ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року
Справа № 915/1522/14

Господарський суд Миколаївської
області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Сьяновій О.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: прокурор Коршунова О.О.,
посв. № 029593 від 13.10.2014;

від відповідача-1: Татарінов В.П.,
довіреність 1368/02.02.01-22/02.06/14/14 від 16.06.2014;

від відповідача-2: Гожбур К.А.,
довіреність № б/н від 28.10.2014;

від третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: представник не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу № 915/1522/14

За позовом: Прокурора міста
Миколаєва , Бузький бульвар, 15,
м.Миколаїв, 54030,

до відповідача-1: Миколаївської міської
ради, вул.Адміральська,20, м.Миколаїв,
54001,

до відповідача-2: Товариства з
обмеженою відповідальністю "Естетік-1",
вул.Потьомкінська, 51/2, м.Миколаїв, 54001,

Третя особа, яка не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору на стороні
позивача:

Державна інспекція
сільського господарства України у

Миколаївській області (вул. Перша
Слобідська, 117 (а/с 115),

м.Миколаїв, 54055).

про: скасування пунктів 15, 15.1
розділу 1 рішення Миколаївської
міської ради № 37/25 від 04.02.2014, визнання
недійсним договору про встановлення
особистого строкового сервітуту та
повернення земельної ділянки,-

В С Т А Н
О В И В:

Прокурор міста Миколаєва
звернувся до господарського суду з
позовом до Миколаївської міської ради
та Товариства з обмеженою
відповідальністю "Естетік-1" про
скасування пунктів 15, 15.1 розділу 1
рішення Миколаївської міської ради №
37/25 від 04.02.2014, визнання недійсним
договору про встановлення особистого
строкового сервітуту та повернення
земельної ділянки.

Підставою позовних вимог
прокурора є те, що пункти 15, 15.1 рішення
Миколаївської міської ради № 37/25 від
04.02.2014 року суперечать розділу 2-му
Порядку розміщення тимчасових споруд
для провадження підприємницької
діяльності, затвердженого наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства України №244 від 21.10.2011 та
розділу 3-му Порядку розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності на
території м. Миколаєва, затвердженого
рішенням Миколаївської міської ради
№25/19 від 14.02.2013 року. Позивач вказує на
те, що всупереч вимог пункту 1.5 наказу
Державного комітету України по
житлово-комунальному господарству №21
від 15.05.1995 «Про затвердження Правил
розміщення та обладнання зупинок
міського електро - та автомобільного
транспорту» проектна документація
щодо розміщення зупинки громадського
транспорту по вул. Московській ріг пр.
Леніна Управлінням державної
автомобільної інспекції в
Миколаївській області не
погоджувалась, що підтверджується
інформацією від 04.09.2014.

Також, відповідно до п. 4.2 вказаних
правил на посадочних площадках не
повинно бути земельних насаджень,
кіосків, рекламоносіїв та інших
об'єктів і споруд (крім кіосків для
продажу проїзних квитків та лав з
навісом або павільйонів для пасажирів),
які б спричинювали перешкоди
нормальному функціонуванню зупинки.

Крім того позивач зазначає, що за
інформацією управління містобудування
та архітектури Миколаївської міської
ради від 05.09.2014 року земельна ділянка
щодо якої встановлено особистий
строковий сервітут знаходиться в межах
території вулиці. Згідно Єдиних правил
ремонту і утримання автомобільних
доріг, вулиць, залізничних переїздів,
правил користування ними та охорони,
затверджених Постановою Кабінету
Міністрів України №198 від 30.03.1994,
вищевказаний зупинковий комплекс з
вбудованим торговельним кіоском не
відповідає нормованим розривам від
краю проїзної частини вул. Московської
та від краю перехрестя з пр. Леніна.

З огляду на викладене, позивач
вважає, що договір про встановлення
особистого строкового сервітуту № 382
від 13.02.2014 року не відповідає вимогам
Цивільного кодексу України, отже є
недійсним.

Відповідач-1 надав відзив, яким просить
відмовити позивачу в задоволенні
позовної заяви в повному обсязі,
обґрунтовуючи свої заперечення тим, що
в порушення вимог ст. 15, ст.16 Цивільного
кодексу України, ст.1, ст. 2
Господарського процесуального кодексу
України позивач не обґрунтував, в чому
полягає порушення відповідачами прав
позивача.

