ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.Справа № 915/1310/14Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Савицького Я.Ф., Ліпчанської Н.В.

(Склад колегії суддів згідно з
розпорядженням голови суду № 2803 від
21.11.2014р.)

При секретарі судового засідання:
Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від позивача - Косюга Ю.П., за
довіреністю № 37/14 від 24.01.2014р.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився. Про час, дату та
місце його проведення повідомлений
належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Приватного підприємства „БІЗОН-ТЕХ 2012"

на рішення господарського суду
Миколаївської області від 20.10.2014р.

по справі № 915/1310/14

за позовом Приватного підприємства
„БІЗОН-ТЕХ 2012"

до Фермерського господарства
„АГРОПРОМ-СИНТЕЗ"

про стягнення основного боргу,
індексації вартості товару, штрафу та
збитків за договором поставки від
14.11.2012р. №КГ-Н-22 і додатковою до нього
угодою від 20.01.2014р. №1, а всього грошових
коштів у сумі 203 815,86грн.,

Встановила:

У серпні 2014 року Приватне
підприємство „БІЗОН-ТЕХ 2012" звернулось
до господарського суду Миколаївської
області з позовом про стягнення з
Фермерського господарства
„АГРОПРОМ-СИНТЕЗ" заборгованості в
розмірі 203 815,86 грн., з яких: 92 435 грн. -
основний борг; 52 121,17 грн. - сума
індексації ціни товару; 27 730,50 грн. -
штраф; 31 529,19 грн. - сума завданих
збитків.

У позовній заяві сторона
посилається на неналежне виконання
відповідачем своїх грошових
зобов'язань за договором поставки від
14.11.2012 р. № КГ-Н-22 щодо своєчасної та у
повному обсязі оплати вартості товару,
у зв'язку з чим згідно умов укладеного
сторонами договору нараховано
індексацію вартості товару і штраф на
суму основного боргу, а на підставі
додаткової угоди до договору
пред'явлено до стягнення суму збитків,
завданих неоплатою поставленого
товару, у визначеному сторонами
розмірі.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 20.10.2014р.
(суддя Коваль Ю.М.) позов задоволено
частково; стягнуто з відповідача на
користь позивача грошові кошти в
загальній сумі 176 085,36 грн., із яких: 92
435,00 грн. - основний борг; 52 121,17 грн.. -
сума індексації ціни товару; 31 529,19
грн. - сума завданих збитків, а також
грошові кошти на погашення судових
витрат у справі з оплати позовної заяви
судовим збором у сумі 3 521,71 грн. В
решті позову відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов
висновку про обґрунтованість позовних
вимог в частині стягнення основного
боргу, індексації ціни товару та суми
завданих збитків на підставі умов
договору поставки та ст. ст. 525, 526, 530, 610,
611, 612, 623,629, 691,712 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні вимоги
щодо стягнення з відповідача штрафу
суд зазначив, що застосування штрафу
передбачено за порушення виконання ФГ
"АГРОПРОМ-СИНТЕЗ" грошового
зобов'язання, котре триває й на даний
час, а за таке порушення законодавством
передбачено відповідальність у
вигляді пені, яка не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням
суду, Приватне підприємство "БІЗОН-ТЕХ
2012" звернулось з апеляційною скаргою, в
якій просить його скасувати в частині
відмови у задоволенні позовних вимог
щодо стягнення з відповідача на
користь позивача штрафу та винести
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в цій частині. Крім того,
скаржник просить стягнути з позивача
його користь суму сплаченого судового
збору у розмірі 913,50 грн.

В апеляційні скарзі сторона наполягає
на тому, що сторони погодили у пункті
8.1.3 Договору за прострочення строків
виконання грошових зобов'язань
стягнення штрафу, а тому суд
безпідставно відмовив позивачу у
задоволенні позовних вимог у цій
частині.

Більш детальніше доводи зазначені у
скарзі.

Відзив на апеляційну скаргу не
надходив.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, не скористався
наданим йому ст. 22 ГПК України правом та
повноважного представника не направив.

