ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2014 року Справа №
904/5593/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого: судді Дарміна М.О.
(доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Подобєд І.М.

при секретарі судового засідання:
Литвин А.П.

Зміна складу колегії відбулася на
підставі розпорядження секретаря
судової палати Кузнецової І.Л. від
10.12.2014 р.

Представники сторін:

від позивача: Штефан В.А. представник,
довіреність №251 від 15.03.13;

від відповідача: Коваль І.А.
представник, довіреність № 242/1001 від
14.07.14;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Комунального підприємства "Житлове
господарство Самарського району"
Дніпропетровської міської ради на
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 09.10.14р.
у справі № 904/5593/14

за позовом Комунального підприємства
"Житлове господарство Самарського
району" Дніпропетровської міської
ради,

до Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" в особі
Дніпропетровських міських електричних
мереж,

про стягнення заборгованості за
договором про спільне використання
технологічних електричних мереж в
розмірі 123 617,54 грн.., -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого
господарського суду :

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 09.10.14р. у
справі № 904/5593/14 (суддя Новікова Р.Г.) у
задоволенні позовних вимог
Комунального підприємства "Житлове
господарство Самарського району"
Дніпропетровської міської ради до
Публічного акціонерного товариства
"ДТЕК Дніпрообленерго" в особі
Дніпропетровських міських електричних
мереж про стягнення заборгованості в
розмірі 123617грн.54коп. - відмовлено.

Приймаючи рішення, господарський суд
дійшов висновку, що позивачем не
доведено правомірність та
обґрунтованість суми, заявленої до
стягнення.

Підстави з яких порушено питання про
перегляд рішення:

Не погодившись з вказаним
рішенням, Комунальне підприємство
"Житлове господарство Самарського
району" Дніпропетровської міської ради
звернулося до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 09.10.14р. у
справі № 904/5593/14 скасувати та прийняти
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник
зазначає, що своїм рішення від 08.01.2014р. у
справі № 904/6835/13 господарський суд
Дніпропетровської області унеможливив
використання методик для спеціального
обрахування розрахунку плати за
спільне користування технологічними
електричних мереж. На думку апелянта,
місцевий суд в мотивувальній частині
свого рішення не відобразив справжньої
причин спору.

Доводи, викладені у відзиві на
апеляційну скаргу:

Публічне акціонерне товариство
"ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" в особі
Дніпропетровських міських електричних
мереж надало відзив на апеляційну
скаргу, в якому просить рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 09.10.14р. у справі № 904/5593/14 -
залишити без змін,апеляційну скаргу -
без задоволення. У відзиві зазначає,що
позивачем кошторис витрат на утримання
технологічних електричних мереж
спільного використання з
територіальним представництвом НКРЕ
погоджений не був. Вважає, що оскільки
заявлена позивачем сума розрахована з
недотриманням умов Договору та
Методики,то відповідно відсутні
підстави для її стягнення в судовому
порядку. Стверджує, що відповідач не
має ані правових підстав, ані
можливості для складання балансу
споживання та передачі електричної
енергії технологічними електричними
мережами позивача.

У судовому засіданні представники
сторін надали суду додаткові усні
пояснення по апеляційній скарзі.

У судовому засіданні була оголошена
вступна та резолютивна частина
постанови Дніпропетровського
апеляційного господарського суду.

Обставини справи, встановлені
апеляційною інстанцією:

11.07.2012року між Комунальним
підприємством "Житлове господарство
Самарського району" Дніпропетровської
міської ради (власник мереж) та
Публічним акціонерним товариством
"ДТЕК Дніпрообленерго" (користувач) був
підписаний з протоколом розбіжностей
договір про спільне використання
технологічних електричних мереж №766
(а.с. 12-15)

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 08.01.2014р.
у справі №904/6835/13 договір про спільне
використання технологічних
електричних мереж №766 від 11.07.2013р.
визнаний укладеним у редакції позивача
з викладенням спірних пунктів у
наступній редакції:

- пункт 2.4 договору викласти в редакції
позивача:

"2.4 Щомісяця до першого робочого дня
наступного розрахункового періоду
надавати Користувачу рахунок на оплату
послуг за спільне використання
технологічних електричних мереж та два
примірники Акта прийому-здачі наданих
послуг (додаток №4 до цього Договору),
оформлених Власником мереж.

Щорічно до 01 вересня надавати
Користувачу два примірники Довідки про
обсяги переданої електричної енергії
за базовий період (додаток 5 до цього
Договору), оформленої Власником мереж";

- пункт 4.4 в редакції відповідача не
доповнювати;

- пункт 3.5 в редакції відповідача не
доповнювати;

- пункт 8.1.1 договору викласти в редакції
позивача:

- пункт 10.5 договору викласти в редакції
позивача:

"10.5 Додатки до цього Договору
"Однолінійна схема", "Акт розмежування
балансової належності електромереж та
експлуатаційної відповідальності
сторін", "Порядок обрахування плати за
спільне використання технологічних
електричних мереж", "Довідка про обсяги
переданої електричної енергії за
базовий період", "Акт прийому-здачі
наданих послуг", "Кошторис
обґрунтованих витрат" є невід'ємними
частинами цього договору".

За результатами апеляційного та
касаційного провадження (постанова
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 24.04.2014р. та
постанова Вищого господарського суду
України від 08.07.2014р.), вищевказане
рішення суду залишено без змін.

Згідно пункту 1.1 договору №766 від
11.07.2013р. власник мереж зобов'язується
забезпечити можливість передачі
(транзиту) електричної енергії
власними технологічними мережами в
точки приєднання електроустановок
користувача або інших суб'єктів
господарювання, передачу електричної
енергії яким забезпечує користувач.
Користувач зобов'язується своєчасно
сплачувати вартість послуг власника
мереж з утримання технологічних
електричних мереж спільного
використання та інші послуги.

