номер провадження справи 9/14/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014
Справа № 908/4186/13

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Родовід Банк" (04136, м. Київ,
вул. Північно-Сирецька, 1-3;
адреса для листування: 04070, м. Київ, вул.
Сагайдачного, буд. 17)

до відповідачів: 1 Товариства з
обмеженою відповідальністю "АДМІН" (69071,
м. Запоріжжя, вул.
Чарівна, 119-А, кв. 241)

2 Виконавчого
комітету Запорізької міської ради (69105,
м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206)

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
позивача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації" (69063, м. Запоріжжя, вул.
Горького, 23)

про визнання частково незаконним та
скасування рішення, визнання
припиненим права власності, визнання
права власност

Колегія суддів у складі: Головуючий -
Боєва О.С.,

Судді: Кагітіна
Л.П.,

Зінченко Н.Г.

За участю представників:

Від позивача: Даценко В.С. (дов. № 109 від
01.07.14)

Від відповідача-1: Балтуцька О.М. (дов. №
б/н від 24.01.14)

Від відповідача-2: не з'явився

Від третьої особи: не з'явився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про визнання частково
незаконним та скасування рішення
виконавчого комітету Запорізької
міської ради від 26.05.2011р. № 233/5 в частині
реєстрації права власності за ТОВ
"АДМІН" на нежитлові приміщення площею
455 кв.м, за адресою: м. Запоріжжя, вул.
Волгоградська, 26а, приміщення 1; про
визнання припиненим права власності
ТОВ "АДМІН" на нежитлові приміщення 455
кв.м, за адресою: м. Запоріжжя, вул.
Волгоградська, 26а, приміщення 1; про
визнання за ПАТ "Родовід Банк" права
власності на нежитлові приміщення 455
кв.м, за адресою: м. Запоріжжя, вул.
Волгоградська, 26а, приміщення 1.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 20.02.2014р.
позовна заява прийнята до розгляду,
порушено провадження у справі № 908/4186/13.

Розпорядженням в.о. голови
господарського суду Запорізької
області від 09.09.2014р. № 01-04/93/14 справу
передано на розгляд колегії суддів у
складі: головуючий суддя: Боєва О.С.,
судді: Кагітіна Л.П., Зінченко Н.Г.
Ухвалою суду від 09.09.2014р. справу
прийнято до провадження, судове
засідання призначено на 01.10.2014р.
Ухвалою від 29.09.2014р. у зв'язку з
відрядженням судді Боєвої О.С. розгляд
справи відкладено на 22.10.2014р. Ухвалою
суду від 22.10.2014р. розгляд справи
відкладено на 10.11.2014р. Ухвалою суду від
10.11.2014р. на підставі ст. 69 ГПК України
продовжено строк розгляду спору у
справі на п'ятнадцять днів - до 25.11.2014р.,
розгляд справи відкладено на 19.11.2014р.

19.11.2014р. справу розглянуто, оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. За усним клопотанням позивача,
починаючи з судового засідання 27.03.2014р.,
суд здійснював фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, а саме: програмно-апаратного
комплексу "Оберіг". 19.11.2014р., за
клопотанням сторін, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

10.11.2014р. до господарського суду від
позивача надійшла письмова заява про
зміну предмету позову, в якій позивач
просить: 1) визнати частково незаконним
та скасування рішення виконавчого
комітету Запорізької міської ради від
26.05.2011р. № 233/5 в частині реєстрації
права власності за ТОВ "АДМІН" на
нежитлові приміщення площею 455 кв.м, за
адресою: м. Запоріжжя, вул.
Волгоградська, 26а, приміщення 1; 2)
визнати припиненим право власності ТОВ
"АДМІН" на нежитлові приміщення площею
520 кв.м, за адресою: м. Запоріжжя, вул.
Волгоградська, 26а, приміщення 1; 3)
визнати за ПАТ "Родовід Банк" право
власності на нежитлові приміщення
площею 520 кв.м, за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Волгоградська, 26а, приміщення 1.

