ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року Справа № 5017/2402/2012 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Головуючий суддяХодаківська
І.П.,суддіФролова Г.М., Яценко
О.В.розглянувши матеріали касаційної
скаргиДержавного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" в особі Іллічівської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України"на постановуОдеського
апеляційного господарського суду
від 30.09.2014 рокуу справі№
5017/2402/2012господарського судуОдеської
областіза позовомДержавного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі Іллічівської
філії Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України"доТовариства з додатковою
відповідальність
"Чорноморгідпромбуд"за участю третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ГТ Проект
України"прозобов'язання вчинити певні
дії

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:Остапов В.В. дов. № 3060 від
18.09.2014 року,- відповідача:Кірєєв Г.М. дов
№ 07/53 від 19.03.2014 року, Туренко О.Б. дов. №
07/95 від 13.08.2014 року, - третьої особи:не
з'явивсяВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Іллічівській
морський торгівельний порт" (далі за
текстом - ДП "Іллічівській морський
торгівельний порт") звернулось до
господарського суду Одеської області з
позовом (з урахуванням уточнень до
позовних вимог) до відкритого
акціонерного товариства
"Чорноморгідпромбуд" (далі за текстом -
ВАТ "Чорноморгідпромбуд") про
зобов'язати відповідача виконати
роботи на об'єкті "Південна
огороджувальна шпора Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" для усунення недоліків
та дефектів, а саме: виконати демонтаж
плит монолітних ПМ, хвильовідбійних
блоків ВБм, надбудов монолітних НМ,
встановлення яких було виконано за
договором підряду №67-ОТ від 08.02.2010 року;
виконати повне улаштування монолітної
надбудови "больверк" згідно з робочою
документацією БЕ-ГІА 0132 ГР; виконати
повне улаштування монолітної
хвильовідбійної стінки у обсягах
згідно робочою документацією БЕ-ЦА 0132
ГР; виконати улаштування монолітного
залізобетонного елемента верхньої
надбудови (монолітних плит ПМ) у
повному обсязі згідно робочої
документації БЕ-ЦА 0132 ГР; виконати
гідроізоляцію бетонних поверхонь
сертифікованим Disom Tamoseal Elastiko у повному
обсязі згідно робочою документацією
БЕ-ГІА 0132 ГР.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 29.08.2012 року, на підставі ст.
25 Господарського процесуального
кодексу України, здійснено заміну ВАТ
"Чорноморгідпромбуд" на його
правонаступника товариство з
додатковою відповідальністю
"Чорноморгідпромбуд".

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 21.10.2013 року, на підставі ст.
25 Господарського процесуального
кодексу України, здійснено заміну ДП
"Іллічівській морський торгівельний
порт" на його правонаступника Державне
підприємство "Адміністрація морських
портів України" в особі Іллічівської
філії Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" (далі за текстом - ДП
"Адміністрація морських портів
України").

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 07.04.2014 року, на підставі ст.
27 Господарського процесуального
кодексу України, залучено до участі у
справі третю особу, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - товариство з
обмеженою відповідальністю "ГТ Проект
Україна" (далі за текстом - ТОВ "ГТ
Проект Україна").

Рішенням господарського суду Одеської
області від 03.07.2014 року у справі
№ 5017/2402/2012 в задоволенні позовних
вимог ДП "Адміністрація морських
портів України" відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого
господарського суду, ДП "Адміністрація
морських портів України" звернулось до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій
просило скасувати рішення
господарського суду Одеської області
від 03.07.2014 року та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні
вимоги.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 30.09.2014 року у
справі № 5017/2402/2012 апеляційну скаргу ДП
"Адміністрація морських портів
України" залишено без задоволення, а
рішення господарського суду Одеської
області від 03.07.2014 року - без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими
актами, ДП "Адміністрація морських
портів України" звернулось до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Одеської області від 03.07.2014 року та
постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 30.09.2014 року у
справі № 5017/2402/2014, а матеріали справи
направити на новий розгляд до
місцевого господарського суду,
аргументуючи порушення норм права,
зокрема, ст. 839, 858, 884 Цивільного кодексу
України, ст. 320 Госопдарського кодексу
України, ст. ст. 42, 33, 34, 41 Господарського
процесуального кодексу України.

