ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Справа № 922/4552/13

Вищий господарський суд України в
складі колегії суддів:

Корсака В.А.- головуючого, Данилової
М.В. (доповідача), Данилової Т.Б.,за
участю представників:позивачаКараван
Р.В. (дов. від 10.11.2014)відповідача, третьої
особине з'явились (про час та місце
судового засідання повідомлено
належним чином)розглянувши у
відкритому судовому засіданні
касаційну скаргуТовариства з
обмеженою відповідальністю "Трайгон
Фармінг Харків"на
постановуХарківського апеляційного
господарського суду від 01.10.2014у справі
№ 922/4552/13 Господарського суду
Харківської областіза
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
"БКЗ-Інвест"доТовариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків"третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачаДержавна інспекція
сільського господарства в Харківській
областіпростягнення коштів у розмірі
626 717, 06 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест"
звернулось до Господарського суду
Харківської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" про стягнення 626 737, 06 грн.
збитків, яких зазнав позивач внаслідок
протиправних дій відповідача у вигляді
самовільного зайняття належних
позивачу на праві тимчасового
користування земельних ділянок.

Рішенням Господарського суду
Харківської області від 03.12.2013 у справі
№922/4552/13, залишеним без змін постановою
Харківського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014, в
задоволенні позовних вимог відмовлено
в повному обсязі у зв'язку з
недоведеністю порушення Товариством з
обмеженою відповідальністю "Трайгон
Фармінг Харків" чинного законодавства,
в результаті чого останнього можна
було б притягнути до відповідальності.

Постановою Вищого господарського суду
України від 09.04.2014 р. рішення
Господарського суду Харківської
області від 03.12.2013 та постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014
скасовано; справу № 922/4552/13 передано на
новий розгляд до господарського суду
Харківської області, у зв'язку з
порушенням судами норм процесуального
права, внаслідок чого ними не були у
повній мірі з'ясовані дійсні обставини
справи з наданням їм відповідної
правової оцінки, а також неправильним
застосуванням норм матеріального
права, що призвело до невірних
висновків під час винесення судових
рішень.

За результатом нового розгляду справи
№ 922/4552/13 Господарський суд Харківської
області рішенням від 26.06.2014 у
задоволенні позову відмовив повністю,
посилаючись на відсутність належних
правових підстав для стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" збитків у розмірі 626 717, 06
грн.

Постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 рішення
господарського суду Харківської
області від 26.06.2014 скасовано частково, а
саме - в частині відмови у стягненні 493
874, 50 грн.; в цій частині прийнято нове
рішення, яким позов задоволено та
стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" 493 874, 50 грн.; в іншій частині
рішення залишено без змін.

Мотивуючи судове рішення в частині
задоволення позовних вимог, суд
апеляційної інстанції зазначає про
порушене право Товариства з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" вільно
господарювати на орендованих
земельних ділянках, про відсутність
можливості отримувати доходи від своєї
діяльності, а також - виконувати
зобов'язання за відповідними
договорами, що призвело до понесення
позивачем збитків та сплати штрафних
санкцій на користь третіх осіб.

Не погоджуючись з вищезазначеним
судовим рішенням, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Трайгон
Фармінг Харків" звернулось до Вищого
господарського суду України із
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
29.01.2014 та залишити в силі рішення
Господарського суду Харківської
області від 26.06.2014, посилаючись на
неналежне дослідження судом
апеляційної інстанції всіх доказів в
їх сукупності та встановлення всіх
обставин, необхідних для правильного
вирішення спору, що призвело, на думку
скаржника, до невідповідності
висновків суду обставинам справи та
порушення судом норм матеріального та
процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає про
недоведеність факту самовільного
зайняття Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" земельних ділянок, належних
Товариству з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" на праві
тимчасового користування, а також на
відсутність причинно-наслідкового
зв'язку у даному випадку між
самовільним зайняттям відповідачем
земельних ділянок та спричиненням
позивачу збитків.

