані позовні вимоги
Комунального підприємства "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" до Фізичної
особи-підприємця Пирожкової Лади
Сергіївни про стягнення
заборгованості за фактичне споживання
комунальних послуг у розмірі 46 706,42 грн.,
інфляційні втрати - 257,14 грн., 3 % річних -
830,86 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.10.2014 порушено провадження у
справі №910/21516/14, розгляд справи
призначений на 05.11.2014.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.11.2014, в порядку статті 77 ГПК
України, розгляд справи відкладений на
26.11.2014.

Відповідач явку уповноважених
представників в судові засідання не
забезпечив, про дату та час розгляду
був повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення, які
наявні в матеріалах справи.

В судовому засіданні 26.11.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд міста
Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" (Позивач)
відповідно до рішення Київської
міської ради від 22.09.2011 №24/6240 було
перейменоване з Комунального
підприємства по утриманню житлового
господарства Шевченківської районної
у місті Києві ради, зареєстрованого
Шевченківською районною у місті Києві
державною адміністрацією 31.10.2001.

У відповідності до Статуту Позивача,
його було створено з метою отримання
прибутку від господарської діяльності,
спрямованої на задоволення суспільних
потреб, надання послуг населенню у
сфері житлово-комунального
господарства від виконавця цих послуг.

Основними напрямками діяльності
Позивача зокрема є: забезпечення
послугами централізованого опалення
до споживачів по внутрішньобудинкових
мережах на підставі договорів,
укладених Позивачем з виробниками
послуг, а також на підставі договорів,
укладених Позивачем безпосередньо зі
споживачами послуг; здійснення
нарахувань та виготовлення рахунків на
сплату житлово-комунальних послуг для
споживачів (власників, наймачів) жилих
та нежилих приміщень; забезпечення
збору платежів від споживачів
зазначених послуг на користь
виробників послуг; здійснення
комплексного обслуговування
споживачів, в тому числі нарахування
споживачам та збір плати за спожиті
житлово-комунальні послуги на підставі
відповідних договорів виробниками
житлово-комунальних послуг.

Фізична особа-підприємець Пирожкова
Лада Сергіївна є власником нежитлового
приміщення за адресою: м. Київ, вул.
Пушкінська, 1-3/5, загальною площею 70,2
кв.м. відповідно до договору дарування
нежитлового приміщення від 10.07.2002 №9472
та споживає комунальні послуги, які
надає виконавець комунальних послуг -
Комунальне підприємство "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району".

13.11.2003 між позивачем та АЕК "Київенерго"
(постачальник за договором) укладено
договір №320-0333 на постачання теплової
енергії у гарячій воді. Згідно додатку
№6 до цього договору, опалення та
гаряче водопостачання здійснюється за
адресою споживача: вул. Пушкінська, 1-3/5.

Протягом періоду з 30.09.2012 по 28.02.2014
відповідач фактично споживав
комунальні послуги, що підтверджується
табуляграмами наданими виробником
послуг по факту наданих комунальних
послуг позивачеві.

Позивач надав суду рахунки, що
виставлялись відповідачу для оплати
комунальних послуг.

Позивач зазначає, що відповідач
користувався та на даний час
користується житлово-комунальними
послугами, заяву про відмову від
користування послугами не подавав,
скарг щодо обсягу та якості наданих
послуг від відповідача не надходило,
однак за житлово-комунальні послуги не
сплачує, у зв'язку з чим у останнього
склалась заборгованість по нежитловим
приміщенням, за адресою: вул.
Пушкінська, 1-3/5 в розмірі 46 706,42 грн.
основного боргу.

25.04.2014 позивач звернувся до відповідача
з претензією про сплату
заборгованості, разом з якою
направлено рахунки на оплату
комунальних послуг (42) та акт звірки
взаєморозрахунків.

Вимога надіслана відповідачу на
юридичну адресу 25.04.2014 згідно списку
згрупованих поштових відправлень від
25.04.2014, фіскальний чек №3333 від 25.04.2014

Проте, відповіді на вказану претензію
позивач від відповідача не отримав.

