ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" грудня 2014 р.Справа № 924/1773/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

суддя Олійник Ю.П., розглянувши
матеріали справи

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 смт.Дунаївці Дунаєвецький район
Хмельницька область

до Дунаєвецької селищної ради
смт.Дунаївці Дунаєвецький район
Хмельницька область

про визнання недійсним договору
оренди землі від 01.09.2014р., укладеного
між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1
та Дунаєвецькою селищною радою

третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Відділ
Держземагентства у Дунаєвецькому
районі Хмельницької області

Представники сторін:

від позивача- ОСОБА_5 за дов. від
05.12.14,

від відповідача - Коротинська І.Б.
за дов. від 05.12.14,

від третьої особи - не приймав
участі

У судовому засіданні 10.12.14 оголошено
вступну і резолютивну частину рішення
згідно ст.85 ГПК України.

Рішення приймається 10.12.14, оскільки у
судовому засіданні 8.12.2014р.
оголошувалась перерва.

Позивач у позовній заяві та його
представник у судовому засіданні з
врахуванням зміни та зменшення
позовних вимог просять визнати
недійсним укладений між сторонами
договір оренди землі від 01.09.2014р.
Позовні вимоги обгрунтовуються тим, що
за вказаним договором оренди в оренду
передана земельна ділянка загальною
площею 0,2572 га, у тому числі 0,0615 га під
будівлями та 0.1957 га під площадками. На
вказаній земельній ділянці
знаходиться об'єкти нерухомого майна
та інші об'єкти інфраструктури, що
належать позивачу на праві приватної
власності та використовуються для
здійснення підприємницької
діяльності. Однак, в розділі «предмет
Договору» та в п. 16 зазначено цільове
призначення орендованої землі - землі
житлової та громадської забудови.
Натомість, у витязі з технічної
документації про грошову оцінку
земельної ділянки станом на 01.01.14,
виданому управлінням Держземагенства
у Дунаєвецькому районі зазначене
цільове призначення земельної ділянки
- для будівництва та обслуговування
будівель торгівлі. Аналогічно вказано
і у витязі з державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
прав та їх обтяжень, що видавався на
підставі укладеного договору оренди
землі. Посилаючись на ст. 229 ЦК України,
зазначають, що договір оренди, вчинений
під впливом помилки може бути визнано
недійсним з огляду на норми ст. 215-216 ЦК
України. Тому позивач вважає, що він мав
на меті укласти договір оренди
змельної ділянки, цільове призначення
якої - для обслуговування торгівлі, а
згідно укладеного договору в оренду
передана земельна ділянка з категорії
земель - землі житлової та громадської
забудови.

Представник позивача у додаткових
поясненнях та у судовому засіданні
звертає увагу, що позивач з 24.12.93
займається виробництвом будівельних
металевих конструкцій за адресою:
АДРЕСА_1. Згідно з договором оренди
земельної ділянки від 11.04.03 між
позивачем та відповідачем цільовим
призначенням орендованої земельної
ділянки було зазначено для
обслуговування складських приміщень
та використання під виробництво. Після
завершення дії цього договору позивач
звернувся до відповідача для
отримання в оренду цієї ж земельної
ділянки. Згідно з випискою державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців основним видом
діяльності позивача є - 25.11 виробництво
будівельних металевих конструкцій і
частин конструкцій. Тобто використання
земельної ділянки за господарськими
потребами позивача не відповідає ані
використанню земель житлової та
громадської забудови, ані використанню
земель для будівництва і
обслуговування будівель торгівлі.
Позивачу має бути надана земельна
ділянка за наступним цільовим
призначенням - 11.03 для розміщення та
експлуатації основних, допоміжних та
підсобних будівель та споруд
будівельних організацій та
підприємств із категорії земель
промисловості. Крім того, у технічній
документації із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку позивача для
іншої комерційної діяльності у 2008 році
знаходиться висновок Управління
земельних ресурсів у Дунаєвецькому
районі та висновок відділу
містобудування архітектури та
житлово-комунального господарства
Дунаєвецької районної державної
адміністрації про відсутність
обмежень у використанні земельної
ділянки за цільовим призначенням - для
іншої комерційної діяльності
(обслуговування цілісного майнового
комплексу). Натомість в розділі
«Предмет Договору» та в п. 16 помилково
зазначено цільове призначення
орендованої землі - землі житлової та
громадської забудови, яка знаходиться
в АДРЕСА_1. Відповідно в предметі
договору не визначено цільового
призначення земельної ділянки, а
вказано лише категорію вказаної
земельної ділянки. Натомість у витязі з
технічної документації про грошову
оцінку земельної ділянки станом на
01.01.14, виданого управлінням
Держземагенства у Дунаєвецькому
районі зазначено вірне цільове
призначення - для будівництва та
обслуговування будівель торгівлі.
Аналогічно вказано і у витязі з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію прав та
їх обтяжень, що видавався на підставі
укладеного договору оренди землі. В
обґрунтування посилається на ст.ст.20, 21
Земельного кодексу України, ст.15 Закону
України "Про оренду землі", ст.181 ГК
України.

