Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" грудня 2014 р.
Справа № 906/1559/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю позивача: ОСОБА_1- паспорт
НОМЕР_3, виданий Новоград-Волинським РВ
УМВС України в Житомирській області
26.06.1998р.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 ( м.Новоград-Волинський)

до Державного підприємства "Дослідне
господарство "Рихальське" Національної
академії аграрних наук України"
(с.Рихальське, Ємільчинський р-н)

про стягнення 1800,00 грн.

Позивачем пред'явлено позов про
стягнення з відповідача 1800,00грн.
заборгованості за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду від
24.11.2014р. порушено провадження у справі
та призначено до розгляду на 08.12.20114р.

Позивач позовні вимоги підтримала в
повному обсязі з підстав, зазначених у
позовній заяві. Пояснила, що
заборгованість відповідача не
змінилась та становить 1800,00грн. Крім
того, подала підписанийсторонами акт
звірки розрахунків, з якого вбачається,
що у відповідача існує заборгованість
перед позивачем в сумі 1800,00грн. (а.с. 15).

Відповідач свого представника в судове
засідання не направив, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчить витяг з
офіційного сайту Українського
державного підприємства поштового
зв'язку "Укрпошта" (а.с. 16). Вимоги суду
від 24.11.2014р. відповідач не виконав,
письмовий відзив не подав.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

За таких обставин, розгляд справи
проводиться з наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Дослідне
господарство "Рихальське" Національної
академії аграрних наук України на
підставі видаткової накладної №
КЛ-0000310 від 25.10.2013р. отримало від
позивача товар, а саме рукав в
кількості 13 погонних метрів на
загальну суму 1800,00грн. (а.с. 7)

Відповідач зобов'язання щодо оплати
отриманого товару не виконав.

17.07.2014 р. за № 1 та 24.10.2014р. за № 10 на
адресу відповідача позивачем
направлялись вимоги в порядку ст. 530 ЦК
України про сплату в семиденний строк
заборгованості за отриманий товар в
сумі 1800,00 грн.

Як вбачається з відмітки на поштовому
повідомленні, вимога від 24.10.2014р.
отримана уповноваженим відповідача
28.10.2014р. (а.с. 11).

Оскільки відповідач після пред'явленої
вимоги свої зобов'язання так і не
виконав, позивач звернувся до суду для
захисту свого порушеного права.

Оцінивши в сукупності матеріали
справи, заслухавши пояснення позивача,
суд приходить до висновку про
задоволення позову з огляду на
наступне.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 526
ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст.205 ЦК України правочин
може вчинятися усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Як визначено частиною 1 статті 181
Господарського кодексу України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Виходячи з вищевикладених обставин,
між сторонами згідно видаткової
накладної виникли правовідносини
поставки, укладені в спрощений спосіб.

Статтею 712 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 655 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Нормою ст. 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, а за відсутності
таких вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Так, факт поставки товару відповідачу
підтверджується видатковою накладною
№ КЛ-0000310 від 25.10.3013р. та дорученням № 224
від 25.10.2013р., виданим на ім'я ОСОБА_3 на
отримання від позивача цінностей (а.с.8),
що вказує на належне виконання
зобов'язання з боку позивача.

Відповідач факт отримання товару на
суму 1800,00 грн. не оспорив.

В результаті неналежного виконання
відповідачем свого обов'язку щодо
оплати отриманого товару, має місце
заборгованість в сумі 1800,00 грн., яка
станом на день розгляду справи не
змінилась, що, зокрема, вбачається з
підписаного відповідачем акту звірки
розрахунків станом на 02.12.2014р.(а.с. 15).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України,
яка є спеціальною нормою, що регулює
порядок проведення розрахунків при
виникненні між суб'єктами
господарювання правовідносин
купівлі-продажу, покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Таким чином, позивач повинен був оплати
товар в день поставки, тобто 25.10.2013р.
Проте оплати за отриманий товар не
здійснив навіть після отримання
письмових вимог позивача.

Отже з 26.10.2013 р. має місце прострочка в
оплаті отриманого товару.

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

За таких обставин, оскільки відповідач
не виконав свої зобов'язання по оплаті
отриманого товару, вимоги позивача в
частині стягнення основного боргу в
сумі 1800,00 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський
суд приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов за предметом та
підставами не оспорив, правом на участь
у розгляді справи не скористався,
письмового відзиву та доказів
погашення заборгованості не надав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є
обґрунтованими, заявленими згідно з
вимогами чинного законодавства,
підтвердженими належними доказами, які
є в матеріалах справи, та такими, що
підлягають задоволенню на загальну
суму 1800,00 грн.

В порядку ст. 49 ГПК України, судові
витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Дослідне господарство "Рихальське"
Національної Академії аграрних наук
України (11246, Житомирська область,
Ємільчинський район, с.Рихальське, вул.
Леніна,14, ідентифікаційний код 00729356)

на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (11700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний
номер НОМЕР_2)

- 1800,00 грн. основного боргу;

- 1827,00грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 09.12.14

Суддя
Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (рек.)

3- відповідачу (рек. з повід.)