ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2014 року Справа №
904/3844/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді: Подобєд І.М.
(доповідач),

суддів: Кузнецова І.Л., Іванов О.Г.

секретар судового засідання
Погорєлова Ю.А.

представники сторін:

від позивача: Бєлоус Д.М., довіреність
№7 від 14.01.14, представник

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Дніпровський металургійний комбінат
ім. Ф.Е.Дзержинського" на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 28.07.2014р. у справі №904/3844/14

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Дніпровський
металургійний комбінат ім.
Ф.Е.Дзержинського", м. Дніпродзержинськ,
Дніпропетровська область

до Дніпродзержинської міської ради, м.
Дніпродзержинськ, Дніпропетровська
область

про внесення змін до додаткової угоди
№6012 від 06.02.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Дніпровський металургійний комбінат
ім. Ф.Е.Дзержинського" звернулося до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до
Дніпродзержинської міської ради про
внесення змін до пунктів 1, 4, 6
додаткової угоди №6012 від 06.02.2014р.
(зареєстрована 31.03.2014р.) до договору
оренди земельної ділянки №01645 від
25.08.2004р. (зареєстрований 30.08.2004р.) та
просив викласти їх в наступній
редакції:

пункт 1.4: "Нормативна грошова оцінка
земельної ділянки на 01.01.2014р. становить
708268,47 грн.";

пункт 4: "Додаткова угода набирає
чинності з дня підписання її сторонами,
та на підставі статті 631 Цивільного
кодексу України, розповсюджується на
відносини, що виникли між сторонами до
моменту її підписання, а саме з 01.01.2014
року.";

пункт 6: "З дати підписання цієї угоди, з
урахуванням рішення
Дніпродзержинської міської ради
№842-38/VI від 12.07.2013р., регулювання
правовідносин за додатковою угодою від
28.12.2012р. №4465/28 припиняються з 01.01.2014р.".

Позовні вимоги були обґрунтовані тим,
що рішенням Дніпродзержинської
міської ради №842-38/VI від 12.07.2013р.
затверджено технічну документацію з
нормативної грошової оцінки земель м.
Дніпродзержинська, яку введено в дію з
01.01.2014 із встановленням базової
вартості 1 кв.м. у розмірі 199,64 грн. За
таких обставин, наявні правові
підстави для розповсюдження
правовідносин сторін за додатковою
угодою №6012 від 06.02.2014р. на період з
01.01.2014р.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 28.07.2014р.
(суддя Колісник І.І.) відмовлено в
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства "Дніпровський
металургійний комбінат ім.
Ф.Е.Дзержинського" до
Дніпродзержинської міської ради про
внесення змін до додаткової угоди №6012
від 06.02.2014р.

Рішення місцевого господарського суду
мотивовано тим, що встановлений
пунктом 4 додаткової угоди момент
набуття нею чинності - з дня підписання
її сторонами, тобто з 06.02.2014р., повністю
узгоджується з приписами частини
третьої ст. 653 Цивільного кодексу
України, за змістом якої у разі зміни
договору зобов'язання змінюється з
моменту досягнення домовленості про
зміну договору, якщо інше не
встановлено договором чи не обумовлено
характером її зміни. Чинне
законодавство не передбачає обов'язку
сторін застосовувати змінені умови
договору до відносин, які виникли до
моменту укладення договору, у даному
випадку - додаткової угоди №6012 від
06.02.2014р.

Позивач - ПАТ "Дніпровський
металургійний комбінат ім.
Ф.Е.Дзержинського", не погодившись з
рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 28.07.2014р.
у справі №904/3844/14, подав апеляційну
скаргу, в якій вважає рішення суду
незаконним та необґрунтованим,
посилається на невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи та неправильне
застосування судом норм матеріального
права (ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу
України), просить скасувати означене
рішення і прийняти нове, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що при складенні тексту
спірної додаткової угоди не було
враховано, що з 01.01.2014р. має
застосовуватися нова нормативна
грошова оцінка земель у
м.Дніпродзержинську і що Департамент
комунальної власності та земельних
відносин повинен був забезпечити
застосування нової нормативної
грошової оцінки земель
м.Дніпродзержинська з 01.01.2014р., як при
укладенні нових договорів, так і під
час перегляду чинних договорів. У
зв'язку з такими обставинами, позивач
вважає за необхідне приведення
правовідносин сторін у повну
відповідність з рішенням
Дніпродзержинської міської ради
№842-38/VI від 12.07.2013р. та у відповідність з
вимогами чинного законодавства.
Скаржник посилається на
незастосування судом першої інстанції
ст. 144 Конституції України, ч. 1 ст. 14, ст.
11, ч. 1 ст. 632 Цивільного кодексу України.

