ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2014 р. Справа № 909/1244/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Шкіндер П.А., при
секретарі судового засідання Кучма
І.І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: Публічного
акціонерного товариства "Івано -
Франківськгаз",

вул. Ленкавського, 20, м.
Івано-Франківськ, 76000

до відповідача: Фізична особа
підприємець Єресько Наталія
Михайлівна,

вул. Яремчука,4 , м. Калуш,
Івано-Франківська область, 77300

місцезнаходження офісу :вул.
Малицької,1а, м. Калуш,
Івано-Франківська область, 77300

про стягнення заборгованості за
постачання природного газу відповідно
до умов договору №2013/ТП-ПР-к-Кш-1227 на
загальну суму 11290, 74грн., в тому числі -
9319,90грн. основного боргу, 133,29грн -3%
річних, 1008,08грн.-пеня, 829,47грн
-інфляційні збитки.

за участю представників сторін:

від позивача: Цимбаліст О.С. -
представник, (довіреність № 08-19/1055 від
20.05.14);

від відповідача: не з'явився.

в с
т а н о в и в

Публічне акціонерне товариства "Івано -
Франківськгаз" звернулось до
господарського суду
Івано-Франківської області з позовною
заявою до приватного підприємця
Єресько Н.М. про стягнення
заборгованості за постачання
природного газу відповідно до умов
договору №2013/ТП-ПР-к-Кш-1227 на загальну
суму 11290, 74грн., в тому числі - 9319,90грн.
основного боргу, 133,29грн -3% річних,
1008,08грн.-пеня, 829,47грн -інфляційних
втрат.

Представник позивача позовні
вимоги підтримує, просить суд позов
задоволити, свої обґрунтування виклав
у позовній заяві.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суду не повідомив, відзив на
позов не направив, вимоги суду, вказані
в ухвалі від 06.11.2014 не виконав.
Відповідач належним чином був
повідомлений про дату, час та місце
розгляду справи, що підтверджується
ухвалами суду від 06.11.2014 та від 25.11.2014.

Згідно з пунктом 3.9.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зі змінами, внесеними
згідно з Постановою Вищого
господарського суду N 3 від 23.03.2012, у
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене суд вважає,
що вжив всі залежні від нього заходи
для повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду судової
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

Беручи до уваги той факт, що
неявка в засідання суду відповідача
або його представника, належним чином
та відповідно до законодавства
повідомленого про дату, час та місце
судового засідання, не перешкоджає
розгляду справи суд дійшов висновку
про розгляд справи за наявними у ній
матеріалами, згідно ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
враховуючи вимоги чинного
законодавства та ст. 6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, заслухавши пояснення
представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини на яких ґрунтується
позов, оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті судом
встановлено наступне.

Між сторонами Публічним
акціонерним товариством
"Івано-Франківськгаз" та приватним
підприємцем Єресько Н.М. укладено
договір №2013/ТП-ПР-к-Кш-1227 від 28.12.2012року
на постачання природного газу за
регульованим тарифом , яким визначено
порядок та умови постачання, приймання
та обліку газу в 2013 р. Додатковою
угодою №4 від 30.12.2013року , строк дії
даного договору продовжено на 2014 рік.

Даним договором визначено
порядок та умови постачання
(споживання) природного газу
відповідачу за адресою м.Калуш, вул.
Малицької, 1 а /кафе , авто мийка/.

Згідно умов вищевказаного
договору постачальник (позивач)
здійснює споживачу (відповідачу)
постачання природного газу в обсягах і
порядку, передбачених договором для
забезпечення потреб споживача
(відповідача), а споживач (відповідач)
оплачує постачальнику (позивачу)
вартість газу і наданих послуг у
розмірах, строках, порядку та на умовах,
передбачених договором.

