ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р.Справа № 916/3627/14

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань Князєвій
К.Р.

За участю представників сторін:

Прокурор: Петрова Г.В. /посвідчення/;

Від позивача: Кравченко Ю.В. за
довіреністю № 18-11-06799 від 07.10.2014р.

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи: не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
Франківського району м. Львова в
інтересах держави в особі
регіонального відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області до товариства з обмеженою
відповідальністю „ДП Тест Стандарт",
за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача - державного
підприємства Державний інститут
проектування міст „Містопроект", про
стягнення 9 748,68 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Франківського району м.
Львова звернувся до господарського
суду Одеської області із позовом в
інтересах держави в особі
регіонального відділення Фонду
державного майна України по Львівській
області до товариства з обмеженою
відповідальністю „ДП Тест Стандарт"
(далі по тексту - ТОВ „ДП Тест
Стандарт"), за участю третьої особи, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні позивача -
державного підприємства Державний
інститут проектування міст
„Містопроект", про стягнення
заборгованості в загальному розмірі 9
748,68 грн., яка складається із
заборгованості з орендної плати, що
збільшена на суму інфляційних збитків,
в сумі 9 534,84 грн., та пені в сумі 213,84 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані фактом
неналежного виконання відповідачем
прийнятих на себе зобов'язань за
укладеним між сторонами договором
оренди нерухомого державного майна № 24
від 12.02.2014р. щодо своєчасного внесення
орендних платежів.

Позивачем заявлені прокурором позовні
вимоги були підтримані у повному
обсязі.

Третя особа власної правової позиції
по суті заявлених вимог не висловила та
просила суд розглядати справу за
відсутності його повноважного
представника.

Представник відповідача жодного разу в
судові засідання по даній справі не
з'явився та про причини неявки суд не
повідомив. При цьому, суд зазначає, що
конверт із поштовими відправленням
суду, який був надісланий за адресою
місцезнаходження ТОВ „ДП Тест
Стандарт" згідно з відомостями Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців: 65089, м. Одеса,
вул. Академіка Корольова, 110, були
повернуті на адресу суду у зв'язку з
неможливістю вручення адресату. З
огляду на викладене, відповідно до п.
3.9.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. за № 18 „Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (з наступними змінами
та доповненнями) відповідач вважається
таким, що належним чином повідомлений
про час та місце розгляду даної справи
господарським судом. Оскільки ТОВ „ДП
Тест Стандарт" не було надано суду
відзиву на позов, справа розглядається
за наявними в ній матеріалами згідно зі
ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доводи та пояснення
учасників судового процесу, суд
встановив наступне.

12.02.2014р. між регіональним відділенням
Фонду державного майна України по
Львівській області (Орендодавець) та
ТОВ „ДП Тест Стандарт" (Орендар) було
укладено договір оренди нерухомого
державного майна № 24 від 12.02.2014р., у
відповідності до п.п. 1.1, 1.2, 10.1 якого
Орендодавець передає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
нерухоме державне майно - нежитлові
вбудовані приміщення, загальною площею
41,2 кв.м., які розміщені на 5-му поверсі
будівлі за адресою: м. Львів, вул.
Генерала Чупринки, 71 (реєстрований
номер 02497909.1.АААЖЖИ759). далі по тексту
договору - майно, що перебуває на
балансі ДП Державний інститут
проектування міст „Місто проект" (далі
по тексту договору - Балансоутримувач).
Вартість зазначеного орендованого
майна визначена згідно з висновком про
вартість майна, станом на 31.10.2013р. і
становить за незалежною оцінкою 218 160,00
грн. без ПДВ. Майно передається в оренду
з метою розміщення офісу. Договір було
укладено строком до 11.02.2015 року включно.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" від 10.04.1992р. №2269-ХІІ (з наступними
змінами та доповненнями; далі по тексту
- Закон України „Про оренду державного
та комунального майна") цим Законом
врегульовано: організаційні відносини,
пов'язані з передачею в оренду майна
державних підприємств, установ та
організацій, підприємств, заснованих
на майні, що належить Автономній
Республіці Крим або перебуває у
комунальній власності (далі -
підприємства), їх структурних
підрозділів, та іншого окремого
індивідуально визначеного майна, що
перебуває в державній та комунальній
власності; майнові відносини між
орендодавцями та орендарями щодо
господарського використання
державного майна, майна, що належить
Автономній Республіці Крим або
перебуває у комунальній власності.
Орендою є засноване на договорі
строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ст. 4 Закону України „Про
оренду державного та комунального
майна" об'єктами оренди за цим Законом є
зокрема нерухоме майно (будівлі,
споруди, нежитлові приміщення) та інше
окреме індивідуально визначене майно
підприємств.