Відповідач - Дніпродзержинська міська
рада у відзиві на апеляційну скаргу
просить залишити рішення
господарського суду без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.
Відповідач проти доводів скаржника
заперечує, зазначивши, що 06.02.2014р. на
виконання вимог рішення міської ради
від 12.07.2013р. №842-38/ VI між міською радою та
позивачем укладена додаткова угода
№6012 до договору оренди земельної
ділянки від 30.08.2004р. №01645, згідно якої
договір приведений у відповідність до
нової нормативної грошової оцінки
землі та встановлений новий розмір
річної орендної плати. Додаткова угода
набрала чинності з дня підписання її
сторонами. Вважає, що судом правильно
застосовано ч. 3 ст. 653 Цивільного
кодексу України до спірних
правовідносин.

Відповідач про час та місце розгляду
справи судом апеляційної інстанції в
судових засіданнях 13.10.2014р., 05.11.2014р. та
03.12.2014р. повідомлений належним чином,
але уповноважені представники цієї
особи у судові засідання не з'явились.
27.11.2014р. від відповідача надійшла заява
про розгляд даної справи без участі
представника Дніпродзержинської
міської ради.

Відповідно до ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України, в
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги та заперечень на
неї, перевіривши повноту встановлених
місцевим господарським судом обставин
справи та правильність їх юридичної
оцінки, колегія суддів
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду дійшла висновку
про те, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як встановлено із матеріалів справи,
25.08.2004р. між Дніпродзержинською міською
радою (Орендодавець) та Відкритим
акціонерним товариством "Дніпровський
металургійний комбінат ім.
Ф.Е.Дзержинського" (правонаступник -
Публічне акціонерне товариство
"Дніпровський металургійний комбінат
ім. Ф.Е.Дзержинського", Орендар) було
укладено договір оренди земельної
ділянки, зареєстрований в державному
реєстрі договорів оренди земельної
ділянки під №01645 від 30.08.2004р. (договір).

Згідно з п. 1.1. договору орендодавець
надає, а орендар приймає у строкове
платне користування земельну ділянку
площею 0,8463 га, що розташована за
адресою: м.Дніпродзержинськ, вул.
Дальня, 62, згідно з планом земельної
ділянки, що додається.

Підставою для надання земельної
ділянки в оренду є рішення виконкому
міської ради від 16.11.2001р. за № 505 (п. 1.2.
договору).

Грошова оцінка земельної ділянки на
момент укладення цього договору
становить 169501,68 грн. (п. 1.4. договору).

Згідно п. 1.5. договору земельна ділянка
передається в оренду з метою
несільськогосподарського
використання для будівництва
підприємства спиртних напоїв.

Пунктом 2.1. встановлено, що договір
укладається на строк до 16.11.2026р.

Відповідно до п. 3.1. договору, орендна
плата вноситься Орендарем виключно у
грошовій формі в розмірі 2034,02 грн/рік,
що становить 169,50 грн/міс, і вноситься на
рахунок місцевого бюджету.

Орендна плата сплачується за базовий
податковий (звітний) період, який
дорівнює календарному місяцю,
щомісячно протягом 30 календарних днів,
наступних за останнім календарним днем
звітного (податкового) місяця (п. 3.2.
договору).

Пунктом 3.3. договору встановлено, що
розмір орендної плати щорічно
переглядається у випадках і з моменту:
зміни умов господарювання,
передбачених договором; підвищення
цін, тарифів тощо, у тому числі
внаслідок інфляційних процесів;
збільшення розміру ставки земельного
податку; інших випадках, передбачених
законодавчими актами України і
визначається в окремій угоді.