У судовому засіданні 10.11.2014р.
представник позивача підтримав подану
заяву про зміну предмету позову.

Під предметом позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо захисту права та охоронюваного
законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає
зміну вимоги, з якою позивач звернувся
до відповідача, а зміна підстав позову -
це зміна обставин, на яких ґрунтується
вимога позивача. Одночасна зміна і
предмета, і підстав позову не
допускається.

В своїй заяві позивач фактично уточнив
площу приміщення щодо якого заявлені
позовні вимоги, отже подана заява не є
за своїм змістом заявою про зміну
предмету позову. В той же час, заява не
суперечить приписам ст. 22 ГПК України
та прийнята судом до розгляду.

Таким чином, предметом розгляду справи
є позовні вимоги позивача про визнання
частково незаконним та скасування
рішення виконавчого комітету
Запорізької міської ради від 26.05.2011р. №
233/5 в частині реєстрації права
власності за ТОВ "АДМІН" на нежитлові
приміщення площею 455 кв.м, за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Волгоградська, 26а,
приміщення 1; 2) визнати припиненим
право власності ТОВ "АДМІН" на
нежитлові приміщення площею 520 кв.м, за
адресою: м. Запоріжжя, вул.
Волгоградська, 26а, приміщення 1; 3)
визнати за ПАТ "Родовід Банк" право
власності на нежитлові приміщення
площею 520 кв.м, за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Волгоградська, 26а, приміщення 1.

Позивач підтримав позовні вимоги на
підставах зазначених у позові з
урахуванням заяви, поданої позивачем в
судовому засіданні 10.11.2014р., зазначивши,
зокрема, про наступне. 08.08.2007р. між
позивачем та відповідачем був
укладений договір про дольову участь у
будівництві, за умовами якого
відповідач прийняв позивача у
фінансування будівництва нежитлових
приміщень житлового комплексну з
вбудованими приміщеннями торгівлі,
офісними приміщеннями та підземним
паркінгом. Відповідно до тексту
генерального договору на забудову №
131107 від 13.11.2007р. житловий комплекс
розташований за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Волгоградська, 26-А (Лермонтова, 1-
Волгоградська). Умовами договору
сторони погодили, що після закінчення
будівництва будинку та здачі його в
експлуатацію позивачу повинні бути
передані нежитлові приміщення
загальною площею 520кв.м., остаточний
розмір площі визначається на підставі
технічного паспорту на нежитлові
приміщення, виданого БТІ. Відповідно до
п. 2.1. договору фінішування будівництва
здійснюється позивачем у розмірі 100%
загальної вартості, передбаченої п. 1.5
договору. Позивач у повному обсязі
виконав своє зобов'язання здійснивши
04.09.2007р. фінансування в розмірі 100%
загальної вартості, а саме: на суму 5643375
грн. 22.10.2010р. введено в експлуатацію
Житловий комплекс, до складу якого
входять нежитлові приміщення, які
повинні бути передані позивачу. Однак,
відповідач не виконав зобов'язання
щодо передачі нежитлових приміщень.
Більш того, 14.10.2011р. відповідач оформив
за собою право власності на нежитлові
приміщення, площа на момент реєстрації
яких складала 455 мІ. Реєстрація права
власності нежитлових приміщень було
оформлено на підставі рішення
виконкому Запорізької міської ради від
26.05.2011р. № 233/5. Таким чином, дане рішення
підлягає частковому скасуванню, а саме:
в частині реєстрації права власності
на нежитлові приміщення площею 455 мІ.
Листом № 163 від 30.10.2014р. відповдіач-1
повідомив позивача, що площа приміщень
в складає 520 мІ, як то було передбачено
договором, зщо підтверджується
технічним паспортом. У зв'язку з чим,
позивач на підставі тс.ст.193, 216-218, 230, 231,
234 ГК України, ст.ст. 16, 257, 331, 525, 525, 530, 550,
552, 610-612, 625, 629 ЦК Украйни, ст. 20 Закону
України «Про інвестиційну діяльність»,
просить позов задовольнити.