Відповідач у відзиві на позов та його
представник у судовому засіданні проти
позову заперечують, посилаючись на те,
що у Витязі з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку
НВ-013 від 01.08.13 вказані загальні
відомості про земельну ділянку, а саме:
кадастровий номер :00:024:0020, місце
розташування АДРЕСА_1. Категорія земель
- землі житлової та громадської
забудови, вид використання земельної
ділянки - для будівництва та
обслуговування будівель торгівлі.
Зазначені відомості вказані в
договорі оренди землі, що не заважає
позивачу використовувати земельну
ділянку за призначенням .

Третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача, - Відділ
Держземагентства у Дунаєвецькому
районі Хмельницької області у
письмових пояснення та представник у
судовому засіданні 8.12.2014р. звертають
увагу, що на підставі заяви ОСОБА_1 та
поданої технічної документації із
землеустрою земельну ділянку площею
0,2572 га, яка знаходиться на території
АДРЕСА_1 зареєстровано в системі
Державного земельного кадастру.
Вказана земельна ділянка належить до
категорії земель - землі житлової та
громадської забудови. Цільове
призначення (03:07) для будівництва та
обслуговування будівель торгівлі.
Кадастровий номер земельної ділянки
:00:024:0020.

Розглядом матеріалів справи
встановлено:

15.07.14 позивачем подано до відповідача
заяву про затвердження технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельної ділянки та
передачі її в оренду (площа 0,2572 га,
кадастровий номер :00:024:0020) із
земель комунальної власності для
обслуговування будівель торгівлі
(обслуговування цілісного майнового
комплекса) в АДРЕСА_1.

Рішенням 33 сесії Дунаєвецької селищної
ради від 31.07.14 №19 вирішено затвердити
технічну документацію із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування закладів торгівлі (код
03.07) та передати земельну ділянку
площею 0,2572 га кадастровий номер
:00:024:0020 в оренду терміном на 20
років, встановити орендну плату у
розмірі 12% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, що становить
41444,18грн. на рік.

Згідно витягу від 09.07.14 з технічної
інвентаризації про нормативно-грошову
оцінку земельної ділянки станом на
01.01.14 цільове призначення змельної
ділянки площею 2572 квм. по АДРЕСА_1 - для
будівництва та обслуговування
будівель торгівлі.

Згідно Витягу з Державного земельного
кадастру станом на 01.08.13 на запит ОСОБА_1
від 01.08.13 земельна ділянка площею
0,2572га, кадастровий номер :00:024:0020
за адресою: АДРЕСА_1, цільове
призначення - 03.07 землі житлової та
громадської забудови, вид використання
- для будівництва та обслуговування
будівель торгівлі.

01.09.14 між позивачем та відповідачем
укладено договір оренди землі, за
умовами якого ( п.1) відповідач як
орендодавець надає позивачу як
орендареві у строкове платне
користування земельну ділянку
несільськогосподарського призначення
- землі житлової та громадської
забудови, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер
:00:024:0020. Договір укладено строком
на 20 років.

Згідно з п.16 договору земельна ділянка
передається в оренду для будівництва
та обслуговування торгівлі
(обслуговування цілісного майнового
комплексу). Цільове призначення
земельної ділянки - землі житлової та
громадської забудови.

Сторонами підписано акт
приймання-передачі об'єкта оренди -
земльної ділянки площею 0,2571га .

Згідно Витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.09.14
зазначено, що земельна ділянка площею
0,2572га, АДРЕСА_1, кадастровий номер
:00:024:0020, дата державної реєстрації
- 01.08.13, цільове призначення - для
будівництва та обслуговування
торгівлі.

У судовому засіданні 10.12.2014р.
представником позивача надано копію
технічної документації із землеустрою
підприємцю ОСОБА_1 із зазначенням мети
„ для іншої комерційної діяльності".

Досліджуючи надані докази,
оцінюючи їх у сукупності, судом
приймається до уваги таке.

Згідно з ст. 4 Закону України "Про оренду
землі" орендодавцями земельних
ділянок, що перебувають у комунальній
власності, є сільські, селищні, міські
ради в межах повноважень, визначених
законом.

