ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" грудня 2014 р.Справа № 922/4567/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання
Дородіної І.А.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сандора", с.
Миколаївське до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків про
стягнення 17480,18грн. за участю
представників сторін:

позивача - Данильчук С.Г., довіреність
№ 10-05-23 від 08.01.2014 року;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Сандора" звернулось
до господарського суду Харківської
області з позовною заявою до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення
грошових коштів у розмірі 17480,18 грн., з
яких: 11653,45 грн. вартість холодильної
шафи двохдверної Klimasan S1200 SC, 5826,73 грн.
штраф у розмірі 50% від вартості
холодильної шафи двохдверної Klimasan S1200
SC. Судові витрати по сплаті судового
збору позивач також просить покласти
на відповідача.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 16 жовтня 2014
року було прийнято вказану позовну
заяву, порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 20 листопада 2014
року.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 20 листопада 2014
року розгляд справи було відкладено у
зв'язку з неявкою відповідача у судове
засідання на 04 грудня 2014 року.

Представник позивача у судовому
засіданні 04 грудня 2014 року позовні
вимоги підтримує в повному обсязі та
просить суд задовольнити позов.

Відповідач свого представника у
призначене судове засідання не
направив, відзив не надав. Ухвала
господарського суду Харківської
області про порушення провадження у
справі від 16 жовтня 2014 року повернулась
на адресу суду з позначкою поштового
відділення "За закінченням строку
зберігання".

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців,
місцезнаходження відповідача: 61183,
АДРЕСА_1 та саме за цією адресою
відповідачу направлялись ухвали суду у
справі №922/4567/14.

У постанові пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від 26
грудня 2011 року "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що у разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Таким чином, суд вважає, що відповідач -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_2
належним чином була повідомлена про
дату, час та місце судового засідання.

Приймаючи до уваги принципи
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені
пунктом 4 частини 3 статті 129
Конституції України, статтею 4-3 та
статтею 33 Господарського
процесуального кодексу України, суд
вважає, що господарським судом в межах
наданих йому повноважень сторонам
створені усі належні умови для надання
доказів у справі та є підстави для
розгляду справи за наявними у справі
матеріалами у відповідності до статті
75 Господарського процесуального
кодексу України.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, всебічно та повно з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, заслухавши представника
позивача, судом встановлено наступне.

14 листопада 2012 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Сандора"
(позивач, постачальник) та фізичною
особою - підприємцем ОСОБА_2
(відповідач, покупець) була укладена
Додаткова угода до договору поставки №
Н - 1116/2012 від 14.11.2012 року про умови оренди
торгового обладнання, на підставі якої
у торгову точку, яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2, була встановлена
холодильна шафа двохдверна Klimasan S1200 SC
вартістю 11653,45 грн., інвентарний номер
81046031, що оформлено актом
прийому-передачі, який доданий до
матеріалів справи).

Вищевказане обладнання знаходиться на
балансі позивача, являється його
власністю та був переданий відповідачу
в тимчасове користування для
розміщення в ньому продукції позивача.

Згідно з п. 1.1. Додаткової угоди, з метою
забезпечення кращої організації
продаж покупцем продукції
постачальника, постачальник передає
покупцю в платне користування (оренду)
холодильне та інше торгове обладнання ,
для розміщення в/на ньому соків, напоїв
та чіпсів, що виробляються та/або
реалізуються ТОВ "Сандора".

Відповідно до п. 1.4. Угоди, покупець
зобов'язується встановити обладнання в
торговому залі своєї торгової точки на
місці за узгодженням з постачальником,
яке повинно бути добре видимим
покупцям, і розмістити в ньому
продукцію.

Відповідно до п. 1.5. угоди, погоджені
адреси торгових точок, де
встановлюється обладнання,
зазначається у відповідних Актах
прийому - передачі обладнання.

Згідно з п. 3.3. Угоди, покупець не має
права без погодження з постачальником
змінювати погоджене місце
розташування обладнання, переміщувати
його за межі погодженої торгової точки.

Пунктом 5.3. Угоди передбачено, що у разі
відсутності торгового обладнання в
торговій точці за погодженою адресою,
обладнання вважається втраченим
покупцем. В такому випадку
уповноважений представник
постачальника складає Акт про
відсутність торгового обладнання в
порядку, визначеному п. 5.2. Угоди.