Сторони про дату, час та місце розгляду
справи були повідомлені належним
чином. Причини неявки повноважного
представника відповідача суду не
відомі.

Апеляційною інстанцією також
враховано, що явка представників
сторін не визнавалась судом
обов'язковою.

Відповідно до приписів п. 2
інформаційного листа Вищого
господарського суду від 15.03.2010р. № 01-08/140
„Про деякі питання запобігання
зловживанню процесуальними правами у
господарському судочинстві" особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві. У випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Судова колегія дійшла висновку про
достатність у матеріалах справи
документальних доказів для вирішення
спору по суті за відсутності
представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали та
обставини справи на предмет надання їм
попередньою судовою інстанцією
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин, дотримання норм
матеріального та процесуального права,
згідно з вимогами ст. 101 ГПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, 14.11.2012 р. між Приватним
підприємством „БІЗОН-ТЕХ 2012"
(Постачальник) та Фермерським
господарством „АГРОПРОМ-СИНТЕЗ"
(Покупець) укладено договір поставки
насіння № КГ-Н-22 (Договір), згідно умов
якого у порядку, строки та на умовах,
визначених Договором і специфікаціями
до нього, Постачальник зобов'язується
поставляти та передавати у власність
Покупця насіння для сівби (насіння або
товар), а Покупець зобов'язується
приймати цей товар і оплачувати його.

Відповідно до пункту 2.1 Договору,
найменування (асортимент) товару, його
кількість та ціна вказуються в
специфікаціях до Договору, які є
невід'ємними його частинами.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що
покупець зобов'язується оплатити
постачальнику товар у строки та в
розмірах, що визначені в специфікаціях,
а також зобов'язується сплатити суму
індексації ціни товару в порядку,
визначеному цим договором. Якщо в
специфікації не вказано дату (строк)
оплати товару, то такий товар
оплачується покупцем у день його
отримання від постачальника. Ця умова
також діє, якщо між сторонами фактично
відбулась поставка товару по
накладній, але на такий товар не була
підписана специфікація.

Договір набирає чинності з моменту
його підписання Сторонами та діє до
кінця року в якому він був укладений.
Якщо сторони в наступному році не
укладуть новий договір поставки, але
фактично будуть здійснюватися
поставки товару Покупцю, то цей Договір
продовжує діяти і в наступному році аж
до моменту укладення нового договору
поставки (п.9.1. Договору).

Після укладення Договору сторонами
підписано специфікацію № 1 від 22.03.2013
року, згідно якої позивач зобов'язався
поставити відповідачу товар загальною
вартістю 132 435 грн.

Вказаною специфікацією сторони
визначили, що ФГ "АГРОПРОМ-СИНТЕЗ"
зобов'язується оплатити вартість
товару в такі строки:

- перший платіж у сумі 39 730,50 грн. -
не пізніше 29.04.2013 р.;

- другий платіж у сумі 39 730,50 грн. -
не пізніше 20.08.2013 р.;

- третій платіж у сумі 52 974,00 грн. -
не пізніше 15.10.2013 р.

На виконання Договору ПП „БІЗОН-ТЕХ 2012"
своєчасно передав, а ФГ
„АГРОПРОМ-СИНТЕЗ" прийняв увесь
обумовлений сторонами товар на
загальну суму 132 435 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ 621 від 29.03.2013 р. та належним чином
оформленою довіреністю відповідача №
10 від 29.03.2013 р. (а.с.17-18).

У той же час ФГ „АГРОПРОМ-СИНТЕЗ"
оплатив вартість товару з
простроченням узгоджених строків, при
цьому частково, а саме, на суму 40 000 грн.,
що підтверджується банківською
випискою від 11.09.2013 р. (а.с. 23).

ПП "БІЗОН-ТЕХ 2012" направлено ФГ
"АГРОПРОМ-СИНТЕЗ" претензію-вимогу від
31.10.2013 р. № 6/12/13-юр про сплату
заборгованості до 11.10.2013 р.

