ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.
Справа № 926/1018/14

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

головуючого - судді
Скрипчук О.С.

суддів
Дубник О.П.

Матущака О.І.

при секретарі судового засідання
Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Львівська залізниця» в
особі Структурного підрозділу
«Пасажирське вагонне депо Чернівці
ДТГО «Львівська залізниця» за № 4128 від
01.09.2014 року

на рішення Господарського суду
Чернівецької області від 19.08.2014 року

у справі № 926/1018/14

за позовом: Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» в особі
Структурного підрозділу «Пасажирське
вагонне депо Чернівці ДТГО "Львівська
залізниця», м. Чернівці

до відповідача-1: Чернівецької міської
ради, м. Чернівці

до відповідача-2: Приватного підприємця
Чоботар Василя Івановича, м. Чернівці

про визнання частково незаконним
рішення міської ради.

за участю представників:

від позивача: Кривяк Д.Р. - довіреність
№ НЮ-64 від 01.01.2014 року;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2 не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Державне територіально-галузевого
об'єднання «Львівська залізниця» в
особі Структурного підрозділу
«Пасажирське вагонне депо Чернівці
ДТГО «Львівська залізниця» звернулось
до Господарського суду Чернівецької
області із позовом до Чернівецької
міської ради та ПП Чоботаря Василя
Івановича про визнання незаконним та
скасування пункту 5.1 рішення
Чернівецької міської ради 21 сесії 24
скликання №447 від 29.04.2004р. "Про продаж
земельних ділянок
несільськогосподарського призначення
для здійснення підприємницької
діяльності та внесення змін в раніше
прийняті рішення сесії міської ради".

Рішенням Господарського суду
Чернівецької області від 19.08.2014 року в
позові ДТГО «Львівська залізниця» в
особі Структурного підрозділу
«Пасажирське вагонне депо Чернівці
ДТГО «Львівська залізниця» відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням
Державне територіально-галузевого
об'єднання «Львівська залізниця» в
особі Структурного підрозділу
«Пасажирське вагонне депо Чернівці
ДТГО «Львівська залізниця» подало
апеляційну скаргу за № 4128 від 01.09.2014
року, в якій просить рішення
Господарського суду Чернівецької
області від 19.08.2014 року скасувати,
прийняти нове рішення, яким позов
задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом першої інстанції при прийнятті
рішення було порушено норми
матеріального права. А саме скаржник
стверджує, що Чернівецькою міською
радою при винесенні оскаржуваного
рішення порушено норми п. 6 ч. 4 ст. 84 ЗК
України, відповідно до якого, до земель
державної власності, які не можуть
передаватись у приватну власність,
належить зокрема, землі під державними
залізницями.

Відповідачем 1 було подано до суду
відзив на апеляційну скаргу № 01/02-18-2949/4
від 02.10.2014 року, в якому просить
залишити рішення Господарського суду
Чернівецької області від 19.08.2014 року
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення.

У зв'язку з перебуванням у відрядженні
головуючого судді Мельник Г.І.,
розпорядженням керівника апарату суду
за № 121 від 27.10.2014 року справу № 926/1018/14
передано на повторний автоматизований
розподіл та розподілено до розгляду
судді-доповідачу Скрипчук О.С.

Розпорядженням голови Львівського
апеляційного господарського суду від
27.10.2014 року в склад колегії для розгляду
справи № 926/1018/14 Господарського суду
Чернівецької області введено суддів -
Дубник О.П. та Матущака О.І.

Відповідачі, явку уповноважених
представників у судове засідання, яке
відбулось 02.12.2014 року не забезпечили, не
зважаючи на те, що про час та місце
розгляду апеляційної скарги були
належним чином повідомлені.

Позивачем було подано до суду
клопотання про зупинення провадження у
справі та призначення комплексної
судово-інженерно-технічної та
земельно-технічної експертизи
земельної ділянки для встановлення чи
перетинаються межі земельних ділянок
ДТГО «Львівська залізниця» та ФОП
Чоботар В.І. в адміністративних межах
Чернівецької міської ради в натурі та
на яку площу. Дане клопотання колегією
суддів відхилене.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтуються доводи та заперечення
сторін, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи, суд
встановив наступне.

