ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.12.14р. Справа № 904/8310/14За позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю "ПЕТРОЛІУМ ОІЛ ГРУП",
м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІДРОДЖЕННЯ", смт.
Покровське, Покровський район,
Дніпропетровська область

про стягнення 463 003 грн. 24 коп.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - Ковалевська В.В.,
представник, дов. № 20/05-14 від 20.05.2014 року

від відповідача - представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПЕТРОЛІУМ ОІЛ ГРУП"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІДРОДЖЕННЯ" про
стягнення 463 003,24 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором
поставки нафтопродуктів №НПОГ -00011 від
01.04.2014 року, щодо оплати за поставлений
позивачем товар.

Ухвалою господарського суду від 24.10.2014
року порушено провадження у справі, а
розгляд справи призначено на 11.11.2014р.

11.11.2014р. представник відповідача до
судового засідання не з'явився, про час
і місце судового засідання
повідомлений належним чином, про що
свідчить наявне в матеріалах справи
поштове повідомлення.(а.с.72)

Представник позивача до судового
засідання надав документи, витребувані
ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 24.10.2014
року для долучення до матеріалів
справи.

Ухвалою господарського суду від 11.11.14р.,
у зв'язку з неявкою представника
відповідача у судове засідання,
розгляд справи відкладено на 25.11.2014р.

25.11.2014р. представник відповідача в
призначене судове засідання не
з'явився, про час та місце проведення
судового засідання повідомлений
належним чином, що підтверджується
наявним в матеріалах справи поштовим
повідомленням (а.с.83).

Представник позивача на виконання
вимог ухвали суду від 11.11.2014р., надав до
канцелярії суду документи для
приєднання до матеріалів справи, в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги у повному обсязі, просив суд
позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду від 25.11.14р.,
у зв'язку з неявкою представника
відповідача у судове засідання,
розгляд справи відкладено на 04.12.2014р.

04.12.2014р. представник позивача в
судовому засіданні підтримав позовні
вимоги у повному обсязі, просив суд
позов задовольнити.

Представник відповідача в призначене
судове засідання не з'явився, про час та
місце проведення судового засідання
повідомлений належним чином, про що
свідчить наявне в матеріалах справи
поштове повідомлення про вручення
поштового відправлення (а.с.91), відзив
на позов до справи не надав, будь-яких
пояснень з приводу неявки представника
в судове засідання до суду не
надходило.

Згідно з п. 3.9.1. Постанови Вищого
господарського суду України від 26.12.11р.
№ 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

Суд вважає, що відповідач не
скористався своїм правом на участь у
судовому засіданні та вважає можливим
розглянути справу за відсутності
представника відповідача, оскільки
останній повідомлений про час та місце
судового засідання належним чином, а
матеріали справи містять достатньо
документів необхідних для вирішення
спору по суті та прийняття
обґрунтованого рішення.

Відзиву на позов до суду не надано, тому
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

04.12.2014р. в порядку ст. 85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "ПЕТРОЛІУМ ОІЛ ГРУП"
(позивач-постачальник) та товариством з
обмеженою відповідальністю
"ВІДРОДЖЕННЯ" (відповідач - покупець)
укладено договір поставки
нафтопродуктів №НПОГ -00011 від 01.04.2014
року, відповідно до умов якого
постачальник зобов'язується передати в
погоджені строки, а покупець - прийняти
та оплатити на умовах, викладених в
договорі, нафтопродукти (далі - товар),
найменування, кількість, ціна яких
вказується в накладних документах на
товар, які оформлюються на кожну окрему
партію товару. (а.с.12-15)

Цей договір набирає чинності з дати
його укладання та діє до 31.12.2014р., а в
частині розрахунків до їх повного
проведення (пункт 6.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору
встановлено, що номенклатура товару,
його кількість, ціна встановлюється за
згодою сторін на підставі заявки
покупця та зазначаються розрахункових
документах (рахунках-фактурах) та/чи у
відвантажувальних документах
(видаткових накладних) на товар, які є
специфікацією та складають невід'ємну
частину цього договору.