В розділі 7 договору №766 від 11.07.2013р.
сторони визначили порядок розрахунків
за спільне використання технологічних
електричних мереж.

Так, вартість послуг власника мереж з
утримання технологічних електричних
мереж спільного використання
зазначена в додатку "Порядок
обрахування плати за спільне
використання технологічних мереж",
розробленому відповідно до Методики
обрахування плати за спільне
використання технологічних
електричних мереж, затвердженої
Постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України
№691 від 12.06.2008р. (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 08.08.2008р.
за №732/15423)

Оплата користувачем послуг з утримання
технологічних електричних мереж
спільного використання здійснюється
платіжним дорученням на підставі
виставленого власником мереж рахунка
та оформленого акта прийому-здачі
наданих послуг в десятиденний термін з
дати отримання рахунка.

Мотиви з яких суд апеляційної
інстанції виходив при прийнятті
постанови:

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представників сторін, обговоривши
доводи апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
правильність юридичної оцінки
встановлених фактичних обставин
справи, застосування господарським
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті ним рішення, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, з
огляду на наступне.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України, господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку ( ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

При цьому, за приписами статті 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 627 Цивільного кодексу України
передбачає, що відповідно до статті 6
цього Кодексу сторони є вільними в
укладенні договору, виборі контрагента
та визначенні умов договору з
урахуванням вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
звичаїв ділового обороту, вимог
розумності і справедливості.

Відповідно до ч.1 ст. 628 Цивільного
кодексу України, зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Розділом 7 договору про спільне
використання технологічних
електричних мереж № 766 від 11.07.2013року
встановлений певний механізм
розрахунку плати за спільне
використання технологічних
електричних мереж, який не був
дотриманий позивачем.

Пунктом 7.2. Договору №766 передбачено, що
вартість послуг Власника мереж з
утримання технологічних електричних
мереж спільного використання
зазначена в Додатку 3 «Порядок
обрахування плати за спільне
використання технологічних
електричних мереж», розробленому
відповідно до Методики обрахування
плати за спільне використання
технологічних електричних мереж,
затвердженої постановою НКРЕ від
12.06.2008р. №691 (далі - Методика).

Як встановлено п. 1.1.1. Додатку 3 до
Договору №766. вихідними даними для
виконання розрахунку є зокрема, сума
обґрунтованих річних витрат на
утримання технологічних електричних
мереж Власника за базовий період (Ввм).
зазначена у Додатку 6 Договору
«Кошторис обґрунтованих річних
витрат», який узгоджується
територіальним представництвом НКРЕ.

Отже, сума річних витрат за кошторисом
є складовою частиною формули
визначення плати за спільне
використання технологічних
електричних мереж Власника мереж, що
підлягають відшкодуванню Користувачем
в розрахунковому періоді, яка наведена
в п. 1.2. Додатку 3 до Договору №766.

Згідно з п. 1.8 Методики, для
підтвердження величини обґрунтованих
витрат на утримання технологічних
електричних мереж спільного
використання за розрахунковий період
(календарний рік) Власник мереж складає
кошторис витрат (без ПДВ) на підставі
бухгалтерських документів про
фактичні витрати, що безпосередньо
стосуються цього виду діяльності за
попередній календарний рік.

Відповідно до ч. 7 п. 6.32. ПКЕЕ. у разі
використання електропередавальною
організацією, яка здійснює ліцензовану
діяльність на закріпленій території,
мереж споживача (основного споживача)
останній погоджує кошторис
обґрунтованих витрат у відповідному
територіальному представництві НКРЕ.
Узгоджений з територіальним
представництвом НКРЕ кошторис витрат є
невід'ємним додатком до Договору про
спільне використання технологічних
електричних мереж.

Враховуючи наведене та виходячи з умов
Договору. Методики. ПКЕЕ нарахування
тати за спільне використання
технологічних електричних мереж може
бути проведено лише за наявності
узгодженого територіальним
представництвом НКРЕ кошторису.

В той же час позивачем кошторис витрат
на утримання технологічних
електричних мереж спільного
використання з територіальним
представництвом НКРЕ погоджений не
був.

Згідно із положенням статті 43
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки позивачем не доведено
правомірність та обґрунтованість суми,
заявленої до стягнення, колегія суддів
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про відмову у
задоволенні позовних вимог
Комунального підприємства "Житлове
господарство Самарського району"
Дніпропетровської міської ради м.
Дніпропетровськ до Публічного
акціонерного товариства "ДТЕК
Дніпрообленерго" в особі
Дніпропетровських міських електричних
мереж м. Дніпропетровськ про стягнення
заборгованості в розмірі 123617грн.54коп.

Інші доводи апеляційної скарги не
обґрунтовані і висновків суду першої
інстанції вони не спростовують.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судова
колегія вважає за необхідне залишити
без змін розподіл судових витрат.

Таким чином місцевий господарський суд
всебічно, повно та об'єктивно з'ясував
всі обставини справи, правильно
застосував норми процесуального та
матеріального права, що у
відповідності до п.1 ч.1 ст.103 ГПК України
є підставою для залишення рішення
місцевого господарського суду без
змін, а скарги - без задоволення.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства "Житлове господарство
Самарського району" Дніпропетровської
міської ради - залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 09.10.14р. у
справі №904/5593/14- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції
може бути оскаржено у касаційному
порядку до Вищого господарського суду
України через Дніпропетровський
апеляційний господарський суд
протягом двадцяти днів з дати її
прийняття.

Повний текст постанови складено
12.12.2014р.

Головуючий суддя М.О.Дармін
Суддя О.В. Березкіна
Суддя
І.М. Подобєд