14.05.2003 року між ПП «Орлан» (продавець) та
Чоботарем В.І. (покупець) було укладено
договір купівлі-продажу нежитлової
будівлі, яка знаходилась по
вул.Гагаріна, 38-А у м.Чернівцях.

Рішеннями Чернівецької міської ради №
349 від 02.12.2003 року, № 447 від 29.04.2004 року
було вирішено надати підприємцю
Чоботареві В.І. дозволи на підготовку
документів на викуп земельної ділянки
несільськогосподарського призначення
по вул.Гагаріна, 38-А у м.Чернівцях
площею 0,0026га. для обслуговування
магазину.

Як вбачається з матеріалів справи, п.
5.1. рішенням Чернівецької міської ради
№447 від 29.04.2004р. «Про продаж земельних
ділянок несільськогосподарського
призначення для здійснення
підприємницької діяльності та
внесення змін в раніше прийняті
рішення сесії міської ради» було
вирішено продати підприємцю Чоботарю
В.І. (відповідачу 2) земельну ділянку на
вул.Гагаріна, 38-А у м.Чернівцях площею
0,0026га. для обслуговування магазину.

Згідно кадастрового плану земельної
ділянки, яка була надана відповідачу 2
для обслуговування магазину в м.
Чернівці по вул. Гагаріна,38-А,
вбачається, що площа останньої
становить 0,0026 га, з яких під будівлями
0,0026 га.

26.06.2013 року за участю представників
позивача та відповідача 1 було складено
Акт обстеження земельної ділянки, яка
розташована в смузі відведення
залізниці на ст. Чернівці по вул.
Гагаріна.

В даному акті зазначено, що від км 266+536м
до км 266+546м з правої сторони по ходу
кілометра на відстані 27,13 - 28,95м від осі
головної колії розташована будівля
магазину, на земельну ділянку під
магазином видано державний акт гр.
Чеботару на площу 0,0071 га. Смуга
відведення залізниці за матеріалами
інвентаризації 1949 року на даній
ділянці складає від 35 м до 36м.

Позивач, стверджує, що рішення
Чернівецької міської ради суперечить
чинному законодавству та є таким, що
порушує право Залізниці у користуванні
земельною ділянкою, наданій їй для
обслуговування залізничного полотна.

При винесенні постанови колегія суддів
виходила з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу
України суд визнає незаконним та
скасовує правовий акт індивідуальної
дії, виданий органом державної влади
або органом місцевого самоврядування,
якщо він суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Пунктом 12 розділу Х "Перехідних
положень" Земельного кодексу України (в
редакції чинній на час прийняття
спірного рішення) передбачено, що до
розмежування земель державної та
комунальної власності повноваження
щодо розпорядження землями (крім
земель, переданих у приватну власність,
та земель, зазначених в абзаці третьому
цього пункту) в межах населених пунктів
здійснюють відповідні сільські,
селищні, міські ради, а за межами
населених пунктів - відповідні органи
виконавчої влади.

Відповідно до ст. 68 Земельного кодексу
України до земель залізничного
транспорту належать землі смуг
відведення залізниць під залізничним
полотном та його облаштуванням,
станціями з усіма будівлями і
спорудами енергетичного,
локомотивного, вагонногоколійного,
вантажного і пасажирського
господарства, сигналізації та зв'язку,
водопостачання, каналізації; під
захисними та укріплювальними
насадженнями, службовими,
культурно-побутовими будівлями та
іншими спорудами, необхідними для
забезпечення роботи залізничного
транспорту.

Статтею 65 Земельного кодексу України
передбачено, що землями промисловості,
транспорту, зв'язку, енергетики,
оборони та іншого призначення
визнаються земельні ділянки, надані в
установленому порядку підприємствам,
установам та організаціям.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
залізничний транспорт" від 04.07.1996р.
визначення територіальних меж
залізниць здійснюється за рішенням
Кабінету Міністрів України за поданням
центрального органу виконавчої влади в
галузі транспорту.