Відповідач-1 проти позову заперечив про
що зазначив у своєму відзиві на позов,
який надійшов до суду 18.03.2014р., зокрема,
з наступних підстав. 08.08.2007р. між
позивачем та відповідачем був
укладений договір про дольову участь у
будівництві, пунктом 1.4 якого сторони
визначили, що протягом 10 днів з моменту
введення будинку в експлуатацію ТОВ
«Адмін» передає позивачу
профінансовані нежитлові приміщення
за актом прийому-передачі. Готовий
будівництвом об'єкт введено в
експлуатацію 25.10.2010р та видано
Сертифікат відповідності № ЗП 000645 від
25.10.2010р., про що відповідач повідомив
позивача листом № 84 від 26.11.2010р. Також
відповідач зазначив, що між сторонами
був укладений договір на генеральну
забудову № 131107 від 13.11.2007р., за умовами
якого ризик недостатності залучених
для фінансування на спорудження
об'єкту будівництва було покладено на
ТОВ «Адмін». При цьому, на весь об'єкт
будівництва за адресою: вул.
Волгоградська, 26-А (вул. Лермонтова, 1-
Волгоградська) було накладено
обтяження іпотекою на користь ПАТ
«Родовід Банк». Після введення
готового будівництвом об'єкту до
експлуатації ПАТ «Родовід Банк» не
реагував на вимоги відповідача щодо
зняття обтяження іпотекою та
виключення з реєстрів відповідних
записів, наявність яких не давала змоги
ТОВ «Амін» оформити право власності на
житлові приміщення за фізичними
особами - довірителями ФФБ, та
здійснювати продаж збудованих за
рахунок відповідача житлових
приміщень. З метою зняття обтяження
іпотекою збудованих приміщень ТОВ
«Адмін» був вимушений зареєструвати
право власності а весь збудований
об'єкт, однак це не допомогло зняти
іпотеку ПАТ «Родовід Банк» та уникнути
судового врегулювання спору з приводу
звільнення збудованого нерухомого
майна від обтяження. Що стосується
вимог про припинення права власності,
відповдіач-1 зазначив, що позивачем
взагалі не наведено жодної обставини з
якими закон пов'язує припинення права
власності. Вирішення спору щодо
визнання частково незаконним та
скасування рішення виконкому
Запорізької міської ради від 26.05.2011р. №
233/5 відноситься до компетенції
адміністративного суду та не підлягає
розгляду господарським судом через не
підвідомчість. Просить припинити
провадження у справі в частині
позовних вимог про визнання частково
незаконним та скасування рішення
виконкому Запорізької міської ради, в
іншій частині позовних вимог -
відмовити. Також відповдіач-1 зазначив,
що позивач звернувся до господарського
суду Запорізької області з позовом
17.12.2013р., тобто після спливу строку
позовної давності. У зв'язку з чим,
відповідач просить застосувати
позовну давність та відмовити позивачу
у задоволенні позову через сплив
строку позовної давності. Про
застосування строків позовної
давності відповідач також звернувся до
суду з окремою заявою, яка надійшла
18.03.2014р.

Відповідач - 2 у своєму відзиві на
позовну заяву, який надійшов до суду
04.08.2014р., зазначив, що позовна вимога про
скасування свідоцтва про право
власності та вимога про визнання
частково незаконним рішення виконкому
Запорізької міської ради є спором
адміністративної юрисдикції. Інші
вимоги позивача не зачіпають прав
виконкому Запорізької міської ради.

Представник третьої особи у
судовому засіданні 02.06.2014р. надав для
огляду суду матеріали інвентарної
справи щодо спірного об'єкту
нерухомості. Письмових пояснень по
суті спору не надав.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу
розглянуто за наявними матеріалами,
які суд визнав достатніми для
вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

08.08.2007р. між Відкритим
акціонерним товариством "Родовід Банк"
(правонаступником всіх прав та
обов'язків якого є Публічне акціонерне
товариство "Родовід Банк", сторона-2,
позивач у справі) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "АДМІН"
(сторона-1, відповідач-1 у справі) був
укладений договір про дольову участь у
будівництві, відповідно до умов якого,
сторона-1 приймає сторону-2 у
фінансування будівництва нежитлових
приміщень житлового комплексу з
вбудованими приміщеннями торгівлі,
офісними приміщеннями та підземним
паркінгом, що будується за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Лермонтова,1. Сторона-2
здійснює фінансування цього
будівництва в обсягах та в порядку, що
передбачені цим договором (п. 1.1.
договору).

