м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
міста Києва у складі головуючого судді
Чинчин О.В., при секретарі судового
засідання Бігмі Я.В., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Косметичне
об'єднання «СВОБОДА - УКРАЇНА»
до Фізичної особи -
підприємця Шереметьєва Олексія
про стягнення
заборгованості в розмірі 22 808 гривень 60
від Позивача: Черевко А.С.
(представник за Довіреністю);
від Відповідача: не з'явились;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Косметичне
об'єднання «СВОБОДА - УКРАЇНА» (надалі
також - «Позивач») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Фізичної особи - підприємця
Шереметьєва Олексія Євгеновича
(надалі також - «Відповідач») про
стягнення заборгованості в розмірі 22 808
Позовні вимоги вмотивовано тим, що 12
серпня 2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Косметичне об'єднання «СВОБОДА -
УКРАЇНА» (Постачальник) та Фізичною
особою - підприємцем Шереметьєвим
Олексієм Євгеновичем (Покупець) було
укладено Договір поставки товару №444,
відповідно до умов якого Постачальник
зобов'язався передати у власність
Покупця Товар у відповідності із
поданими Покупцем замовленнями, а
Покупець зобов'язався прийняти Товар
та своєчасно сплачувати його вартість
на умовах Даного Договору. Як зазначає
Позивач, заборгованість Відповідача за
вказаним Договором становить 21 519
гривень 84 копійок. Відповідно до
банківської виписки з рахунку
Відповідача остання оплата за
отриманий Товар була здійснена 08.08.2013 р.
за погашення заборгованості за
видатковими накладними за червень -
серпень 2012 року. Крім того, враховуючи
неналежне виконання Відповідачем умов
договору поставки, Позивач просить суд
стягнути з Фізичної особи - підприємця
Шереметьєва Олексія Євгеновича 3%
річних у розмірі 1 288 гривень 76 копійок,
сплачений при подачі до суду судовий
збір у розмірі 1827 гривень 00 копійок та
витрати за послуги адвоката у розмірі 3
000 гривень 00 копійок.
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 05.11.2014 р. порушено провадження у
призначено на 19.11.2014 р.
18 листопада 2014 року через загальний
відділ діловодства суду (канцелярію)
від Відповідача надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи, у
зв'язку з неможливістю уповноваженого
представника бути присутнім в судовому
19 листопада 2014 року через загальний
відділ діловодства суду (канцелярію)
від Позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі від
В судовому засіданні 19.11.2014 року
представник Позивача надав суду усні
пояснення по справі. Представник
відповідача в судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, вимоги ухвали суду про порушення
провадження по справі від 05.11.2014 року не
Суд, ознайомившись з матеріалами
справи, керуючись ст. 38 Господарського
процесуального кодексу України, з
метою повного та всебічного розгляду
спору, прийшов до висновку щодо
зобов'язання Відповідача надати докази
на підтвердження сплати грошових
коштів Товариству з обмеженою
відповідальністю «КОСМЕТИЧНЕ
ОБ'ЄДНАННЯ «СВОБОДА-Україна» за
поставлений товар за Договором №444 від
Враховуючи вищевикладене, Ухвалою
Господарського суду міста Києві від 19
листопада 2014 року відкладено розгляд
справи на 04 грудня 2014 року.
В судовому засіданні 04 грудня 2014 року
представник Позивача надав усні
пояснення по суті спору, якими
підтримав вимоги та доводи позовної
заяви. Представник Відповідача в
судове засідання не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, що підтверджується відміткою
про відправлення на Ухвалі
Господарського суду міста Києва від
За змістом пункту 32 інформаційного
листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання, порушені у доповідних
записках господарських судів України у
першому півріччі 2009 року щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України», якщо
відмітка про відправку, зроблена у
встановленому порядку на першому
примірникові процесуального
документа, оформлена відповідним
чином, вона, як правило, є
підтвердженням розсилання
процесуального документа сторонам та
іншим особам, які брали участь у справі,
а коли йдеться про ухвалу, де
зазначається про час і місце судового
засідання, - підтвердженням
повідомлення про час і місце такого
Відповідно до інформації розміщеної на
веб-сайті Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр»,
місцезнаходженням Фізичної особи -
підприємця Шереметьєва Олексія
ЧОКОЛІВСЬКИЙ, будинок 19, квартира 43.
Суд зазнає, що Ухвали Господарського
направлялись на адресу Фізичної особи -
підприємця Шереметьєва Олексія
Євгеновича, зазначену на веб-сайті
Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр».
Таким чином, Суд приходить до висновку,
Відповідач про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
Приймаючи до уваги, що Відповідач був
належним чином повідомлений про дату
та час судового засідання, враховуючи,
що матеріали справи містять достатньо
документів для розгляду справи по суті,
Суд вважає, що неявка в судове
засідання представника Відповідача не
є перешкодою для прийняття Рішення у
даній справі.
Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 04 грудня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України, в судовому засіданні складено
протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

12 серпня 2010 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю
«Косметичне об'єднання «СВОБОДА -
УКРАЇНА» (Постачальник) та Фізичною
особою - підприємцем Шереметьєвим
Олексієм Євгеновичем (Покупець) було
укладено Договір поставки товару №444,
відповідно до умов якого Постачальник
зобов'язався передати у власність
Покупця Товар у відповідності із
поданими Покупцем замовленнями, а
Покупець зобов'язався прийняти Товар
та своєчасно сплачувати його вартість
на умовах Даного Договору.