У свою чергу ФГ "АГРОПРОМ-СИНТЕЗ"
звернулося до позивача із заявою від
20.01.2014 р. № 2 про надання відстрочки
виконання прострочених грошових
зобов'язань за договором.

Додатковою угодою від 20.01.2014 р. № 1 до
договору поставки сторони змінили
строк оплати товару та погодили розмір
збитків, завданих постачальнику
простроченням оплати товару.

Так, п.2.1 додаткової угоди сторони
погодили, що оплата основного боргу в
сумі 92 435 грн. повинна бути здійснена не
пізніше 30.03.2014р.

Розмір збитків, завданих постачальнику
простроченням оплати товару, у сумі 10
509,73 грн. повинно бути відшкодовано не
пізніше 15.07.2014 р., а у разі несплати у
визначений строк основного боргу ФГ
"АГРОПРОМ-СИНТЕЗ" повинно сплатити не
пізніше 15.04.2014 р. інший розмір збитків,
який погоджено в сумі 31 529,19 грн.

Відповідно до ст.173
Господарського кодексу України
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських
санкцій, передбачених цим Кодексом,
іншими законами або договором.

На підставі ст.ст. 629, 525, 526 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння заміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Даний договір укладений сторонами, за
своєю правовою природою є Договором
поставки з відстроченням платежу.

За вимогами ст. 712 ЦК України, які
кореспондуються з вимогами ст. 265 ГК
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Статтею 692 ЦК України встановлено, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Згідно з п.5 ст. 225 ГК України, сторони
господарського зобов'язання мають
право за взаємною згодою заздалегідь
визначити погоджений розмір збитків,
що підлягають відшкодуванню, у твердій
сумі або у вигляді відсоткових ставок
залежно від обсягу невиконання
зобов'язання чи строків порушення
зобов'язання сторонами.

Доказів оплати за отриманий товар
відповідач до суду не надав, таким
чином, судова колегія погоджується з
висновками суду першої інстанції щодо
існування заборгованості відповідача
перед позивачем у розмірі 92 435 грн.
основного боргу та 31 529,19 грн. завданих
постачальнику збитків що підлягає
стягненню.

Щодо позовної вимоги відносно
стягнення індексації ціни товару,
судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 265
Господарського кодексу України за
договором поставки одна сторона -
постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк)
другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується
прийняти вказаний товар (товари) і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 189
Господарського кодексу України ціна в
цьому Кодексі є вираженим у грошовій
формі еквівалентом одиниці товару
(продукції, робіт, послуг,
матеріально-технічних ресурсів,
майнових та немайнових прав), що
підлягає продажу (реалізації), який
повинен застосовуватися як тариф,
розмір плати, ставки або збору, крім
ставок і зборів, що використовуються в
системі оподаткування.

Згідно зі статтею 190 Господарського
кодексу України вільні ціни
визначаються на всі види продукції
(робіт, послуг), за винятком тих, на які
встановлено державні регульовані ціни.
Вільні ціни визначаються суб'єктами
господарювання самостійно за згодою
сторін, а у внутрішньогосподарських
відносинах - також за рішенням суб'єкта
господарювання.

Відповідно до частини 1 статті 632
Цивільного кодексу України ціна в
договорі встановлюється за
домовленістю сторін.

Згідно з частиною 2 статті 632 Цивільного
кодексу України зміна ціни після
укладення договору допускається лише у
випадках і на умовах, встановлених
договором або законом.

Отже, чинним законодавством України
передбачено, що договір може містити
умови, що передбачають зміну, у тому
числі збільшення ціни товару і
обов'язок боржника сплатити кредитору
змінену, в даному випадку збільшену,
ціну товару, тобто, доплатити суму
збільшення ціни товару.

При цьому, законодавство України, у
тому числі статті 265, 190 Господарського
кодексу України, статті 632 і 655
Цивільного кодексу України, не містять
імперативних приписів про те, що ціна
товару в договорі повинна бути тільки
фіксованою, тобто такою, що не може бути
зміненою після укладення договору.