В доповненнях до касаційної скарги
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків", крім того, посилається на
недостатню обґрунтованість висновків
суду апеляційної інстанції щодо
наявності підстав для стягнення на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" 493 874, 50
грн., а також звертає увагу на допущення
апеляційним судом помилок під час
розподілу судових витрат.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 06.11.2014 касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" прийнято до провадження та
призначено до розгляду на 26.11.2014, а
також за клопотанням скаржника
зупинено виконання постанови
Харківського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 до
закінчення перегляду справи № 922/4552/13 в
порядку касації.

До розгляду касаційної скарги
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" до Вищого господарського суду
України від Товариства з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" надійшло
заперечення на касаційну скаргу, в
якому останній просить вказану скаргу
залишити без задоволення, а постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 залишити
без змін як таку, що прийнята при
належному встановленні обставин та
дослідженні матеріалів справи, та у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права.

В день судового засідання касаційної
інстанції 26.11.2014 до Вищого
господарського суду України від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" надійшли клопотання, зокрема,
про відкладення розгляду справи
№922/4552/13 на іншу дату у зв'язку з
неможливістю присутності його
представника в судовому засіданні та
про відвід колегії суддів в порядку
статті 20 Господарського
процесуального кодексу України.

Клопотання про відкладення розгляду
справи № 922/4552/13 на іншу дату у зв'язку з
неможливістю присутності в судовому
засіданні представника Товариства з
обмеженою відповідальністю "Трайгон
Фармінг Харків" Вищий господарський
суд України відхилив, враховуючи, що
зазначене клопотання було подано
представником відповідача в день
судового засідання, правом присутності
на якому останній, при цьому, не
скористався, маючи, разом з тим,
достатньо часу для підготовки до
судового засідання, про час та місце
якого представники сторін у справі
були повідомлені належним чином
ухвалою від 06.11.2014. Беручи до уваги
зазначене, а також те, що відсутність
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи, колегія
суддів касаційної інстанції не вбачає
необхідності для відкладення її
розгляду.

Розглянувши заяву Товариства з
обмеженою відповідальністю "Трайгон
Фармінг Харків" про відвід колегії
суддів, Вищий господарський суд
України відмовив у її задоволенні з
огляду на відсутність передбачених
статтею 20 Господарського
процесуального кодексу України
підстав для її відводу, про що 26.11.2014
виніс відповідну ухвалу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
присутнього у судовому засіданні
касаційної інстанції 26.11.2014
представника позивача, перевіривши
наявні матеріали справи на предмет
правильності застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що касаційна
скарга не підлягає задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, у червні - серпні 2012 року між
Товариством з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" та
мешканцями с. Кленове, с. Мерло
Богодухівського району Харківської
області було укладено договори оренди
земель сільськогосподарського
призначення загальною площею 138,1229 га,
державна реєстрація яких була
проведена 17.08.2012 та 29.10.2012.

На виконання вказаних договорів оренди
Товариство з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" за актами
приймання-передачі отримало від
землевласників земельні ділянки у
встановленому законом порядку.

Судами встановлено, що вищезазначені
земельні ділянки межують з земельними
ділянками, що перебувають в оренді у
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків". При цьому, як було зазначено
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" та не заперечувалось
Товариством з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест", в 2007 - 2008
роках останнім з власниками земельних
ділянок були підписані договори оренди
на спірні земельні ділянки, які, разом з
тим, не пройшли державну реєстрацію у
встановленому законом порядку.