Відповідно до пункту 4.1 Договору
вартість партії Товару визначається в
накладних виписаних на підставі
Замовлення згідно з цінами,
затвердженими сторонами в
специфікації.

Згідно з пунктом 4.2 Договору Покупець
перераховує кошти за поставлену партію
товару після спливу 60 банківських днів
з моменту отримання товару.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач зазначає, що на виконання умов
Договору в період з 19.09.2012 року по 14.12.2012
року Позивачем було поставлено
Фізичній особі - підприємцю
Шереметьєву Олексію Євгеновичу
продукцію, що підтверджується
відповідними видатковими накладними,
проте Відповідач за поставлений товар
розрахувався частково. Отже,
заборгованість за поставлений товар
становить 21 519 гривень 84 копійок. Крім
того, враховуючи не виконання
Відповідачем умов Договору поставки,
Позивач просить Суд стягнути з
Фізичної особи - підприємця
Шереметьєва Олексія Євгеновича 3%
річних у розмірі 1 288 гривень 76 копійок.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Косметичне
об'єднання «СВОБОДА - УКРАЇНА»
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Внаслідок укладення Договору поставки
товару №444 від 12.08.2010 року між сторонами
згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11
Цивільного кодексу України, виникли
цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті
193 Господарського кодексу України до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (частина 1 статті 627
Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу
України визначено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного
кодексу України, договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Частиною першою статті 193
Господарського кодексу України
встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Не допускаються одностороння відмова
від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом, а також
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором не
було виконано належним чином (частина 7
статті 193 Господарського кодексу
України).

Згідно приписів ст. 712 Цивільного
кодексу України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов Договору поставки
товару №444 від 12.08.2010 року за період з
19.09.2012 року по 14.12.2012 року Позивач
передав у власність Товар у
відповідності із поданими Покупцем
замовленнями, а Покупець в свою чергу
приймав вказаний Товар, що
підтверджується відповідними
видатковими накладними, які оформлені
належним чином та підписані
уповноваженими представниками сторін
і скріплені печатками підприємств без
зауважень та заперечень, в
добровільному порядку.

Як становлено Судом, станом на 12.12.2013
року Відповідач за поставлений товар
не розрахувався та розмір
заборгованості складає 21 519 гривень 84
копійок, що також підтверджується
Актом взаємних розрахунків, за яким
станом на 12.12.2013 року заборгованість
Фізичної особи - підприємця
Шереметьєва Олексія Євгеновича перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Косметичне
об'єднання «СВОБОДА - УКРАЇНА» складає
21 519 гривень 84 копійки, який оформлений
належним чином та підписаний
уповноваженими представниками сторін
і скріплений печатками підприємств без
зауважень та заперечень, в
добровільному порядку.

Однак, матеріали справи не містять
жодних належних та допустимих доказів
відповідно до статей 33, 34, 36
Господарського процесуального кодексу
України на підтвердження сплати
Відповідачем грошових коштів
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Косметичне
об'єднання «СВОБОДА - УКРАЇНА» в
розмірі 21 519 гривень 84 копійок за
Договором поставки товару №444 від
12.08.2010 року.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в
порушення вищезазначених норм
Цивільного кодексу України та умов
Договору поставки, не здійснив оплату
вартості товару в повному обсязі, тобто
не виконав свої зобов'язання належним
чином, а тому позовні вимоги щодо
стягнення 21 519 гривень 84 копійок - суми
основної заборгованості є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

При зверненні до суду Позивач також
просив стягнути з Відповідача на його
користь 3% річних за загальний період
прострочки з 09.01.2013 р. по 30.10.2014 р. у
розмірі 1 288 гривень 76 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитору
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Сплата трьох процентів річних від
простроченої суми (якщо інший їх розмір
не встановлений договором або законом)
не має характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013
року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних,
як плати за користування чужими
грошовими коштами за період прострочки
Відповідачем сплати за отриманий товар
за Договором поставки товару №444 від
12.08.2010 року за загальний період
прострочки з 09.01.2013 р. по 30.10.2014 р.
вважає, що ця частина позовних вимог
також підлягає задоволенню в повному
обсязі та до стягнення з Відповідача на
користь Позивача підлягає 3% річних у
розмірі 1 288 грн. 76 коп., як плати за
користування чужими грошовими коштами
в період прострочки виконання
Відповідачем його грошового
зобов'язання за загальний період з
09.01.2013 року по 30.10.2014 року.