З пункту 1.2. договору, зокрема,
вбачається, що цільове призначення
нежитлових приміщень - розміщення
банківської установи. Розмір загальної
площі нежитлових приміщень
(офіс-студіо) складає 520 кв.м., з яких:
приміщення підвалу загальною площею 146
кв.м., приміщення першого поверху
загальною площею 187 кв.м. та приміщення
другого поверху загальною площею 187
кв.м. Остаточний розмір площі
визначається на підставі технічного
паспорту на нежитлові приміщення,
виданого БТІ.

Пунктом 1.3. договору визначено
строк закінчення та дату введення
житлового комплексу з вбудованими
приміщеннями торгівлі, офісними
приміщеннями та підземним паркінгом,
що будується за адресою: .м. Запоріжжя,
вул. Лермонтова, 1, в експлуатацію -
15.06.2009р.

Згідно п. 1.4. за умови здійснення
фінансування у повному обсязі
стороною-2 згідно умов цього договору,
сторона-1 протягом 10 робочих днів з
моменту введення будинку в
експлуатацію за актом
приймання-передачі (додаток № 1 до
цього договору) передає стороні-2
профінансовані нежитлові приміщення з
наданням документів на ці приміщення.

Відповідно до п. 1.5. договору
загальна вартість усієї площі
нежитлових приміщень становить 1117500
дол. США. Загальна вартість усієї площі
відповідно до офіційного курсу
Національного банку України на дату
укладання цього договору складає 5643375
грн. в т.ч. ПДВ 940562,50 грн.

Згідно з п. 2.1. договору
фінансування будівництва стороною-2
здійснюється наступним чином: 100%
загальної вартості, передбаченої п. 1.5
цього договору сплачується стороною-2
стороні-1 протягом 5 робочих днів з
моменту набрання чинності цим
договором.

Усі розрахунки за цим договором
здійснюються шляхом безготівкового
перерахування на поточні рахунки
сторін (п. 2.3.).

Відповідно до п. 4.1. договір
набирає чинності з моменту його
підписання уповноваженими
представниками сторін та скріплюються
печатками сторін і діє до повного
виконання обов'язків за цим договором.

04.09.2007р. позивач, на виконання
пунктів 1.5. та 2.1. договору, перерахував
на рахунок ТОВ «АДМІН» суму 5643375 грн., що
підтверджується меморіальним ордером
№ 12256 від 04.09.2007р., копія якого міститься
в матеріалах справи.

13.11.2007р. між Відкритим
акціонерним товариством "Родовід Банк"
(банк, позивач у справі) та Товариством
з обмеженою відповідальністю "АДМІН"
(забудовник, відповідач) був укладений
генеральний договір на забудову № 131107,
відповідно до умов якого, забудовник
зобов'язався за замовленням банку
збудувати у відповідності із
затвердженою проектно-кошторисною
документацією Житловий комплекс з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
торгівлі і підземним пакрінгом, який
розташований за будівельною адресою
вул. Волгоградська, 26-А (Лермонтова,1 -
Волгоградська) в м. Запоріжжя (п. 2.1.
генерального договору).

Пунктом 7.2. вказаного договору
сторони визначили, що після введення
об'єкта будівництва в експлуатацію
забудовник письмово повідомляє про це
банк, замовляє технічну документацію
на об'єкт будівництва і на кожний об'єкт
інвестування та передає банку довідку,
що містить дані щодо фактичної площі
об'єктів інвестування, а банк передає
забудовнику перелік довірителів, які
набули права отримати у власність
закріплені за ними об'єкти
інвестування. Зазначений перелік є
остаточним підтвердженням замовлення
на будівництво.

