ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2014 р.
Справа № 20/079-12

Господарський суд Київської області у
складі судді Бабкіної В.М., розглянувши
у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз»

до Відкритого акціонерного товариства
«Пересувна механізована колона № 13»

про стягнення 13459,60 грн.

секретар судового засідання (пом.
судді): Новікова І.С.

за участю представників:

від позивача: Палькевич Н.С., довір. №
1-771 від 31.12.2013 р.

від відповідача: не з'явився

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» (далі - позивач) у 2012 році
звернулось до господарського суду
Київської області з позовом до
Відкритого акціонерного товариства
«Пересувна механізована колона № 13»
(далі - відповідач) про стягнення 13459,60
грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на укладення 31.12.2008 р.
договору № 30163/09 на транспортування
природного газу та договору № 30163-ПГ/09-1
на постачання природного газу для
потреб промислових споживачів від
15.04.2009 р., згідно яких ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» зобов'язувалося надавати
послуги з транспортування природного
газу та передавати природний газ, а
відповідач - приймати та оплачувати їх.

Згідно умов договорів позивач надав
послуги ВАТ «Пересувна механізована
колона № 13» з транспортування газу на
суму 778,00 грн. та здійснив поставку газу
на загальну суму 11997,74 грн.

Проте відповідачем не були оплачені
належним чином надані послуги та
отриманий газ, у зв'язку з чим позивач
просив суд стягнути з відповідача 10833,27
грн. основного боргу, 758,33 грн. штрафу,
828,09 грн. пені, 513,59 грн. інфляційних
втрат, 526,32 грн. 3% річних, 1609,50 грн.
судового збору.

Розгляд справи відкладався.

24.12.2012 р. до господарського суду
Київської області ВАТ «Пересувна
механізована колона № 13» було подано
клопотання б/н від 24.12.2012 р. про
витребування доказів у позивача, яке
було задоволено судом.

24.12.2012 р. до господарського суду
Київської області ВАТ «Пересувна
механізована колона № 13» було подано
заяву б/н від 24.12.2012 р. про призначення
судово-економічної експертизи, яку
було залишено судом без задоволення.

Також 24.12.2012 р. до господарського суду
Київської області ВАТ «Пересувна
механізована колона № 13» було подано
відзив б/н від 24.12.2012 р., відповідно до
якого відповідач просив суд відмовити
у задоволенні позовних вимог у повному
обсязі з огляду на те, що твердження
позивача щодо наявності у відповідача
заборгованості в сумі 13459,60 грн. не
підтверджено належними доказами.

Як зазначає відповідач, ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» в якості доказів
утворення заборгованості у ВАТ
«Пересувна механізована колона № 13»
перед позивачем за договорами № 30163/09
на транспортування природного газу від
31.12.2008 р. та № 30163-ПГ/09-1 на постачання
природного газу для потреб промислових
споживачів від 15.04.2009 р. було надано
акти приймання-передачі природного
газу від 28.02.2011 р. та від 31.03.2011 р., які з
боку відповідача підписані Бойправом
А.К.

При цьому акти від 28.02.2011 р. від імені
товариства підписав В.о. директора
Бойправ А.К., в той час як акти від 31.03.2011
р. - В.о. Голови Правління Бойправ А.К.

Проте, відповідач наголосив, що згідно
зі Статутом ВАТ «Пересувна
механізована колона № 13» у даному
товаристві взагалі відсутні посади
директора, В.о. директора та В.о. Голови
Правління.

Крім того, за твердженням відповідача,
рішенням апеляційного суду Київської
області від 08.12.2012 р. у справі № 22ц-2956/12
було встановлено, що Бойправ А.К. не був
уповноваженим на підписання договорів,
і повноваження Голови Правління, або
Першого заступника Голови Правління
ВАТ «Пересувна механізована колона №
13» до зазначеної вище особи не
переходили. Також відповідач
наголошував, що гр. Ілясова Т.М., яка
начебто поставила свій підпис на
вказаних актах як головний бухгалтер
відповідача, взагалі не працювала
бухгалтером чи касиром у ВАТ
«Пересувна механізована колона № 13».