Розпорядженням секретаря другої
судової палати Вищого господарського
суду України від 18.11.2014 року № 03-05/3032 для
розгляду касаційної скарги у справі
№ 5017/2402/2012, у зв'язку з завершенням
двотижневої підготовки у Національній
школі суддів України судді
Ходаківської І.П., та виходом із
відпустки судді Фролової Г.М.
сформовано колегію суддів у складі:
головуючий - Ходаківська І.П., судді
Фролова Г.М., Яценко О.В. (доповідач).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 20.11.2014 року, на підставі ст.
77 Господарського процесуального
кодексу України, розгляд справи
відкладено до 04.12.2014 року, у зв'язку з
неявкою представника третьої особи в
судове засідання.

Учасників судового процесу відповідно
до статті 1114 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) належним чином
повідомлено про час і місце розгляду
касаційної скарги.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України, переглянувши у
касаційному порядку рішення суду
першої інстанції та постанову
апеляційної інстанції, на підставі
встановлених фактичних обставин
справи, перевіривши застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами попередніх
інстанцій встановлено, що 08.02.2010 року
між ДП "Іллічівський морський
торговельний порт" (замовник) та ВАТ
"Чорноморгідробуд" (правонаступник ТДВ
"Чорноморгідробуд", підрядник) було
укладено договір підряду № 67-ОТ,
предметом якого було виконання ТДВ
"Чорноморгідробуд" на умовах оплати
будівельних робіт по об'єкту
"Реконструкція південної
огороджувальної шпори Державного
підприємства "Іллічівський морський
торговельний порт" (надалі об'єкт) на
прийнятих сторонами договірних умовах.

Згідно розділу 12 вказаного Договору,
строк початку дії договору вважається
датою підписання Договору. Строки
закінчення дії Договору визначаються
датою здачі об'єкта в гарантійну
експлуатацію та повним виконанням
взаємних зобов'язань по діючому
договору замовником та підрядником.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами досліджено, що
30.12.2010 року сторонами була підписана
Додаткова угода № 1 до Договору підряду
№ 67-ОТ від 08.02.2010 року, якою сторони
фактично змінили та виклали зазначений
договір підряду в іншій редакції, а
саме внесли зміни до порядку виконання
робіт та зменшили суму договору.

Положеннями п. 4.2.1. Додаткової угоди
сторони погодили, що до початку
проведення робіт, замовник
зобов'язався передати підрядчику в
повному обсязі комплектну по змісту,
затверджену для проведення робіт,
проектну документацію.

Судами встановлено, що проект на
будівельні роботи по об'єкту
"Реконструкція Південної
огороджувальної шпори" Державного
підприємства "Іллічівський морський
торговельний порт", розроблений ТОВ "ГТ
Проект-Україна", 10.02.2010 року пройшов
комплексну державну експертизу №
16-00162-09, проведену Філією Державного
підприємства "Спеціалізована Державна
експертна організація - Центральна
служба Української Державної
будівельної експертизи в Одеській
області" та погоджений Замовником.

Так, судами досліджено, що комплексна
державна експертиза зазначеного
проекту проведена відповідно до ст. 1
Закону України "Про внесення змін в
Закон України "Про архітектурну
діяльність", ст. 8 Закону України "Про
інвестиційну діяльність" та Порядку
затвердження інвестиційних програм і
проектів будівництва та проведення їх
державної експертизи, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 31 жовтня 2007 р. № 1269 діючого на час
розробки та затвердження проекту.

Пунктом 5.1. Додаткової угоди сторони
узгодили, що за порушення строків
виконання робіт, передбаченим
договором, підрядник сплачує замовнику
пеню у розмірі 0, 1 % від вартості
невиконаних робіт за кожний день
прострочення, а також при затриманні
робіт більш ніж на 30 днів - штраф у
розмірі 7 % від вартості невиконаних
робіт.

Відповідно до п. п. 5.2., 5.3. Додаткової
угоди при виявленні прихованих
недоліків у роботах, допущених з вини
підрядника, підрядчик гарантує їх
усунення своїми силами і за свій
рахунок протягом 12-ти місяців з моменту
приймання відповідних робіт
замовником. Підрядник несе майнову
відповідальність за якість
використовуваних матеріалів,
поставлених ним, у розмірі повної
вартості неякісних матеріалів, яка
підлягає стягненню з підрядника.

Положеннями розділу 4 Додаткової угоди
сторони погодили обов'язки сторін,
зокрема, п. п. 4.1.1., 4.1.2. Додаткової угоди
закріплено обов'язки підрядника
стосовно виконання усіх робіт в строк,
забезпечення високої якості всіх робіт
згідно з ДБН України. Надати замовнику
сертифікати на всі використані
матеріали в повному обсязі не пізніше 3
днів до передачі проміжних актів
здачі-приймання обсягу виконаних
робіт.

