КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2014 р. Справа№ 6/521

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Самсіна Р.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Мануілова Я.І. - дов.
№10-94-8/д від 19.02.2014р.

від відповідача-1: Бєлячкова О.В. - дов.
№2-11 від 13.01.2014р.

від відповідача-2: Гринько О.А. - дов.
№14-126 від 13.05.2014р.

від ВДВС Шевченківського районного
управління юстиції у місті Києві:

Амєтов А.О. - дов. б/н
від 18.08.2014р.

у справі № 6/521 (суддя Ковтун С.А.)

за скаргою Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна

компанія «Нафтогаз України»

на дії Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського

районного управління
юстиції у м. Києві щодо винесення

постанови від 29.07.2014р. ВП
№44193147 про відкриття

виконавчого провадження

у справі № 6/521 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта»

до Дочірньої компанії
«Укртрансгаз» Національної
акціонерної

компанії «Нафтогаз Укрїни»
(Публічне акціонерне товариство

«Укртрансгаз» -
правонаступник) (відповідач-1)

Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна

компанія «Нафтогаз України»
(відповідач-2)

про зобов'язання не чинити
перешкоди у розпорядженні майном

В судовому засіданні 27.11.2014р. у
відповідно до ст. ст. 85, 99
Господарського процесуального кодексу
України оголошено вступну та
резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20.01.2011р. по справі №6/521 позов
задоволено повністю.

Зобов'язано Дочірню компанію
«Укртрансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» та Публічне акціонерне
товариство «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» не чинити
перешкод Відкритому акціонерному
товариству «Укрнафта» у здійсненні
його права власності на природний газ
загальним обсягом 2 061 805,134 тис.куб.м., у
тому числі у його відборі з підземних
сховищ газу та його реалізації
промисловим споживачам-виробникам
азотних мінеральних добрив, який
зберігається в підземних сховищах газу
Дочірньої компанії «Укртрансгаз»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України».

Зобов'язано Дочірню компанію
«Укртрансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» виконати заявку Відкритого
акціонерного товариства «Укрнафта»
від 25.10.2010р. №6ПГ-12/554а, шляхом
здійснення Дочірньою компанією
«Укртрансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» відбору природного газу з
підземних сховищ газу та передачі його
Відкритому акціонерному товариству
«Укрнафта» з оформленням актів
приймання-передачі, загальним обсягом 2
061 805,134 тис.куб.м.

Зобов'язано Публічне акціонерне
товариство «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» включити
до балансу надходження та розподілу
природного газу по Україні
відповідного періоду обсяги газу,
визначені заявкою Відкритого
акціонерного товариства «Укрнафта»
від 25.10.2010р. №6ПГ-12/554а.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 14.04.2011р. по
справі № 6/521 рішення Господарського
суду міста Києва від 20.01.2011р. у справі №
6/521 скасовано. В позові відмовлено
повністю.

Постановою Вищого господарського суду
України від 19.05.2014р. у справі № 6/521
здійснено процесуальне
правонаступництво, замінено Дочірню
компанію «Укртрансгаз» Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України» її правонаступником -
Публічним акціонерним товариством
«Укртрансгаз».

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 14.04.2011р. у
справі № 6/521 скасовано.

Рішення Господарського суду міста
Києва від 20.01.2011р. у справі №6/521
залишено в силі.

Вирішено питання розподілу судових
витрат.

27.05.2014р. Господарським судом міста
Києва видано відповідні накази.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 02.09.2014р. (а.с. 32-35, т. 4) по справі № 6/521
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» на дії
Відділу державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у м. Києві відхилено.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого
господарського суду, скаржник
звернувся до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою № 14/2-1085 від 14.10.2014р., (вх. №
06-29.2/6082/14 від 16.10.2014р. Господарського
суду м. Києва та вх. № 9124/14 від 30.10.2014р.
Київського апеляційного
господарського суду), в якій просить
оскаржувану ухвалу скасувати, дії ВДВС
Шевченківського РУЮ у місті Києві щодо
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
Господарського суду міста Києва від
27.05.2014р. № 6/521 визнати незаконними, а
постанову від 29.07.2014р. ВП № 44193147 про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання Наказу
Господарського суду м. Києва від
27.05.2014р. № 6/521 недійсною.

