ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.11.14р. Справа № 904/8823/14

За позовом Прокурора Довгинцівського
району м. Кривого Рогу в інтересах
держави в особі Державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль", м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області

до Житлово-будівельного кооперативу
"МОЛОДІЖНИЙ", м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області

про стягнення 110 627,51грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача: Кожемятов К. М.,
довіреність № 112/01 від 13.01.2014р

від відповідача: не з'явився;

за участю прокурора: Пономаренко А. Є.,
службове посвідчення № 023761 від 20.12.2013р.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Довгинцівського району м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області в інтересах держави в особі
Державного підприємства "Криворізька
теплоцентраль" звернувувся до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до
Житлово-будівельного кооперативу
"Молодіжний" про стягнення 115 203,97 грн., з
яких: 87 576,46 грн. - основний борг, 11 908,85
грн. - інфляційні втрати, 1 847,86 грн. - 3%
річних, 7 740,49 грн. - пеня, 6 130,31 грн. - 7%
штрафу.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням умов договору
купівлі-продажу теплової енергії № 629
від 08.10.2013р., в частині оплати отриманої
теплової енергії.

Ухвалою суду від 11.11.2014р. було порушено
провадження по справі та призначено
судове засідання на 25.11.2014р.

25.11.2014р. прокурор подав заяву про
зменшення розміру позовних вимог на 4
576,46 грн. та про припинення провадження
у справі в частині стягнення з
відповідача заборгованості у розмірі 4
000,00 грн., у зв'язку зі сплатою цих сум
відповідачем. Прокурор просить
стягнути 106 627,51 грн., з яких: 79 000,00грн. -
основний борг, 11 908,85 грн. - інфляційні
втрати, 1 847,86 грн. - 3% річних, 7 740,49 грн. -
пеня, 6 130,31 грн. - 7% штрафу.

25.11.2014р. відповідач подав заяву, в якій
просив розглядати справу за
відсутності представника відповідача.
Зазначив, що з основним боргом станом
на 24.11.2014р. у розмірі 79 000,00 згодний,
штрафні санкції просив не стягувати.

У судове засідання з'явилися
представник позивача та прокурор.

У судове засідання представник
відповідача не з'явився.

Заслухавши пояснення прокурора та
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.11.2013р.між Державним підприємством
"Криворіжська теплоцентраль"
(теплопостачальна організація -
продавець) та Житлово-будівельним
кооперативом "Молодіжний"
(споживач-покупець) було укладено
договір купівлі-продажу теплової
енергії в гарячій воді № 629 (далі -
договір).

За цим договором теплопостачальна
організація-продавець бере на себе
зобов'язання постачати
споживачеві-покупцю теплову енергію в
гарячій воді в потрібних йому обсягах,
а споживач-покупець зобов'язується
оплачувати одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором (п.
1.1. договору).

Споживач-покупець теплової енергії
зобов'язується виконувати умови та
порядок оплати спожитої теплової
енергії в обсягах і в терміни, які
передбачені договором (п. 3.2.5.
договором).

Розрахунки за теплову енергію, що
споживається, проводяться в грошовій
формі, відповідно до встановлених
тарифів (п. 6.1. договору).

Розрахунковим періодом є календарний
рік (п. 6.2. договору).

Оплата за теплову енергію здійснюється
споживачем-покупцем виключно
грошовими коштами, відповідно до
встановлених тарифів шляхом 30
відсоткової попередньої оплати
планових обсягів споживання теплової
енергії за 5 днів до початку здійснення
споживання. Решта70 відсотків вартості
планових обсягів споживання теплової
енергії сплачується споживачем
протягом місяця споживання теплової
енергії. Кошти, які надійшли від
покупця будуть зараховані як
переоплата за умови відсутності
заборгованості за цим договором .
Остаточний розрахунок за фактично
спожиту теплову енергію здійснюється
до 20-го числа місяця наступного за
місяцем споживання теплової енергії (п.
6.3. договору).

За порушення строків оплати за
отриману теплову енергію сплачується
пеня у розмірі не більше подвійної
облікової ставки НБУ, за які допущено
прострочення за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
днів додатково сплачується штраф у
розмірі 7 відсотків вказаної суми.
Період за який нараховуються штрафні
санкції становить 3 роки. Строк
позовної давності щодо стягнення
штрафних санкцій встановлено 3 роки (п.
7.2.7 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту
фактичного надання послуг з
теплопостачання та діє до 07.10.2014р.
керуючись частиною 3 статті 631
Цивільного кодексу України (п. 10.1.
договору).

