м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця"
до Публічного акціонерного товариства
"Розрахунковий центр з обслуговування
договорів на фінансових ринках"
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача Публічне акціонерне
товариство «Національний депозитарій
про стягнення 5 097,08 грн.
Суддя: Домнічева І.О
Представники сторін:
від позивача: Карпов А.О. - за дов.;
від відповідача: Мазуренко О.І.;
від третьої особи: Панчугін Д.О. - за
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Державного підприємства
"Придніпровська залізниця" звернулось
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акційного
товариства "Розрахунковий центр з
обслуговування договорів на
фінансових ринках" третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача Публічне
акціонерне товариство «Національний
депозитарій України» про стягнення 5
Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань по договору про
обслуговування емісії цінних паперів
№ E 637/09 від 29.10.09р.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 09.10.14 р. порушено провадження
у справі, розгляд справи призначено на
23.10.14р. через відділ діловодства суду
відповідачем подано відзив на позовну
заяву в якому проти позову заперечує та
просить відмовити у задоволення
28.10.14р. через відділ діловодства суду
позивачем подано уточнення до позовної
заяви та додаткові матеріали.
28.10.14р. через відділ діловодства суду
третя особа подала пояснення на
На підставі ст. 77 ГПК України, в
судовому засіданні 28.10.14р. оголошено
перерву до 27.11.14р.
27.11.14р. через відділ діловодства суду
позивачем подано уточнення до позовної
заяви, відповідно до яких позивач
просить стягнути з відповідача 5 097,08
грн. заборгованості, 1322,84 витрат на
відрядження та удовий збір.
В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги.
В судовому засіданні 27.11.14 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні у справі матеріали,
заслухавши пояснення представників
сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ДП „Придніпровська залізниця"
(далі - позивач, емітент) та ПАТ
«Розрахунковий центр з обслуговування
договорів на фінансових ринках» (
попереднє найменування ВАТ
«Всеукраїнський депозитарій цінних
паперів) (далі - відповідач, Депозитарій
1) було укладено договір від 29.10.2009 №
ПР/НФ-09121217/НЮ (Е637/09) (далі Договір 1).

Пунктом 1.1. договору, передбачено,
що Емітент доручає, а Депозитарій
зобов'язується надавати Емтенту
послуги щодо обслуговування випуску
цінних паперів Емітента: прийом на
зберігання від Емітента
глобального(их) (тимчасового(их)
глобального(их)) сертифікату(ів)
випуску(ів) цінних паперів Емітента,
відкриття та ведення рахунку Емітента
у цінних паперах та окремого рахунку
щодо викуплених Емітентом цінних
паперів власного випуску, виконання
операцій Емітента з випуском цінних
паперів на підставі розпоряджень
(наказів) Емітента або його
представника та документів або їх
копій, засвідчених в установленому
законодавством порядку, які
стверджують наявність підстав для
здійснення операцій з цінними
паперами.

Відповідно до п.3.2 Договору,
емітент оплачує послуги депозитарію
згідно з цим договором на умовах
попередньої оплати авансом на 3 місяці.
Період не може бути меншим ніж два
місяці.

Цей договір укладений на невизначений
строк і набуває чинності з моменту його
підписання уповноваженими
представниками сторін і скріплення
печатками сторін (п. 7.1. договору).

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного
кодексу України, є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України, за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
залізницею було зроблено попередню
оплату частинами згідно з п. 3.1, ст. 3,
Договору 1. Остання частина була
сплачена 20.12.12р. на суму 19 210,0 грн. за
обслуговування цінних паперів, про що
свідчить платіжне доручення №12633 від
20.12.12.

Станом на 20.09.2013, по вказаному договору,
залишок попередньої оплати становить 5
097,08грн., про що свідчить акт-розрахунок
№ АЕ-029774.

Актом зрівняння рахунків № АЗ-05851 за
період з 01.01.2012 до 20.09.2013 по Договору про
обслуговування емісії цінних паперів
№ Е637/09 від 29.10.2009р., підтверджується
заборгованість відповідача на суму 5
097,08 грн., який підписаний та скріплений
печатками сторін без зауважень.

Відповідно до Закону України від 06.07.2012
№ 1578-УІ «Про депозитарну систему
України» (далі - Закон) з вересня 2013 року
послуги з обслуговування емісії цінних
паперів здійснює ПАТ «Національний
депозитарій України» (далі -
Депозитарій 2). Залізницею було
переукладено договір про
обслуговування емісії цінних паперів
за №ПР/НФ-1399/НЮ(Е-5231) від 01.03.2013р. (далі -
Договір 2) з ПАТ „Національний
депозитарій України"(далі - Депозитарій
2) встановленим порядком. Другим
абзацом п.13 розділу VI Закону визначено,
що з дня передачі глобального
сертифікату на зберігання Депозитарію
2, Депозитарій 2 вважається
правонаступником прав та обов'язків
інших депозитаріїв за договорами про
обслуговування емісії цінних паперів,
укладеними між емітентами та
депозитаріями.