Відповідно до п.п. 9.1., 9.4. договору
останній вступає в силу з моменту його
підписання уповноваженими
представниками сторін. Договір
припиняється за умови повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.

25.10.2010р. введено в експлуатацію
закінчений будівництвом об'єкт:
житловий комплекс по вул.
Волгоградська, 26А у м. Запоріжжі, в т.ч.,
нежитлові приміщення. Зазначене
підтверджується Сертифікатом
відповідності № ЗП 000645 від 25.10.2010р.,
виданим на підставі акту готовності
об'єкта до експлуатації від 22.10.2010р.

26.05.2011р. рішенням виконкому
Запорізької міської ради від 26.05.2011р. №
233/5 «Про оформлення права власності на
квартири та нежитлові приміщення по
вул. Волгоградській, 26-А, за фізичними
та юридичними особами», вирішено
оформити право власності за фізичними
та юридичними особами на квартири та
нежитлові приміщення по вул.
Волгоградській, 26-а, згідно з додатками
1, 2 до рішення. Орендному підприємству
«Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації» оформити та видати
свідоцтва про право власності за
фізичними та юридичними особами на
квартири та нежитлові приміщення.
Фізичним та юридичним особам провести
в орендному підприємстві «Запорізьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації» реєстрацію права
власності на об'єкти нерухомості. Так,
згідно додатку № 2 рішення виконкому за
ТОВ «АДМІН» оформлюється право
власності, зокрема, на нежитлове
приміщення № 1 загальною площею 455 кв.м.,
розташоване в адміністративній
будівлі (літ. Б-7) по вул. Волгоградській,
26-а в м. Запоріжжі.

03.08.2011р., на підставі рішення
виконкому Запорізької міської ради від
26.05.2011р. № 233/5, виконавчим комітетом
Запорізької міської ради видано
Свідоцтво про право власності на
нерухоме майно власнику - ТОВ "АДМІН", на
нежитлове приміщення в
адміністративній будівлі (літ. Б-7), яке
знаходиться за адресою Запорізька
область, м. Запоріжжя, вул.
Волгоградська, 26а, приміщення № 1,
загальною площею 455 кв.м.

04.10.2011р. Орендним підприємством
«Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації» за ТОВ "АДМІН"
зареєстровано право власності на
нежитлове приміщення в
адміністративній будівлі (літ. Б-7), яке
знаходиться за адресою Запорізька
область, м. Запоріжжя, вул.
Волгоградська, 26а., приміщення № 1.
Зазначене підтверджується Витягом про
державну реєстрацію прав № 31536684 від
04.10.2011р.

Відповідно до Технічного
паспорту на нежитлове приміщення № 1,
виготовленого ТОВ «Регіональне бюро
технічної інвентаризації», станом на
21.10.2014р. загальна площа нежитлового
приміщення № 1, літ «Б-7», по вул.
Волгоградська, № 26 в м. Запоріжжі
становить 520 кв.м.

Як зазначив позивач, відповідач-1
не виконав свої зобов'язання за
договором щодо передачі
профінансованих нежитлових приміщень
позивачу. Натомість відповідач-1
оформив за собою право власності на
нежитлові приміщення.

Зазначене стало підставою для
звернення ПАТ "Родовід Банк" з позовом
до суду.

Статтею 1130 ЦК України
встановлено, що за договором про
спільну діяльність сторони (учасники)
зобов'язуються спільно діяти без
створення юридичної особи для
досягнення певної мети, що не
суперечить законові.

Статтею ж 1131 ЦК України визначено,
що умови договору про спільну
діяльність, у тому числі координація
спільних дій учасників або ведення
їхніх спільних справ, правовий статус
виділеного для спільної діяльності
майна, покриття витрат та збитків
учасників, їх участь у результатах
спільних дій та інші умови
визначаються за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом про
окремі види спільної діяльності.

Таким чином, договір про дольову
участь у будівництва від 08.08.2007р. за
своєю правовою природою є договором
про спільну діяльність.