04.01.2013 р. до господарського суду
Київської області ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» було подано пояснення №
23-11 від 03.01.2013 р., відповідно до яких
позивач зазначив, що акти
приймання-передачі природного газу та
послуг з його транспортування не є
правочином, водночас, це первинні
документи, що фіксують факт здійснення
господарської операції і є підставою
для остаточних розрахунків. Акти
приймання-передачі підписані
посадовими особами сторін та скріплені
печатками товариств, а отже
зафіксовано фактичну передачу
позивачем відповідачу природного газу
та отримання послуг з його
транспортування в лютому-березні 2011 р.
Крім того, факт споживання природного
газу відповідачем підтверджується
також і актом № 43 про припинення
газопостачання відповідачу, згідно з
яким показник лічильника на момент
відключення відповідача від
газопостачання становить 7123 куб.м, і
даний показник не протирічить
показнику лічильника, що зазначений в
акті на транспортування природного
газу за березень 2011 р. та становить 7117
куб.м. Враховуючи викладене, ПАТ
«Київоблгаз» просило суд задовольнити
позов у повному обсязі.

08.01.2013 р. до господарського суду
Київської області ВАТ «Пересувна
механізована колона № 13» було подано
заяву б/н від 08.01.2013 р., відповідно до
якої відповідач просив суд направити
дану заяву та матеріали справи № 20/079-12
до правоохоронних органів, оскільки
відповідач зазначав, що у випадку
підписання актів приймання-передачі
природного газу вказаними чи іншими
особами, не уповноваженими
товариством, зазначені в актах обсяги
споживання природного газу можуть бути
такими, що не відповідають дійсності.
Відповідно, вказані акти не можуть
засвідчувати факт здійснення
господарських операцій, оскільки,
ймовірно, є підробленими.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 15.01.2013 р. було надіслано до
прокуратури Київської області
матеріали справи № 20/079-12 в копіях для
вирішення питання про проведення
слідчих дій щодо перевірки
наявності/відсутності протиправних
діянь з боку посадових осіб позивача
та/чи відповідача, направлених на
порушення майнових прав та заволодіння
майном позивача та/чи відповідача у
даній справі, а також для встановлення
кола осіб, які від імені ВАТ «Пересувна
механізована колона № 13» під виглядом
здійснюваних господарських операцій
на суму 11997,74 грн., вчиняли дії щодо
підписання актів приймання-передачі
природного газу (на постачання
природного газу для потреб промислових
споживачів) від 28.02.2011 р. на суму 9561,86
грн. та від 31.03.2011 р. на суму 2435,88 грн. та
актів приймання-передачі природного
газу (на транспортування природного
газу) від 28.02.2011 р. на суму 620,04 грн. та від
31.03.2011 р. на суму 157,96 грн., та обставин їх
підписання, а також встановлення, чи не
містять вказані акти ознак підробки і
чи можуть вони вважатись такими, що
підтверджують наведені в актах
обставини.

На час проведення зазначеної перевірки
слідчими органами провадження у справі
було зупинено ухвалою суду від 15.01.2013 р.

27.10.2014 р. до господарського суду
Київської області надійшов лист
Бориспільської міжрайонної
прокуратури № 105-5603вих.-14 від 29.09.2014 р., з
якого слідує, що за результатами
проведення досудового розслідування
28.06.2013 р. СВ Бориспільського МВ ГУМВС
України в Київській області було
прийнято рішення про закриття
кримінального провадження на підставі
п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв'язку із
відсутністю складу кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358
КК України.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 29.10.2014 р. було поновлено
провадження у даній справ № 20/079-12,
розгляд справи призначено на 13.11.2014 р.

Розгляд справи відкладався.

У судових засіданнях 13.11.2014 р. та 04.12.2014
р. представник позивача позовні вимоги
підтримав.

Відповідачі у судові засідання 13.11.2014 р.
та 04.12.2014 р. представника не направили,
хоча про дату та час розгляду справи
був повідомлений належно.