Частиною 3 статті 691 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо договором
купівлі-продажу встановлено, що ціна
товару підлягає зміні залежно від
показників, що зумовлюють ціну товару
(собівартість, затрати тощо), але при
цьому не визначено способу її
перегляду, ціна визначається виходячи
із співвідношення цих показників на
момент укладення договору і на момент
передання товару.

Враховуючи, що можливість зміни ціни на
товар передбачена частиною 3 статті 691
Цивільного кодексу України, пунктом 5.6
договору сторони передбачили спосіб її
перегляду та визначили показники, які
зумовлюють зміну ціни на товар.

Згідно з пунктом 5.6. договору ціна
товару, що вказана в специфікаціях,
визначена на дату їх складання.

Проіндексована сума платежу
визначається таким чином: ПСП = (К2/К1) х
СП, де ПСП- проіндексована сума платежу,
яка підлягає сплаті покупцем
постачальнику; СП - сума платежу за
товар; К2 - середній курс продажу
банками доларів США за гривні на
міжбанківському валютному ринку,
зафіксований на момент закриття торгів
у найближчий попередній до дати
платежу день; К1 - курс гривні до долару
США на дату складання специфікації, за
яким визначалась ціна товару в ній
(вказується в специфікаціях). Якщо
показник К1 не вказаний у специфікації,
то він дорівнює офіційному курсу
гривні до долару США, встановленого
Національним банком України на дату
складання специфікації.

Для розрахунку такої індексації
сторони в підпункті 5.6.1 договору
визначили, що для показника К2 вони
використовують середній курс продажу
банками доларів США за гривні (показник
АSК на веб-сторінці http.udinform.com. в огляді
фінансового дня) на міжбанківському
валютному ринку, зафіксований на
момент закриття торгів у найближчий
попередній до дати платежу день,
інформацію про який сторони одержують
із веб-сторінки http.udinform.com.

Згідно з підпунктом 5.6.2. договору у
день здійснення платежу покупець
самостійно, без пред'явлення йому
рахунку з збоку постачальника,
проводить його індексацію у
встановленому порядку та перераховує
постачальнику проіндексовану суму
платежу. Якщо К2 є меншим за К1, то ПСП
дорівнює СП.

Згідно з пунктом 5.6.4 договору при
зверненні постачальника до суду з
позовною заявою про стягнення з
покупця заборгованості за цим
договором, суми прострочених і
несплачених покупцем платежів
індексуються у вказаному порядку, але
показник К2 для них визначається станом
на дату складання позовної заяви
постачальником про стягнення із
покупця заборгованості за цим
договором. Якщо показник К2 під час
розгляду справи в суді зменшується, то
перерахунок суми індексації ціни
товару не проводиться.

Відповідно до пункту 5.1, підпунктів 7.1.1.,
7.1.3. договору відповідач зобов'язався
оплатити товар, у тому числі сплатити
суму індексації ціни товару, для чого
зобов'язався перед здійсненням
будь-якого платежу провести його
індексацію в порядку, визначеному
договором.

Згідно з пунктом 5.6. договору ціна
товару, що вказана в специфікаціях,
визначена на дату їх складання.

Проіндексована сума платежу
визначається таким чином: ПСП = (К2/К1) х
СП, де ПСП- проіндексована сума платежу,
яка підлягає сплаті покупцем
постачальнику; СП - сума платежу за
товар; К2 - середній курс продажу
банками доларів США за гривні на
міжбанківському валютному ринку,
зафіксований на момент закриття торгів
у найближчий попередній до дати
платежу день; К1 - курс гривні до долару
США на дату складання специфікації, за
яким визначалась ціна товару в ній
(вказується в специфікаціях). Якщо
показник К1 не вказаний у специфікації,
то він дорівнює офіційному курсу
гривні до долару США, встановленого
Національним банком України на дату
складання специфікації.

