ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ
РІШЕННЯ

03.12.2014
Справа № 907/1119/14

Розглянувши матеріали справи

За позовом приватного акціонерного
товариства „Тернопільський
молокозавод", м. Тернопіль

до відповідача фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, с.
Циганівці Ужгородського району

про стягнення 4382,78 грн. (згідно з заявою
про зменшення позовних вимог)

Суддя Журавчак Л.С.

За участі представників сторін:

від позивача - Деркач Ю.І., предст. за
дов. від 11.11.14 №12;

від відповідача - ОСОБА_1. підприємець;

СУТЬ СПОРУ: стягнення 4382,78 грн., в т. ч.
3499,69 грн. боргу за відпущену продукцію,
604,54 грн. пені, 278,55 грн. річних (згідно з
заявою про зменшення позовних вимог)

Позивач заявою від 03.12.2014р. повідомив
суд про часткове погашення
відповідачем боргу на суму 500 грн., в
зв"язку з чим просить зменшити розмір
позовних вимог в частині основного
боргу та стягнути з відповідача 3499,69
грн. боргу за відпущений йому товар. На
підтвердження суми боргу подав
двосторонній акт звірки
взаєморозрахунків станом на 03.12.14.
Одночасно просить суд стягнути на свою
користь 604,54 грн. пені, 278,55 грн. річних.

Присутній в судовому засіданні
відповідач усно і письмово визнав суму
позову: підтвердив суму боргу перед
позивачем та погодився з нарахованими
у зв"язку з простроченням оплати
річними та пенею.

СУД ВСТАНОВИВ

11 січня 2013 року між сторонами у спорі
укладено договір №141 поставки молочної
продукції, за умовами якої
постачальник - позивач, зобов"язався
поставляти, а покупець - відповідач,
приймати і оплачувати товар - молочну
продукцію, найменування, вид,
асортимент, кількість та інші
характеристики якої заявляються
покупцем та зазначаються в документах,
що оформлюють поставку такого товару.

Ціну Договору складає загальна
вартість товару, зазначена у накладних,
що оформлюють поставку продукції(п.5.1
Договору).

Відповідно до положень пункту 5.6
Договору оплата кожної партії товару
здійснюється в грошовій формі шляхом
перерахування коштів на банківський
рахунок постачальника або внесення
коштів в касу постачальника до дати
поставки такого товару або за
наявності згоди постачальника не
пізніше, ніж за три календарні дні від
дати поставки товару до остаточних
розрахунків.

На виконання укладеного між сторонами
у спорі договору позивачем було
відпущено відповідачу товар, за який
останній в установлений договором
строк повністю не розрахувався,
внаслідок чого станом на 14.11.2014 (день
пред"явлення позову) у нього рахувалась
заборгованість на суму 3999,69 грн.

В судове засідання позивач подав заяву
про зменшення позовних вимог у зв"язку
з частковим погашенням відповідачем
боргу на суму 500грн., внаслідок чого
сума боргу відповідача на день
винесення рішення склала 3499,69 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України відповідачу
нараховано 278,55 грн. річних, а
відповідно до п. 6.2. Договору - 604,54 грн.
пені за прострочення платежу.

Заслухавши представників сторін та
вивчивши матеріали справи, суд прийшов
до висновку про задоволення позову з
таких підстав.

У відповідності до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України (ст. 526) з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Матеріалами справи сума боргу належним
чином доведена, відповідачем на день
розгляду справи визнана, але не
оплачена, тому підлягає стягненню з
останнього в примусовому порядку.

Стягненню підлягають також нараховані
відповідно до згаданої статті
Цивільного кодексу України 278,55 грн. (3%)
річних.

Оскільки за порушення зобов'язання
встановлено пеню, то вона підлягає
стягненню у повному розмірі в межах
заявленої суми 604,54 грн. на підставі ст.
ст. 549, 551, 624 Цивільного кодексу України
та ст. ст. 230-232 Господарського кодексу
України.

Таким чином, з відповідача належить
стягнути на користь позивача 3499,69 грн.
боргу за відпущену продукцію, 604,54 грн.
пені за прострочення платежу і 278,55 грн.
річних.

Крім того, на відповідача належить
віднести судові витрати у розмірі 1827
грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 193 Господарського кодексу України,
ст. 625 Цивільного кодексу України, ст.
ст. 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 ( 89440 АДРЕСА_1, код НОМЕР_1)
на користь приватного акціонерного
товариства „Тернопільський
молокозавод" ( 46010 м. Тернопіль, вул.
Лозовецька, 28, код 30356917) суму 4382,78 грн.
(чотири тисячі триста вісімдесят дві
гривні 78 коп.), в т. ч. 3499,69 грн. боргу за
відпущену продукцію, 604,54 грн. пені, 278,55
грн. річних та 1827 грн. (одна тисяча
вісімсот двадцять сім гривень ) на
відшкодування судових витрат.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України та може
бути оскаржене до Львівського
апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 05.12.2014р.

Суддя
Журавчак Л.С.