Відповідач-2 надав заперечення на
позов, якими просить в задоволенні
позовних вимог відмовити повністю,
пояснюючи тим, що позивачем не надано
доказів в обґрунтування позовних
вимог. Так, взагалі не зазначено які
саме статті Земельного кодексу України
порушують відповідачі. Посилання
позивача на відсутність паспорту
прив'язки тимчасової споруди є
безпідставним, оскільки відповідачем-2
була надана копія такого паспорту.
Вимоги позивача про повернення
земельної ділянки взагалі передчасні,
оскільки наразі не існує правових
підстав для її повернення.

Заслухавши пояснення
представників сторін, розглянувши
матеріали справи та надавши їм
юридичної оцінки, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги не обґрунтовані
належним чином, а тому задоволенню не
підлягають, виходячи з наступного:

04.02.2014 року Миколаївською
міською радою прийнято рішення № 37/25,
згідно якого пунктом 15 розділу 1
затверджено технічну документацію із
землеустрою щодо встановлення меж
особистого строкового сервітуту на
земельну ділянку загальною площею 8
кв.м., у тому числі 8 кв.м. під тимчасовою
забудовою, зарахувавши її до земель
комерційного використання, для
розміщення стаціонарної тимчасової
споруди по вул. Московській, біля
будинку № 39, у Центральному районі.

Так, пунктом 15.1 вказаного рішення
дозволено товариству з обмеженою
відповідальністю «Естетік-1» укласти
договір про встановлення особистого
строкового сервітуту строком на 1 рік з
правом його поновлення на той самий
термін протягом 4 років шляхом
укладення відповідного договору про
зміни для розміщення стаціонарної
тимчасової споруди площею 8 кв.м для
провадження підприємницької
діяльності по вул. Московській, біля
будинку № 39, у Центральному районі.

13.02.2014 р. між Миколаївською
міською радої та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Естетік-1"
було укладено договір про встановлення
особистого строкового сервітут № 382, у
відповідності до якого Миколаївська
міська рада на підставі рішення від
04.02.14р. № 37/25 встановлює особистий
строковий сервітут відносно земельної
ділянки площею 8 кв.м. по вул.
Московській, біля будинку № 39 в
інтересах сервітуарія, на право
розміщення стаціонарної тимчасової
споруди площею 8 кв.м для продовження
підприємницької діяльності.

Цим договором встановлюється
особистий сервітут строком на 1 рік з
дати реєстрації цього договору до
13.02.2015 року.

Як зазначалось вище, підставою
позову було незаконне розміщення
стаціонарної тимчасової споруди
площею 8 кв.м по вул. Московській, біля
будинку № 39 у Центральному районі.

Проте, пунктом 1.12 Порядку розміщення
тимчасових споруд для провадження
підприємницької діяльності на
території м. Миколаєва (далі - порядок),
затвердженого рішенням Миколаївської
міської ради від 14.02.2013 № 25/19 (із змінами
та доповненнями), розміщення ТС (групи
ТС) здійснюється на підставі паспорта
прив'язки ТС на земельних ділянках, що
використовуються замовником
відповідно до вимог Земельного кодексу
України, у тому числі у разі наявності
права власності, постійного
користування земельною ділянкою,
договору про встановлення особистого
строкового сервітуту щодо земельної
ділянки та іншого законного
землекористування.

Пунктом 2.1.1 вказаного Порядку
встановлено, що замовник подає до
державного адміністратора заяву про
прийняття рішення міської ради щодо
укладання договору про встановлення
особистого строкового сервітуту для
розміщення стаціонарної ТС (групи
стаціонарних ТС) згідно з додатком 1 до
цього порядку.

До заяви додаються: графічні матеріали
із зазначенням бажаного місця
розташування стаціонарної ТС (групи
стаціонарних ТС), виконані замовником у
довільній формі на
топографо-геодезичній основі М 1:500
кресленнями контурів стаціонарної ТС
(групи стаціонарних ТС) з прив'язкою до
місцевості; реквізити замовника
(найменування, П. І./б, адреса, контактна
інформація).

Цей перелік документів є вичерпним.
Вимагати подання інших документів,
крім зазначених у п. 2.2.2. цього порядку,
забороняється.

Підставами для відмови у
прийнятті заяви та документів, які до
неї додаються, є: подання суб'єктом
господарювання неповного пакета
документів; виявлення в документах,
поданих суб'єктом господарювання,
недостовірних

відомостей (п. 2.1.4. порядку).

