ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.14р. Справа № 904/8106/14За позовом:
Державної організації «Комбінат
«Салют», м. Дніпропетровськ

До: Товариства з обмеженою
відповідальністю «Роткес», м.
Дніпропетровськ

Про: стягнення 2 943,10 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Падашуля Є.Г. (дов. №05 від
08.01.14р.);

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

ДО «Комбінат «Салют» ( позивач )
звернулося з позовом до ТОВ «Роткес» (
відповідач) про стягнення 2 943,10 грн.
заборгованості ( в т.ч. 2 693,76 грн. -
основний борг та 249,34 грн. - пеня ) за
надані послуги із зберігання товару за
період жовтень-грудень 2012 р. відповідно
до умов договору №189 про надання
платних послуг по зберіганню
товарно-матеріальних цінностей від
06.03.12 р., укладеного між сторонами.
Позовні вимоги обґрунтовані
посиланням на невиконання
відповідачем умов договору в частини
оплати вартості наданих позивачем
послуг по зберіганню товару .

ТОВ «Роткес» (відповідач) відзив на
позов та витребувані судом документи
не надав, явку повноважних
представників до судових засідань
неодноразово не забезпечив, не
зважаючи на ту обставину, що про час та
місце судових засідань своєчасно
повідомлявся судом на адресу,
зазначену в позовній заяві, договорі
відповідального зберігання та витягу з
ЄДРПОУ станом на 17.11.14р.( що
підтверджується відповідним
повідомленням , повернутим органом
зв'язку з позначкою: « адресат не
розшуканий»). Як зазначено в п.4
Інформаційного листа ВГСУ від 02.06.2006 р.
№ 01-8/1228 «Про деякі питання практики
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України,
порушені у доповідних записках про
роботу господарських судів у 2005 році»:
до повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому примірники повідомлень про
вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами
зв'язку з позначками «організація не
зареєстрована», і т.п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій».
Враховуючи вищезазначене, суд вважає
можливим розглянути справу за
відсутністю відзиву на позов та
представника відповідача - за наявними
в справі доказами .

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Статуту Державної
організації «Комбінат «Салют» позивач
є державною організацією , заснованою
на державній власності та належить до
сфери управління Державного агентства
резерву України ( п.1.1.) Організація є
юридичною особою , що здійснює
некомерційну господарську діяльність (
п.1.4. ) Основними завданнями організації
є приймання, зберігання, освіження,
заміна та відпуск матеріальних
цінностей державного резерву
відповідно до законодавства України та
на виконання завдань, наказів та
інструкцій уповноваженого органу
управління . Відповідно до п.3.1. Статуту
організація з метою виконання
основаного завдання організовує
бухгалтерський облік , своєчасно подає
статистичну і фінансову звітність у
порядку, встановленому Державним
казначейством України та Положенням
«Про державне агентство резерву
України»; взаємодіє з іншими
підприємствами , установами ,
організаціями і громадянами в усіх
сферах діяльності на підставі право
чинів , договорів ; здійснює свою
діяльність з врахуванням та
дотриманням норм і вимог законодавства
України ( а.с.13-16 )

Постановою КМУ № 596 від 23.04.03 р. «Про
затвердження переліку платних послуг,
які надаються організаціями системи
державного резерву» ( Із змінами,
внесеними згідно з Постановою КМУ №1337 (
1337-2007-п ) від 21.11.2007) затверджено перелік
платних послуг , які можуть надаватися
організаціями , що входять до єдиної
системи державного резерву ; серед яких
-і зберігання товарно-матеріальних
цінностей. Відповідно до п.2 цієї
Постанови КМУ запропоновано
Державному комітетові з державного
матеріального резерву разом з
Міністерством фінансів і
Міністерством економіки та з питань
європейської інтеграції розробити і
затвердити у місячний строк порядок
надання платних послуг організаціями,
що входять до єдиної системи
державного резерву.