Згідно договору № 2013/ТП-ПР-к-Кш-1227
від 28.12.2012року оплата за газ та послуги
проводиться відповідачем (споживачем)
шляхом оплати 100% від вартості
запланованого обсягу газу на
розрахунковий рахунок позивача
(постачальника) за 5 календарних днів до
початку місяця поставки газу. У
випадку недоплати вартості послуг
відповідач(споживач) проводить
остаточний розрахунок не пізніше 5
числа місяця, наступного за
розрахунковим ( п.п.4.6.1., 4.6.3. договору).

Згідно договору № 2013/ТП-ПР-к-Кш-1227 від
28.12.2012року розрахунки за реалізований
споживачеві газ здійснюються за
цінами, що встановлюються за цінами,
що встановлюються національною
комісією, яка здійснює державне
регулювання у сфері енергетики.

Представником позивача в
засіданні суду зазначено, що за період
з січня 2014року та квітень 2014року
позивачем (постачальником) надано, а
відповідачем (споживачем) спожито 3025 м
куб природного газу, що
підтверджується актами
приймання-передачі природного газу, а
саме:

-акт№ 2013/ТП-ПР-к-Кш-1227 від 31.01.2014року
спожито 1280 м куб газу на суму 5401,90грн.

-акт №2013/ТП-ПР-к-Кш-1227 від 30.04.2014року
спожито 1745 м куб. газу на суму 9301,55грн.

Копії зазначених вище актів,
підписаних та скріплених печатками,
знаходяться в матеріалах справи і є
додатками до позовної заяви.

У зв'язку з наявною
заборгованістю 30.01.2014року відповідача
було відключено від газопостачання
шляхом пломбування ввідного крана. У
зв'язку з самовільним відновленням
06.05.14року відповідача відключено від
газопостачання шляхом опломбування
вхідних фланців з встановленням
заглушки.

Оскільки станом на 01 січня 2014року
заборгованість відповідача за
постачання природного газу становила
3276,45грн, а також протягом січня-березня
2014року відповідачем здійснено
часткову оплату в сумі 8660,00грн. то з
01.05.2014року за надані послуги згідно
договору становить 9319,90грн.

Станом на день звернення позивача
до суду відповідачем вартість послуг
не оплачена, остаточний розрахунок не
проведено. Основній борг відповідача
перед позивачем становить 9319,90грн.

Як наслідок, позивач направив
відповідачу претензію № 05/13/921 від
23.05.2014року, в якій просить погасити
основний борг. Відповідач відповіді не
надав, борг не погасив.

Згідно п. 6.1 договору за
невиконання або неналежне виконання
своїх зобов'язань за договором сторони
несуть відповідальність згідно з
договором і чинним законодавством
України.

Пунктом. 6.2.2 договору сторони
погодили, що у разі порушення
споживачем строків оплати,
передбачених розділом 4 договору, зі
споживача стягується пеня в розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла в
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення платежу.

Позивач нарахував відповідачу
1008,08грн. пені.

Крім того, за порушення грошового
зобов'язання, на підставі ст. 625
Цивільного кодексу України, позивач
нарахував відповідачу 133,29грн. - 3%
річних та 829,47грн. - інфляційних втрат.

Станом на день звернення до
господарського суду
Івано-Франківської області борг
відповідача перед позивачем за
неналежне виконання умов договору
№2013/ТП-ПР-к-Кш-1227 становить 11290, 74грн., в
тому числі - 9319,90грн. основного боргу,
133,29грн -3% річних, 1008,08грн.-пеня, 829,47грн
-інфляційні збитки.

Беручи до уваги викладене вище
суд вважає за правильне позов
задоволити та виходить з наступних
підстав.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу
України між сторонами на підставі
договору виникли зобов'язальні
відносини.

Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст.629 Цивільного
кодексу України).

Приписами ст.712 Цивільного кодексу
України встановлено, що за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу
України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст.525,526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Відповідно до ст.628 Цивільного кодексу
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Однак, відповідач в супереч умовам
договору не оплатив в повному обсязі
грошові кошти за постачання природного
газу, внаслідок чого утворилась
заборгованість у розмірі 9319,90грн.,
яка підтверджується матеріалами
справи.

Відповідно до вимог ст. 610
Цивільного кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
неналежне виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.