За повідомленням ПАТ «Розрахунковий
центр з обслуговування договорів на
фінансових ринках» (до 02.04.2013 мало назву
Відкрите акціонерне товариство
«Всеукраїнський депозитарій цінних
паперів») передача прав та обов'язків
на обслуговування цінних паперів
залізниці, а саме глобального
сертифіката до ПАТ «Національний
депозитарій України» була здійснена
20.09.2013

Позивачем було направлено претензію
від 26.02.2014 № НЗЕ-15/99 на адресу ПрАТ
«Всеукраїнський депозитарій цінних
паперів» щодо повернення грошових
коштів у розмірі 5 097,08 грн., на яку
отримано відповідь від 18.03.2014 № 379 від
ПАТ «Розрахунковий центр з
обслуговування договорів на
фінансових ринках». У відповіді
зазначено, що Депозитарій 1 не бачить
підстав для повернення Позивачу
залишку авансового платежу через те, що
обов'язок надавати послуги на суму
авансового платежу перейшов до ПАТ
«Національний депозитарій України»
згідно з п.13 Розділу VI Закону України
«Про депозитарну систему України».

В свою чергу ДП «Придніпровська
залізниця» звернулось до ПАТ
Національний депозитарій України»
листом від 12.05.2014 № НЗЕ-15/257 з вимогою
зарахування суми залишку попередньої
оплати за Договором 1 в розмірі 5 097,08
грн., як попередню оплату за Договором 2,
або повернення суми на розрахунковий
рахунок Емітента. Листом від 13.06.2014 №
1144/09 ПАТ «Національний депозитарій
України» повідомило, що не вбачає
правових підстав для задоволення вимог
Емітента.

Також ДП «Придніпровська залізниця»
листом від 22.07.2014 за № НЗЕ-9 512
звернулась до Голови Національної
комісії з цінних паперів та фондового
ринку з метою захисту прав Емітента,
які було порушено при обслуговуванні
емісії власних цінних паперів. На що
була отримана відповідь від 06.08.14
№09/01/14741/НК в якій зазначено, що
вирішення питань майнових вимог
емітентів до ПАТ «Розрахунковий центр
з обслуговування договорів на
фінансових ринках» стосовно коштів, що
були сплачені, але послуги за які не
були надані Розрахунковим центром,
повинно відбуватись в порядку,
встановленому чинним законодавством
для вирішення питань між суб'єктами
господарювання.

У 2013 році на виконання вимог пункту 13
розділу VI Закону України «Про
депозитарну систему України» (далі -
Закон) всі глобальні сертифікати
випусків цінних паперів, що
обслуговувались в системі
депозитарного обліку Відповідача, були
передані від депозитарію Приватне
акціонерне товариство «Всеукраїнський
депозитарій цінних паперів» (в
подальшому змінено найменування на
Публічне акціонерне товариство
«Розрахунковий центр з обслуговування
договорів на фінансових ринках») на
зберігання Центральному депозитарію, а
цінні папери таких випусків,
відповідно, зараховані до системи
депозитарного обліку Центрального
депозитарію. Таким чином, всі емітенти
цінних паперів в Україні (за
виключенням тих випусків цінних
паперів, облік яких відповідно до
Закону віднесено до компетенції
Національного банку України»)
обслуговуються на сьогоднішній день
Центральним депозитарієм.

Після виконання вимог законодавства
щодо передачі глобального сертифікату
випусків цінних паперів Емітента до
Центрального депозитарію
Розрахунковий центр, вже не мав змоги
ані фактично, ані юридично
продовжувати надати послуги щодо
депозитарного обліку цінних паперів в
системі депозитарного обліку
Розрахункового центру, за які
Емітентом було сплачено відповідний
авансовий платіж, а у наданні таких
послуг Емітенту Розрахунковим центром
відпала потреба, оскільки такі послуги
після передачі глобального
сертифікату випусків цінних паперів
Емітент до Центрального депозитарію
почав надавати Центральний
депозитарій.

Враховуючи те, що Розрахунковий центр
надавав послуги Емітенту на умовах
передоплати (сплати авансового
платежу), то після передачі глобального
сертифікату випусків цінних паперів
Емітента до Центрального депозитарію
та припинення надання Розрахунковим
центром послуг, у Розрахункового
центру залишився сплачений Емітентом
авансовий платіж.