Згідно із абз. 3 пп. 3.9.1 п. 3.9 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

У судовому засіданні 04.12.2014 р. було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд

встановив:

31.12.2008 р. між Відкритим акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз» (Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз») (облгаз) та Відкритим
акціонерним товариством «Пересувна
механізована колона № 13» (Акціонерне
товариство відкритого типу «Пересувна
механізована колона № 13») (замовник)
було укладено договір № 30163/09 на
транспортування природного газу,
відповідно до пп. 1.1.1 п. 1.1 якого
предметом договору є надання облгазом
послуг з транспортування природного
газу замовнику газорозподільними
мережами від газорозподільних станцій
до межі розподілу балансової
належності газопроводів облгазу з
замовником.

Згідно з п. 2.1 договору облгаз здійснює
протягом 2009 року транспортування газу
замовнику в обсязі 16,0 тис. куб. м, у тому
числі: у січні - 3,0 тис. куб. м, у лютому -
2,5 тис. куб. м, у березні - 2,0 тис. куб. м, у
квітні - 1,5 тис. куб. м, у жовтні - 1,5 тис.
куб. м, у листопаді - 2,5 тис. куб. м, у
грудні - 3,0 тис. куб. м.

У відповідності з пп. 3.1.3 п. 3.1 договору
облгаз зобов'язується складати із
замовником до 1 числа місяця,
наступного за звітним, акт
приймання-передачі природного газу та
послуг з його транспортування про
кількість використаного замовником
природного газу за місяць, який є
підставою для розрахунків замовника за
послуги з транспортування газу.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що
тариф на транспортування природного
газу мережами ВАТ «Київоблгаз»
затверджено постановою НКРЕ від 07.08.2008
р. № 949 в розмірі 123,72 грн. за 1000 куб. м
газу.

Оплата вартості послуг з
транспортування природного газу по
газових мережах облгазу здійснюється
замовником грошовими коштами до 25
числа місяця, що передує місяцю
поставки газу, в розмірі 100% вартості
запланованих на наступний місяць
послуг з транспортування газу, згідно з
п. 2.1 цього договору та тарифу,
зазначеному у п. 5.1 даного договору (п. 6.1
договору).

Відповідно до п. 7.3 договору за
несвоєчасну оплату послуг з
транспортування газу у строки,
зазначені в п. 6.1 даного договору,
замовник сплачує на користь облгазу,
крім суми заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції на
трьох відсотків річних за весь час
прострочення, пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла в період, за який
сплачується пеня від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу. За прострочення
платежу понад тридцять днів замовник
додатково сплачує штраф у розмірі 7% від
суми заборгованості.

15.12.2009 р. між ВАТ по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз» та ВАТ
«Пересувна механізована колона № 13»
було підписано додаткову угоду № 2 до
договору на транспортування
природного газу від 31.12.2008 р. № 30163/09,
відповідно до п. 1 якої сторони прийшли
до згоди продовжити термін дії
договору до 31.12.2011 р., у зв'язку з чим
домовились внести до договору наступні
зміни та доповнення: п. 2.1 договору
наступного змісту: облгаз здійснює
протягом 2010 року транспортування газу
замовнику в обсязі 16,0 тис. куб. м, у тому
числі: у січні - 3,0 тис. куб. м, у лютому -
2,5 тис. куб. м, у березні - 2,0 тис. куб. м, у
квітні - 1,5 тис. куб. м, у жовтні - 1,5 тис.
куб. м, у листопаді - 2,5 тис. куб. м, у
грудні - 3,0 тис. куб. м.

Облгаз здійснює протягом 2011 року
транспортування газу замовнику в
обсязі 16,0 тис. куб. м, у тому числі: у
січні - 3,0 тис. куб. м, у лютому - 2,5 тис.
куб. м, у березні - 2,0 тис. куб. м, у квітні
- 1,5 тис. куб. м, у жовтні - 1,5 тис. куб. м, у
листопаді - 2,5 тис. куб. м, у грудні - 3,0
тис. куб. м.