Згідно з ст.6 Закону України "Про
оренду землі" орендарі набувають права
оренди земельної ділянки на підставах
і в порядку, передбачених Земельним
кодексом України, Цивільним кодексом
України, цим та іншими законами України
і договором оренди землі.

Згідно зі ст. 116 Земельного кодексу
України громадяни та юридичні особи
набувають права власності та права
користування земельними ділянками із
земель державної або комунальної
власності за рішенням органів
виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом або за
результатами аукціону.

Згідно з ст. 122 Земельного кодексу
України сільські, селищні, міські ради
передають земельні ділянки у власність
або у користування із земель
комунальної власності відповідних
територіальних громад для всіх потреб.

З аналізу вищенаведених норм
підставою для користування земельною
ділянкою, яка перебуває у комунальній
власності, є відповідний договір
оренди, укладений на підставі рішення
органу місцевого самоврядування.

Судом враховується, що згідно рішення
відповідача від 31.07.14 №19 затверджено
технічну документацію із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки в натурі фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1 для будівництва та
обслуговування закладів торгівлі (код
03.07) та передано в оренду земельну
ділянку площею 0,2572 га кадастровий
номер :00:024:0020 терміном на 20 років,
встановити орендну плату у розмірі 12%
від нормативної грошової оцінки
земельної ділянки, що становить
41444,18грн. на рік. Дане рішення прийнято
на підставі заяви позивача від 15.07.14, у
якій позивач просив про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо встановлення меж земельної
ділянки та передачі її в оренду із
земель комунальної власності для
обслуговування будівель торгівлі .

Згідно з пунктом 34 статті 26, пунктом 2
статті 77 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" питання
регулювання земельних відносин
вирішується на пленарному засіданні
ради - сесії, а спори про поновлення
порушених прав юридичних і фізичних
осіб, що виникають в результаті рішень,
дій чи бездіяльності органів або
посадових осіб місцевого
самоврядування, вирішуються в судовому
порядку.

Відповідно наявність рішення
відповідного органу місцевого
самоврядування про надання земельної
ділянки в оренду чинним земельним
законодавством визначається в якості
обов'язкової передумови подальшого
укладення договору, відтак, договір
оренди є наслідком виконання
відповідного рішення органу місцевого
самоврядування.

Згідно ст. 19 Земельного Кодексу
України землі України за основним
цільовим призначенням поділяються на
такі категорії: а) землі
сільськогосподарського призначення;б)
землі житлової та громадської
забудови; в) землі природно-заповідного
та іншого природоохоронного
призначення; г) землі оздоровчого
призначення; ґ) землі рекреаційного
призначення; д) землі
історико-культурного призначення; е)
землі лісогосподарського призначення;
є) землі водного фонду; ж) землі
промисловості, транспорту, зв'язку,
енергетики, оборони та іншого
призначення.

Згідно "Класифікації видів цільового
призначення земель", затвердженої
наказом Держкомзему України №548 від
23.07.10, зареєстрованого в Міністерстві
Юстиції України, за кодом 03 значаться
землі громадської забудови (землі, які
використовуються для розміщення
громадських будівель і споруд готелів,
офісних будівель, торговельних
будівель, для публічних виступів, для
музеїв та бібліотек, для навчальних та
дослідних закладів, для лікарень та
оздоровчих закладів), інших об'єктів
загального користування (03.07 - для
будівництва та обслуговування
будівель торгівлі )

Крім того, до моменту звернення до
відповідача з вимогою про затвердження
технічної документації для відведення
земельної ділянки позивач звертався
із запитом до Держземагенства від
01.08.13 та отримав Витяг з Державного
земельного кадастру про те, що станом
на 01.08.13 земельна ділянка площею 0,2572га,
кадастровий номер :00:024:0020 за
адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення -
03.07 землі житлової та громадської
забудови, вид використання - для
будівництва та обслуговування
будівель торгівлі. Це також спростовує
доводи позивача про те, що раніше
земельна ділянка мала цільове
призначення - обслуговування
складських приміщень та використання
під виробництво, як це було зазначено у
попередньому договорі оренди
земельної ділянки між сторонами від
11.04.2003р.

Відповідно до моменту укладення з
відповідачем договору оренди
земельної ділянки від 01.09.14 позивач
знав про те, що земельна ділянка, яку
він бажає орендувати знаходится на
землях, що віднесені до категорії -
землі житлової та громадської
забудови, вид використання - для
будівництва та обслуговування
будівель торгівлі (код 03.07), враховуючи
Витяг з Державного земельного кадастру
від 01.08.13, заяву позивача від 15.07.2014р. та
рішення відповідача від 31.07.14 №19.

