номер провадження справи 20/125/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2014
Справа № 908/4486/14

За позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (70435, АДРЕСА_1)

до відповідача: Відкритого
акціонерного товариства
"Запоріжжяобленерго" (69035, м.
Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14)

про стягнення суми 6233,65 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - ОСОБА_2 (дов. № б/н від
20.11.2014 р.);

Від відповідача - Морозов В.С. (дов. № 142
від 31.12.2013 р.)

СУТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення суми
9065,86 грн., із яких: 7064,27 грн. вартості
безпідставно збереженого майна за
користування приміщенням, 2001,59 грн.
вартості безпідставно збереженого
майна за користування комунальними
послугами (природний газ).

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 31.10.2014 р.
позовну заяву прийнято до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/4486/14,
справі присвоєно номер провадження
20/125/14, справу призначено до розгляду на
12.11.2014 р. На підставі ст. 77 ГПК
України в судовому засіданні
оголошувалась перерва до 27.11.2014 р.

27.11.2014 р. справу розглянуто, оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

26.11.2014 р. через канцелярію суду від
позивача надійшла письмова заява про
зменшення розміру позовних вимог.
Відповідно до даної заяви позивач
просить стягнути з відповідача суму
6233,65 грн. вартості безпідставно
збереженого майна за користування
приміщенням, яка нарахована за період з
24.11.2013 р. по 10.01.2014 р. включно.

Заява прийнята судом до розгляду на
підставі ст. 22 ГПК України.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
викладені в позовній заяві, з
урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог, та заяви про
виправлення технічних помилок,
допущених в позовній заяві, яка
надійшла до суду 12.11.2014 р., та була
прийнята судом до розгляду на підставі
ст. 22 ГПК України. Позовні вимоги
мотивовані слідуючими обставинами. На
підставі укладеного 17.02.2009 р. між ПП
ОСОБА_4 (орендодавець) та ВАТ
«Запоріжжяобленерго» (орендар)
договору оренди, відповідач прийняв в
оренду нежитлове приміщення будинку
побуту за адресою: АДРЕСА_2 загальною
площею 116 кв.м для використання під
офіс. 22.12.2010 р. було укладено угоду про
розірвання договору оренди з 22.12.2010 р.
Відповідач нерухоме майно не повернув.
Згідно з довідки відповідача в
приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 з 01.11.2013
р. по 31.01.2014 р. розташована Лівобережна
дільниця енергозбуту Запорізького РЕМ
ВАТ «Запоріжжяобленерго». 23.12.2010 р. між
ОСОБА_4 та позивачем укладено договір
найму (оренди) нерухомого майна,
відповідно до якого ОСОБА_4
зобов'язався передати позивачу майно у
користування безоплатно на певний
строк, строк договору - до 23.11.2013 р., який
було продовжено до 31.01.2014 р. Предметом
найму за договором є нерухоме майно -
нежитлова будівля будинку побуту літ.
А, котельня літ. Б, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2. Листом від 18.02.2011 р.
позивач повідомив відповідача про
укладений договір від 23.12.2010 р. 10.01.2014 р.
між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_1
(покупець) укладено договір
купівлі-продажу спортивно-оздоровчого
комплексу літ. А, котельні літ. Б, що
розташований по АДРЕСА_3. Таким чином,
відповідач користується будівлею без
достатньої правової підстави.
Зазначені вище обставини встановлені
господарським судом Запорізької
області по справам №№ 17/5009/2289/11,
22/5009/6665/11, 5009/2781/12, 908/864/13-г, 908/3885/13. 15.04.2014
р. між сторонами у справі укладено
договір оренди, за умовами якого
орендодавець передав, а орендар
(відповідач) прийняв у строкове платне
користування нежитлове приміщення
будинку побуту, розташоване за адресою:
АДРЕСА_2 з 01.11.2013 р. Пунктом 3.1 договору
встановлено розмір орендної плати за 1
місяць оренди - 4000,00 грн. З урахуванням
встановленого між позивачем та
відповідачем станом на 20.11.2014 р. розміру
орендної плати за користування
приміщенням просить стягнути з
відповідача суму 6233,65 грн. вартості
безпідставно збереженого майна за
користуванням приміщенням за період з
24.11.2013 р. по 10.01.2014 р. включно. В позовній
заяві зазначено, що розмір збережених
коштів, пов'язаних з оплатою за
природний газ, який було спожито
відповідачем у зв'язку з перебуванням в
нежитловому приміщенні у грудні 2013 р.,
складає 2001,59 грн. Відповідно до заяви
про зменшення розміру позовних вимог,
яка була прийнята судом до розгляду,
позивачем було зменшено розмір
позовних вимог до суми 6233,65 грн.
вартості безпідставно збереженого
майна за користування приміщенням.
Позов обґрунтовано ст.ст. 11, 509, 525, 526, 759,
1212 ЦК України, ст.ст. 175, 283 ГК України.