На виконання умов договору № 30163/09 від
31.12.2008 р. ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз» було надано
послуги з транспортування природного
газу ВАТ «Пересувна механізована
колона № 13» на суму 778,00 грн., що
підтверджується актами
прийому-передачі природного газу (на
транспортування природного газу) від
28.02.2011 р. на суму 620,04 грн. та від 31.03.2011 р.
на суму 157,96 грн., які підписані
представниками сторін та скріплені їх
печатками.

Як зазначає позивач, відповідач не
розрахувався за послуги з
транспортування природного газу в сумі
778,00 грн.

15.04.2009 р. між Відкритим акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз» (Публічне
акціонерне товариство по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз») (постачальник) та
Відкритим акціонерним товариством
«Пересувна механізована колона № 13»
(споживач) було укладено договір №
30163-ПГ/09-1 на постачання природного газу
для потреб промислових споживачів,
відповідно до п. 1.1 якого постачальник
зобов'язується передати споживачу для
власних виробничих потреб в 2009 році
природний газ, а споживач
зобов'язується прийняти і оплатити газ
на умовах даного договору.

Згідно з п. 2.1 договору постачальник
передає споживачу протягом
травня-грудня 2009 року газ в обсязі 5,5
тис. куб. м, у тому числі: у жовтні - 1,0
тис. куб. м, у листопаді - 2,0 тис. куб. м, у
грудні - 2,5 тис. куб. м.

Відповідно до пп. 3.5.6 п. 3.5 договору
споживач зобов'язаний складати з
постачальником до 1 числа місяця,
наступного за звітним, акт
приймання-передачі природного газу за
місяць, який є підставою для остаточних
розрахунків споживача за газ.

У відповідності з п. 4.1 договору ціна за
1000 куб.м природного газу, який
передається споживачу, складає 2464,38
грн., а сума до сплати за 1000 куб.м
імпортованого природного газу складає
2487,06 грн.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що
оплата за газ проводиться виключно
грошовими коштами до 15 числа місяця, що
передує місяцю поставки газу, в розмірі
100% вартості обсягу газу, який
зазначений в заявці споживача та
запланований для поставки на наступний
місяць за ціною, що зазначена в п. 4.1
даного договору. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 5 числа, наступного за місяцем
поставки газу, на підставі акту
приймання-передачі газу.

В разі невиконання споживачем умов 5.1
цього договору споживач зобов'язується
(крім суми заборгованості з
урахуванням індексу інфляції та 3%
річних за весь час прострочення)
сплатити пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла у період,
за який сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу. За прострочення
строку платежу понад 30 днів споживач
додатково сплачує постачальнику штраф
у розмірі 7% від суми заборгованості (п.
6.5 договору).

Згідно з п. 10.1 договору даний договір
набирає чинності з моменту підписання
і діє в частині постачання газу з 01.05.2009
р. до 31.05.2009 р.

24.11.2009 р. між Відкритим акціонерним
товариством по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз» та Відкритим
акціонерним товариством «Пересувна
механізована колона № 13» було укладено
додаткову угоду до договору на
постачання природного газу для потреб
промислових споживачів № 30163-ПГ/09-1 від
15.04.2009 р., відповідно до п. 1 якої сторони
прийшли до згоди продовжити термін дії
договору до 31.12.2011 р., у зв'язку з чим
домовились внести до договору наступні
зміни та доповнення: доповнити п. 2.1
договору наступного змісту:
постачальник передає протягом 2010 року
споживачу природний газ в обсязі 16,0
тис. куб. м, у тому числі: у січні - 3,0 тис.
куб. м, у лютому - 2,5 тис. куб. м, у березні
- 2,0 тис. куб. м, у квітні - 1,5 тис. куб. м, у
жовтні - 1,5 тис. куб. м, у листопаді - 2,5
тис. куб. м, у грудні - 3,0 тис. куб. м.