На виконання пункту 2 постанови
Кабінету Міністрів України від 23
квітня 2003 року № 586 ( 586-2003-п ) «Про
затвердження переліку платних послуг,
які надаються організаціями системи
державного резерву», постанови
Кабінету Міністрів України від 17
травня 2002 року № 659 ( 659-2002-п ) «Про
затвердження переліку груп власних
надходжень бюджетних установ, вимог
щодо їх утворення та напрямів
використання» Державним комітетом
України з державного матеріального
резерву видано наказ від 17.10.2003р. № 237 (
зареєстрований в Міністерстві юстиції
України 14 листопада 2003 р. за № 1051/8372 )
«Про затвердження Порядку надання
платних послуг організаціями, що
входять до єдиної системи державного
резерву» , відповідно до вимог якого :
організаціям, що входять до єдиної
системи державного резерву, слід
організувати надання платних послуг
відповідно до вимог цього Порядку ; у
розділі 2 цього Порядку викладені
вимоги до оформлення замовлення на
надання послуг , а саме : платні послуги
надаються згідно з договором, який
укладається сторонами ( п.2.1.) ; якщо
вартість послуг не перевищує 500
гривень, то послуги надаються без
укладання договору за письмовим
зверненням юридичних та фізичних осіб (
п.2.2.) ; облік замовлень на надання
послуг здійснюється у журналі
реєстрації замовлень на платні
послуги, які надаються організаціями
(далі - журнал) (додаток), сторінки якого
мають бути пронумеровані, журнал
прошнурований, скріплений печаткою та
підписом керівника організації ( п.2.3.) У
розділі 3 Порядку наведені вимоги до
документального оформлення робіт з
надання послуг та оплати таких послуг :
для проведення оплати вартості платних
послуг бухгалтерія організації
виписує заявнику рахунок-фактуру ( п.3.1.)
; робота з надання платних послуг
уважається виконаною після підписання
обома сторонами акта про її виконання.
У випадку, якщо послуги надаються без
укладання договору за письмовим
зверненням юридичних та фізичних осіб,
у журналі уповноваженою особою
замовника послуг робиться запис про
виконання роботи з надання платних
послуг ( п.3.2.) ; юридичні особи
розраховуються за надані послуги у
безготівковому порядку, а фізичні -
оплачують послуги готівкою в касу
організації згідно з чинним
законодавством ( п.3.3.) В розділі 5
Порядку встановлено , що місячну,
квартальну і річну звітність про
надходження і використання коштів,
отриманих за надання платних послуг,
організації складають та подають
відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до розділу 6 цього Порядку
контроль за обліком коштів, отриманих
за надання платних послуг, їх цільовим
використанням, а також за правильністю
застосування розмірів плати за надання
платних послуг здійснюють у межах
своїх повноважень органи, на які згідно
з законодавством покладені такі
функції.

06.01.12 р. директором Державної
організації «Комбінат «Салют» на
підставі Закону України від 16.07.99 р. №
996-ХІV «Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність на Україні»,
Бюджетного кодексу України видано
наказ №15 по державній організації «Про
організацію бухгалтерського обліку та
облікової політики» , відповідно до
якого забезпечення бухгалтерського
обліку на ДО «Комбінат «Салют»
покладено на бухгалтерську службу ,
очолювану головним бухгалтером Кирпою
І.А. та заст. гол. бухгалтера Черновою
І.В. На бухгалтерів організації
покладено обов'язок своєчасно та у
відповідності до чинного
законодавства обробляти первинні
документи ( а.с.57-58).

Додатком до цього наказу є «Порядок
документообігу при укладанні
договорів по платним послугам по
зберіганню, які надаються ДО «Комбінат
«Салют» ,відповідно до якого : платні
послуги по зберіганню надаються ДО
«Комбінат «Салют» виключно за
письмовим зверненням юридичних та
фізичних осіб ,згідно якого
укладається договір про надання
платних послуг по зберіганню ТМЦ ( п.1.)
;…для проведення оплати вартості
послуг по зберіганню замовник платних
послуг повинен звернутися до
бухгалтерії комбінату за рахунком.
Вартість послуг по зберіганню
розраховується згідно затвердженої
кошторисної вартості платних послуг.
Надання платних послуг вважається
виконаним після підписання сторонами
акту виконання послуг по зберіганню
,який виписується останнього числа
поточного місяця. Підписаний акт
повинен бути повернутим до бухгалтерії
комбінату не пізніше 20 числа
наступного місяця . Якщо замовник не
підпише акт або не надішле
обґрунтоване заперечення проти
підписання акту , то у виконавця
виникає право підписати акт в
односторонньому порядку ,а послуги
вважаються наданими ( п.9 ) ( а.с.59 )

02.03.12 р. ТОВ «Роткес» звернувся до
директора ДО «Комбінат «Салют» із
заявкою на укладання договору про
надання послуг по зберіганню ТМЦ в
морозильній камері холодильника на
площі 20 кв.м. з 06.03.12 р. ( а.с.31 )