Відповідач надав письмовий відзив, в
якому зазначено, що з 15.04.2014 р. між
сторонами оформлені правовідносини
щодо користування майном, розташованим
за адресою: АДРЕСА_2, оскільки був
укладений договір оренди від 15.04.2014 р.
Щодо користування відповідачем
приміщенням у строк з 24.11.2013 р. по 10.01.2014
р. зазначив, що позивачем в
обґрунтування позовної заяви не надано
жодних доказів, які б підтверджували
користування відповідача спірним
приміщенням у зазначений строк. Вимогу
щодо оплати 2001,59 грн. (за споживання
газу) вважає безпідставною та такою, що
не підтверджена належними доказами.

Розглянувши матеріали справи,
оригінали яких оглядалися в судових
засіданнях, заслухавши пояснення
представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

17.02.2009 р. між ПП ОСОБА_4 (орендодавець) та
Відкритим акціонерним товариством
"Запоріжжяобленерго" (орендар) було
укладено договір оренди, за умовами
якого орендодавець передав, а орендар
прийняв у строкове платне користування
нежитлове приміщення будинку побуту,
розташоване за адресою: АДРЕСА_4,
загальною площею 116 кв.м. для
використання під офіс (п. 1.1 договору).

Дане приміщення передано відповідачу
за актом приймання-передачі майна від
17.02.2009 р. (а.с.15).

Угодою від 22.12.2010 р. про розірвання
договору оренди від 17 лютого 2009 р.
сторони домовилися розірвати договір
оренди від 17.02.2009 р. нежитлового
приміщення з 22 грудня 2010 р. Відповідно
до пункту 2 угоди правовим наслідком
розірвання договору є передача від
орендаря до орендодавця нежитлового
приміщення будинку побуту, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_5,
Запорізької області загальною площею
116 кв.м.

Доказів повернення орендованого
приміщення відповідачем до матеріалів
справи не надано.

23.12.2010 р. між ОСОБА_4 (наймодавець) та ФОП
ОСОБА_1 (наймач) було укладено договір
найму (оренди) нерухомого майна,
відповідно до якого наймодавець
зобов'язався передати наймачеві майно
у користування безоплатно на певний
строк.

Згідно з п. 1.2 договору найму предметом
найму є нерухоме майно - нежитлова
будівля будинку побуту літ. А., котельня
літ. Б, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_5, Запорізької області.

Відповідно до п. 3.1 договору найму
договір укладено строком на два роки
одинадцять місяців, зі строком
закінчення дії договору 23.11.2013 р.
Сторонами 24.11.2013 р. було укладено
додаткову угоду до даного договору,
відповідно до якої встановлено, що
договір укладено строком до 31.01.2014 р.,
але в будь-якому разі до моменту
припинення права власності наймодавця
на орендоване майно.

Пунктом 5.4 договору визначено, що
наймач має право укладати від свого
імені та на власний розсуд договори
суборенди; отримувати доходи від
використання орендованого приміщення.

Факт передачі вказаного приміщення по
договору підтверджується актом
приймання-передачі переданого в найм
майна (додаток № 1 до договору від 23.12.2010
р.) (а.с. 20).

10.01.2014 р. між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (позивач)
укладено договір купівлі-продажу, на
підставі якого позивач набув права
власності на спортивно-оздоровчий
комплекс літ. - А, котельню - літ. Б за
адресою: АДРЕСА_6 Запорізького району
Запорізької області. Договір
купівлі-продажу від 10.01.2014 р.
посвідчений державним нотаріусом
Запорізької районної державної
нотаріальної контори Кравцовою Л.М. за
реєстровим № 27. Право власності
позивача на зазначене приміщення
підтверджується також Витягом з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності Серії ЕАР № 756926, індексний
номер витягу 15948781.

15.04.2014 р. між ФОП ОСОБА_1 (орендодавець,
позивач) та ВАТ «Запоріжжяобленерго»
(орендар, відповідач) укладено договір
оренди, відповідно до п. 1.1 позивач (який
є власником приміщення на підставі
договору купівлі-продажу від 10.01.2014 р.,
посвідченого державним нотаріусом
Запорізької районної державної
нотаріальної контори Кравцовою Л.М.)
передає, а відповідач приймає у
строкове платне користування
приміщення, розташоване за адресою:
АДРЕСА_7 загальною площею 107,6 кв.м для
використання під офіс.