Постачальник передає протягом 2011 року
споживачу природний газ в обсязі 16,0
тис. куб. м, у тому числі: у січні - 3,0 тис.
куб. м, у лютому - 2,5 тис. куб. м, у березні
- 2,0 тис. куб. м, у квітні - 1,5 тис. куб. м, у
жовтні - 1,5 тис. куб. м, у листопаді - 2,5
тис. куб. м, у грудні - 3,0 тис. куб. м.

На виконання умов договору № 30163-ПГ/09-1
від 15.04.2009 р. ПАТ по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз» було
поставлено природного газу ВАТ
«Пересувна механізована колона № 13» на
суму 11997,74 грн., що підтверджується
актами прийому-передачі природного
газу (на постачання природного газу для
потреб промислових споживачів) від
28.02.2011 р. на суму 9561,86 грн. та від 31.03.2011 р.
на суму 2435,88 грн., які підписані
представниками сторін та скріплені їх
печатками.

ВАТ «Пересувна механізована колона №
13» було частково сплачено на користь
ПАТ по газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» за поставлений природний
газ в сумі 2960,17 грн., що підтверджується
випискою з банківського рахунку
позивача від 22.12.2010 р.

Оскільки відповідач не розрахувався з
ПАТ по газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» за транспортування
природного газу та отриманий природний
газ належним чином, позивач і звернувся
з даним позовом до суду.

Згідно приписів статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є таке
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Зазначена норма
кореспондується з приписами статті 193
Господарського кодексу України.

Так, у відповідності до ч. 1 статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 статті 193 Господарського
кодексу України кожна сторона повинна
вжити усіх заходів, необхідних для
належного виконання нею зобов'язань,
враховуючи інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу. Порушення зобов'язань є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно з приписами ч. 7 статті 193
Господарського кодексу України не
допускається одностороння відмова від
виконання зобов'язання, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Приписами статті 530 ЦК України
передбачено, що, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Як зазначено у ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

У відповідності з ч. 1 статті 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

За своєю правовою природою правочин
(договір № 30163/09 від 31.12.2008 р.), який
відбувся між позивачем та
відповідачем, є договором поставки
природного газу.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 Цивільного
кодексу України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Водночас, договір № 30163/09 на
транспортування природного газу від
31.12.2008 р. за своєю правовою природою є
договором про надання послуг.

Приписами ч. 1 статті 901 ЦК України
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 903 ЦК України,
якщо договором передбачено надання
послуг за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
визначено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Як слідує з наявних матеріалів справи,
відповідачем не доведено належними і
допустимими доказами, в розумінні
приписів ст.ст. 32-34 ГПК України,
відсутності у відповідача
заборгованості перед позивачем за
договорами № 30163/09 від 31.12.08 р. на
транспортування природного газу та №
30163-ПГ/09-1 від 15.04.09 р. на постачання
природного газу.

Посилання відповідача на підписання
актів приймання-передачі природного
газу від 28.02.2011 р. та від 31.03.2011 р. з боку
ВАТ «Пересувна механізована колона №
13» неналежним представником Бойправом
А.К. не беруться судом до уваги з огляду
на наступне.

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків, і саме
правочин, який вчиняє юридична особа,
підписується особами, уповноваженими
на це її установчими документами,
довіреністю тощо.

Правочином є договір № 30163/09 від 31.12.08 р.
на транспортування природного газу та
договір № 30163-ПГ/09-1 від 15.04.09 р. на
постачання природного газу, які
підписані уповноваженим представником
відповідача - ВАТ «Пересувна
механізована колона № 13» Головою
Правління - Гріненком А.І.

Щодо актів приймання-передачі
природного газу та послуг з його
транспортування, то це документи, що
підтверджують факт передачі однією
стороною та прийняття іншою стороною
предмету договору. Зазначені акти не є
правочином, оскільки це первинні
документи, що фіксують факти
здійснення господарських операцій і є
підставами для остаточних розрахунків.

У свою чергу, акти приймання-передачі
підписані посадовими особами сторін та
скріплені печатками товариств.
Наявність відтиску печатки на акті
свідчить про наділення особи, яка
підписала акт, відповідними
повноваженнями.