Згідно п. 4.2.2. Додаткової угоди замовник
зобов'язується протягом 5 (п'яти)
календарних днів з моменту
пред'явлення до приймання прийняти
виконані підрядчиком роботи і
підписати акти за формою КБ-2в та
довідки за формі КБ-3 або письмово
надати підрядник мотивовану відмову.

Пунктами 6.1., 6.2. Додаткової угоди
сторони узгодили, що строк гарантійної
експлуатації об'єкту становить 12
місяців з дня приймання виконаних
робіт. Підрядник гарантує своєчасне
усунення всіх недоліків та дефектів,
спричинених за його вини та виявлених в
період гарантійної експлуатації за
свій рахунок. У випадку відмови
підрядника усунути недоліки в період
гарантійної експлуатації, або якщо
підрядник не приступив до їх усунення в
установлений Замовником строк,
Замовник має право усунути відповідні
недоліки самостійно із залученням
інших підрядних організацій і стягнути
витрати з підрядника.

Господарськими судами попередніх
інстанцій досліджено, що 10.06.2011 року між
сторонами була укладена Додаткова
угода № 2 до договору підряду № 67-ОТ від
08.02.2010 року, відповідно до якої
сторонами було викладено п. 2.1. Договору
підряду від 08.02.2010 року № 67-ОТ в іншій
редакції.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами встановлено, що
на виконання умов укладеного між
сторонами Договору та Додаткових угод
№ 1 від 31.12.2010 року та № 2 від 10.06.2011 року
до нього, ТДВ "Чорноморгідробуд" у
період з квітня 2010 року по серпень 2011
року виконало будівельні роботи з
реконструкції південної
огороджувальної шпори ДП "ІМТП".

Так, на підставі акту готовності
об'єкту в експлуатацію № ОД9 від
10.11.2011 року порт отримав сертифікат
відповідності закінченого
будівництвом об'єкту проектній
документації ОД 9 від 10.11.2011 року,
виданий 10.11.2011 року Інспекцією ДАБК в
Одеській області.

Судами досліджено, що згідно актів
приймання виконаних робіт позивачем
були у повному обсязі сплачені
виконані роботи ТДВ "Чорноморгідробуд",
однак у березні - квітні 2012 року ДП
"ІМТП" було зафіксоване лущення
бетонних поверхонь плит монолітних ПМ,
хвильовідбійних блоків ВБм, надбудов
монолітних НМ та відшарування
гідроізоляційного покриття Disom Tamoseal
Elastiko від бетонних поверхонь зазначених
елементів шпори.

12.04.2012 року ДП "ІМТП" направило на адресу
головного управління ТДВ
"Чорноморгідробуд" лист № 242/07.6-6 про
гарантійне усунення недоліків за
Договором підряду № 67-ОТ від 08.02.2010 року
та вимагало протягом двох місяців
відновити покриття бетонних елементів
шпори відповідно до
проектно-кошторисної документації.

08.05.2012 року між сторонами був
підписаний акт, відповідно до якого
було встановлено факт лущення бетонних
поверхонь плит монолітних ПМ,
хвильовідбійників блоків ВБм, надбудов
монолітних НМ та відшарування
гідроізоляційного покриття від
бетонних поверхонь зазначених
елементів шпори.

Судами досліджено, що згідно
фотофіксації дефектів на об'єкті, що є
додатком до акту, мало місце лущення
бетонних поверхонь плит монолітних ПМ,
хвильовідбійників блоків ВБм, надбудов
монолітних НМ та відшарування
гідроізоляційного покриття.

26.07.2012 року позивач повторно звернувся
до відповідача з листом №
431/07.6-6 стосовно гарантійного усунення
недоліків за Договором підряду № 67-ОТ
від 08.02.2010 року.

Як вбачається з матеріалів справи та
досліджено судами, 30.07.2012 року за участю
представників сторін було складено акт
про роботи, які необхідно виконати ТДВ
"Чорноморгідробуд" для усунення
виявлених дефектів та недоліків на
об'єкті: "Південна огороджувальна шпора
ДП "ІМТП" (а. с. 12, 129 т. 1).