У відповідності до ст. 5 Закону України
„Про оренду державного та
комунального майна" Фонд державного
майна України, його регіональні
відділення та представництва є
орендодавцями щодо цілісних майнових
комплексів підприємств, їх структурних
підрозділів та нерухомого майна, а
також майна, що не увійшло до
статутного (складеного) капіталу
господарських товариств, створених у
процесі приватизації (корпоратизації),
що є державною власністю, крім майна, що
належить до майнового комплексу
Національної академії наук України та
галузевих академій наук, а також майна,
що належить вищим навчальним закладам
та/або науковим установам, що надається
в оренду науковим паркам та їхнім
партнерам. Крім того, Фонд державного
майна України, його регіональні
відділення та представництва не
виступають орендодавцями у випадку,
якщо об'єктом оренди є: цілісні майнові
комплекси підприємств, їх структурних
підрозділів та нерухоме майно, яке
відповідно належить Автономній
Республіці Крим або перебуває у
комунальній власності; нерухоме майна
та інше окремо індивідуально визначене
майно державного підприємства із
забезпечення функціонування
дипломатичних представництв та
консульських установ іноземних держав,
представництв міжнародних міжурядових
організацій в Україні Державного
управління справами, що передається
дипломатичним представництвам та
консульським установам іноземних
держав, представництвам міжнародних
міжурядових організацій в Україні;
нерухоме майно підприємств, установ та
організацій, загальна площа якого не
перевищує 200 квадратних метрів на одне
підприємство, установу, організацію, та
іншого окремого індивідуально
визначеного майна.

Статтею 759 ЦК України встановлено, що за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк. Відповідно до
статті 761 цього Кодексу право передання
майна у найм має власник речі або особа,
якій належать майнові права.
Наймодавцем може бути також особа,
уповноважена на укладення договору
найму.

Положеннями п.п. 2.1, 2.3 договору оренди
нерухомого державного майна № 24 від
12.02.2014р. передбачено, що Орендар вступає
у строкове платне користування майном
у термін, вказаний в договорі, але не
раніше дати підписання сторонами цього
договору та акту приймання-передавання
майна. Передача майна в оренду
здійснюється за участю
Балансоутримувача, за вартістю,
визначеною в звіті про незалежну
оцінку, складеному за Методикою оцінки.

В силу положень ст.ст. 765, 766 ЦК України
наймодавець зобов'язаний передати
наймачеві майно у користування негайно
або у строк, встановлений договором
найму. Якщо наймодавець не передає
наймачеві майно, наймач має право за
своїм вибором: вимагати від наймодавця
передання майна і відшкодування
збитків, завданих затримкою;
відмовитися від договору найму і
вимагати відшкодування завданих йому
збитків.

При цьому, згідно зі ст. 13 Закону
України „Про оренду державного та
комунального майна" передача об'єкта
оренди орендодавцем орендареві
здійснюється у строки і на умовах,
визначених у договорі оренди.

Слід зауважити, що відповідно до ст. 640
ЦК України договір є укладеним з
моменту одержання особою, яка
направила пропозицію укласти договір,
відповіді про прийняття цієї
пропозиції. Якщо відповідно до акта
цивільного законодавства для
укладення договору необхідні також
передання майна або вчинення іншої дії,
договір є укладеним з моменту
передання відповідного майна або
вчинення певної дії.

Як вбачається із матеріалів справи,
згідно з актом прийому-передачі
позивачем за участю ДП Державний
інститут проектування міст
„Містопроект" було передано, а ТОВ „ДП
Тест Стандарт" без будь-яких зауважень
було прийнято у користування майно, яке
є предметом договору оренди нерухомого
державного майна № 24 від 12.02.2014р., а
саме: нежитлові вбудовані приміщення
загальною площею 41,2 кв.м., які розміщені
на 5-му поверсі будівлі за адресою: м.
Львів, вул. Генерала Чупринки, 71.

Згідно з п.п. 3.1 - 3.3, 3.6 договору оренди
нерухомого державного майна № 24 від
12.02.2014р. орендна плата визначена на
підставі Методики розрахунку орендної
плати за державне майно та пропорції її
розподілу, затвердженої постановою
Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р.
№ 786 (далі по тексту договору - Методика)
становить 3 301,93 грн. без ПДВ за базовий
місяць розрахунку орендної плати
січень 2014 року. Орендна плата за перший
(повний) місяць оренди - лютий 2014 року
визначається шляхом коригування
орендної плати за базовий місяць
оренди січень 2014 року на індекс
інфляції за лютий 2014 року. Нарахування
ПДВ на суму орендної плати
здійснюється у порядку, визначеному
чинним законодавством. Орендна плата
за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць.
Орендна плата перераховується до
державного бюджету та
Балансоутримувачу щомісяця, не пізніше
10 числа місяця наступного за звітним
відповідно до пропорцій розподілу,
встановлених Кабінетом Міністрів
України і чинних на кінець періоду, за
який здійснюється платіж, в наступному
співвідношенні: 70% до державного
бюджету на рахунок, визначений
Державною казначейською службою
України, а саме: Одержувач коштів -
Держбюджет м. Львова, код ЄДРПОУ
одержувача - 38008294, банк отримувача -
ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014, №
рахунку 2002 (код 22080300); 30% на рахунок
Балансоутримувача.