Звертаючись до суду з даним позовом,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест"
посилається на те, що у серпні - вересні
2012 року Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" без належних правових підстав,
тобто, за відсутності
правовстановлюючих документів, було
самовільно зайнято орендовані
позивачем земельні ділянки та
здійснено їх засів, у зв'язку з чим у
лютому 2013 року останній повідомив
прокурора Богодухівського району про
вказаний факт самовільного зайняття
відповідачем зазначених земельних
ділянок. Відповідна заява Товариства з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" була направлена прокурором
за належністю до Державної інспекції
сільського господарства в Харківській
області, яка листом № 04.01-29/2505 від 25.03.2013
повідомила у відповідь, що Товариство з
обмеженою відповідальністю "Трайгон
Фармінг Харків" від проведення
відповідної перевірки ухилилося.

Крім того, за заявою Товариства з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" по факту самовільного
зайняття земельних ділянок
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" Богодухівським РВ ГУ МВС
України в Харківській області були
внесенні відомості про кримінальне
правопорушення до Єдиного реєстру
досудових розслідувань за № 0000418.

При цьому, Товариство з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" звертає
увагу на те, що постановою Слідчого
відділу Богодухівського РВ ГУ МВС
України в Харківській області від
20.08.2013 про закриття кримінального
провадження №0000418
підтверджується факт здійснення
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" засіву спірних земельних
ділянок у вересні 2012 року та зібрання
останнім врожаю з них у 2013 році.

Разом з тим, як зазначено Товариством з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" та підтверджено
встановленими судами попередніх
інстанцій обставинами та дослідженими
матеріалами справи, 18.08.2012 між ним як
постачальником та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Аквітенс" як покупцем було укладено
договір поставки № КП-СХ18/08-12, згідно з
умовами якого постачальник у строк до
31.07.2013 зобов'язався поставити покупцю
сільськогосподарську продукцію
майбутнього врожаю, а саме: зерно
пшениці озимої у кількості 260 тон за
ціною 4 375,00 грн. та рапсу озимого у
кількості 80 тон за ціною 1 800 грн. на
загальну суму 818 000 грн.

Однак, за твердженням позивача,
самовільне зайняття зазначених вище
земельних ділянок Товариством з
обмеженою відповідальністю "Трайгон
Фармінг Харків" позбавило Товариство з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" можливості користуватися
ними, що, у свою чергу, унеможливило й
виконання ним взятого на себе
зобов'язання за договором поставки №
КП-СХ18/08-12 від 18.08.2012.

У зв'язку з викладеними обставинами
20.08.2013 Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Аквітенс"
звернулось до Товариства з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" з
претензією про сплату штрафу у розмірі
409 000 грн. за неналежне виконання
зобов'язань за договором, яка згідно з
платіжним дорученням № 40 від 30.08.2013
була повністю задоволена останнім.

Поряд з цим, як зазначено Товариством з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" та підтверджується
встановленими судами обставинами та
дослідженими матеріалами справи, у
вересні 2013 року останній сплатив
орендодавцям орендні платежі на
загальну суму 84 874, 50 грн. за договорами
оренди земель сільськогосподарського
призначення загальною площею 138,1229 га.

Таким чином, посилаючись на наведені
вище обставини, Товариство з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" просить
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" завдані останнім збитки у
загальному розмірі 626 737, 06 грн., з яких:

- 132 862, 56 грн. - сума упущеної вигоди,
розрахована позивачем з посиланням на
Методику визначення розміру шкоди,
заподіяної внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу,
затверджену постановою КМУ від 25.07.2007 №
963;

- 84 874, 50 грн. - реальні втрати, понесені
позивачем внаслідок сплати ним
орендної плати за ті земельні ділянки,
користуватися якими він був
позбавлений можливості внаслідок їх
самовільного зайняття відповідачем;