Твердження відповідача щодо переходу
до Центрального депозитарію обов'язку
з надання послуг на суму залишку
авансового платежу, сплаченого
Емітентом Розрахунковому центру, що
існував у Емітента станом на дату
передачі відповідного глобального
сертифікату, є також хибним, оскільки
це за правовою природою є переведенням
боргу. Згідно зі статтею 521 Цивільного
кодексу України переведення боргу
(заміна боржника) може мати місце лише у
випадку передання таких обов'язків
іншій особі за правочином. Жодні
правочини щодо переведення
Розрахунковим центром боргів за
договорами про обслуговування емісії
на Центральний депозитарій (щодо
заміни боржника) не вчинялись. Так само,
як і сума авансового платежу, сплачена
Позивачем Відповідачеві, Центральному
депозитарію не передавалась, оскільки
на це немає жодних правових підстав.

Відповідно до абзацу другого пункту 13
розділу VI Закону України «Про
депозитарну систему України» з дня
передачі глобального сертифікату на
зберігання Національному депозитарію
України Національний депозитарій
України вважається правонаступником
прав та обов'язків інших депозитаріїв
за договорами про обслуговування
емісії цінних паперів, укладених між
емітентами та депозитаріями.

Відповідно до цієї норми до
Центрального депозитарію переходить
обов'язок надавати емітентам
депозитарні послуги починаючи з дня,
наступного за днем передачі
глобального сертифікату випуску.
Обов'язок надавати послуги емітенту
нерозривно пов'язаний з правом
Центрального депозитарію стягувати
плату за надані емітенту послуги у
розмірі, встановленому тарифами
Центрального депозитарію. В свою чергу,
у емітента є право отримувати
відповідні послуги від Центрального
депозитарію, починаючи з дня,
наступного за днем передачі
глобального сертифікату випуску, та
обов'язок оплатити надані Центральним
депозитарієм послуги відповідно до
встановлених Центральним депозитарієм
тарифів.

Оскільки Розрахунковий центр не надав
Емітенту депозитарні послуги, у
Емітента виникає право майнової вимоги
до Розрахункового центру у розмірі
коштів, що були сплачені, проте послуги
за які не були надані.

Таким чином, за відповідачем рахується
заборгованість, яка на час розгляду
справи з становить 5 097,08 грн.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо

Крім того, позивачем заявлена вимога
про стягнення 1 322,84 грн. добових та
витрат на відрядження представника
позивача до суду, яка судом не
задовольняється, виходячи з
наступного.

Як стверджує позивач, ним понесені
витрати на відрядження, які згідно з
розрахунком матеріальної шкоди склали
1 322,84 грн.

Для документального обґрунтування
здійснених витрат на відрядження щодо
сплати добових мають бути належним
чином оформлені відповідні документи,
зокрема:

- наказ про направлення у відрядження -
визначає організаційні дані щодо
здійснення відрядження;

- посвідчення про
відрядження - підтверджує факт
перебування працівника у відрядженні
відповідно до організаційних даних за
наказом про направлення у відрядження;

- звіт про використання
коштів, наданих на відрядження або під
звіт - підтверджує доцільність витрат
на відрядження (в т.ч. щодо виплати
добових) та, після його затвердження
керівником підприємства, являється
основою для відображення таких витрат
у бухгалтерському обліку.

Таким чином, за наданими документами
витрати ДП «Придніпровська залізниця»
по виплаті добових витрати на
відрядження у розмірі 1 322,84 грн. у
розумінні ст. 33 ГПК України, є
недоведеними, а тому задоволенню не
підлягають.

Заперечення відповідача судом до уваги
не приймаються з підстав їх
необґрунтованості та невідповідності
фактичним обставинам справи.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином відповідачем, а відтак
такими, що підлягають задоволенню в
частині стягнення 5 097,08 грн. основної
заборгованості. В частині стягнення
витрат на відрядження в розмірі 1 322,84
грн. відмовити.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються судом на
відповідача .

Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Розрахунковий центр з
обслуговування договорів на
фінансових ринках» (04107, м. Київ,
вул.Тропініна, 7-Г; ) на
користь Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» (49600, м.
Дніпропетровськ, пр.-т. Карла Маркса, 108;
) 5 097 ( п'ять тисяч
дев'яносто сім) грн. 00 коп.
заборгованості та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім ) грн. 00 коп.
судового збору.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.11.14р.

Суддя
І.О.Домнічева