ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.14р. Справа № 904/9287/14За позовом:
Дочірнього підприємства
«Тепловиробничий центр» Комунального
підприємства «Дніпротеплоенерго»
Дніпропетровської обласної ради», м.
Дніпропетровськ

До: Комунального підприємства
«Марганецьтепломережа» , м. Марганець

Про: стягнення 14 000, 00 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ :

Від позивача: Буляк О.Г. ( дов. від 10.10.14
р.) ;

Від відповідача: Чермошенцев А.В.
(дов.№1153 від 20.11.14р.)

СУТЬ СПОРУ:

ДП «Тепловиробничий центр» КП
«Дніпротеплоенерго»
Дніпропетровської обласної ради» (
позивач ) звернулось до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовом до КП «Марганецьтепломережа» (
відповідач ) про стягнення 14 000, 00 грн.
заборгованості за договором про
надання консультаційних послуг №33/У
від 01.11.06р. (укладеного між сторонами) за
період лютий-червень 2007р. Позовні
вимоги обґрунтовані посиланням на
невиконання відповідачем обов'язків з
оплати наданих позивачем послуг з
юридичного та консультативного
обслуговування відповідно до умов
договору.

КП «Марганецьтепломережа»
(відповідач) проти задоволення
позовних вимог заперечував ,
зазначаючи , що акти прийому-передачі
робіт (послуг), на які в якості
обґрунтування своїх позовних вимог
посилається позивачем, не підписані
сторонами; а тому відсутні докази
виконання позивачем договору №33/У від
01.11.06р. , а тому в позові слід відмовити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд , -

ВСТАНОВИВ :

01.11.2006р. між ДП ОКП
«Дніпротеплоенерго»
«Тепло-Розрахунковий центр» по
реалізації теплової енергії
(правонаступник - ДП «Тепловиробничий
центр» КП «Дніпротеплоенерго»
Дніпропетровської обласної ради» ,
виконавець) та КП
«Марганецьтепломережа» (замовник) було
укладено про надання консультаційних
послуг №33/У. Предметом даного договору
є виконання виконавцем комплексу
юридичного та консультаційного
обслуговування замовника у порядку та
на умовах, встановлених договором (п.1.1.
договору).

Однією із істотних умов договору є
обов'язок замовника здійснювати оплату
виконавцю наданих ним послуг;
відповідно до п. 3.1. договору замовник
сплачує виконавцю щомісячну плату у
розмірі 3 500 (три тисячі п'ятсот) гривень
00 копійок , у т.ч. ПДВ-20%; підставою для
оплати абонентської оплата є
направлений виконавцем та
підписаний сторонами договору акт
прийому-передачі робот (послуг). (
а.с.6-9).

За твердженням позивача , у період
лютий-червень 2007р. ним було надані
послуги відповідачу за вищезазначеним
договором на загальну суму 14 000, 00 грн.

На підтвердження цієї
обставини позивач посилається на
акти про надання послуг №07/13 від 28.02.07р.
, №07/35 від 31.03.07р., №07/36 від 30.04.07р., №07/49
від 31.05.07р. та №07/67 від 30.06.07р., які
підписані лише з боку позивача (а.с.10-14).
Позивач стверджує , що відповідач в
порушення прийнятих на себе
зобов'язань за договором №33/У від
01.11.06р. надані позивачем послуги за
вищезазначений період (після
отримання вимоги позивача №1/10-14 від
02.10.14р., а.с.19, 20) не сплатив; у зв'язку з
чим ( згідно наданого позивачем)
розрахунку у нього рахується
заборгованість перед позивачем в
розмірі 14 000, 00 грн.

Проте, як вбачається з наданих
позивачем доказів - актів про надання
послуг №07/13 від 28.02.07р. , №07/35 від
31.03.07р., №07/36 від 30.04.07р., №07/49 від 31.05.07р.
та №07/67 від 30.06.07р., вони не підписані
відповідачем, а підписані лише
позивачем. Жодних інших доказів , що
підтверджують надання цих послуг
позивачем на вимогу суду не надано .
Таким чином, оскільки позивачем не
надано належних доказів на
підтвердження виконання ним умов
договору про надання консультаційних
послуг №33/У від 01.11.06р., суд приходить
до висновку про недоведеність позовних
вимог.

Відповідно до приписів ГПК України :
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Ці дані встановлюються такими
засобами: письмовими і речовими
доказами, висновками судових
експертів; поясненнями представників
сторін та інших осіб, які беруть участь
в судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово ( ст.32 ) Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу ( ст.33 )
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування ( ст.34 ) Господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим ( ст.43 ).

Враховуючи вищезазначені приписи
чинного законодавства та фактичні
обставини справи , суд критично оцінює
надані позивачем в обґрунтування своїх
позовних вимог докази, а тому не
знаходить достатньо правових підстав
для задоволення позовних вимог .

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85, ГПК України;
господарський суд , -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог
відмовити, судові витрати покласти на
позивача.

Суддя
Васильєв О.Ю.

05.12.14р.