Орендар зобов'язаний прийняти об'єкт
оренди за актом приймання - передачі
протягом 10 днів з моменту державної
реєстрації (п.п. 6.6., 6.6.1. договору).

На виконання умов договору, відповідач
передав в оренду позивачу земельну
ділянку, про що свідчить акт
прийому-передачі земельної ділянки від
30.08.2004р. (а.с.13 на звороті).

Згідно п. 8.1. договору зміна умов
договору оренди можлива за взаємною
згодою сторін.

20.05.2011р., 03.10.2011р. та 28.12.2012р. між
сторонами були підписані додаткові
угоди №№ 1/2822, 3189, 4465/35 відповідно до
яких, на підставі рішень
Дніпродзержинської міської ради від
28.01.2011р. №60-04/VI, 27.05.2011р. №116-08/VI та від
29.07.2011р. №156-10/VI, від 25.06.2012р. №475-24/ VI
розмір нормативної грошової оцінки
земельної ділянки був збільшений до
1093299,43 грн., а також внесені зміни до
договору щодо встановлення річного
розміру орендної плати. Зокрема, за
пунктом 3.1 договору в редакції
додаткової угоди №4465/35 від 28.12.2012р.
передбачено внесення орендної плати
орендарем виключно у грошовій формі на
рахунок місцевого бюджету у розмірі
22959,28 грн/рік без ПДВ, яка визначається
відповідно до рішення міської ради від
25.06.2012 №475-24/VI "Про плату за землю", а з
01.01.2014р. - у розмірі 32798,97 грн./рік без ПДВ.

Рішенням Дніпродзержинської міської
ради від 12.07.2013р. №842-38/VІ було
затверджено технічну документацію з
нормативної грошової оцінки земель
м.Дніпродзержинська із застосуванням
базової вартості 1 м2 в розмірі 199,64 грн.
та введення її в дію з 01.01.2014р.
Зобов'язано землекористувачів
одержати у відділі Держземагентства у
м.Дніпродзержинську витяги з технічної
документації про нормативну грошову
оцінку земельної ділянки та надати їх
до департаменту комунальної власності
та земельних відносин міської ради для
підготовки документів щодо перегляду
річної орендної плати в чинних
договорах оренди земельних ділянок
(а.с. 25).

У своєму листі - відповіді №08-08/170 від
24.01.2014р. Департамент комунальної
власності та земельних відносин
Дніпродзержинської міської ради (а.с.33
на звороті) на звернення позивача
повідомив останнього про те, що
ураховуючи те, що нова нормативна
грошова оцінка землі у місті
застосовується з 01.01.2014р., а п. 288,7 ст. 288
ПКУ визначено, що податковий період,
порядок обчислення орендної плати,
строк сплати та порядок її зарахування
до бюджетів застосовується відповідно
до вимог статей 285-287 ПКУ, позивач має
усі відповідні підстави для перегляду
та застосуванню нового розміру
орендної плати з початку базового
податкового року.

06.02.2014р. сторони уклали додаткову угоду
№6012 до договору, якою (пункт 1) зменшили
нормативно грошову оцінку до 708268,47 грн.
Згідно п. 4. додаткової угоди вона
набуває чинності з дня підписання її
сторонами, тобто з 06.02.2014р. Також у
пункті 6 цієї додаткової угоди сторони
обумовили, що з дати її припиниться
регулювання правовідносин сторін за
додатковою угодою від 28.12.2012р. №4465/35.

В подальшому 07.05.2014р. позивач направив
відповідачу пропозиції щодо внесення
змін до додаткової угоди № 6012 від
06.02.2014р. стосовно розповсюдження її дії
з 01.01.2014р. (а.с. 22-23).

У якості причин для внесення таких змін
позивач вказує на те, що на підставі
рішення Дніпродзержинської міської
ради №842-38/УІ від 12.07.2013р. з урахуванням
позиції відповідача, викладеній у
листі №08-08/170 від 24.01.2014р., позивачем
було подано до Дніпродзержинської ОДПІ
податкову декларацію з орендної плати
за 2014 рік з урахуванням нової грошової
оцінки земель м. Дніпродзержинськ. Але
не зважаючи на позицію відповідача
Дніпродзержинська ОДПІ своїми листами
№55358/10/04-03/15-03 від 11.03.2014р. та №8609/10/04-03-15-03
від 15.04.2014р. звернулося до позивача з
вимогою подання уточнюючої декларації
з орендної плати за 2014 рік, тобто з
розміром орендної плати, яка визначена
у додатковій угоді від 28.12.2012р. №4465/38 до
договору оренди земельної ділянки
№01645 від 30.08.2004р.