Згідно пункту 2.1 договору, товар
поставляється погодженими партіями у
відповідності з письмовими заявками
покупця на постачання тієї чи іншої
партії товару. Заявка вважається
оформленою покупцем належним чином,
якщо вона була надіслана письмово
(факсом або електронною поштою).
Постачання товару підтверджується
накладними документами (видатковими
накладними та/або актами
приймання-передачі), які підписані
представниками обох сторін.

Пунктом 3.1 договору визначено, що
загальна ціна цього договору
визначається кількістю отриманого та
оплаченого товару покупцем протягом
всього строку дії договору. Вартість
кожної окремої партії товару
визначається позичальником в
рахунках-фактурах та видаткових
накладних.

Відповідно до пункту 3.2 договору,
покупець зобов'язується оплатити повну
вартість (в розмірі 100%) товару (в тому
числі ПДВ) відображену в
рахунках-фактурах, протягом (трьох)
робочих днів з дати здійснення
поставки товару. Платіжні документи за
цим договором оформлюються згідно
умов чинного законодавства України, з
дотриманням усіх вимог, які зазвичай
ставляться до змісту та форми таких
документів, з обов'язковим зазначенням
номеру та дати укладання договору
згідно з яким здійснюється проплата
грошових коштів, а також номер та дату
відповідного рахунку-фактури.

Пунктом 3.3 договору визначено, що право
власності на товар переходить до
покупця з дати поставки товару, що
вказана у видаткових накладних та/або
актах приймання-передачі.

Пунктом 3.6 договору визначено, що
грошові кошти, які отримані від покупця
в рамках дії договору, першочергово
направляються на погашення
заборгованості (у випадку наявності
такої) та оплати штрафних санкцій, які
застосовуються до покупця, залишок
зараховується в рахунок оплати
погодженої між сторонами партії
товару.

Згідно з пунктом 3.8 договору визначено,
що товар, який поставлений в рамках
цього договору, оплачується в
календарній послідовності його
поставки.

На виконання вимог укладеного
договору, позивач поставив відповідачу
товар 1008025,70 грн., про що свідчать
наявні в матеріалах справи податкові
та видаткові накладні які підписані
уповноваженим представниками сторін
та скріплені печатками підприємств
позивача та відповідача.
(а.с.17,20,23,26,28,30,32,34)

Товар отримала уповноважений
представник відповідача Сех Л.В. на
підставі виданих довіреностей, копії
яких містяться в матеріалах справи.

Проте в порушення взятих на себе
зобов'язань за договором, відповідач за
отриманий товар розрахувався частково
у загальному розмірі 623 978 грн. 50 коп., у
зв'язку з чим у відповідача перед
позивачем утворилась заборгованість у
розмірі 384 047,20 грн.

На підставі п. 4.2 договору з урахуванням
протоколу розбіжностей від 15.04.2014р.
(а.с.16) яким визначено, що у випадку
прострочення оплати поставленого
товару покупець зобов'язується на
вимогу постачальника сплатити йому
штраф у розмірі: - 1% від суми
неоплаченого товару при простроченні
оплати від одного до десяти
календарних днів; - 3% від суми
неоплаченого товару при простроченні
оплати від одинадцяти до шістдесяти
календарних днів; - 5% від суми
неоплаченого товару при простроченні
оплати від шістдесяти одного
календарного дня, позивач нарахував
відповідачу штраф у розмірі 42792,92 грн.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач
нарахував відповідачу 3% річних у
розмірі 6200,86 грн. та інфляційне
збільшення суми заборгованості у
розмірі 29962 грн. 26 коп.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши представника
позивача, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
в повному обсязі, з наступних підстав:

Сторони є суб'єктами господарювання,
тому відповідно до положень ст.ст. 4,
173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків
сторін, що виникли на підставі
зазначеного договору і є
господарськими зобов'язаннями, мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Факт отримання відповідачем товару
підтверджується матеріалами справи, а
саме видаткові накладні які підписані
уповноваженим представниками сторін
та скріплені печатками підприємств
позивача та відповідача.
(а.с.17,20,23,26,28,30,32,34)

Доказів повної оплати поставленого
позивачем товару, матеріали справи не
містять.