Строк оренди за цим договором
становить 35 місяців (п. 1.3).

Проаналізувавши норми чинного
законодавства, оцінивши докази,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд вважає позовні вимоги
такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 16 ЦК України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу. Згідно зі ст. 20 цього Кодексу
право на захист особа здійснює на свій
розсуд.

Відповідно до ст. 785 ЦК України, у разі
припинення договору найму наймач
зобов'язаний негайно повернути
наймодавцеві річ у стані, в якому вона
була одержана, з урахуванням
нормального зносу, або у стані, який
було обумовлено в договорі.

Пунктом 2.5 договору оренди від 17.02.2009 р.
визначено, що орендар (відповідач)
протягом тижня після закінчення строку
оренди повертає, а орендодавець
приймає орендоване майно, що
оформлюється відповідним актом, який
підписується сторонами.

Договір оренди від 17.02.2009 р. був
розірваний сторонами 22.12.2010 р.

Відповідач своїх зобов'язань,
визначених п. 2.5 договору оренди, не
виконав, протягом тижня після
закінчення строку оренди орендоване
майно не повернув.

В матеріалах справи мається довідка
вих. № 3190 від 29.10.2014 р. за підписом
начальника Запорізького району
електричних мереж ВАТ
«Запоріжжяобленерго» (а.с. 69), в якій
зазначено, що з 01.11.2013 р. по 31.01.2014 р.
Лівобережна дільниця енергозбуту ЗРЕМ
розташована в приміщення за адресою:
АДРЕСА_4.

Представник відповідача в судовому
засіданні підтвердив, що приміщення по
АДРЕСА_8 ані позивачу, ані ОСОБА_4 за
актом прийому-передачі не
передавалося. Таким чином вбачається,
що ВАТ "Запоріжжяобленерго" без
достатньої правової підстави
користувалося приміщенням за адресою:
АДРЕСА_2.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала. При
цьому, в силу ч. 2 вказаної норми,
зазначені положення застосовуються
незалежно від того, чи безпідставне
набуття або збереження майна було
результатом поведінки набувача майна,
потерпілого, інших осіб чи наслідком
події. Положення цієї глави
застосовуються також до вимог про: 1)
повернення виконаного за недійсним
правочином; 2) витребування майна
власником із чужого незаконного
володіння; 3) повернення виконаного
однією із сторін у зобов'язанні; 4)
відшкодування шкоди особою, яка
незаконно набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи.

Із змісту наведеного
законодавства слідує, що застосовувати
ці норми можливо для захисту прав та
інтересу у разі набуття або збереження
особою майна, але без достатньої
правової підстави. Тобто, повинен мати
місце факт набуття або збереження
майна відповідачем та відсутність
достатньої правової підстави.
Безпідставність полягає в тому, що
придбання або збереження майна
відбувається без правових підстав,
встановлених не тільки законом або
договором, а й адміністративним актом
чи одностороннім правочином.

Статтею 1213 ЦК України визначено,
що набувач зобов'язаний повернути
потерпілому безпідставно набуте майно
в натурі. У разі неможливості повернути
в натурі потерпілому безпідставно
набуте майно відшкодовується його
вартість, яка визначається на момент
розгляду судом справи про повернення
майна.

Як слідує з умов договору оренди від
15.04.2014 р., який укладено між сторонами у
справі, сторони досягли домовленості
щодо розміру місячної орендної плати
за користування (оренду) приміщенням по
АДРЕСА_8 площею 107,6 кв.м. Відповідно до п.
3.1 розмір місячної орендної плати
становить 4000,00 грн. без ПДВ.

Таким чином, розмір плати, яку мав би
сплатити відповідач за користування
вищезазначеним приміщенням за
заявлений позивачем період з 24.11.2013 р.
по 10.01.2014 р. включно, складає 6233,65 грн.
Розрахунок здійснений позивачем вірно,
виходячи з кількості днів користування
відповідачем нерухомим майном.

На підставі викладеного, позов
задовольняється повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Запоріжжяобленерго» (69035,
м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, буд. 14, , р/р 8294 в
Комунарському без балансовому
відділенні філії «Відділення
Промінвестбанку», МФО 31355) на користь
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (70435,
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, р/р НОМЕР_2 в відділенні
Приватбанк м. Запоріжжя, МФО 313399) 6233
(шість тисяч двісті тридцять три) грн. 65
коп. вартості безпідставно збереженого
майна за користування приміщенням,
судовий збір в сумі 1827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
Видати наказ.

Повне рішення складено 01 грудня 2014 р.

Суддя
Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дати його
повного складення (дня підписання).