На виконання умов договору позивач у
період з жовтня 2013 року по березень 2014
року поставив на адресу відповідача
теплову енергію на загальну суму 121 576,46
грн., що підтверджується актами
здачі-приймання послуг, підписаними
представниками постачальника та
споживача, а саме:

- акт здачі-приймання робіт № 48 від
31.10.2013р. на суму 9 073,74 грн. (а.с. 21);

- акт здачі-приймання робіт № 49 від
31.10.2013р. на суму 383,54 грн. (а.с. 22);

- акт здачі-приймання робіт № 453 від
30.11.2013р. на суму 18 101,36 грн. (а.с. 23);

- акт здачі-приймання робіт № 455 від
30.11.2013р. на суму 525,22 грн. (а.с. 24);

- акт здачі-приймання робіт № 1170 від
31.12.2013р. на суму 20 448,59 грн. (а.с. 25);

- акт здачі-приймання робіт № 1171 від
31.12.2013р. на суму 478,34 грн. (а.с. 26);

- акт здачі-приймання робіт № 103 від
31.01.2014р. на суму 25 140,49 грн. (а.с. 27);

- акт здачі-приймання робіт № 104 від
31.01.2014р. на суму 513,71 грн. (а.с. 28);

- акт здачі-приймання робіт № 1435 від
28.02.2014р. на суму 23 485,13 грн. (а.с. 29);

- акт здачі-приймання робіт № 1436 від
28.02.2014р. на суму 514,09 грн. (а.с. 30);

- акт здачі-приймання робіт № 2751 від
31.03.2014р. на суму 15 741,31 грн. (а.с. 31);

- акт здачі-приймання робіт № 2754 від
31.03.2014р. на суму 556,34 грн. (а.с. 32);

- акт здачі-приймання робіт № 4186 від
30.04.2014р. на суму 3 420,91 грн. (а.с. 33);

- акт здачі-приймання робіт № 4187 від
30.04.2014р. на суму 609,14 грн. (а.с. 34);

- акт здачі-приймання робіт № 4859 від
31.05.2014р. на суму 2 114,05 грн. (а.с. 35);

- акт здачі-приймання робіт № 4860 від
31.05.2014р. на суму 470,50 грн. (а.с. 36);

Прокурор стверджував, що відповідач
частково виконав свої зобов'язання,
внаслідок чого виникла заборгованість
станом на 27.10.2014р. у розмірі 87 576,46 грн.

25.11.2014р. прокурор подав до суду заяву
про зменшення позовних вимог. Прокурор
просить зменшити позовні вимоги на
суму 4 576,46 грн., у зв'язку зі сплатою
цієї суми до подання позову до суду
(платіжне доручення № 366 від 03.11.2014р.
(а.с. 52), та припинити провадження у
справі на суму 4 000,00 грн. (платіжне
доручення № 367 від 10.11.2014р. (а.с. 53).

Прокурор просить стягнути з
відповідача на користь позивача
основний борг у розмірі 79000,00грн.

За договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується (ч.1
ст. 275 Господарського кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (п. 1 ч. 1
ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору
та вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного
кодексу України).

Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом
(ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530
Цивільного кодексу України).

Зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином (ст. 599
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет позову.

Згідно з п.4.4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" господарський суд
припиняє провадження у справі у
зв'язку з відсутністю предмета спору,
зокрема, у
випадку припинення існування предмета
спору, якщо між сторонами у
зв'язку з цим не
залишилося
неврегульованих питань. Припинення
провадження у справі на підставі
зазначеної норми ГПК
можливе в разі, коли
предмет спору існував на момент
виникнення останнього та припинив
існування в процесі розгляду
справи.

Відповідач перерахував позивачу 4
000,00грн., що підтверджується платіжним
дорученням №367 від 10.11.2014р. (призначення
платежу: оплата за теплоенергію за
лютий 2014р. згідно угоди № 629 від 08.10.2013р.)

З огляду на викладене, провадження у
справі підлягає припиненню в частині
стягнення основного боргу у розмірі 4
000,00грн. на підставі п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України, у зв'язку з відсутністю
предмету спору.

25.11.2014р. відповідач подав до суду заяву,
в якій визнав позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу у розмірі 79
000,00 грн.

Право відповідача визнати позов
повністю або частково передбачено ст. 22
Господарського процесуального
кодексу України.

Згідно зі ст. 78 Господарського
процесуального кодексу України
визнання позову відповідачем
викладається в адресованій
господарському суду письмовій заяві,
що долучається до справи. У разі
визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Дії відповідача не суперечать
законодавству, не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

З огляду на викладене, господарський
суд приймає визнання відповідачем
позову в частині стягнення основного
боргу у розмірі 79 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги про стягнення з відповідача на
користь позивача основного боргу в
сумі 79 000,00грн. є правомірними і
підлягають задоволенню.

Прокурор нарахував та просить стягнути
з відповідача пеню у розмірі 7 740,49 грн.
та 7% штрафу у розмірі 6 130,31 грн.

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ст.
548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов'язання настають
правовi наслiдки, встановленi договором
або законом, зокрема - сплата неустойки
(п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу
України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або iнше майно, якi боржник повинен
передати кредиторовi у разi порушення
боржником зобов'язання. Пенею є
неустойка, що обчислюється у вiдсотках
вiд суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання. (ст.549
Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн. Розмір
пені, передбачений статтею 1 цього
Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч.ч.4, 6 ст.231 Господарського
кодексу України у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).
Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Оскільки законом, у даному випадку, не
передбачено розмір штрафних санкцій,
то застосовуються санкції, передбачені
договором.