Відповідач не погодив запропоновані
відповідачем пропозиції щодо зміни
умов додаткової угоди №6012 від 06.02.2014р.,
тому позивач вважає, що таким чином,
ухилення відповідача внести зміни до
додаткової угоди №6012 від 06.02.2014р.
(зареєстрована 31.03.2014р.) порушують права
позивача, у зв'язку із чим останній
змушений був звернутися до суду з цим
позовом.

Відтак причиною спору в цій справі
стало питання про наявність у сторін
підстав для розповсюдження строку дії
додаткової угоди №6012 від 06.02.2014р. до
відносин сторін, які виникли між ними
до її укладення (з 01.01.2014р.), та підстав
для внесення змін до цієї додаткової
угоди в судовому порядку у разі
ненадання на це згоди однієї із сторін,
у даному випадку відповідача.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Дії щодо зміни чи розірвання договору
за своєю юридичною природою є угодами,
до яких застосовуються загальні
правила про вчинення угод із
застосуванням спеціальних правил, що
відносяться до форми їхнього вчинення.

Вирішення спорів про внесення змін до
договору пов'язане із застосуванням
положення частини 1 статті 626
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої договір є узгодженим
волевиявленням двох або більше сторін,
і тому суд не може зобов'язати іншу
сторону договору внести зміни до нього.
Отже, зацікавлена сторона у випадках,
передбачених законом, може просити суд
про внесення зміни до договору згідно з
рішенням суду, а не про зобов'язання
відповідача внести такі зміни до
договору (п.п. 2.18. п. 2. постанови пленуму
Вищого господарського кодексу України
№6 від 17.05.2011р. "Про деякі питання
практики розгляду справ у спорах, що
виникають із земельних відносин").

Як вбачається зі змісту позовних вимог
позивача, позивач просить суд прийняти
рішення, яким внести зміни до пунктів 1,
4 та 6 додаткової угоди №6012 від 06.02.2014р.,
шляхом викладення їх в запропонованій
позивачем редакції. Таким чином,
позивачем був правильно обраний спосіб
внесення змін до договору, однак
задоволенню такі вимоги не підлягають,
виходячи із наступного.

За приписами статей 627, 628 та 629
Цивільного кодексу України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. Зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.
Договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно зі статтею 632 Цивільного кодексу
України ціна в договорі встановлюється
за домовленістю сторін. У визначених
законом випадках застосовуються ціни
(тарифи, ставки тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування.

Орендна плата за землю визначена у
частині 1 статті 21 Закону України "Про
оренду землі" як платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою.

Відповідно до статей 651, 652 Цивільного
кодексу України зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зокрема, договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом; а також у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору.

Статтею 30 Закону України "Про оренду
землі" передбачено, що зміна умов
договору оренди землі здійснюється за
взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору оренди землі спір вирішується
в судовому порядку. Оскільки орендна
плата за земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою
ціною, то законодавча зміна граничного
розміру цієї плати може бути підставою
для перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору. При
цьому надсилання відповідачеві
пропозицій щодо внесення змін до
договору оренди є правом, а не
обов'язком позивача, тому недотримання
останнім вимог частини другої статті 188
ГК України щодо надсилання іншій
стороні пропозицій про зміну умов
договору не позбавляє його права
звернутися до господарського суду з
позовом про зміну умов договору. Якщо
зі зміною граничного розміру орендної
плати таку ж зміну до договору оренди в
установленому законом порядку не
внесено, то застосуванню підлягає
відповідна умова договору (абзац 4
підпункту 2.19. пункту 2. постанови
пленуму Вищого господарського кодексу
України №6 від 17.05.2011р. "Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин" в редакції Постанови Вищого
господарського суду № 8 від 29.05.2013; із
змінами, внесеними згідно з
Постановами Вищого господарського
суду № 13 від 17.12.2013, № 6 від 10.07.2014).