Отже, представники сторін підписуючи
акти приймання-передачі, зафіксували
фактичну передачу позивачем
відповідачу природного газу та
отримання послуг з його
транспортування в лютому-березні 2011 р.

Крім того, як вбачається з матеріалів
справи, факт споживання природного
газу відповідачем підтверджується
також актом № 43 від 10.03.2011 р. про
припинення газопостачання
відповідачу, згідно з яким показник
лічильника на момент відключення
відповідача від газопостачання
становив 7123 куб.м, що повністю
узгоджується з показником лічильника,
зазначеним в акті на транспортування
природного газу за березень 2011 р. (7117
куб.м).

Водночас, посилання відповідача на
рішення апеляційного суду Київської
області у справі № 22ц-2956/12 від 08.10.2012 р.,
відповідно до якого Бойправ А.К. не був
уповноважений на підписання договорів,
є необгрунтованим, оскільки зазначене
рішення не має відношення до даної
господарської справи. Вказаним
рішенням апеляційного суду були
визнані недійсними договори про
тимчасову безвідсоткову фінансову
допомогу, підписані Бойправом А.К., які
не є предметом дослідження у даній
справі № 20/079-12.

Отже, факт порушення відповідачем
зобов'язань за договорами судом
встановлений та по суті відповідачем
не спростований.

З урахуванням наведеного вище,
встановлення судом наявності
заборгованості ПАТ «Пересувна
механізована колона № 13» перед ПАТ по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» за договорами № 30163/09 від
31.12.2008 р. та № 30163-ПГ/09-1 від 15.04.2009 р.,
позовні вимоги про стягнення 10833,27 грн.
заборгованості підлягають
задоволенню.

Крім суми основної заборгованості,
позивач просить суд стягнути з
відповідача штраф та пеню відповідно
до п. 7.3 договору № 30163/09 від 31.12.2008 р. та
п. 6.5 договору № 30163-ПГ/09-1 від 15.04.2009 р.

Статтею 216 Господарського кодексу
України передбачено, що учасники
господарських відносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Згідно з приписами ст. 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають наслідки,
встановлені договором або законом,
зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання.

Як зазначалося вище, згідно п. 7.3
договору № 30163/09 від 31.12.2008 р. за
несвоєчасну оплату послуг з
транспортування газу у строки,
зазначені в п. 6.1 даного договору,
замовник сплачує на користь облгазу,
крім суми заборгованості з урахуванням
встановленого індексу інфляції на
трьох відсотків річних за весь час
прострочення, пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, що діяла в період, за який
сплачується пеня від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу. За прострочення
платежу понад тридцять днів замовник
додатково сплачує штраф у розмірі 7% від
суми заборгованості.

Крім того, згідно з п. 6.5 договору №
30163-ПГ/09-1 від 15.04.2009 р., у разі
невиконання споживачем умов 5.1 цього
договору споживач зобов'язується (крім
суми заборгованості з урахуванням
індексу інфляції та 3% річних за весь
час прострочення) сплатити пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період, за який
сплачується пеня, від суми
простроченого платежу за кожен день
прострочення платежу. За прострочення
строку платежу понад 30 днів споживач
додатково сплачує постачальнику штраф
у розмірі 7% від суми заборгованості.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку пені вбачається, що
позивачем було визначено розмір пені
за договором № 30163/09 від 31.12.2008 р. в сумі
45,24 грн., у тому числі за період з 10.03.2011
р. до 07.09.2011 р. на суму 433,92 грн. в сумі 33,17
грн., з 10.04.2011 р. до 08.10.2011 р. на суму 157,96
грн. в сумі 12,07 грн., а також за договором
№ 30163-ПГ/09-1 від 15.04.2009 р. в сумі 782,85 грн., у
тому числі за період з 05.03.2011 р. до 02.09.2011
р. на суму 7805,51 грн. в сумі 596,65 грн., з
05.04.2011 р. до 03.10.2011 р. на суму 2435,88 грн. в
сумі 186,20 грн., який є обґрунтованим та
арифметично вірним, у зв'язку з чим пеня
підлягає стягненню з відповідача в
заявленому позивачем розмірі.