06.03.12р. між ТОВ «Роткес» (замовник)
та ДО «Комбінат «Салют» (виконавець )
укладено договір №189 про надання
платних послуг по зберіганню
товарно-матеріальних цінностей ,
відповідно до умов якого виконавець
зобов'язується надати платні послуги
по зберіганню товарно-матеріальних
цінностей замовника , а замовник
зобов'язується попередньо і щомісяця
сплачувати виконавцю оговорену
сторонами вартість таких платних
послуг ( п.1.1.) Сторони домовилися про те
, що договірна ціна щомісячної
передплати замовником вартості послуг
буде регулюватися додатковою угодою до
цього договору ( п.2.1.)

Порядок проведення розрахунків
узгоджений сторонами в розділі 3
договору; так відповідно до п.3.1.
договору сторони дійшли згоди про те,
що вважати належним виконанням умов
цього договору з боку замовника,
своєчасне перерахування протягом 5
(п'яти ) банківських днів кожного
місяця передоплати платежів
визначених в додатку на розрахунковий
рахунок виконавця зазначений в
договорі, а також обов'язкове належне
і своєчасне виконання всіх умов
цього договору; замовник проводить
таку передплату на підставі
одержаного та належно оформленого
платіжного документу за яким повинен
звернутися до бухгалтерії виконавця.
У випадку несвоєчасного
перерахування передоплати платежів
згідно п.3.1. та в продовж дії цього
договору замовник сплачує виконавцю
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від загальної суми
заборгованості за кожний день такої
затримки перерахування (п.3.2. договору).
Оговорена сторонами вартість
щомісячної передоплати виконавця за
надання платних послуг не може бути
зменшена в односторонньому порядку
замовником (п.3.3. договору).

В пункті 9.1. договору сторони
погодили, що договір набирає чинності
з « 06» березня 2012 року та діє по « 31»
грудня 2012 року. Згідно з п.9.5. договору, у
разі відсутності письмової заяви
однієї із сторін про припинення або
зміну цього договору за один місяць
до припинення його дії, цей договір
вважається подовженим на той самий
термін, на тих самих умовах , які були
передбачені цим договором. (а.с.25-26).

06.03.12р. сторонами було підписано
протокол узгодження про договірну
ціну до договору №189 від 06.03.12р. ( що є
додатком 1 вищезазначеного договору),
яким сторони дійшли до згоди про
величину договірної ціни про надання
платних послуг по зберіганню
матеріальних цінностей замовника: з 06
березня 2012р. по 31 грудня 2012р. - 301 добу:
в морозильних камерах №51 холодильника
№1 на площі 20 кв.м., за ціною 1, 20 грн.,
крім того ПДВ 20% за 1 кв.м. у добу;
загальна сума договору - 7224, 00 грн.;
ПДВ20% - 1444, 80 грн.; всього з ПДВ - 8 668, 80
грн. (а.с.27). В специфікації (що є
додатком №22 до вищезазначеного
договору) сторони погоджено перелік
товарів які будуть передаватися на
зберігання позивачу (а.с.28).

Вподальшому, 30.03.12р. сторони
уклали додаткову угоду №1 про
внесення змін до вищезазначеного
договору , в якій погодили, що: - 1.
«Замовнику» звільнити камеру №51
холодильника №1 площею 20 кв.м.
«Виконавцю» надати в користування
«Замовнику» камеру №42 холодильника
№1 площею 20 кв.м.; 2. У зв'язку із
затвердженням державним агентством
резерву України нового річного
фінансового кошторису та калькуляції
на 2012 рік, вартість за надання послуг
по зберіганню товарно-матеріальних
цінностей з 01 квітня 2012р. по 31. грудня
2012р. ( за 275 діб) буде складати: - В
морозильних камерах №42 холодильника
№1 на площі 20 кв.м. за ціною 1, 22 грн.,
крім того ПДВ 20% за 1 кв.м. у добу;
вартість послуг становить - 6 710, 00 грн.;
ПВД 20% - 1342, 00 грн.; всього з ПДВ - 8 052, 00
грн. (а.с.24).

За твердженням позивача,
відповідач в порушення прийнятих на
себе зобов'язань за вищезазначеним
договором не здійснював у повному
обсязі оплату за надані послуги зі
зберігання у період жовтень-грудень
2012 року; у зв'язку з чим ( відповідно до
наданого позивачем розрахунку та акту
звірки розрахунків) , за відповідачем
станом на 27.11.14р. рахується
заборгованість в розмірі 2 943, 10 грн. (а.с.
56). Також позивач відповідно до п. 3.2.
договору нарахував відповідачу: 249, 34
грн. - пені.