В силу положень ст. 19 Закону України
„Про оренду державного та
комунального майна" орендар за
користування об'єктом оренди вносить
орендну плату незалежно від наслідків
господарської діяльності. Методика
розрахунку орендної плати та пропорції
її розподілу між відповідним бюджетом,
орендодавцем і балансоутримувачем
визначаються для об'єктів, що
перебувають у державній власності,
Кабінетом Міністрів України. Методика
розрахунку орендної плати та пропорції
її розподілу між відповідним бюджетом,
орендодавцем і балансоутримувачем
визначаються органами, уповноваженими
Верховною Радою Автономної Республіки
Крим (для об'єктів, що належать
Автономній Республіці Крим), та
органами місцевого самоврядування (для
об'єктів, що перебувають у комунальній
власності) на тих самих методологічних
засадах, як і для об'єктів, що
перебувають у державній власності.
Орендна плата, встановлена за
відповідною методикою, застосовується
як стартова під час визначення
орендаря на конкурсних засадах. Строки
внесення орендної плати визначаються у
договорі.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна
плата - це фіксований платіж, який
орендар сплачує орендодавцю незалежно
від наслідків своєї господарської
діяльності. Розмір орендної плати може
бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених
законодавством. Орендна плата
встановлюється у грошовій формі.
Залежно від специфіки виробничої
діяльності орендаря орендна плата за
згодою сторін може встановлюватися в
натуральній або грошово-натуральній
формі. Строки внесення орендної плати
визначаються в договорі.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Якщо
розмір плати не встановлений
договором, він визначається з
урахуванням споживчої якості речі та
інших обставин, які мають істотне
значення. Наймач має право вимагати
зменшення плати, якщо через обставини,
за які він не відповідає, можливість
користування майном істотно
зменшилася. Плата за користування
майном вноситься щомісячно, якщо інше
не встановлено договором. Наймач
звільняється від плати за весь час,
протягом якого майно не могло бути
використане ним через обставини, за які
він не відповідає.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено,
що порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Як свідчать матеріали справи,
орендоване майно перебуває у
користуванні ТОВ „ДП Тест Стандарт"
протягом періоду з 12.02.2014р. по
теперішній час, у зв'язку з чим, у
відповідача наявний обов'язок
щомісячного внесення орендної плати з
пропорціями розподілу, визначеними
умовами договору оренди нерухомого
державного майна № 24 від 12.02.2014р., а
саме: 70% орендної плати відповідач мав
сплачувати в дохід державного бюджету
України, контроль за надходженням
платежів до якого здійснює регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Одеській області; 30%
орендної плати відповідач мав
сплачувати на користь ДП Державний
інститут проектування міст
„Містопроект". Проте, як свідчить
наданий позивачем розрахунок,
достовірність якого в порушення вимог
ст.ст. 32, 33 ГПК України не була
спростована відповідачем, станом на
станом на 11.06.2014р. за ТОВ „ДП Тест
Стандарт" рахується прострочена
заборгованість із орендної плати в
сумі 9 093,22 грн. без урахування ПДВ.

З огляду на викладене, господарський
суд доходить висновку про
обгрунтованість заявлених позовних
вимог та про наявність правових
підставі для стягнення із ТОВ „ДП Тест
Стандарт" в дохід державного бюджету
заборгованості із орендної плати в
сумі 9 093,22 грн.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З посиланням на положення ст. 625 ЦК
України позивачем також було
нараховано відповідачу до сплати
збитки від інфляції в сумі 441,62 грн. за
порушення останнім власних грошових
зобов'язань, перевіривши розрахунок
яких, господарський суд доходить
висновку про його правильність та
обгрунтованість, у зв'язку з чим, із
відповідача слід стягнути в дохід
державного бюджету збитки від інфляції
в сумі 441,62 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки -грошової суми, яку боржник
повинен сплатити кредиторові у рази
порушення ним зобов'язання. Так, згідно
ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожний день
прострочення виконання. При цьому,
відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" від
22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами
та доповненнями) платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений ст. 1
вказаного Закону, обчислюється від
суми простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