Водночас, розмір штрафу був визначений
позивачем в сумі 758,33 грн., у тому числі
за договором № 30163/09 від 31.12.2008 р. в сумі
41,43 грн. та за договором № 30163-ПГ/09-1 від
15.04.2009 р. в сумі 716,90 грн., також є
обґрунтованим та арифметично вірним, у
зв'язку з чим штраф підлягає стягненню
з відповідача в заявленому позивачем
розмірі.

Також позовна заява містить вимоги
щодо стягнення з відповідача
інфляційних втрат та 3% річних.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З долученого до матеріалів справи
розрахунку 3% річних вбачається, що
позивачем було визначено розмір 3%
річних у сумі 526,32 грн., у тому числі за
договором № 30163/09 від 31.12.2008 р. за період
з 10.03.2011 р. до 08.11.2012 р. на суму 433,92 грн. в
сумі 21,17 грн., з 10.04.2011 р. до 08.11.2012 р. на
суму 157,96 грн. в сумі 07,32 грн., а також за
договором № 30163-ПГ/09-1 від 15.04.2009 р. за
період з 05.03.2011 р. до 08.11.2012 р. на суму 7805,51
грн. в сумі 384,03 грн., з 05.04.2011 р. до 08.11.2012
р. на суму 2435,88 грн. в сумі 113,80 грн., який
є арифметично вірним та обґрунтованим,
у зв'язку з чим 3% річних підлягають
стягненню з відповідача в заявленому
позивачем розмірі.

Розмір інфляційних втрат, визначений
позивачем, становить 513,59 грн., за
договором № 30163/09 від 31.12.2008 р. за період
з березня 2011 року до березня 2012 року на
суму 433,92 грн. в сумі 22,13 грн., з квітня 2011
року до березня 2012 р. на суму 157,96 грн. в
сумі 05,69 грн., а також за договором №
30163-ПГ/09-1 від 15.04.2009 р. за період з
березня 2011 року до березня 2012 року на
суму 7805,51 грн. в сумі 398,08 грн., з квітня
2011 року до березня 2012 р. на суму 2435,88 грн.
в сумі 87,69 грн.

Між тим, згідно з арифметичним
розрахунком, який зроблений судом, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню інфляційні
втрати в розмірі 321,18 грн., у тому числі -
за договором № 30163/09 від 31.12.2008 р. за
період з березня 2011 року до березня 2012
року на суму 433,92 грн. в сумі 14,32 грн., з
квітня 2011 року до березня 2012 р. на суму
157,96 грн. в сумі 3,00 грн., а також за
договором № 30163-ПГ/09-1 від 15.04.2009 р. за
період з березня 2011 року до березня 2012
року на суму 7805,51 грн. в сумі 257,58 грн., з
квітня 2011 року до березня 2012 р. на суму
2435,88 грн. в сумі 46,28 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку
щодо часткового задоволення позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства по газопостачанню та
газифікації «Київоблгаз».

Судові витрати відповідно до вимог
ст.ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на відповідача
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
32-34, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого
акціонерного товариства «Пересувна
механізована колона № 13» (08300, Київська
обл., м. Бориспіль, вул. Броварська, 44,
код 06953304) на користь Публічного
акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
«Київоблгаз» (08150, Київська обл.,
Києво-Святошинський р-н, м. Боярка, вул.
Шевченка, 178, код 20578072) - 10833 (десять тисяч
вісімсот тридцять три) грн. 27 коп.
основного боргу, 758 (сімсот п'ятдесят
вісім) грн. 33 коп. штрафу, 828 (вісімсот
двадцять вісім) грн. 09 коп. пені, 526
(п'ятсот двадцять шість) грн. 32 коп. 3%
річних, 321 (триста двадцять одну) грн. 18
коп. інфляційних втрат, 1586 (одну тисячу
п'ятсот вісімдесят шість) грн. 49 коп.
судового збору.

3. В решті позовних вимог
відмовити.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення підписане 09.12.2014 р.

Суддя
В.М. Бабкіна