ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2014 р.Справа № 922/4109/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання
Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Тропік", м. Львів до
ТОВ "Рокфор маркет", м. Харків про
стягнення 4584,63 грн. за участю
представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Тропік" звернулось до
господарcького суду Харківської
області з позовною заявою, в якій
просить стягнути з ТОВ "Рокфор маркет"
заборгованість за поставлений товар в
сумі 4584,63 грн. за договором поставки
№1010913, який було укладено між сторонами
01.09.13р. Судові витрати просить покласти
на відповідача.

Ухвалою суду від 25.09.14р. за позовною
заявою було порушено провадження по
справі та призначено до розгляду у
відкритому судовому засіданні.

07.10.14р. представник позивача надав
клопотання про розгляд справи за
відсутності представника позивача.

Суд, розглянувши дане клопотання,
вважає за можливе його задовольнити, як
таке, що не суперечить нормам діючого
законодавства.

17.11.14р. представник позивача надав
документи для долучення до матеріалів
справи, які долучено судом до
матеріалів справи, а саме: довідку про
часткову сплату боргу на 3 аркушах та
копії видаткових накладних на 98
аркушах.

Представник позивача в судове
засідання 07.10.14р. не з`явився.

Представник відповідача в судове
засідання 07.10.14р. не з`явився, про час та
місце розгляду справи повідомлений
належним чином.

Беручи до уваги, що ухвалою суду від
10.11.14р. сторони було повідомлено, що у
разі неявки їх представників у судове
засідання та ненадання витребуваних
судом документів, суд має право
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами.

Справа розглядається згідно ст.75 ГПК
України, за наявними матеріалами у
справі.

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши доводи позовної заяви,
повно та всебічно дослідивши обставини
справи та докази на їх підтвердження,
суд виходить з наступного.

01.09.13р. між сторонами було укладено
договір поставки №1010913 відповідно до п.
1.1. постачальний зобов`язується
поставляти товари та/або продукцію
покупцю, а покупець зобов`язується
приймати такий товар та оплачувати.

На виконання вказаного договору
позивачем було поставлено відповідачу
товар, що підтверджується видатковими
накладними, на загальну суму 1189208,49 грн.

Відповідно до п. 6.2. договору оплата
поставленого товару може
здійснюватись покупцем на умовах
передоплати на підставі рахунка,
виставленого постачальником або в
строк семи календарних днів з моменту
постачання товару покупцю.

Претензій щодо поставленого товару
відповідачем пред'явлено не було, проте
придбаний товар було оплачено лише
частково, а саме на суму 1184623, 86 грн.

Так, на час звернення позивачем до суду
з відповідною позовною заявою
заборгованість відповідача становить
4584,63 грн.

Надаючи правову кваліфікацію доказам,
які надані сторонами та викладеним
обставинам з урахуванням фактичних та
правових підстав позовних вимог і
заперечень проти них суд виходить з
наступного.

За загальним положенням цивільного
законодавства, зобов'язання виникають
з підстав, зазначених у статті 11 ЦК
України. За приписами частини 2 цієї
статті підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договір та інші правочини та юридичні
факти. Підставою виникнення цивільних
прав та обов'язків є дії осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також дії, що не
передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки.

Відповідно до статті 55 Конституції
України, статей 15,16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

У відповідності із ст.173 ГК України та
ст. 509 ЦК України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим кодексом, в силу якого один суб'єкт
господарювання (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний
вичинити певну дію господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкту (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо) або
утримуватися від певних дій, а інший
суб'єкт (управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язків.

Господарські зобов'язання можуть
виникати, зокрема з господарського
договору та інших угод, передбачених
законом, а також угод, не передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать (ст. 174 Господарського
кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України
господарські договори укладаються за
правилами, встановленими ЦК України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 598 ЦК України,
зобов'язання припиняється частково або
у повному обсязі на підставах,
встановлених договором або законом та
припинення зобов'язання на вимогу
однієї із сторін допускається лише у
випадках, встановлених законом або
договором, а згідно ст.599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не припустив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України, до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Слід зазначити те, що відповідач
повинен був сплатити згідно п.6.2.
договору (позивачу) протягом 7-ми днів з
дати здійснення поставки суму грошових
коштів за поставлений товар, але
відповідач не здійснив повну оплату
товару у встановлений строк і
визнається таким, що прострочив
виконання зобов'язання.

Станом на момент розгляду справи,
відповідач не сплатив 4584,63 грн.
заборгованості та не надав суду жодних
доказів, які б спростовували суму
заявленого боргу.

Враховуючи, що відповідно до статті 526
ЦК України, ст.ст. 193,198 ГК України,
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином у встановлений строк
відповідно до умов і порядку
укладеного між сторонами договору та
згідно вимогам закону, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, приймаючи до уваги
викладені обставини, та враховуючи те,
що відповідач не надав суду доказів,
які підтверджували сплату
заборгованості за договором у сумі 4584,63
грн. та суд приходить до висновку про
обгрунтованість та правомірність
стягнення з відповідача 4584,63 грн.
заборгованості за поставлений товар,
тому підлягаючими задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст.ст.44-49 ГПК
України. У спорах, що виникають при
виконанні договорів та з інших підстав
судовий збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Оскільки позовні
вимоги підлягають задоволенню у
повному обсязі, судові витрати у даній
справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України;
ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 ГПК України,
суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Рокфор маркет" (61022, м.
Харків, пр-т Леніна, 5, оф. 3, Код , п/р 6980 у філії Слобожанське
РУ АТ "Банк "Фінанси та Кредит", МФО 350697)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Тропік" (79010, м. Львів,
вул. Личаківська, 54, кв. 1А, Код , п/р 2945 у ПАТ "Банк Восток", МФО
307123) заборгованість за договором в сумі
4584, 63 грн. та витрати по сплаті судового
збру в сумі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку для оскарження.
Зазначений строк обчислюється з дня
підписання повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 01.12.2014 р.

Суддя Л.В. Шарко