- 409 000 грн. - реальні втрати, понесені
позивачем у зв'язку зі сплатою штрафу
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "Аквітенс"
за невиконання свого зобов'язання за
договором поставки № КП-СХ18/08-12 від
18.08.2012.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" в частині
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" 132 862, 56 грн. збитків, що за своєю
природою є упущеною вигодою,
заподіяних внаслідок самовільного
зайняття земельних ділянок,
використання земельних ділянок не за
цільовим призначенням, зняття
ґрунтового покриву (родючого шару
ґрунту) без спеціального дозволу, суд
першої інстанції, позицію якого в цій
частині підтримав апеляційний суд,
зазначив, зокрема, про те, що розрахунок
заявленої до стягнення вказаної суми
здійснений позивачем з посиланням на
Методику визначення розміру шкоди,
затверджену постановою Кабінету
Міністрів України від 25.07.2007 № 963, яка
підлягає застосуванню тільки
уповноваженими на те органами
державної влади, а саме -Державною
інспекцією сільського господарства та
її територіальними органами на
підставі матеріалів обстеження
земельних ділянок під час проведення
відповідної перевірки, а не суб'єктами
господарської діяльності, у зв'язку з
чим суд дійшов висновку про
необґрунтованість розміру заявлених
до стягнення збитків, враховуючи, крім
того, що доказів проведення
уповноваженим державою органом
перевірки у сфері дотримання
відповідачем вимог земельного
законодавства надано не було.

У вказаній частині судові рішення
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" оскаржені не були, а у
запереченнях Товариства з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" з цього
приводу міститься посилання на
встановлений судами факт ухилення
відповідача від проведення Державною
інспекцією сільського господарства в
Харківській області відповідної
перевірки.

Разом з тим, з рішення суду першої
інстанції вбачається, що суд відмовив у
задоволенні позовних вимог як в цілому,
так і зокрема - в частині стягнення 132 862,
56 грн. збитків у вигляді упущеної
вигоди, посилаючись на відсутність
належних та допустимих доказів
самовільного зайняття Товариством з
обмеженою відповідальністю "Трайгон
Фармінг Харків" спірних земельних
ділянок, які належать на праві
користування Товариству з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест", на
відсутність причинно-наслідкового
зв'язку між самовільним зайняттям
земельних ділянок та спричинених таким
зайняттям збитків, і врешті - на
відсутність доказів вини відповідача,
як одного з обов'язкових елементів
складу цивільного правопорушення.

Проте, виходячи зі змісту постанови
суду апеляційної інстанції,
вбачається, що суд дійшов протилежного
висновку, задовольняючи позовні вимоги
в частині стягнення з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Трайгон
Фармінг Харків" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" 84 874, 50 грн. реальних втрат,
понесених позивачем внаслідок сплати
ним орендної плати за ті земельні
ділянки, користуватися якими він був
позбавлений можливості внаслідок їх
самовільного зайняття відповідачем, а
також 409 000 грн. реальних втрат,
понесених позивачем у зв'язку зі
сплатою штрафу на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Аквітенс" за невиконання свого
зобов'язання за договором поставки №
КП-СХ18/08-12 від 18.08.2012.

Підстави набуття прав на землю
визначені чинним законодавством, яке
регулює земельні правовідносини, та,
зокрема, розділом IV Земельного кодексу
України.

Згідно приписів статті 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом
або за результатами аукціону. Набуття
права на землю громадянами та
юридичними особами здійснюється
шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у
користування. Надання у користування
земельної ділянки, що перебуває у
власності або у користуванні,
провадиться лише після вилучення
(викупу) її в порядку, передбаченому цим
Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 124
Земельного кодексу України передача в
оренду земельних ділянок, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, здійснюється за
договором оренди між власником
земельної ділянки та орендарем.

За приписами статей 125, 126 Земельного
кодексу України, право на оренду
земельної ділянки виникає після
укладення договору оренди і його
державної реєстрації. Приступати до
використання земельної ділянки до
встановлення її меж у натурі (на
місцевості), одержання документа, що
посвідчує право на неї, та державної
реєстрації забороняється. Право
власності та право постійного
користування на земельною ділянкою
посвідчується державними актами, а
право оренди землі оформляється
договором, який реєструється
відповідно до закону.