01.08.2012 року ТДВ "Чорноморгідробуд"
направив на адресу позивача лист № 07/123,
відповідно до якого повідомив
останнього про те, що не погоджується
із тим, що руйнування виникли з його
вини та повідомив позивача про
укладання договору з Одеською
державною академією будівництва та
архітектури для визначення причин
виникнення недоліків на об'єкті та
визначення плану заходів щодо усунення
дефектів.

Положеннями п. 6.2. Додаткової угоди № 1
від 30.12.2010 року сторони погодили, що
підрядник гарантує своєчасне усунення
всіх недоліків та дефектів,
спричинених за його вини та виявлених в
період гарантійної експлуатації за
свій рахунок. У випадку відмови
Підрядника усунути недоліки в період
гарантійної експлуатації, або якщо
Підрядник не приступив до їх усунення в
установлений Замовником строк,
Замовник має право усунути відповідні
недоліки самостійно із залученням
інших підрядних організацій і стягнути
витрати з Підрядника.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами встановлено, що
підрядник фактично не приступив до
усунення недоліків в установлений
Замовником строк, визначений у листі
від 12.04.2012 року №242/07.6-6.

Згідно п. 6.1. Додаткової угоди № 1 від
30.12.2010 року строк гарантійної
експлуатації об'єкту складає 12 місяців
з дня прийому виконаних робіт
Замовником.

Відповідно до п. 3.6. Додаткової угоди
прийняття виконаних робіт
здійснюється шляхом підписання акту
прийому виконаних робіт за формою КБ-2в.

Господарськими судами досліджено, що
07.09.2011 року сторонами був підписаний
Акт прийому виконаних робіт, а саме по
нанесенню гідроізоляційних матеріалів
за серпень 2011 року за формою КБ-2в.

Положеннями п. 8.1 Договору підряду №
67-ОТ від 08.02.2010 року сторони погодили, що
замовник мав право усунути відповідні
недоліки самостійно із залученням
інших підрядних організацій і стягнути
витрати з Підрядника.

З матеріалів справи вбачається, що
місцевим господарським судом за
клопотання позивача було призначено
інженерно-технічну експертизу,
проведення якої доручено Одеському
науково-дослідному інституту судових
експертиз (ОНІІСЕ), однак, у зв'язку з
відмовою ОНІІСЕ від проведення
експертизи та відмовою у проведенні її
Харківським науково-дослідним
інститутом судових експертиз імені
Заслуженого професора М.С. Бокаріуса.,
зазначену інженерно-технічну
експертизу було доручено ТОВ
"Інтер-Консалт-Плюс", яке для проведення
експертизи залучили фахівців Одеської
Державної Академії будівництва, за
результатами проведення якої надано
висновок № 1-13 від 20.02.2014 року, з якого,
як досліджено судами, вбачається
протиріччя щодо причин виникнення
пошкоджень.

За приписами ст. ст. 173, 193, 198, 199
Господарського кодексу України
господарськими зобов'язаннями,
включаючи виконання грошових
зобов'язань, визначаються зобов'язання,
що виникають між суб'єктами
господарювання та іншими учасниками
відносин у сфері господарювання з
підстав, передбачених цим Кодексом, які
можуть виникати безпосередньо із
закону, іншого нормативно-правового
акту, що регулює господарську
діяльність договору. При цьому,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином, у
встановлений строк, відповідно до
закону, інших правових актів, статуту,
Цивільного кодексу України. Порушення
зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим кодексом, іншими
законами, договорами, статутними та
уставними документами. Зобов'язана
сторона має право відмовитися від
виконання зобов'язання в разі
неналежного виконання другою стороною
обов'язків, що є необхідною умовою
виконання.

Загальними умовами зобов'язання є те,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства,
статуту товариства, Закону України "Про
господарські товариства", інших
законодавчих актів.

Згідно ст. ст. 525, 625 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Положеннями ст. 837 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Частиною 1 ст. 854 Цивільного кодексу
України закріплено, що в разі коли
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

За таких обставин, судами встановлено,
що між сторонами склалися
правовідносини пов'язані з виконанням
ТДВ "Чорноморгідробуд" на умовах оплати
будівельних робіт по об'єкту
"Реконструкція південної
огороджувальної шпори Державного
підприємства "Іллічівський морський
торговельний порт" на прийнятих
сторонами договірних умовах, про що
08.02.2010 року було укладено відповідний
договір підряду № 67-ОТ та Додаткові
угоди №1 від 31.12.2010 року та № 2 від 10.06.2011
року до нього.