Отже, нормами чинного законодавства
передбачено можливість зміни умов
договору оренди землі за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін тільки у
випадках встановлених договором або
законом.

Як вірно відзначив місцевий
господарський суд, встановлений
пунктом 4 додаткової угоди №6012 від
06.02.2014р. момент набуття нею чинності - з
дня підписання її сторонами, тобто з
06.02.2014 року, повністю узгоджується з
нормативними приписами ч. 3 ст. 653
Цивільного кодексу України, за змістом
якої у разі зміни договору зобов'язання
змінюється з моменту досягнення
домовленості про зміну договору, якщо
інше не встановлено договором чи не
обумовлено характером її зміни.

За змістом ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу
України можливість застосування умов
договору до відносин сторін, які
виникли між ними, на період до його
укладення, встановлюється сторонами.
Тобто, це є правом сторін на реалізацію
якого потрібне їх волевиявлення у
межах їх правоздатності.

Так висловлена спочатку у листі
№08-08/170 від 24.01.2014р. згода відповідача на
застосування зміненої орендної плати з
01.01.2014р., в подальшому не знайшла свого
підтвердження в момент укладення
зазначеної додаткової угоди №6012 від
06.02.2014р.

Таким чином, за станом на 06.02.2014р. шляхом
підписання додаткової угоди №6012 від
06.02.2014р. у її пунктах 4 та 6 обидві
сторони досягли згоди щодо того, що
саме з дати підписання цієї додаткової
угоди сторонами вона набуває сили та
припиниться регулювання правовідносин
сторін за додатковою угодою від
28.12.2012р. №4465/35. Будь-які розбіжності в
момент укладення цієї додаткової угоди
між сторонами не зафіксовано.

Відповідно до ч.2 ст. 14 Цивільного
кодексу України особа не може бути
примушена до дій, вчинення яких не є
обов'язковим для неї.

За встановлених обставин колегія
суддів апеляційного господарського
суду вважає обґрунтованим та
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що чинне законодавство не
передбачає обов'язку застосування
змінених умов договору до відносин, які
виникли між сторонами до моменту
укладення договору, у даному випадку -
зазначеної додаткової угоди №6012 від
06.02.2014р., як того просить позивач,
оскільки це є правом сторін.

Згідно з частиною 2 статті 651 Цивільного
кодексу України договір може бути
змінено або розірвано за рішенням суду
на вимогу однієї із сторін у разі
істотного порушення договору другою
стороною та в інших випадках,
встановлених договором або законом.

Як правильно встановив місцевий
господарський суд, доказів істотного
порушення відповідачем умов договору
позивач суду не надав.

З урахуванням викладеного, колегія
суддів апеляційного господарського
суду погоджується з висновком суду
першої інстанції, що оскільки доказів
істотного порушення відповідачем умов
договору позивач суду не надав, то
правові підстави для задоволення
позовних вимог, а саме для
розповсюдження дії цієї угоди з 01 січня
2014 року у випадку не надання на це згоди
однієї із сторін - відсутні. Доводи
апеляційної справи не спростовують
вищенаведених висновків суду першої
інстанції.

Отже, місцевим господарським судом в
оскаржуваному рішенні повно
встановлені фактичні обставини справи,
яким надана вірна оцінка, у
відповідності до норм чинного
матеріального та процесуального
законодавства, тому підстав для
скасування або зміни цього рішення,
передбачених статтею 104 Господарського
процесуального кодексу України, немає.
Відтак апеляційна скарга задоволенню
не підлягає.

Зважаючи на відмову в задоволенні
апеляційної скарги, судові витрати
відповідача понесені у зв'язку із
апеляційним оскарженням, згідно ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладаються на цю особу.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Дніпропетровський
апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Дніпровський
металургійний комбінат ім.
Ф.Е.Дзержинського" - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 28.07.2014р.
у справі №904/3844/14 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанова може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст постанови складено -
04.12.2014р.

Головуючий суддя
І.М. Подобєд

Суддя
І.Л. Кузнецова

Суддя
О.Г. Іванов