Статтею 16 Закону України "Про оренду
землі" встановлено, що укладення
договору оренди земельної ділянки із
земель приватної власності
здійснюється за згодою орендодавця та
особи, яка згідно із законом вправі
набувати право оренди на таку земельну
ділянку.

Відповідно до вимог чинного
законодавства обов'язковою умовою
фактичного використання земельної
ділянки є наявність у особи, що її
використовує, правовстановлюючих
документів на цю земельну ділянку, а
відсутність таких документів може
свідчити про самовільне зайняття
земельної ділянки.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
державний контроль за використанням та
охороною земель", у якій міститься
визначення термінів, самовільне
зайняття земельної ділянки - будь-які
дії, які свідчать про фактичне
використання земельної ділянки за
відсутності відповідного рішення
органу виконавчої влади чи органу
місцевого самоврядування про її
передачу у власність або надання у
користування (оренду) або за
відсутності вчиненого правочину щодо
такої земельної ділянки, за винятком
дій, які відповідно до закону є
правомірними.

Тобто, за приписами чинного
законодавства за відсутності рішення
органу виконавчої влади або місцевого
самоврядування про надання земельної
ділянки у власність або в користування
юридична особа або фізична особа не має
права використовувати земельну
ділянку державної або комунальної
форми власності.

Під час розгляду даної справи судом
апеляційної інстанції було
встановлено, що у серпні - вересні 2012
року Товариством з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" було зайнято орендовані
Товариством з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" земельні
ділянки та здійснено їх засів, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами, встановленими
обставинами та не заперечується самим
відповідачем.

Разом з тим, апеляційним судом
встановлено, що докази, які б свідчили
про наявність у Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" правовстановлюючих документів
на спірні земельні ділянки, виданих на
підставі рішення органу виконавчої
влади або місцевого самоврядування про
надання таких земельних ділянок у
власність або в користування, в
матеріалах справи відсутні. Намір
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" в 2007 - 2008 роках оформити право
користування спірними земельними
ділянками з власниками цих ділянок
нічим не підтверджується, оскільки
жодний договір оренди на спірні
земельні ділянки не пройшов державну
реєстрацію у встановленому законом
порядку.

Натомість докази належного оформлення
права користування спірними
земельними ділянками Товариством з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" у вигляді укладених з
власниками цих земельних ділянок у
червні - серпні 2012 року договорів
оренди земель сільськогосподарського
призначення загальною площею 138,1229 га,
державна реєстрація яких була
проведена 17.08.2012 та 29.10.2012, містяться в
матеріалах справи, які були досліджені
судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, вбачається, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" зайняло орендовані Товариством
з обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" земельні ділянки та
здійснило їх засів без належних
правових підстав, тобто, за відсутності
правовстановлюючих документів, що
свідчить про самовільне зайняття
відповідачем спірних земельних
ділянок.

Крім того, є підстави вважати, що
ухилення Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" від проведення Державною
інспекцією сільського господарства в
Харківській області відповідної
перевірки, яка мала бути проведена на
підставі звернення Товариства з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" у лютому 2013 року до
прокуратури Богодухівського району з
приводу самовільного зайняття
відповідачем спірних земельних
ділянок, може свідчити про зайняття
останнім таких земельних ділянок без
належних правових підстав.

Судом апеляційної інстанції
встановлено, що для розв'язання
вказаної ситуації, з метою подальшого
господарювання на орендованих в
установленому законом порядку
земельних ділянках, та забезпечення
відсутності підстав для розірвання
вказаних вище договорів оренди землі
сільськогосподарського призначення
загальною площею 138,1229 га за рішенням
суду внаслідок невиконання стороною
передбачених договором зобов'язань,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" у вересні
2013 року сплатило на користь
орендодавців спірних земельних
ділянок орендні платежі на загальну
суму 84 874, 50 грн., що підтверджується
наявними в матеріалах справи
відповідними платіжними дорученнями
та видатковими касовими ордерами.