Апеляційна скарга (а.с.123-128, т.4)
обґрунтована тим, що ухвала є
незаконною та необґрунтованою,
оскільки, на думку апелянта, державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у місті
Києві не надано боржнику строк для
самостійного виконання рішення суду та
порушено вимоги ст. ст.18, 26 Закону
України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 26.09.2014р.
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» було повернуто скаржнику без
розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.97 ГПК
України.

30.10.2014р. апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» надійшла до суду повторно.

Відповідно до розпорядження
заступника Голови Київського
апеляційного господарського суду від
30.10.2014р. повторно подану апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» передано
на розгляд судді Скрипці І.М.

Розпорядженням секретаря судової
палати Київського апеляційного
господарського суду від 03.11.2014р.
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий суддя Скрипка І.М., судді
Гончаров С.А., Самсін Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.11.2014р.,
колегією суддів в зазначеному складі,
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено до розгляду
на 12.11.2014р.

В судовому засіданні 12.11.2014р.
представником відповідача -2 подано
клопотання про продовження строку
розгляду справи, яке ухвалою від
12.11.2014р. задоволено, продовжено строк
розгляду справи та, у відповідності до
ст. 77 ГПК України, розгляд справи
відкладено на 27.11.2014р.

Представник відповідача -2 в судовому
засіданні апеляційної інстанції
27.11.2014р. вимоги апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити,
оскаржувану ухвалу скасувати, дії ВДВС
Шевченківського РУЮ у місті Києві щодо
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
Господарського суду міста Києва від
27.05.2014р. № 6/521 визнати незаконними, а
постанову від 29.07.2014р. ВП № 44193147 про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання Наказу
Господарського суду м. Києва від
27.05.2014р. № 6/521 недійсною.

Представник відповідача -1 в судовому
засіданні апеляційної інстанції
27.11.2014р. вимоги апеляційної скарги
підтримав, просив її задовольнити з
підстав, викладених у відзиві на
апеляційну скаргу.

Представник позивача в судовому
засіданні апеляційної інстанції
27.11.2014р. заперечував проти доводів
відповідача -2, викладених в
апеляційній скарзі, просив залишити її
без задоволення, а ухвалу суду першої
інстанції без змін з підстав,
викладених у відзиві на апеляційну
скаргу щодо ВП №44193147 (а.с. 174-178, т.4).

Представник ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві в судовому засіданні
апеляційної інстанції 27.11.2014р.
заперечував проти доводів відповідача
-2, викладених в апеляційній скарзі,
просив залишити її без задоволення, а
ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини 2 статті 102
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна скарга на ухвалу
місцевого господарського суду
розглядається протягом п'ятнадцяти
днів з дня постановлення ухвали про
прийняття апеляційної скарги до
провадження.

Частиною 5 статті 106 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що апеляційні скарги на
ухвали місцевого господарського суду
розглядаються в порядку, передбаченому
для розгляду апеляційних скарг на
рішення місцевого господарського суду.

Згідно із частиною 2 статті 101
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення
учасників апеляційного провадження,
перевіривши правильність застосування
господарським судом при винесенні
оскаржуваної ухвали норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку про те, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає, а
ухвала підлягає залишенню без змін
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що
Публічне акціонерне товариство
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» звернулося до суду
зі скаргою на дії Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.
Києві, в якій просило зупинити
виконавче провадження з примусового
виконання наказу Господарського суду
міста Києва від 27.05.2014р. № 6/521 на час
розгляду скарги; визнати незаконними
ВДВС Шевченківського районного
управління юстиції у м. Києві щодо
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання наказу
Господарського суду міста Києва від
27.05.2014р. № 6/521 (Зобов'язати Публічне
акціонерне товариство «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» включити до балансу
надходження та розподілу природного
газу по Україні відповідного періоду
обсяги газу, визначені заявкою
відкритого акціонерного товариства
«Укрнафта» від 25.10.2010 р. № 6ПГ-12/554а);
визнати недійсною постанову від
29.07.2014р. ВП №44193147 про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання наказу Господарського суду
м. Києва від 27.05.2014р. №6/521.