Зобов'язання відповідача, щодо оплати
за отриманий товар передбачено умовами
договору та нормами законодавства.

Відповідачем оплату поставленого
товару не здійснено, тобто порушено
умови договору, який підписаний між
сторонами.

Відповідно до ст. 265 Господарського
кодексу України, за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України, за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. Стаття 663 Цивільного
кодексу України передбачає, що
продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк, - відповідно до положень статті
530 цього Кодексу.

Стаття 712 ЦК України зазначає, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини першої статті 692
ЦК України покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару.

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що відповідач неналежним
чином виконав свої зобов'язання за
вищевказаним договором, спір між
сторонами виник з його вини, тому
позовні вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача основного
боргу у розмірі 384 047 грн. 20 коп. -
доводяться матеріалами справи, є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Що стосується позовних вимог позивача
про стягнення з відповідача 3% річних у
розмірі 6200,86 грн. та інфляції у розмірі
29962 грн. 26 коп., суд зазначає наступне:

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Суд перевіривши наданий позивачем
розрахунок інфляційних втрат, доходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача
інфляційних втрат у розмірі 29962 грн. 26
коп. - є правомірними, обґрунтованими
та підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Виходячи з того, що факт отримання
відповідачем товару від позивача є
доведеним матеріалами справи, а оплата
вказаного товару відповідачем
проведена не була, перевіривши наданий
позивачем розрахунок 3% річних за
неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань, суд вважає, що
позовні вимоги позивача про стягнення
з відповідача суми 3% річних у розмірі
6200 грн. 86 коп. - є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог позивача про
стягнення з відповідача штрафу у
розмірі 42792,92 грн., судом встановлено
наступне:

Відповідно до частини першої статті 216
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу
України передбачено, що виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Згідно з ч. 1 ст.548 Цивільного кодексу
України виконання зобов'язання
(основного зобов'язання)
забезпечується, якщо це встановлено
договором або законом.

Під неустойкою (штрафом, пенею),
відповідно до статті 549 цього Кодексу,
розуміється грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно до положень ч. 2 ст.551 Цивільного
кодексу України, якщо предметом
неустойки є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

На підставі п. 4.2 договору з урахуванням
протоколу розбіжностей від 15.04.2014р.
(а.с.16) яким визначено, що у випадку
прострочення оплати поставленого
товару покупець зобов'язується на
вимогу постачальника сплатити йому
штраф у розмірі: - 1% від суми
неоплаченого товару при простроченні
оплати від одного до десяти
календарних днів; - 3% від суми
неоплаченого товару при простроченні
оплати від одинадцяти до шістдесяти
календарних днів; - 5% від суми
неоплаченого товару при простроченні
оплати від шістдесяти одного
календарного дня, позивач нарахував
відповідачу штраф у розмірі 42792,92 грн.

З огляду на зазначені обставини справи
та приписи законодавства, суд
перевіривши наданий позивачем
розрахунок штрафу доходить до
висновку, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача штрафу у
розмірі 42792 грн. 92 коп. підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Отже, факт неналежного виконання
відповідачем зобов'язань за договором,
щодо своєчасної оплати за поставлений
товар встановлено судом та доведено
матеріалами справи.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача у
повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІДРОДЖЕННЯ" (53600,
Дніпропетровська область, Покровський
район, смт. Покровське, вул. 40 років
Жовтня, 17-А, ідентифікаційний код 30699186)
на користь товариства з обмеженою
відповідальністю "ПЕТРОЛІУМ ОІЛ
ГРУП"(49000, м. Дніпропетровськ, вул.
Чичеріна, буд. 21, офіс 603, ) суму основного боргу у розмірі 384
047 грн. 20 коп., штраф у розмірі 42792 грн. 92
коп., 3% річних у розмірі 6200 грн. 86 коп.,
інфляційне збільшення суми
заборгованості у розмірі 29962 грн. 26 коп.
та суму судового збору у розмірі 9260 грн.
06 коп.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Л.П. Кармазіна

Повне рішення складено 05.12.2014р.