Для розрахунку такої індексації
сторони в підпункті 5.6.1 договору
визначили, що для показника К2 вони
використовують середній курс продажу
банками доларів США за гривні (показник
АSК на веб-сторінці http.udinform.com. в огляді
фінансового дня) на міжбанківському
валютному ринку, зафіксований на
момент закриття торгів у найближчий
попередній до дати платежу день,
інформацію про який сторони одержують
із веб-сторінки http.udinform.com.

Згідно з підпунктом 5.6.2. договору у
день здійснення платежу покупець
самостійно, без пред'явлення йому
рахунку з збоку постачальника,
проводить його індексацію у
встановленому порядку та перераховує
постачальнику проіндексовану суму
платежу. Якщо К2 є меншим за К1, то ПСП
дорівнює СП.

Згідно з пунктом 5.6.4 договору при
зверненні постачальника до суду з
позовною заявою про стягнення з
покупця заборгованості за цим
договором, суми прострочених і
несплачених покупцем платежів
індексуються у вказаному порядку, але
показник К2 для них визначається станом
на дату складання позовної заяви
постачальником про стягнення із
покупця заборгованості за цим
договором. Якщо показник К2 під час
розгляду справи в суді зменшується, то
перерахунок суми індексації ціни
товару не проводиться.

Відповідно до пункту 5.1, підпунктів 7.1.1.,
7.1.3. договору відповідач зобов'язався
оплатити товар, у тому числі сплатити
суму індексації ціни товару, для чого
зобов'язався перед здійсненням
будь-якого платежу провести його
індексацію в порядку, визначеному
договором.

У пункті 3 кожної зі специфікацій до
договору також вказано, що суми
платежів підлягають індексації згідно
з договором.

Отже, за умовами договору повна ціна
товару складається з ціни товару, що
визначена в специфікаціях, тобто,
базової ціни та суми індексації ціни
товару, що нараховується в порядку,
передбаченому пунктом 5.6. договору і
його підпунктами 5.6.1 - 5.6.6.

Згідно з підпунктом 5.6.6. договору
зобов'язання покупця щодо сплати
проіндексованих сум платежів є
грошовим зобов'язанням покупця перед
постачальником з оплати товару.
Сплачені покупцем постачальнику суми у
зв 'язку з виконанням цього пункту, що
перевищують ціну товару вказану в
специфікаціях, є індексацією (тобто,
збільшенням) ціни товару.

Згідно з пунктом 5.6. договору ціна
товару, що вказана в специфікаціях,
визначена на дату їх складання. Якщо
товар буде оплачуватися покупцем не в
день складання специфікацій, то всі
платежі покупця постачальнику за товар
підлягають індексації.

Отже, пункт 5.6 договору і його підпункти
5.6.1 - 5.6.6. містять умови, що передбачають
чітко визначений за настання певних
обставин порядок та спосіб розрахунку
нової ціни товару шляхом індексації
сум платежів за товар, що заздалегідь
погоджений сторонами в договорі, що
дозволяє їм без додаткових
домовленостей, переговорів, укладання
додаткових угод тощо, відразу
визначити нову ціну товару (доплату до
базової, первинної ціни договору).

Враховуючи вищевикладене, перевіривши
розрахунки позивача, судова колегія
вважає, що господарський суд дійшов
правильного висновку про задоволення
позову в частині стягнення 52 121,17 грн.
суми індексації ціни товару.

Висновки суду першої інстанції про
відмову у задоволенні позовних вимог
щодо стягнення штрафу колегія суддів
вважає необґрунтованими з таких
підстав.

Згідно ч.1 ст. 229 Господарського кодексу
України, учасник господарських
відносин у разі порушення ним
грошового зобов'язання не звільняється
від відповідальності через
неможливість виконання і зобов'язаний
відшкодувати збитки, завдані
невиконанням зобов'язання, а також
сплатити штрафні санкції відповідно до
вимог, встановлених цим Кодексом та
іншими законами.