За твердженням скаржника, йому не
надано строку на добровільне виконання
рішення, а виконавче провадження
відкрито на підставі наказу, який, на
думку скаржника, не відповідає вимогам
ст. 18 Закону України «Про виконавче
провадження».

Судом встановлено, що 28.07.2014р. ПАТ
«УКРНАФТА» звернулось до ВДВС
Шевченківського РУЮ у м. Києві із
заявою від 28.07.2014р. № 10/1408 про відкриття
виконавчого провадження згідно із
наказом Господарського суду міста
Києва № 6/521 від 27.05.2014р., до якої було
додано оригінал виконавчого документу,
який дійсний для пред'явлення до
виконання до 19.05.2015р., та копія
довіреності уповноваженого
представника стягувача.

29.07.2014р. головним державним виконавцем
ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві
Гречухом О.Я. прийнято постанову від
29.07.2014р. про відкриття виконавчого
провадження № 44193147.

У пункті 2 постанови від 29.07.2014р. про
відкриття ВП № 44193147 головним державним
виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві Гречухом О.Я. було постановлено
боржнику самостійно виконати рішення
суду та включити до балансу
надходження та розподілу природного
газу по Україні відповідного періоду
обсяги газу, визначені заявкою
відкритого акціонерного товариства
«Укрнафта» від 25.10.2010р. №6ПГ-12/554а, про що
письмово повідомити відділ у триденний
строк.

Разом з постановою від 29.07.2014р. про
відкриття ВП № 44193147 головним державним
виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у
м. Києві Гречухом О.Я. 29.07.2014р. винесено
боржнику вимогу № 1723/10 державного
виконавця щодо виконання рішення суду
у справі № 6/521.

Згідно п.1 вимоги державного виконавця
від 29.07.2014р. № 1723/10, зобов'язано боржника
- Публічне акціонерне товариство
«Національна акціонерна компанія
«Нафтогаз України» виконати наказ
господарського суду міста Києва від
27.05.2014р. №6/521 та включити до балансу
надходження та розподілу природного
газу по Україні відповідного періоду
обсяги газу, визначені заявкою
відкритого акціонерного товариства
«Укрнафта» від 25.10.2010 р. № 6ПГ-12/554а.

Як вбачається з матеріалів справи,
боржник 31.07.2014р. отримав зазначені
постанову та вимогу.

Відповідно до положень ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
прийняти до виконання виконавчий
документ і відкрити виконавче
провадження, якщо 1) не закінчився строк
пред'явлення такого документа до
виконання, 2) він відповідає вимогам,
передбаченим цим Законом, і 3)
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох
робочих днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

У постанові державний виконавець
вказує про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів з моменту винесення
постанови (у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у
разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій, передбачених цим
Законом. За заявою стягувача державний
виконавець одночасно з винесенням
постанови про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що
виноситься відповідна постанова.

Виключні підстави відмови у відкритті
виконавчого провадження визначені ст.
26 Закону України «Про виконавче
провадження», згідно з якою державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання; 2)
неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; 3) якщо
рішення, на підставі якого видано
виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання; 4) пред'явлення виконавчого
документа до органу державної
виконавчої служби не за місцем або не
за підвідомчістю виконання рішення; 5)
якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; 6)
невідповідності виконавчого документа
вимогам, передбаченим статтею 18 цього
Закону; 6-1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури; 7) якщо виконавчий документ
повернуто стягувачу за його заявою,
крім виконавчих документів про
стягнення аліментів та інших
періодичних платежів; 8) наявності
інших передбачених законом обставин,
що виключають здійснення виконавчого
провадження.