Згідно зі ст.611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають наслідки, передбачені
договором або законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу
України передбачено, що неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до ст. 218
Господарського кодексу України,
підставою господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до ст.1 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Як вбачається з матеріалів
справи, за порушення відповідачем
(споживачем) строків оплати, позивач
нарахував відповідачу пеню, що
становить 1008,08грн.

Господарським судом за допомогою
ІПС "Законодавство", здійснено
перевірку поданого позивачем
розрахунку пені. Судом встановлено, що
позивачем вірно здійснено розрахунок
пені.

Відповідно до ст. 625 Цивільного
кодексу України, боржник, що прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної
норми, наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3% річних виступають способом
захисту майнового права та інтересу,
який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення грошових коштів внаслідок
інфляційних процесів та отриманні
компенсації (плати) від боржника за
користування утримуваними ним
грошовими коштами, належними до сплати
кредиторові. Причому, вимагати сплати
суми боргу з врахуванням індексу
інфляції та три проценти річних є
правом кредитора, яке він може
реалізувати, а може від нього
відмовитися.

Господарським судом встановлено
факт прострочення грошового
зобов'язання відповідачем та здійснено
перевірку поданого позивачем
розрахунку 3 % річних, що становлять
133,29грн. та інфляційних втрат, що
становлять 829,47грн. Згідно з
арифметичним розрахунком, проведеним
судом за допомогою ІПС
"Законодавство", з відповідача на
користь позивача підлягає стягненню 3%
річних в розмірі 133,29грн. та
829,47грн. інфляційних втрат. Позивач
вірно провів розрахунок.

Відповідач взяті на себе
зобов'язання за договором не виконав,
тобто не виконав визначені на розсуд
сторонами і погоджені ними умови
договору, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства. Відповідач порушив
договірні зобов'язання що стосуються
оплати за природній газ. Позивачем
доведено обставини, на які він
посилався. Відповідачем позовні вимоги
доказами не спростовано. На момент
звернення до суду відповідач борг не
погасив.

Відповідно до ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

З огляду на фактичні обставини
справи, суд прийшов до висновку про
наявність правових підстав для
задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст.49
Господарського процесуального кодексу
слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції
України, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод,
Законом України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", ст.ст.11,202,509,525,526,530,610,611,625,628
Цивільного кодексу України,
ст.ст.193,216,230 Господарського кодексу
України, ст.ст.4-7,33,43,49, ст. 82 -85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерного
товариства "Івано - Франківськгаз" до
физичної особи- підприємця Єресько
Наталія Михайлівна, вул. Яремчука,4 , м.
Калуш, Івано-Франківська область про
стягнення заборгованості за
постачання природного газу відповідно
до умов договору №2013/ТП-ПР-к-Кш-1227 на
загальну суму 11290, 74грн., в тому числі -
9319,90грн. основного боргу, 133,29грн -3%
річних, 1008,08грн.-пеня, 829,47грн
-інфляційні збитки - задовольнити.

Стягнути з физичної особи - підприємця
Єресько Наталія Михайлівна, вул.
Яремчука,4 , м. Калуш, Івано-Франківська
область (код ЄДРПОУ ) на користь
Публічного акціонерного товариства по
газопостачанню та газифікації
"Івано-Франківськгаз" в особі
Калуського управління по експлуатації
вул. Ленкавського, 20, м.
Івано-Франківськ () -
9319,90грн. (дев'ять тисяч триста
дев'ятнадцять грн. 90коп. основного
боргу, 133,29грн. (сто тридцять три грн.
29коп.) -3% річних, 1008,08грн. (одна тисяча
вісім грн. 08коп.) пені та 829,47грн.
(вісімсот двадцять дев'ять грн.47коп.)
-інфляційних втрат, 1827,00грн. (одну
тисячу вісімсот двадцять сім грн.00коп.)
судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Шкіндер П.А.

Повне рішення складено 09.10.2014року

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

Помічник судді Бандурка В.Ю. 09.12.2014року