Із змісту п. 3 Роз'яснень Вищого
арбітражного суду України від 28.04.1995р.
№ 02-5/302 вбачається, що договорами про
сумісну діяльність передбачаються
права і обов'язки сторін щодо
досягнення певної господарської мети
без створення суб'єкта права - окремої
юридичної особи. Грошові та інші
майнові внески учасників цього
договору, а також майно, створене або
придбане в результаті їх сумісної
діяльності, є спільною власністю
сторін, яка за своїм характером є
частковою (дольовою) власністю. Сумісна
діяльність може також здійснюватися
шляхом інвестування відповідно до
Закону України «Про інвестиційну
діяльність».

Частина 1 ст. 4 Закону України «Про
інвестиційну діяльність» визначає, що
об'єктами інвестиційної діяльності
можуть бути будь-яке майно, в тому числі
основні фонди і оборотні кошти в усіх
галузях економіки, цінні папери (крім
векселів), цільові грошові вклади,
науково-технічна продукція,
інтелектуальні цінності, інші об'єкти
власності, а також майнові права.

Згідно з ч. 5 ст. 7 Закону України
«Про інвестиційну діяльність»
інвестор має право володіти,
користуватися і розпоряджатися
об'єктами та результатами інвестицій,
включаючи реінвестиції та торговельні
операції на території України,
відповідно до законодавчих актів
України.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про
інвестиційну діяльність» основним
правовим документом, який регулює
взаємовідносини між суб'єктами
інвестиційної діяльності, є договір
(угода).

З умов договору про дольову
участь у будівництві від 08.08.2007р.
вбачається, що об'єктом інвестицій є
нежитлові приміщення житлового
комплексу з вбудованими приміщеннями
торгівлі, офісними приміщеннями та
підземним пакрінгом, за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Лермонтова, 1 (вул.
Волгоградська, 26-А).

Укладаючи договір по дольову
участь у будівництві сторони
визначили обов'язки кожної з них щодо
результатів сумісної діяльності, у
тому числі, обов'язок позивача
профінансувати будівництво нежитлових
приміщень, а обов'язок відповідача-1
передати позивачу профінансовані
нежитлові приміщення після введення
об'єкта в експлуатацію.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України
визначено, що право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 331 ЦК України
право власності на нову річ, яка
виготовлена (створена) особою,
набувається нею, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Як вже зазначалось та
підтверджується матеріалами справи
позивач у повному обсязі виконав своє
зобов'язання щодо фінансування
будівництва в розмірі 100% загальної
вартості усієї площі нежитлових
приміщень. Відповідач-1, в свою чергу,
своє зобов'язання щодо передачі
нежитлових приміщень разом з усіма
документами на приміщення, після
введення будинку в експлуатацію, не
здійснив, а навпаки оформив за собою
право власності на спірні нежитлові
приміщення.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України
передбачено, що суд визнає незаконним
та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

Відповідно до с. 1 ст. 393 ЦК України
правовий акт органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, який не відповідає
законові і порушує права власника, за
позовом власника майна визнається
судом незаконним та скасовується.

Відповідно до п. 2 роз'яснення Президії
Вищого арбітражного суду України від
26.01.2000 року № 02-5/35 «Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів» підставами для
визнання акта недійсним є
невідповідність його вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку з прийняттям відповідного акта
прав та охоронюваних законом інтересів
підприємства чи організації -позивача
у справі. Якщо за результатами розгляду
справи факту такого порушення не
встановлено, у господарського суду
немає правових підстав для задоволення
позову.

Рішення виконкому Запорізької міської
ради від 26.05.2011р. № 233/5 «Про оформлення
права власності на квартири та
нежитлові приміщення по вул.
Волгоградській, 26-А, за фізичними та
юридичними особами» прийнято, зокрема,
на підставі ст. 331 ЦК України.