Як вбачається з матеріалів справи,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" при
укладанні вказаних договорів оренди
землі мало на меті використовувати
об'єкти оренди за їх цільовим
призначенням, а саме - для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, одержувати продукцію та
доходи та самостійно господарювати на
землі, втім, внаслідок неправомірних
дій Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків", які підтверджуються
встановленими апеляційним судом
обставинами, воно було позбавлено
такої можливості.

Про намір Товариства з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" провести
у 2012 році обробіток отриманих в оренду
земельних ділянок свідчить, зокрема,
укладений між останнім як
постачальником та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Аквітенс" як покупцем договір поставки
№ КП-СХ18/08-12 від 18.08.2012, згідно з умовами
якого постачальник у строк до 31.07.2013
зобов'язався поставити покупцю
сільськогосподарську продукцію
майбутнього врожаю, а саме: зерно
пшениці озимої у кількості 260 тон за
ціною 4 375 грн. та рапсу озимого у
кількості 80 тон за ціною 1 800 грн. на
загальну суму 818 000 грн.

Проте, як встановлено судом
апеляційної інстанції та
підтверджується матеріалами справи,
самовільне зайняття зазначених вище
земельних ділянок Товариством з
обмеженою відповідальністю "Трайгон
Фармінг Харків" фактично позбавило
Товариство з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест"
можливості користуватися ними, що, у
свою чергу, унеможливило й виконання
ним взятого на себе зобов'язання за
договором поставки № КП-СХ18/08-12 від
18.08.2012, в результаті чого останній був
змушений сплатити передбачені
вказаним договором штрафні санкції у
розмірі 50% від загальної суми договору,
які склали 409 000 грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 22
Цивільного кодексу України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є: 1) втрати,
яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки); 2)
доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Стаття 224 Господарського кодексу
України під збитками визначає витрати,
зроблені управненою стороною, втрата
або пошкодження її майна, а також
неодержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

До складу збитків, згідно статті 225
Господарського кодексу України, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське правопорушення
включаються, зокрема, вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства, додаткові витрати,
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язань другою
стороною.

Статтею 623 Цивільного кодексу України
унормовано, що для застосування такої
відповідальності, як стягнення
збитків, необхідна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення, як-то: 1) протиправної
поведінки, 2) збитків, 3) причинного
зв'язку між протиправною поведінкою
боржника та збитками, 4) вини.

Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення збитків
необхідна наявність всіх елементів
складу цивільного правопорушення. За
відсутності хоча б одного з визначених
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Відповідно до статті 157 Земельного
кодексу України відшкодування збитків
власникам землі та землекористувачам
здійснюють органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування,
громадяни та юридичні особи, які
використовують земельні ділянки, а
також органи виконавчої влади, органи
місцевого самоврядування, громадяни та
юридичні особи, діяльність яких
обмежує права власників і
землекористувачів.

Відповідно до вищенаведених норм
чинного законодавства, а також
встановлених судом апеляційної
інстанції обставин та досліджених
матеріалів справи, вбачається, що сума
сплачених Товариством з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" у 2013 році
орендних платежів, спрямована на
відновлення порушеного права позивача
вільно господарювати на орендованих
земельних ділянках та можливість
отримувати доходи від своєї
діяльності, за своєю правовою природою
відноситься до реальних збитків, так
само як і сума сплаченого позивачем
штрафу на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"Аквітенс" за невиконання свого
зобов'язання за договором поставки №
КП-СХ18/08-12 від 18.08.2012 внаслідок
позбавлення позивача можливості
користуватись орендованими ним
земельними ділянками.

Наявність противоправної поведінки з
боку Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків", яка полягає у користуванні
останнім спірними земельними
ділянками без належних правових
підстав, та причинно-наслідковий
зв'язок між такою поведінкою та
збитками, понесеними Товариством з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест", підтверджується
встановленими судом апеляційної
інстанції обставин та дослідженими
матеріалами справи, як, власне, і
наявність вини відповідача, який діяв
свідомо, самовільно займаючи
орендовані позивачем земельні ділянки
та здійснюючи їх засів.