Отже, вказаний Договір та Додаткові
угоди є підставою для виникнення у
сторін за цим договором господарських
зобов'язань відповідно до ст. ст. 173, 174
Господарського кодексу України (ст. ст.
11, 202, 509 Цивільного кодексу України), і
згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України є обов'язковим для виконання
його сторонами.

Судами встановлено, що ТДВ
"Чорноморгідробуд" у період з квітня 2010
року по серпень 2011 року було виконано
будівельні роботи з реконструкції
південної огороджувальної шпори
позивача, однак, позивачем у
березні-квітні 2012 року було
зафіксовано лущення бетонних
поверхонь плит монолітних ПМ,
хвильовідбійних блоків ВБм, надбудов
монолітних НМ та відшарування
гідроізоляційного покриття Disom Tamoseal
Elastiko від бетонних поверхонь зазначених
елементів шпори.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи,
стосовно причин виникнення недоліків
та дефектів на об'єкті зазначені
наступні обставини: 1. Щебінь під дією
вітру, вологи й морозу перетворюється в
каолініт (глину), водорозчинну соду і
кварц (пісок), що є головною причиною
руйнування бетону; 2. Через
застосування бетонних сумішей із
завищеним змістом води та відсутність
захисту укладеного бетону від вологи
ззовні відбулось збільшення
пористості верхнього слою; 3.
Застосований відповідачем великий
наповнювач (щебінь) не відповідав
вимогам ДСТУ БВ.2.7-43-96 та для
гідротехнічного бетону класу В25 був
непридатний. 4. Покриття Disom наносилося
на непідготовлену поверхню бетону, що
призвело до повсюдного відшарування
плівки Disom.

Так, судами попередніх інстанцій, в
порядку ст. ст. 42, 43 ГПК України, були
відхилені посилання скаржника на
висновки будівельно-технічної
експертизи № 1-13 від 20.02.2014 року, та не
прийнято зазначений вище висновок,
оскільки він виконаний з порушенням
вимог до проведення судово-технічних
експертиз та заснований на
припущеннях.

Також, згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи ТОВ
"Інтер-Консалт-Плюс" № 1-13 від 20.02.2014 р. (21
керн відібрано на дослідження) та
висновку фахівців Одеської Державної
Академії Будівництва та Архітектури
від 29.12.2012 р. (41 керн відібрано для
дослідження) в частині досліджень
якості бетону, міцність та стиск бетону
відповідає вимогам нормативних
документів.

Крім того, представлена судовою
експертизою характеристика кернів,
відібраних з плит Пм, є некоректною,
тому що довжина кернів менше сумарної
товщини плити і заявленої глибини
проникнення в'яжучого на щебінь.

Виходячи з висновку судової експертизи
у дослідницькій частині не
відображено, яким чином проводилися
дослідження щодо властивостей щебеню,
який є складовою бетонної суміші та де
саме проводився відбір щебеню.

Не зазначено у дослідницькій частині
судової експертизи і про проведення
дослідження на вміст води в бетонній
суміші. Поряд з цим у висновках експерт
посилається на те, що причиною
виникнення недоліків та дефектів в
роботах з застосуванням бетонної
суміші є підвищений вміст води.

Отже, судами обґрунтовано не прийнято
до уваги посилань скаржника про те, що
причиною виникнення недоліків та
дефектів на об'єкті були саме якісні
характеристики щебеню та інших
складових бетонної суміші, з огляду на
недоведеність такого факту.

Також, з матеріалів справи вбачається
та досліджувалось судами, одним із
недоліків стало відшарування
гідроізоляційного покриття Disom Tamoseal
Elastiko від бетонних поверхонь плит
монолітних ПМ, хвильовідбійних блоків
ВБм та надбудов монолітних НМ на
об'єкті "Південна огороджувальна шпора
ДП "ІМТП".

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що застосування
гідроізоляційного покриття Disom Tamoseal
Elastiko було передбачено робочою
документацією, яка затверджена
Замовником будівництва ДП "ІМТП", а
також, нанесення гідроізоляційного
покриття Disom Tamoseal Elastiko виконувалось під
наглядом представників Замовника та
Постачальника, при цьому будь-яких
зауважень та порушень зафіксовано не
було.

Крім того, судами встановлено, що в
проекті відсутні посилання на
нормативні документи (сертифікати) по
застосуванню продукції Disom Tamoseal Elastiko.
Про морозостійкість цього матеріалу в
рекомендаціях виробника не згадується,
в той час, як проектні вимоги до
морозостійкості бетону, який
покривається цим гідроізоляційним
шаром найвищі - 200 циклів заморожування
- відтавання.