Відповідно до приписів «Переліку
типових документів, що утворюються в
діяльності органів державної влади
та місцевого самоврядування, інших
підприємств, установ та організацій, із
зазначенням строків зберігання
документів» (Затверджено
Наказом Головного архівного
управління при Кабінеті Міністрів
України від 20.07.98 р. № 41
, зареєстровано в Мін'юсті України,
17.09.1998 р. за № 576/3016 ) : Перелік включає
документи, що утворюються під час
документування однотипних (загальних
для всіх) управлінських функцій,
виконуваних органами державної влади,
місцевого самоврядування та іншими
підприємствами, установами та
організаціями (далі - організації)
незалежно від функціонально-цільового
призначення, рівня і масштабу
діяльності, форми власності, а також
документацію, що утворюється в
результаті виробничої і
науково-технічної діяльності
організацій ( п.1.2.). Перелік є основним
нормативним актом, призначеним для
використання всіма організаціями під
час відбору на зберігання і для
знищення типових документів, тобто
загальних для всіх або більшості
організацій ( п.1.4.) .Згідно до ст.1112
розділу 10.2 «Організація зберігання
майново-матеріальних цінностей» :
прибуткові й видаткові накладні ,
ордери з обліку наявності , залишку
товарів і матеріалів на складах , базах
повинні зберігатися на протязі 3 років ;
а у разі виникнення суперечок, спорів ,
слідчих і судових справ - зберігаються
до остаточного ухвалення рішення (
примітка до ст.288 ) .

Відповідно до пункту 2 статті 3
Закону України від 16.07.99 р. N 996-XIV
( 996-14 ) «Про бухгалтерський облік
та фінансову звітність в Україні» (далі
- Закон № 996) бухгалтерський облік є
обов'язковим видом обліку, який
ведеться підприємством. Фінансова,
податкова, статистична та інші види
звітності, що використовують грошовий
вимірник, ґрунтуються на даних
бухгалтерського обліку. Відповідно до
пунктів 1, З і 5 статті 9 Закону №
996 ( 996-14 ) підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є
первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Первинні документи повинні бути
складені під час здійснення
господарської операції, а якщо це
неможливо - безпосередньо після її
закінчення. Для контролю та
впорядкування оброблення даних на
підставі первинних документів можуть
складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи
можуть бути складені на паперових або
машинних носіях і повинні мати такі
обов'язкові реквізити: назву документа
(форми); дату і місце складання; назву
підприємства, від імені якого складено
документ; зміст та обсяг господарської
операції, одиницю виміру господарської
операції; посади осіб, відповідальних
за здійснення господарської операції і
правильність її оформлення; особистий
підпис або інші дані, що дають змогу
ідентифікувати особу, яка брала участь
у здійсненні господарської
операції.Інформація, що міститься у
прийнятих до обліку первинних
документах, систематизується на
рахунках бухгалтерського обліку в
регістрах синтетичного та
аналітичного обліку шляхом подвійного
запису їх на взаємопов'язаних рахунках
бухгалтерського обліку. Операції в
іноземній валюті відображаються також
у валюті розрахунків та платежів по
кожній іноземній валюті окремо. Дані
аналітичних рахунків повинні бути
тотожні відповідним рахункам
синтетичного обліку на перше число
кожного місяця. Господарські операції
повинні бути відображені в облікових
регістрах у тому звітному періоді, в
якому вони були здійснені.

Статтею 2 Закону N 996 ( 996-14 )
визначено, що цей Закон ( 996-14 )
поширюється на всіх юридичних осіб,
створених відповідно до законодавства
України, незалежно від їх
організаційно-правових форм і форм
власності, а також на представництва
іноземних суб'єктів господарської
діяльності, які зобов'язані вести
бухгалтерський облік та подавати
фінансову звітність згідно з
законодавством.

До документів, що з підставою для
оприбуткування товару, як правило,
належать накладні та
товарно-транспортні накладні. Такі
документи є підставою для внесення
записів до облікових бухгалтерських
реєстрів. Відсутність відповідних
первинних документів, які
підтверджують рух
товарно-матеріальних цінностей, є
порушенням установленого порядку
ведення бухгалтерського обліку.