Позивачем також заявлені позовні
вимоги про стягнення з Фізичної особи -
підприємця Шереметьєва Олексія
Євгеновича витрат за послуги адвоката
в розмірі 3 000 гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи.

Витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката, визначаються у
порядку, встановленому Законом
України «Про адвокатуру» (частина 3
статті 48 Господарського
процесуального кодексу України).

Згідно з приписами статті 1 Закону
України «Про адвокатуру і адвокатську
діяльність» адвокат - це фізична
особа, яка здійснює адвокатську
діяльність на підставах та в порядку,
що передбачені цим Законом.
Адвокатська діяльність здійснюється
на підставі договору про надання
правової допомоги. Документами, що
посвідчують повноваження адвоката на
надання правової допомоги, можуть бути:
договір про надання правової допомоги;
довіреність; ордер; доручення органу
(установи), уповноваженого законом на
надання безоплатної правової допомоги
(стаття 26 Закону України «Про
адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Витрати позивачів та відповідачів,
третіх осіб, пов'язані з оплатою ними
послуг адвокатів, адвокатських бюро,
колегій, фірм, контор та інших
адвокатських об'єднань з надання
правової допомоги щодо ведення справи
в господарському суді, розподіляються
між сторонами на загальних підставах,
визначених частиною 5 статті 49
Господарського процесуального кодексу
України. Відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом за
наявності документального
підтвердження витрат, як-то угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордеру адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

За змістом приписів частини 3 статті 48
та частини 5 статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
можливе покладення на сторони у справі
як судових витрат тільки тих сум, які
були сплачені стороною за отримання
послуг саме адвоката (у розумінні
пункту 1 статті 1 та частини першої
статті 6 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську
діяльність»). З наведеним
узгоджується позиція, викладена у
Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
року №7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VІ Господарського
процесуального кодексу України».

Частиною 5 статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що суми, які підлягають
сплаті за проведення судової
експертизи, послуги перекладача,
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються: при
задоволенні позову - на відповідача,
при відмові в позові - на позивача; при
частковому задоволенні позову - на
обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, Суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні цієї частини позовних
вимог Товариства з обмеженою
відповідальністю «Косметичне
об'єднання «СВОБОДА - УКРАЇНА»,
оскільки всупереч ст.ст. 33, 34, 36
Господарського процесуального кодексу
України Позивачем не надано Суду
належних та допустимих доказів
документального підтвердження витрат
на суму саме у розмірі 3 000 гривень,
оскільки матеріали справи містять лише
акт №1 здачі - прийняття наданих послуг
на суму 1500 гривень 00 копійок, проте
відсутнє будь - яке платіжне доручення
або інший документ, який підтверджує
сплату відповідних послуг.

Таким чином, з Фізичної особи -
підприємця Шереметьєва Олексія
Євгеновича на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Косметичне об'єднання «СВОБОДА -
УКРАЇНА» підлягає стягненню борг у
розмірі 21 519 гривень 84 копійок та 3%
річних в розмірі 1 288 гривень 76 копійок.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю «Косметичне
об'єднання «СВОБОДА - УКРАЇНА» -
задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця Шереметьєва Олексія
Євгеновича (03186, м.Київ, БУЛЬВАР
ЧОКОЛІВСЬКИЙ, будинок 19, квартира 43,
Ідентифікаційний номер ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Косметичне
об'єднання «СВОБОДА - УКРАЇНА» (03148,
м.Київ, ВУЛИЦЯ ГНАТА ЮРИ, будинок 9,
кімната 414, Ідентифікаційний код
юридичної особи 35121340) заборгованість у
розмірі 21 519 (двадцять одна тисяча
п'ятсот дев'ятнадцять) гривень 84
(вісімдесят чотири) копійки та 3% річних
в розмірі 1 288 (одна тисяча двісті
вісімдесят вісім) гривень 76 (сімдесят
шість) копійок.

3. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця Шереметьєва Олексія
Євгеновича (03186, м.Київ, БУЛЬВАР
ЧОКОЛІВСЬКИЙ, будинок 19, квартира 43,
Ідентифікаційний номер ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Косметичне
об'єднання «СВОБОДА - УКРАЇНА» (03148,
м.Київ, ВУЛИЦЯ ГНАТА ЮРИ, будинок 9,
кімната 414, Ідентифікаційний код
юридичної особи 35121340) 1827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) гривень
судового збору.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

5. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

6.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 05 грудня 2014 року.

Суддя
О.В.
Чинчин