Відповідно до пункту 2.1.5. Порядку з
метою визначення відповідності
намірів замовника щодо місця
розташування стаціонарної ТС (групи
стаціонарних ТС) комплексній схемі
розміщення ТС (у разі її наявності),
будівельним нормам заява та документи,
що до неї додаються передаються
державним адміністратором до
управління містобудування та
архітектури Миколаївської міської
ради.

За інформацією управління
містобудування та архітектури
Миколаївської міської ради, державні
будівельні норми, а саме: ДБН 360-92*
«Містобудування. Планування та
забудова міських і сільських
поселень», ДБН В.2.3.-5-2001 «Вулиці та
дороги населених пунктів»
передбачають розміщення зупинок та
зупинкових комплексів для
громадського транспорту.

Господарський суд дійшов висновку, що
на підставі поданих документів
відповідачем-2 було отримано рішення
Миколаївської міської ради від 27.06.2013
№29/15 «Про попереднє погодження щодо
укладання договору про встановлення
особистого строкового сервітуту для
розміщення тимчасових споруд (груп
тимчасових споруд) та про відмову в
укладанні договорів про встановлення
особистого строкового сервітуту»
відповідно до п. 1.28 якого, Миколаївська
міська рада вирішила погодити місце
попереднього розташування тимчасових
споруд (груп тимчасових споруд) для
провадження підприємницької
діяльності ТОВ «Естетик-1» для
розміщення тимчасової споруди у
вигляді зупиночного комплексу з
вбудованим торговельним кіоском
площею 7,5 кв.м за адресою: м. Миколаїв,
вул. Московська, біля будинку № 39.

Відповідно до п. 2.1.15 Порядку після
отримання витягу з рішення міської
ради про попереднє погодження щодо
укладання договорів про встановлення
особистого строкового сервітуту для
розміщення стаціонарних ТС (групи
стаціонарних ТС) замовник замовляє у
відповідного виконавця виготовлення
технічної документації щодо
встановлення меж особистого
строкового сервітуту.

Технічна документація щодо
встановлення меж особистого
строкового сервітуту для розміщення
стаціонарної ТС (групи стаціонарних ТС)
- вид документації із землеустрою, що
складається з текстових та графічних
матеріалів, якими регулюється
використання та охорона земель
державної та комунальної власності, і
містить обов'язкові положення,
встановлені завданням на її розробку, у
т.ч.: пояснювальна записка; копія заяви
замовника про прийняття рішення
міської ради щодо укладання договорів
про встановлення особистого
строкового сервітуту для розміщення
стаціонарної ТС (групи стаціонарних
ТС); копія повідомлення управління
містобудування та архітектури
Миколаївської міської ради про
відповідність намірів замовника щодо
місця розташування стаціонарної ТС
(групи стаціонарних ТС) комплексній
схемі розміщення стаціонарних ТС (у
разі її наявності), будівельним нормам;
інформація управління земельних
ресурсів Миколаївської міської ради
про відсутність права третіх осіб на
оренду, власність, постійне
користування або наявність
встановленого особистого строкового
сервітуту на земельну ділянку,
зазначену у заяві замовника; копія
схеми розміщення ТС (групи ТС)
погодженої в установленому
законодавством порядку; схема
прив'язки стаціонарної ТС (групи
стаціонарних ТС); ескізи фасадів
стаціонарної ТС у кольорі М 1:50 (групи
стаціонарних ТС), погоджені в
установленому законодавством порядку;
текстові матеріали з вимогами щодо
естетичного вигляду стаціонарної ТС
(групи стаціонарних ТС), затверджені
замовником; витяг з рішення міської
ради щодо попереднього погодження щодо
укладання договорів про встановлення
особистого строкового сервітуту для
розміщення стаціонарної ТС (групи
стаціонарних ТС); копії свідоцтва про
державну реєстрацію юридичної особи
або фізичної особи - підприємця,
установчих документів замовника;
розрахунок нормативної грошової
оцінки земельної ділянки; кадастровий
план земельної ділянки, погоджений
замовником; креслення меж зони
обмежень (у разі наявності); схема
планової основи та прив'язки кутів
зовнішніх меж; каталог координат кутів
зовнішніх меж землекористування; схема
перенесення меж земельної ділянки на
місцевість; акт перенесення меж
земельної ділянки на місцевість;
висновок управління земельних
ресурсів Миколаївської міської ради
про погодження технічної документації
щодо встановлення меж особистого
строкового сервітуту; висновок
управління містобудування та
архітектури Миколаївської міської
ради про погодження технічної
документації щодо встановлення меж
особистого строкового сервітуту.