Таким чином, вирішення питання
правомірності відкриття виконавчого
провадження повинно здійснюватись
виходячи з наявності чи відсутності
обставин відмови у відкритті
виконавчого провадження.

Колегія суддів вважає за необхідне
зазначити, що доводи скаржника щодо
невідповідності наказу Господарського
суду міста Києва вимогам ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження» не
відповідають дійсності, оскільки
наказ, виданий Господарським судом
м.Києва за своїм змістом чітко, точно і
повністю відобразив зміст рішення
суду, на підставі якого виданий.

Таким чином, оскільки наказ
Господарського суду міста Києва № 6/521
від 27.05.2014р. відповідає вимогам,
передбаченим Законом України «Про
виконавче провадження», строк його
пред'явлення до виконання не
закінчився, наказ пред'явлено до
виконання до відділу державної
виконавчої служби за належним місцем
виконання рішення, підстави для
відмови у відкритті виконавчого
провадження в порядку ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»
відсутні.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.
Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Таким чином, приймаючи постанову від
29.07.2014р. про відкриття виконавчого
провадження ВП № 44193147, державний
виконавець діяв в межах наданих йому
повноважень та в порядку,
передбаченому чинним законодавством.

Дії ж державного виконавця щодо
встановлення строку добровільного
виконання не впливають на законність
відкриття самого виконавчого
провадження, а можуть тільки бути
підставою для оцінки правомірності
застосування наслідків невиконання
рішення у добровільному порядку.

З огляду на викладене, місцевий
господарський суд дійшов вірного
висновку про те, що вимоги скаржника
про визнання незаконними дій органу
виконання рішень щодо відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання наказу Господарського суду
міста Києва від 27.05.2014р. № 6/521
задоволенню не підлягають.

Одночасно місцевим господарським
судом вірно зазначено, що вимоги
скаржника про зупинення виконавчого
провадження з примусового виконання
наказу Господарського суду міста Києва
від 27.05.2014р. № 6/521 на час розгляду
скарги не ґрунтуються на повноваженнях
суду, а тому також задоволенню не
підлягають.

В пункті 9.13. постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
зазначено, що за результатами розгляду
скарги виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

Приймаючи до уваги положення п. 9.13
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від
17.10.2012р. № 9, за відсутності належних та
допустимих доказів порушення
державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Шевченківського районного управління
юстиції у місті Києві вимог ст. ст. 18, 26
Закону України "Про виконавче
провадження", а дії державного
виконавця щодо встановлення строку
добровільного виконання не впливають
на законність відкриття самого
виконавчого провадження, а можуть
тільки бути підставою для оцінки
правомірності застосування наслідків
невиконання рішення у добровільному
порядку, колегія суддів погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про відсутність підстав для
задоволення скарги відповідача -2.

Решта доводів апеляційної скарги
спростовується матеріалами справи.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору. Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доказування полягає не лише в поданні
особами доказів, а й у доведенні їх
переконливості, що скаржником зроблено
не було.

Зважаючи на вищевикладені обставини
справи в їх сукупності, колегія суддів
дійшла висновку, що ухвала
Господарського суду міста Києва від
02.09.2014р. (а.с. 32-35, т. 4) у справі № 6/521 є
законною і обґрунтованою, а тому
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України», з підстав, викладених в ній,
задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
85, 99, 101, 103-106, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» на ухвалу Господарського суду
міста Києва від 02.09.2014р. (а.с. 32-35, т. 4) у
справі № 6/521 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста
Києва від 02.09.2014р. (а.с. 32-35, т.4) у справі №
6/521 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 6/521 повернути до
Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з
моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Повний текст постанови підписано
02.12.2014р.

Головуючий суддя
І.М. Скрипка

Судді
С.А. Гончаров

Р.І. Самсін