Таким чином, беручи до уваги
встановлені під час здійснення
апеляційного провадження обставини
справи, які свідчать про наявність у
даному випадку всіх елементів складу
цивільного правопорушення, сукупність
яких має своїм наслідком настання
цивільно-правової відповідальності у
вигляді відшкодування збитків, судова
колегія вважає правомірним висновок
суду апеляційної інстанції про
задоволення позовних вимог в частині
стягнення з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" та користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" 493 874, 50 грн. збитків,
понесених позивачем внаслідок
самовільного заняття відповідачем
спірних земельних ділянок.

Під час винесення постанови у даній
справі, суд апеляційної інстанції,
керуючись статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України,
здійснив розподіл судових витрат на
підставі приписів Закону України "Про
судовий збір", Закону України "Про
державний бюджет на 2013 рік" та Закону
України "Про державний бюджет на 2014
рік", припустившись, при цьому, деяких
неточностей.

Так, за подання позовної заяви на
користь державного бюджету з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" стягнуто
1 509, 86 грн., а з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" - 9 877, 07 грн., тоді як розмір
судового збору, який підлягає
стягненню з позивача становить 1 510, 25
грн., а з відповідача - 9 877, 49 грн.; за
подання апеляційної скарги на рішення
Господарського суду Харківської
області від 03.12.2013, як і за подання
касаційної скарги на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" стягнуто 4 938, 69 грн., тоді як
розмір судового збору, який підлягає
стягненню як за подання апеляційної
скарги, так і за подання касаційної
скарги становить 4 938, 75 грн.; за подання
апеляційної скарги на рішення
Господарського суду Харківської
області від 26.06.2014 з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Трайгон
Фармінг Харків" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" стягнуто 9 877, 07 грн., тоді як
розмір судового збору, який підлягає
стягненню становить 4 938, 75 грн.

Разом з тим, вищевикладене не впливає
на правильність висновків суду
апеляційної інстанції, викладених у
постанові суду, і не являється
підставою для зміни чи скасування
такої постанови по суті.

При цьому, колегія суддів вважає за
можливе достягнути на користь
державного бюджету за подання позовної
заяви з Товариства з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" 0,39 грн., з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" - 0,42 грн.; за подання апеляційної
скарги на рішення Господарського суду
Харківської області від 03.12.2013 та
касаційної скарги на постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014
достягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" 0,12 грн.; за подання
апеляційної скарги на рішення
Господарського суду Харківської
області від 26.06.2014 повернути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" 4 938, 32 грн.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним,
вирішувати питання про достовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими, збирати нові
докази або додатково перевіряти
докази, а лише на підставі встановлених
фактичних обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що постанова суду
апеляційної інстанції у даній справі
прийнята судом при повному з'ясуванні
фактичних обставин справи у
відповідності до норм матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
підстав для її зміни чи скасування не
вбачається. Натомість, доводи,
викладені у касаційній скарзі, судова
колегія вважає непереконливими та
такими, що спростовуються наявними
доказами та матеріалами справи.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Трайгон
Фармінг Харків" залишити без
задоволення.

Постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 29.01.2014 у справі
№ 922/4552/13 Господарського суду
Харківської області залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "БКЗ-Інвест" на
користь державного бюджету судовий
збір у розмірі 0,39 грн., з Товариства з
обмеженою відповідальністю "Трайгон
Фармінг Харків" - 0,42 грн.; стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Трайгон Фармінг
Харків" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" судовий збір у розмірі 0,12
грн.; повернути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
"БКЗ-Інвест" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Трайгон
Фармінг Харків" судовий збір у розмірі 4
938, 32 грн.

Головуючий суддя
В. Корсак

Судді:
М. Данилова

Т. Данилова