Однак, на даний момент вище згадане
обладнання у погодженій торговій точці
відсутнє, про що представником
позивача на підставі Угоди складено
відповідний акт від 10.02.2014 року, що є
порушенням умов Угоди.

Відповідно до п. 5.1. Угоди, покупець несе
перед постачальником майнову
відповідальність за поломку, псування
або пошкодження обладнання внаслідок
порушення правил експлуатації, а також
за його втрату, поломку, псування або
пошкодження діями сторонніх осіб, у
розмірі його заставної вартості,
вказаної в Акті прийому - передачі.

Згідно з п. 5.8. Угоди, в разі втрати
обладнання покупцем, покупець
зобов'язаний сплатити постачальнику
вартість втраченого обладнання,
визначену згідно з Актом прийому -
передачі, протягом 7 днів з моменту
відповідної вимоги постачальника.

04 березня 2014 року позивач надіслав на
адресу відповідача претензію № 43/03.14
про сплату вартості втраченого
обладнання, але відповідач ніяк не
відреагував на вимогу та вартість
обладнання не сплатив, в зв'язку з чим
позивач мув змушений звернутись до
господарського суду Харківської
області за захистом свого права та
законних інтересів.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним вище обставинам, суд
виходить з наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.

Наведені норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського
кодексу України та ст. 525 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом не
допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
має ґрунтуватися на засадах
добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням
проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов`язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу
України та ст. 526 Цивільного кодексу
України, яка містить аналогічні
положення, зобов`язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов`язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України
встановлено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, відшкодування
збитків.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України
збитками є, зокрема, втрати, яких особа
зазнала у зв'язку зі знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки).

Частиною 2 ст. 224 ГК України встановлено,
що під збитками розуміються витрати,
зроблені управною стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до ст. 225 ГК України до
складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Як вбачається з вищенаведених норм,
однією з основних підстав для
стягнення збитків є пошкодження або
втрата майна. Тобто, стягнення збитків
у вигляді вартості майна визначеного
індивідуальними ознаками можливо за
відсутності у відповідача майна в
натурі.

Відтак, беручи до уваги наведені
законодавчі положення, суд дійшов
висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача 17480,18 грн.
збитків у вигляді вартості не
повернутого майна підлягає
задоволенню, оскільки доведена
позивачем належними та допустимими
доказами, та не спростована
відповідачем.

Розглядаючи вимогу позивача про
стягнення з відповідача штрафу у
розмірі 5826,73 грн. - 50% від вартості
холодильної шафи двохдверної Klimasan S1200
SC, суд виходить з наступного.

Частиною першою ст. 216 Господарського
кодексу України встановлено, що
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського
кодексу України у сфері господарювання
застосовуються такі види
господарських санкцій: відшкодування
збитків; штрафні санкції;
оперативно-господарські санкції та
адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно зі ст.ст.610, 611 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання, настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума, яку боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання.

Пунктом 7.2 Договору сторони визначили,
що у разі неповернення обладнання у
встановлений строк, або втрати
обладнання, покупець сплачує
постачальнику штраф у розмірі 50% від
вартості неповернутого (втраченого)
обладнання, що вказана в Акт прийому -
передачі. При цьому, сплата штрафу не
звільняє покупця від обов'язку
повернути обладнання постачальнику
або сплатити його вартість.

Одже, на підставі вказаного, суд
знаходить правові підстави для
задоволення позовних вимог в частині
стягнення штрафу у розмірі 5826,73 грн. - 50%
від вартості холодильної шафи
двохдверної Klimasan S1200 SC, оскільки вони є
обгрунтованими та доведеними
матеріалами справи.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат суд керується ст. 49 ГПК України.
У спорах, що виникають при виконанні
договорів та з інших підстав судовий
збір покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог. Суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача;
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог. Таким
чином, судовий збір у даній справі
покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 15, 22, 33, 43, 44, 49, 75,
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сандора" (57262,
Миколаївська область, Жовтневий район,
с. Миколаївське, , р/р
5300 в АТ "УкрСиббанк" м. Харків, МФО
351005) - 11653,45 грн. вартості холодильної
шафи двохдверної Klimasan S1200 SC, 5826,73 грн.
штрафу у розмірі 50% від вартості
холодильної шафи двохдверної Klimasan S1200
SC, 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ суду після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.12.2014 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/4567/14