Зважаючи на вищевказане, позивач
просить суд стягнути з відповідача 46
706,42 грн. основного боргу, 3 % річних у
розмірі 830,86 грн. та інфляційні втрати у
розмірі 257,14 грн. нараховані за період з
вересня 2012 року по лютий 2014 року.

Відповідач не скористувався своїм
процесуальним правом, передбаченим
статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України, на
подання відзиву на позов, жодних
заперечень на спростування наведених
позивачем обставин суду не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача, підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного
кодексу України передбачено, що однією
із підстав виникнення цивільних прав
та обов'язків є договори та інші
правочини.

Основні засади організаційних,
господарських відносин, що виникають у
сфері надання та споживання
житлово-комунальних послуг між їхніми
виробниками, виконавцями і
споживачами, а також їхні права та
обов'язки визначає Закон України "Про
житлово-комунальні послуги".

Відповідно до статей 12, 13 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" житлово-комунальні послуги
поділяються за: функціональним
призначенням; порядком затвердження
цін/тарифів.

Залежно від функціонального
призначення житлово-комунальні
послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване
постачання холодної та гарячої води,
водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд
та прибудинкових територій (прибирання
внутрішньобудинкових приміщень та
прибудинкової території,
санітарно-технічне обслуговування,
обслуговування внутрішньобудинкових
мереж, утримання ліфтів, освітлення
місць загального користування,
поточний ремонт, вивезення побутових
відходів тощо);

3) послуги з управління будинком,
спорудою або групою будинків
(балансоутримання, укладання договорів
на виконання послуг, контроль
виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень,
будинків, споруд (заміна та підсилення
елементів конструкцій та мереж, їх
реконструкція, відновлення несучої
спроможності несучих елементів
конструкцій тощо).

Відповідно до вимог статті 1 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" балансоутримувач - це власник
або юридична особа, яка за договором з
власником утримує на балансі
відповідне майно, а також веде
бухгалтерську, статистичну та іншу
передбачену законодавством звітність,
здійснює розрахунки коштів, необхідних
для своєчасного проведення
капітального і поточного ремонтів та
утримання, а також забезпечує
управління цим майном і несе
відповідальність за його експлуатацію
згідно з законом;

виконавець - це суб'єкт господарювання,
предметом діяльності якого є надання
житлово-комунальної послуги споживачу
відповідно до умов договору;

виробник - суб'єкт господарювання, який
виробляє або створює
житлово-комунальні послуги;

споживач - фізична чи юридична особа,
яка отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

Статтею 19 Закону України "Про
житлово-комунальні
послуги"встановлено, що учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є: власник, споживач, виконавець,
виробник. Виробник послуг може бути їх
виконавцем. Особливими учасниками
відносин у сфері житлово-комунальних
послуг є балансоутримувач та
управитель, які залежно від
цивільно-правових угод можуть бути
споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до статті 20 Закону України
"Про житлово-комунальні послуги",
споживач комунальних послуг
зобов'язаний укласти договір та
оплачувати спожиті комунальні послуги.

Пунктом 5 частини третьої статті 20
Закону "Про житлово-комунальні послуги"
обов'язок споживача оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до вимог частини 3 статті 179
Господарського кодексу України,
укладення господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов'язком для
суб'єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

Незважаючи на факт відсутності між
позивачем та відповідачем договірних
відносин щодо надання
житлово-комунальних послуг, суд
зазначає, що враховуючи норми статті 20
Закону України "Про житлово-комунальні
послуги", споживач зобов'язаний
оплатити житлово-комунальні послуги,
якщо він фактично користувався ними.
Відсутність договору на надання
житлово-комунальних послуг сама по
собі не може бути підставою для
звільнення споживача від оплати послуг
у повному обсязі.