При здійсненні нарахування пені слід
мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України, згідно
з якими нарахування штрафних санкцій
за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

У відповідності до п. 3.7 договору оренди
нерухомого державного майна № 24 від
12.02.2014р. орендна плата, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
підлягає індексації і стягується до
бюджету та Балансоутримувачу у
визначеному п. 3.6 співвідношенні
відповідно до чинного законодавства
України з урахуванням пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

З посиланням на п п. 3.7 договору оренди
нерухомого державного майна № 24 від
12.02.2014р. позивачем було нараховано
відповідачу до сплати пеню в сумі 213,84
грн. за порушення останнім власних
грошових зобов'язань. Проаналізувавши
здійснений позивачем перевіривши
розрахунок пені, господарський суд
дійшов висновку про його правильність
та обґрунтованість, у зв'язку з чим,
позовні вимоги у названій частині
також підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
В свою чергу, доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт
існування заборгованості ТОВ „ДП Тест
Стандарт" перед державним бюджетом в
загальному розмірі 9 748,68 грн., яка
складається із заборгованості з
орендної плати в сумі 9 093,22 грн.,
збитків від інфляції в сумі 441,62 грн. та
пені в сумі 213,84 грн., витікає з умов
укладеної між сторонами по справі
угоди, положень чинного законодавства
та підтверджується матеріалами справи.
Доказів, спростовуючих викладене,
відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України
особа, не звільняється від
відповідальності за порушення
зобов'язання у разі відсутності у
боржника необхідних коштів. Крім того,
згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд
доходить висновку щодо необхідності
задоволення заявлених позовних вимог у
повному обсязі шляхом присудження до
стягнення із ТОВ „ДП Тест Стандарт" в
дохід державного бюджету
заборгованості з орендної плати в сумі
9 093,22 грн., збитків від інфляції в сумі
441,62 грн. та пені в сумі 213,84 грн.
відповідно до ст.ст. 1, 2, 4, 5, 13, 19 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" від 10.04.1992р. №2269-ХІІ
(з наступними змінами та доповненнями),
ст.ст. 530, 549, 610 - 612, 615, 617, 625, 640, 759, 761, 762, 765,
766 ЦК України, ст. 286 ГК України, ст.ст. 1, 2
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" від 10.04.1992р.
№2269-ХІІ (з наступними змінами та
доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового
збору покладаються на відповідача
шляхом присудження їх до стягнення в
дохід державного бюджету відповідно до
ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 5, 13, 19 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна" від 10.04.1992р. №2269-ХІІ
(з наступними змінами та доповненнями),
ст.ст. 530, 549, 610 - 612, 615, 617, 625, 640, 759, 761, 762, 765,
766 ЦК України, ст. 286 ГК України, ст.ст. 1, 2
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" від 10.04.1992р.
№2269-ХІІ (з наступними змінами та
доповненнями), ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85
ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з
обмеженою відповідальністю „ДП Тест
Стандарт" /65089, м. Одеса, вул. Академіка
Корольова, 110, / в дохід
державного бюджету, одержувач коштів -
Держбюджет м. Львова, код ЄДРПОУ
одержувача - 38008294, банк отримувача -
ГУДКСУ у Львівській області, МФО 825014, №
рахунку 2002 (код 22080300)
заборгованість із орендної плати в
сумі 9 093 грн. 22 коп. /дев'ять тисяч
дев'яносто три грн. 22 коп./, збитки від
інфляції в сумі 441 грн. 62 коп. /чотириста
сорок одна грн. 62 коп./, пеню в сумі 213
грн. 84 коп. /двісті тринадцять грн. 84
коп./. Наказ видати.

3. Стягнути з товариства
товариства з обмеженою
відповідальністю „ДП Тест Стандарт"
/65089, м. Одеса, вул. Академіка Корольова,
110, / до державного
бюджету України по коду бюджетної
класифікації 22030001, рахунок №3008,
отримувач - ГУДКУ в Одеській області,
, банк отримувача - ГУДКУ
в Одеській області, код ЄДРПОУ
господарського суду Одеської області
03499997, через Державну податкову
інспекцію у Київському районі м. Одеси
судовий збір в сумі 1 827 грн. 00 коп. /одна
тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00
коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в
порядку, передбаченому ст. 85 ГПК
України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України
сторони у справі, прокурор, треті особи,
особи, які не брали участь у справі,
якщо господарський суд вирішив питання
про їх права та обов'язки, мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Апеляційна
скарга подається на рішення місцевого
господарського суду протягом десяти
днів з дня його оголошення місцевим
господарським судом. У разі якщо в
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину
рішення, зазначений строк обчислюється
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 01.12.2014р.

Суддя
С.П. Желєзна