Технічна документація щодо
встановлення меж особистого
строкового сервітуту розробляється у 3
примірниках та повинна мати відмітку
управління земельних ресурсів
Миколаївської міської ради про
приймання обмінного файла формату іп-4
до інформаційної бази даних
автоматизованого земельного кадастру
м. Миколаєва та відсканованого
кадастрового плану земельної ділянки
зі схемою перенесення меж земельної
ділянки на місцевість.

Розробником технічної документації
щодо встановлення особистого
строкового сервітуту є юридичні та
фізичні особи-підприємці, які отримали
передбачені чинним законодавством
України ліцензії на проведення робіт
із землеустрою відповідно до закону.

Матеріалами справи підтверджено
(а.с.11-22), що відповідачем-2 було подано
до міської ради відповідну технічну
документацію розроблену особою, яка
має відповідні ліцензії на проведення
робіт із землеустрою відповідно до
закону, та погоджену згідно вимог
законодавства, отже, у міської ради
були відсутні підстави для відмови
відповідачу-2 в прийнятті рішення про
укладення договору про встановлення
особистого строкового сервітуту.

Згідно п. 2.1.19 Порядку міська рада
розглядає проект рішення про укладення
договору про встановлення особистого
строкового сервітуту у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.98 Земельного
кодексу України право земельного
сервітуту - це право власника або
землекористувача земельної ділянки на
обмежене платне або безоплатне
користування чужою земельною ділянкою
(ділянками).

Статтею 99 Земельного кодексу України
встановлено, що власники або
землекористувачі земельних ділянок
можуть вимагати встановлення таких
земельних сервітутів: право проходу та
проїзду на велосипеді; право проїзду на
транспортному засобі по наявному
шляху; право прокладання та
експлуатації ліній електропередачі,
зв'язку, трубопроводів, інших лінійних
комунікацій; право прокладати на свою
земельну ділянку водопровід із чужої
природної водойми або через чужу
земельну ділянку; право відводу води зі
своєї земельної ділянки на сусідню або
через сусідню земельну ділянку; право
забору води з природної водойми,
розташованої на сусідній земельній
ділянці, та право проходу до природної
водойми; право поїти свою худобу із
природної водойми, розташованої на
сусідній земельній ділянці, та право
прогону худоби до природної водойми;
право прогону худоби по наявному шляху;
право встановлення будівельних
риштувань та складування будівельних
матеріалів з метою ремонту будівель та
споруд; інші земельні сервітути.

Згідно ст. 100 Земельного кодексу
України, договір про встановлення
земельного сервітуту підлягає
державній реєстрації в порядку,
встановленому для державної
реєстрації прав на нерухоме майно.

Таким чином, відсутні підстави
вважати, що пункти 15, 15.1 розділу І
рішення Миколаївської міської ради №
37/25 від 04.02.2014 року не відповідають
вимогам законодавства України на які
посилається позивач, в той же час
відповідач-1 діяв в межах своїх прав та
повноважень щодо розпорядження
землями територіальної громади міста,
наданих йому Конституцією України та
Земельним Кодексом України, а тому у
позовних вимогах позивача про
скасування пунктів 15,15.1 розділу І
рішення Миколаївської міської ради №
37/25 від 04.02.2014 року слід відмовити.

Враховуючи, що позовні вимоги про
визнання недійсним договору про
встановлення особистого строкового
сервітуту № 382 від 13.02.2014 року є
похідними від вимог про скасування
пунктів 15, 15.1 розділу І рішення
Миколаївської міської ради № 37/25 від
04.02.2014 року, на підставі яких було
надано дозвіл на укладення спірного
договору про встановлення особистого
строкового сервітуту для розміщення
стаціонарної споруди, у задоволенні
позовних вимог в цій частині також слід
відмовити.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається, як
підставу своїх вимог або заперечень.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивач свої вимоги належним чином не
довів.

З огляду на викладене, позовні вимоги
задоволенню не підлягають, позивач від
сплати судових витрат звільнений.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 ГПК
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним господарським судом.

Суддя
С.М. Коваль

Рішення підписано 08.12.2014р.