Відповідно до п. п. 7.2.7. договору за
порушення строків оплати за отриману
теплову енергію сплачується пеня у
розмірі не більше подвійної облікової
ставки НБУ, за які допущено
прострочення за кожний день
прострочення.

Як вбачається з наведеного пункту
договору сторони не встановили
конкретний розмір пені, а лише обмежили
її розмір подвійною обліковою ставкою
Національного банку України (не більше
подвійної облікової ставки
Національного банку України).

Оскільки сторони не узгодили в
договорі конкретний розмір пені, то
нарахування пені у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України є неправомірним.

Таким чином позовні вимоги, щодо
стягнення пені задоволенню не
підлягають.

Позовні вимоги щодо штрафу є
правомірними і підлягають задоволенню
на суму 6 130,31 грн.

Прокурор нарахував та просить стягнути
з відповідача на користь позивача
інфляційні втрати у розмірі 11 908,85 грн.
та 3 % річних у розмірі - 1 847,86 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

З огляду на викладене, зважаючи на те,
що має місце прострочення виконання
зобов'язання є правомірними та такими,
що підлягають задоволенню позовні
вимоги про стягнення з відповідача на
користь позивача інфляційних втрат у
розмірі 11 908,85 грн. та 3 % річних у
розмірі 1 847,86 грн.

Відповідач у заяві від 25.11.2014р. просить
штрафні санкції не стягувати.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зменшувати у виняткових
випадках розмір неустойки (штрафу,
пені), яка підлягає стягненню зі
сторони, що порушила зобов'язання.

Вирішуючи, в тому числі й з власної
ініціативи, питання про зменшення
розміру неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання (п.3
ст.Господарського процесуального
кодексу України), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо. Крім
того, ця процесуальна норма може
застосовуватись виключно у
взаємозв'язку (сукупності) з нормою
права матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені), а саме
частиною третьою статті 551 Цивільного
кодексу України і статтею 233
Господарського кодексу України (п.3.17.4
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

З наведеного вбачається, що
господарському суду надано право на
зменшення розміру неустойки (штрафу,
пені) у взаємозв'язку (сукупністю) з
нормою права матеріального, яка
передбачає можливість зменшення, однак
право на звільнення від сплати
штрафних санкцій господарському суду
Господарським процесуальним кодексом
не надано.

Враховуючи вищенаведене, позовні
вимоги є правомірними і підлягають
задоволенню в повному обсязі на
загальну суму 98 887,02грн., з яких: 79
000,00грн.- основний борг, 11 908,85 грн. -
інфляційні втрати, 1 847,86 грн. - 3% річних,
6 130,31 грн. - 7% штрафу.

Відповідно до п.4.6 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №7
від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики
застосування VІ Господарського
процесуального кодексу України»
приймаючи рішення зі справи,
провадження в якій порушено за заявою
прокурора, господарський суд у разі
повного або часткового задоволення
позову (скарги) стягує судовий збір з
відповідача (повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), якщо він не
звільнений від сплати судового збору; у
разі ж повної або часткової відмови в
позові судовий збір стягується з
визначеного прокурором позивача (так
само повністю або пропорційно
задоволеним вимогам), за винятком
випадків, коли останнього звільнено
від сплати судового збору, та коли
позивачем у справі є сам прокурор.
Стягнення відповідних сум судового
збору здійснюється в доход державного
бюджету України.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу витрати по
сплаті судового збору покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог: на
відповідача - 2057,67грн. (93,00%), на позивача
- 154,88грн. (7,00%).

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85, п.1-1 ч.1 ст.80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження в частині
стягнення основного боргу у розмірі 4
000,00грн.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "Молодіжний" (50081,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, мкр-н 5-й Зарічний, 33,
ідентифікаційний код 23066823) на користь
Державного підприємства "Криворізька
теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1,
ідентифікаційний код 00130850) 98 887,02грн., з
яких: 79 000,00грн.- основний борг, 11 908,85
грн. - інфляційні втрати, 1 847,86 грн. - 3%
річних, 6 130,31 грн. - 7% штрафу, про що
видати наказ.

Стягнути з Житлово-будівельного
кооперативу "Молодіжний" (50081,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, мкр-н 5-й Зарічний, 33,
ідентифікаційний код 23066823) до
спеціального фонду Державного бюджету
України (одержувач: Управління
Державної казначейської служби
України у Жовтневому районі
м. Дніпропетровська Дніпропетровської
області, , рахунок №3005
в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області,
МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ
господарського суду Дніпропетровської
області 03499891, пункт 2.1.) судовий збір
2057,67грн., про що видати наказ.

Державного підприємства "Криворізька
теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська
область, м. Кривий Ріг, вул. Електрична,1,
ідентифікаційний код 00130850) до
спеціального фонду Державного бюджету
України (одержувач: Управління
Державної казначейської служби
України у Жовтневому районі
м. Дніпропетровська Дніпропетровської
області, , рахунок №3005
в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області,
МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ
господарського суду Дніпропетровської
області 03499891, пункт 2.1.) судовий збір
154,88грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом десяти днів з дня його
оголошення, а у разі якщо в судовому
засідання було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення - з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 28.11.2014

Суддя І.В. Мілєва