Згідно із статтею 20 Закону N 265 (
265/95-ВР ) до суб'єктів підприємницької
діяльності, що здійснюють реалізацію
товарів, які не обліковані у
встановленому порядку, застосовується
фінансова санкція у розмірі подвійної
вартості необлікованих товарів за
цінами реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян. Приписами статті 21 Закону N 265
( 265/95-ВР ) встановлено, що до суб'єктів
підприємницької діяльності, що не
ведуть або ведуть з порушенням
встановленого порядку облік товарів за
місцем реалізації та зберігання,
застосовується фінансова санкція у
розмірі подвійної вартості
необлікованих товарів за цінами
реалізації, але не менше десяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян.

Відповідно до ст. 509 ЦК України
зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
Кодексу, зокрема, з договорів та інших
правочинів. Відповідно до ч. 1 ст. 173
Господарського кодексу України, в силу
зобов'язання одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно з приписами статті 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Із матеріалів справи вбачається,
що у даному випадку правовідносини
сторін виникли на підставі договору
про надання платних послуг по
зберіганню товарно-матеріальних
цінностей №189 (який за своєю правою
природою містить всі умови договору
зберігання).

Відповідно до ст. 936 ЦК України за
договором зберігання одна сторона
(зберігач) зобов'язується зберігати
річ, яка передана їй другою стороною
(поклажодавцем), і повернути її
поклажодавцеві у схоронності.

Згідно ст. 938 ЦК України зберігач
зобов'язаний зберігати річ протягом
строку, встановленого у договорі
зберігання.

Плата за зберігання та строки її
внесення встановлюються договором
зберігання; якщо зберігання
припинилося достроково через
обставини, за які зберігач не
відповідає , він має право на
пропорційну частину плати (ст. 946 ЦК
України).

На підтвердження факту надання
відповідачу послуг зі зберігання за
період жовтень-грудень 2012
року позивач посилається на акти про
надання послуг №596 від 31.10.12р. , №677 від
30.11.12р. та №763 від 31.12.12р., які підписані
лише з боку позивача (а.с.21-23). Також
позивач посилається на накладну на
внутрішнє переміщення №РТ-18 від 26.10.12р.
, яка підписана лише з боку відповідача
(а.с.60).

Проте, як вбачається з наданих
позивачем доказів - актів про надання
послуг №596 від 31.10.12р. , №677 від 30.11.12р. та
№763 від 31.12.12р., вони не підписані
відповідачем, а підписані лише
позивачем. Жодних інших, належних
доказів , що підтверджують надання цих
послуг зберігання за спірний період
позивачем на вимогу суду не надано .

Окрім того - суд не приймає, як
належний доказ надання послуг зі
зберігання відповідачу - накладну
на внутрішнє переміщення №РТ-18 від
26.10.12р., оскільки вона не є належним
первинним документом (підписана та
скріплена печаткою лише з боку
відповідача, не містить підпису та не
скріплена печаткою позивача)
відповідно до приписів Закону України
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» від 16.07.99 р. N 996-XIV.

Також позивачем не надано
належних доказів виставлення
відповідачу платіжного документу
(рахунку), згідно якого відповідач
повинен був здійснювати предоплату за
вищезазначеним договором ( що
передбачено п.3.1. договору ).

Таким чином, оскільки позивачем не
надано належних доказів на
підтвердження виконання ним умов
договору №189 про надання платних
послуг по зберіганню
товарно-матеріальних цінностей від
06.03.12р. за період жовтень-грудень 2012р.,
суд приходить до висновку про
недоведеність позовних вимог.

Відповідно до приписів ГПК
України : доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Ці
дані встановлюються такими засобами:
письмовими і речовими доказами,
висновками судових експертів;
поясненнями представників сторін та
інших осіб, які беруть участь в
судовому процесі. В необхідних
випадках на вимогу судді пояснення
представників сторін та інших осіб, які
беруть участь в судовому процесі, мають
бути викладені письмово ( ст.32 ) Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу
( ст.33 ) Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування ( ст.34 ) Господарський суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим ( ст.43 ) .

Враховуючи вищезазначені приписи
чинного законодавства та фактичні
обставини справи , суд критично оцінює
надані позивачем в обґрунтування своїх
позовних вимог докази, а тому не
знаходить достатньо правових підстав
для задоволення позовних вимог .

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 32, 33, 34, 43, 49, 82-85, ГПК України;
господарський суд , -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог
відмовити, судові витрати покласти на
позивача.

Суддя
Васильєв О.Ю.

09.12.14р.