Згідно зі статтями 18 та 20 постанови
Кабінету Міністрів України № 630 від
21.07.2005 р. "Про затвердження правил
надання послуг з централізованого
опалення" (далі - постанова КМУ № 630 від
21.07.2005 р.) плата за надані послуги
вноситься не пізніше 20 числа місяця, що
настає за розрахунковим, якщо
договором не встановлено інший строк, і
вноситься споживачем відповідно до
показань засобів обліку води і
теплової енергії або затверджених
нормативів (норм) споживання на
підставі платіжного документа
(розрахункової книжки, платіжної
квитанції тощо) або відповідно до умов
договору на встановлення засобів
обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, у
період з 30.09.2012 року по 28.02.2014 року
відбувалось фактичне споживання
комунальних послуг відповідачем, що
підтверджується табуляграмами
наданими виробниками послуг по факту
надання комунальних послуг позивачеві,
проте, відповідно до розрахунку
заборгованості та акту звіряння
наданому позивачем, оплати за
комунальні послуги не надходило.

Відповідно до частини 1 статті 11
Цивільного кодексу України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Оскільки, позивач утримує житловий
будинок на балансі, здійснює його
експлуатацію та надає власникам
приміщень житлово-комунальні послуги,
він зобов'язаний надавати такі послуги
відповідачу незалежно від укладення
останнім договору.

Статтею 181 Господарського кодексу
України передбачено, що в разі, якщо
сторони не досягли згоди з усіх
істотних умов господарського договору
і такий договір вважається
неукладеним, а одна із сторін здійснила
фактичні дії щодо його виконання -
правові наслідки таких дій
визначаються нормами Цивільного
кодексу України.

Оскільки відповідач користувався
житлово-комунальними послугами, які
надаються в повному обсязі Комунальним
підприємством "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району",
заяви про відмову від користування
послугами відповідач не подавав, скарг
щодо обсягу та якості наданих послуг
від відповідача не надходило, то за
аналогією застосування частини 2
статті 1213 Цивільного кодексу України
відповідно до частини 1 статті 8
Цивільного кодексу України, він
зобов'язаний відшкодувати вартість
отриманих послуг, що і є предметом
позовної заяви.

Таким чином, позовні вимоги про
стягнення з Фізичної особи-підприємця
Пирожкової Л.С. 46 706,42 грн. основного
боргу підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з
відповідача інфляційні втрати у
розмірі 257,14 грн., 3% річних - 830,86 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені
приписи Цивільного кодексу України
щодо наявності у позивача права за
порушення грошового зобов'язання
відповідачем вимагати сплати останнім
3% річних від простроченої суми,
перевіривши здійснений позивачем
розрахунок, суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог
Комунального підприємства "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" щодо стягнення
з відповідача трьох процентів річних
на загальну суму 830,86 грн.

Разом з тим, враховуючи положення
частини 2 статті 625 Цивільного кодексу
України, перевіривши здійснений
позивачем розрахунок інфляційних
втрат, суд вважає, що позовні вимоги
Комунального підприємства "Центр
обслуговування споживачів
Шевченківського району" щодо
стягнення з відповідача інфляційних
втрат на загальну суму 257,14 грн. є
обґрунтованими.

За таких обставин, позов Комунального
підприємства "Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району"
обґрунтований та підлягає задоволенню
у повному обсязі.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця
Пирожкової Лади Сергіївни (02154, м. Київ,
Русанівський бульвар, 10, код ) на
користь Комунального підприємства
"Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району" (03190, м. Київ,
вул. Кирпоноса, 10/8, код 31731838) суму
основного боргу - 46 706,42 грн. (сорок шість
тисяч сімсот шість гривень 42 коп.), 3 %
річних - 830,86 грн. (вісімсот тридцять
гривень 86 коп.), інфляційні втрати - 257,14
грн. (двісті п'ятдесят сім гривень 14
коп.) та 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім гривень 00 коп.) судового
збору.

3.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 28.11.2014

Суддя

М.Є. Літвінова