Так, судами досліджено, що в письмових
відгуках різних споживачів продукції
Disom перераховуються випадки багатьох
гідроізоляційних матеріалів, однак Disom
Tamoseal Elastiko ніхто з них не застосовував,
тим більш в гідротехнічних спорудах.

Також, судами досліджено, що нормативні
документи щодо хімічного дослідження
властивостей гідроізоляційного
покриття торгової марки Disom Tamoseal Elastiko і
можливостей негативного впливу цієї
суміші на довговічність бетону та
взагалі її застосування в будівництві
на території України - відсутні.

Згідно звіту ОДАБА від 29.12.2012 р.
зовнішнє гідроізоляційне покриття Disom
Tamoseal Elastiko схильне до руйнування при
динамічних навантаженнях (хвильові
дії, у тому числі з піском, льодом і т. п.)
і при терті крижаних уламків, піску і
іншого об поверхню покриття.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами досліджено, що
згідно фотофіксації дефектів та
недоліків, що додані до акту від 08.05.2012
р. та висновку експертизи, руйнування
бетонних поверхонь відбулось лише на
площині споруд, які в зимовий період
піддані обмерзанню.

Також, під час розгляду справи в
попередніх судових інстанціях,
представник позивача - провідний
інженер відділу капітального
будівництва та експлуатації
гідротехнічних та берегових споруд
Пасічник І.С. в судовому засіданні не
зміг пояснити причини щодо руйнувань
поверхонь покриття.

За таких обставин, колегія суддів
касаційної інстанції, враховуючи
встановлений судами факт застосування
не сертифікованого та не дослідженого
гідроізоляційного покриття Disom Tamoseal
Elastiko, який було передбачено проектною
документацією, розробленою ТОВ "ГТ
Проект Україна" та затвердженою
Замовником, погоджується з висновком
судів про те, що вина відповідача у
виникненні дефектів та недоліків в
наслідок застосування
гідроізоляційного покриття Disom Tamoseal
Elastiko виключається.

Відповідно до ч. 2 ст. 884 Цивільного
кодексу України підрядник відповідає
за дефекти, виявлені у межах
гарантійного строку, якщо він не
доведе, що вони сталися внаслідок:
природного зносу об'єкта або його
частин; неправильної його експлуатації
або неправильності інструкцій щодо
його експлуатації, розроблених самим
замовником або залученими ним іншими
особами; неналежного ремонту об'єкта,
який здійснено самим замовником або
залученими ним третіми особами.

Положеннями п. 7.3. Договору підряду №
67-ОТ від 08.02.2010 року сторони погодили, що
при виявленні прихованих недоліків в
роботах, допущених по вині підрядника,
він гарантує їх виправлення своїми
силами та за свій рахунок на протязі
12-ти місяців з моменту прийняття
відповідних робот замовником.

За таких обставин, враховуючи те, що
судами наявність вини підрядника не
встановлено та не доведена належними
та допустимими доказами, попередні
судові інстанції обґрунтовано відхили
доводи скаржника стосовно порушення
норми ч. 2 ст. 884 Цивільного кодексу
України.

Всі інші доводи скаржника не
спростовують висновків судів
попередніх інстанцій та зводяться до
переоцінки доказів, яким вже було
надано оцінку судами попередніх
інстанцій.

За таких обставин, колегія суддів
касаційної інстанції приходить до
висновку, що під час розгляду справи
місцевим та апеляційним
господарськими судами фактичні
обставини справи встановлено на основі
повного, всебічного і об'єктивного
дослідження поданих доказів,
господарськими судами вірно
застосовані норми права, а доводи
скаржника не спростовують законності
прийнятих у справі судових актів.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу - без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що
рішення місцевого та постанова
апеляційного господарських судів
прийняті з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
з'ясуванням всіх обставин, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Таким чином, колегія суддів Вищого
господарського суду України
погоджується з висновками місцевого та
апеляційного господарських судів, які
відповідають матеріалам справи та
чинному законодавству, у зв'язку з чим
підстав для скасування чи зміни
оскаржуваних судових актів не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі Іллічівської
філії Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" на постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
30.09.2014 року у справі № 5017/2402/2012 залишити
без задоволення.

2. Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 30.09.2014 року у
справі № 5017/2402/2012 залишити без змін.

Головуючий суддяІ.П. Ходаківська
СуддіГ.М. Фролова О.В. Яценко