Як передбачено ст. 116 Земельного
кодексу України, громадяни та юридичні
особи набувають права власності та
права користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 123 Земельного
кодексу України передача земельних
ділянок в користування передбачає
проходження певної процедури з
виготовлення проекту землеустрою (або
технічної документації у разі надання
у користування земельної ділянки, межі
якої встановлені в натурі (на
місцевості), без зміни її цільового
призначення), його погодження
компетентними органами тощо, що в
подальшому є підставою для прийняття
відповідного рішення органом
місцевого самоврядування з цього
питання.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу
України право власності на земельну
ділянку, а також право постійного
користування та право оренди земельної
ділянки виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

У відповідності до ст. 126 Земельного
кодексу України, право постійного
користування земельною ділянкою
посвідчується державним актом на право
постійного користування земельною
ділянкою. Форми державних актів на
право власності на земельну ділянку,
право постійного користування
земельною ділянкою затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що спірнім рішенням
Чернівецької міської ради № 447 від
29.04.2004 року було вирішено, зокрема,
продати підприємцю Чоботарю В.І.
(відповідачу 2) земельну ділянку на
вул.Гагаріна, 38-А у м.Чернівцях площею
0,0026га. для обслуговування магазину.

З матеріалів справи вбачається, що
будівля, яка була об'єктом приватизації
була продана ПП «Орлан» на підставі
договору купівлі-продажу, який був
зареєстрований Чернівецьким обласним
комунальним БТІ у реєстрі прав на
нерухоме майно 15.01.2003 року за № 11800. В
подальшому зазначена будівля була
продана відповідачу 2 на підставі
договору купівлі-продажу від 14.03.2014
року.

Згідно кадастрового плану земельної
ділянки, яка була продана відповідачу 2
для обслуговування магазину в м.
Чернівці по вул. Гагаріна,38-А,
вбачається, що площа останньої
становить 0,0026 га, з яких під будівлями
0,0026 га. Отже, згідно спірного рішення
відповідачем 1 було продано
відповідачу 2 земельну ділянку лише,
яка знаходиться під магазином.

З протоколу погодження меж земельної
ділянки що передаються в оренду від
11.07.2003 року, який був складений за
участі представників позивача, було
погоджено в натурі межі земельної
ділянки громадянина Чоботаря (в м.
Чернівці по вул. Гагаріна,38-А ) та
встановлено, що межі проходять по
стінах будівлі. Зазначений протокол
був підписаний представником позивача
без зауважень.

Матеріали справи не містять доказів
того, що на момент прийняття спірного
рішення та на даний час у позивача
зареєстроване у встановленому законом
порядку право користування спірною
земельною ділянкою - відсутній
державний акт на право постійного
користування земельною ділянкою із
зазначенням меж земельної ділянки.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Посилання позивача на «План границ
полосы отвода участок
Вадул-Сирет-Черновицы» 1949р. та на
план-схему, «План границ полосы отвода
линии Черновцы Адынката Львовськой ж.д.
в административных границах
Черновицкого района, Черновицкой
области» 1959 р. та план схему і акт
обстеження земельних ділянок від
26.06.2013р., не є належними доказами, що
підтверджують право користування
позивача спірною земельною ділянкою.

За таких обставин, оскільки в
матеріалах справи відсутні докази
належності позивачу права власності на
земельну ділянку в м. Чернівці по вул.
Гагаріна,38-А, висновок господарського
суду першої про відмову в задоволенні
позову, колегія суддів визнає
правомірним та обґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів прийшла до висновку, що рішення
Господарського суду Чернівецької
області від 19.08.2014 року є законне і
підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський
суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Рішення Господарського суду
Чернівецької області від 19.08.2014 року у
даній справі залишити без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд
Чернівецької області.

Повний текст постанови складено та
підписано 08.12.2014 року.

Головуючий - суддя
Скрипчук О.С.

суддя
Дубник О.П.

суддя
Матущак О.І.