В укладеному між позивачем та
відповідачем спірному договорі
оренди землі від 01.09.14 зазначено, що
відповідач як орендодавець надає
позивачу як орендареві у строкове
платне користування змельну ділянку
несільськогосподарського призначення
- землі житлової та громадської
забудови, яка знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, кадастровий номер :00:024:0020
(п.1.). Згідно з п.16 договору земельна
ділянка передається в оренду для
будівництва та обслуговування
торгівлі (обслуговування цілісного
майнового комплексу). Цільове
призначення земельної ділянки - землі
житлової та громадської забудови.

Згідно зі ст. 648 Цивільного кодексу
України зміст договору, укладеного на
підставі правового акта органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування,
обов'язкового для сторін (сторони)
договору, має відповідати цьому акту.
Особливості укладення договору на
підставі правового акта органу
державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим, органу
місцевого самоврядування
встановлюються актами цивільного
законодавства.

Судом враховується, що зміст
укладеного між сторонами договору
оренди землі від 01.09.14 відповідає
змісту рішення 33 сесії Дунаєвецької
селищної ради від 31.07.14 №19 про
затвердження технічної документації
та надання земельної ділянки в оренду,
яке у встановленому законом порядку
не визнано недійсним і є чинним.

Вищезазначені факти спростовують
посилання позивача на те, що договір
оренди від 01.09.14 укладений ним на
підставі помилки щодо цільового
призначення земель, до яких
відноситься орендована земельна
ділянка.

Згідно ст. 229 ЦК України, якщо особа, яка
вчинила правочин, помилилася щодо
обставин, які мають істотне значення,
такий правочин може бути визнаний
судом недійсним. Істотне значення має
помилка щодо природи правочину, прав та
обов'язків сторін, таких властивостей і
якостей речі, які значно знижують її
цінність або можливість використання
за цільовим призначенням. Помилка щодо
мотивів правочину не має істотного
значення, крім випадків, встановлених
законом.

Наявними в матеріалах справи доказами
підтверджується, що і до моменту
підписання договору оренди землі від
01.09.14, і в момент його підписання
позивач був обізнаний про те, що
приймає у користування земельну
ділянку із земель житлової та
громадської забудови для використання
з метою обслуговування об'єктів
торгівлі, як і просив у заяві, поданій
до селищної ради і про що зазначено у
рішенні відповідача, на підставі якого
укладався спірний договір оренди.
Відповідно позивачем всупереч ст.33 ГПК
України не доведено помилку щодо
наявності обставин, які перешкоджають
використанню земельної ділянки за
цільовим призначенням, тобто, для
обслуговування об'єктів торгівлі.

Крім того, судом враховується, що
згідно з ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу
України захист прав громадян та
юридичних осіб на земельні ділянки
здійснюється, зокрема, шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади або органів місцевого
самоврядування. Аналогічна позиція
Вищого господарського суду України,
викладена у п.2.26 постанови пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин", згідно якої
розглядаючи справи у спорах про
визнання недійсними договорів оренди,
суди повинні з'ясовувати питання
чинності рішень (розпоряджень), на
підставі яких було укладено такі
договори.

Оскільки рішення відповідача від
31.07.14 №19, на підставі якого укладався
договір оренди земельної ділянки від
01.09.14, не оспорено позивачем та не
визнано у судовому порядку недійсним, а
зміст укладеного правочину відповідає
вимогам ст. 203 ЦК України у суду
відстуні підстави для визнання
недійсним договору оренди землі від
01.09.14.

За таких обстановин позовні вимоги
задоволенню не підлягають у зв'язку з
безпідтавністю.

У зв'язку із відмовою у задоволенні
позову на позивача покладаються судові
витрати ( витрати по сплаті судового
збору у розмірі 1218,00 грн.) згідно з ст. 49
ГПК України.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 45, 12, 15, 33, 43, 44, 49, 82-85,
115 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 смт.Дунаївці Дунаєвецький район
Хмельницька область до Дунаєвецької
селищної ради смт.Дунаївці
Дунаєвецький район Хмельницька
область про визнання недійсним
договору оренди землі від 01.09.2014р.
укладеного між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 та
Дунаєвецькою селищною радою ,третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні
відповідача - Відділ Держземагентства
у Дунаєвецькому районі Хмельницької
області, відмовити.

Повне рішення складено 11.12.2014р.

Суддя
Ю.П. Олійник

Віддрук. 1 прим. :

1 - до справи