Згідно із ч.1 ст.548 ЦК України виконання
зобов'язання (основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом. В силу ч.1 ст.546 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися, зокрема, неустойкою
(штраф, пеня).

За умовами ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За ст. 230 ГК України штрафними санкціями
у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання. Суб'єктами права
застосування штрафних санкцій є
учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

Також, відповідно до ст. 231 ГК України у
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Пункт 3 частини 1 ст. 611 ЦК України
передбачає, що одним із наслідків
порушення зобов'язання є сплата
неустойки, а в силу вимог ч.2 ст.551 ЦК
України якщо предметом неустойки є
грошова сума, її розмір встановлюється
договором або актом цивільного
законодавства.

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

У відповідності до п.п.8.1., 8.1.3. договору
з метою забезпечення своєчасного
виконання зобов'язань Сторонами та
компенсації можливих втрат, Сторони
передбачили такі договірні штрафні
санкції, які сплачуються, понад суми
збитків: за прострочення строків
виконання грошових зобов'язань
покупець сплачує постачальнику пеню у
розмірі 0,05% від простроченої суми
грошового зобов'язання за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 20
(двадцяти) календарних днів Покупець
додатково сплачує Постачальнику штраф
у розмірі 30% від простроченої суми. Пеня
та штраф на суму попередньої оплати,
якщо товар не був отриманий Покупцем,
не нараховуються.

Як вбачається з матеріалів справи та не
спростовується сторонами,
відповідачем прострочено строки
оплати спірного товару більш ніж на 20
днів, а отже позивачем правомірно
заявлено вимоги щодо стягнення з
відповідача штрафних санкцій
передбачених спірним договором,
укладеним між сторонами по справі.

При цьому, домовляючись про умови
договору, сторони в п. 9.11 договору
передбачили, що договір відповідає
волі сторін, а його умови, у тому числі
умови щодо сплати процентів та штрафу,
сторони визначили розумними та
справедливими.

Таким чином, наведені законодавчі
приписи, умови договору та встановлені
фактичні дані щодо невиконання
відповідачем взятих на себе
зобов'язань по оплаті поставленого
товару у розмірі та у строк,
встановлений договором, дають підстави
для висновку судової колегії про
правомірність позовних вимог щодо
стягнення з відповідача 27 730,50 грн.
штрафу.

На підставі викладеного, колегія
суддів визнає, що позивач обґрунтував
та належним чином довів належними та
допустимими доказами правомірність
своїх позовних вимог до відповідача, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Оскільки рішення суду першої інстанції
прийнято з порушенням норм
матеріального права, воно підлягає
скасуванню в частині відмови у
задоволенні позовних вимог щодо
стягнення штрафу.

Керуючись ст.99, 101, 103 п.2, 104 п. 4, 105
ГПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного
підприємства „БІЗОН-ТЕХ 2012" -
задовольнити.

Рішення господарського суду
Миколаївської області від 20.10.2014р. по
справі № 915/1310/14 - скасувати в частині
відмови стягнення штрафу, в решті
рішення залишити без змін, виклавши
резолютивну частину рішення у
наступній редакції:

"Позов задовольнити.

Стягнути з Фермерського господарства
"АГРОПРОМ-СИНТЕЗ" (56032, вул. Садова, 16, с.
Троянка, Казанківський район,
Миколаївська область,
ідентифікаційний код 35741970) на користь
Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2012"
(70605, вул. Крупської, 162, кв. 11, м. Пологи,
Пологівський район, Запорізька
область, ідентифікаційний код 38325315)
грошові кошти в загальній сумі 203 815,86
грн., з яких: 92 435 грн. - основний борг; 52
121,17 грн. - сума індексації ціни товару; 27
730,50 грн. - штраф; 31 529,19 грн. - сума
завданих збитків."

Господарському суду Миколаївської
області доручити видати відповідний
наказ із зазначенням реквізитів
сторін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано
04.12.2014р.

Головуючий суддя
В.А. Лисенко

Суддя
Я.Ф. Савицький

Суддя
Н.В. Ліпчанська