Отже при його ухваленні було порушено
вимоги чинного законодавства, оскільки
імперативна норма зазначеної статті
дозволяє реєстрацію права власності на
новостворену річ за особою яка його
створила лише якщо інше не встановлено
договором або законом. Наявність же в
договорі пункту 1.4, яким передбачено
передачу нежитлових приміщень
позивачу, свідчить про незаконність
прийнятого рішення щодо оформлення
права власності на спірні нежитлові
приміщення за ТОВ «АДМІН».

Прийнятим виконкомом Запорізької
міської ради рішенням від 26.05.2011р. за №
233/5 порушено права та законні інтереси
позивача - ПАТ "Родовід Банк", оскільки
матеріалами справи підтверджено, що
право власності на нежитлові
приміщення площею 520 кв.м. житлового
комплексу з вбудовано-прибудованими
приміщеннями торгівлі і підземним
пакрінгом, який розташований за
будівельною адресою: вул.
Волгоградська, 26-А, належать ПАТ
"Родовід Банк".

За таких обставин рішення
виконавчого комітету Запорізької
міської ради від 26.05.2011р. № 233/5 «Про
оформлення права власності на квартири
та нежитлові приміщення по вул.
Волгоградській, 26-А за фізичними та
юридичними особами», в частині
реєстрації права власності за ТОВ
"АДМІН" не нежитлові приміщення площею
455 кв.м, що розташовані в
адміністративній будівлі (літ. Б-7) по
вул. Волгоградській, 26-А в м. Запоріжжі,
приміщення 1, є незаконним та підлягає
скасуванню.

Статтею 15 ЦК України визначено, що
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, одним
з способів захисту цивільних прав та
інтересів є, зокрема, визнання права.

Необхідною умовою захисту права
власності шляхом його визнання служить
підтвердження позивачем своїх прав на
майно.

Суд, оцінивши надані докази у їх
сукупності, дійшов до висновку, що
представлені позивачем документи та
докази достатньо свідчать про набуття
ним права власності на зазначений у
позові об'єкт нерухомого майна.

За таких обставин, позовні вимоги про
визнання за позивачем права власності
на нежитлові приміщення площею 520 кв.м,
за адресою: м. Запоріжжя, вул.
Волгоградська, 26а, приміщення № 1, є
законними, обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу про
визнання припиненим права власності
ТОВ "АДМІН" на нежитлові приміщення 520
кв.м, за адресою: м. Запоріжжя, вул.
Волгоградська, 26а, приміщення № 1.
Зазначена позовна вимога є за своєю
суттю вимогою про встановлення факту,
що має юридичне значення. Цей факт може
встановлюватися господарським судом
при існуванні та розгляді між
сторонами договору спору про право
цивільне. Його встановлення є
елементом оцінки фактичних обставин
справи та обґрунтованості вимог у разі
виникнення спору між сторонами і не
може самостійно розглядатися в окремій
справі.

Вимога про визнання факту, як
спосіб захисту права, чинним
законодавством не передбачена.

Таким чином, обраний позивачем спосіб
захисту прав не відповідає способам,
встановленим чинним законодавством, і,
як наслідок, не призводить до
поновлення його порушеного права. У
задоволені позову в цій частині
позовних вимог слід відмовити.

Таким чином, в цілому, позовні вимоги
задовольняються частково.

Щодо заяви відповідача-1 про
застосування строків позовної
давності слід зазначити, що відповідно
ст. 257 ЦК України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Приписами ст. 261 ЦК України визначено,
що перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила. За зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання.

Пунктом 1.4. договору про дольову участь
у будівництві від 08.08.2007р. сторонами
визначено, що відповдіач-1 протягом 10
робочих днів з моменту введення
будинку в експлуатацію за актом
приймання-передачі передає позивачу
профінансовані нежитлові приміщення з
наданням документів на ці приміщення.

Як свідчать матеріали справи, 29.11.2010р.
ТОВ «Адмін» направив на адресу ТОВ
"Родовід Банк" лист за вих. № 84 від
26.11.2010р., в якому, зокрема, зазначив, що
житловий комплекс з
вбудовано-прибудованими приміщеннями
по вул. Лермонтова, 1 - вул.
Волгоградській, 26-А в м. Запоріжжі, який
виступав об'єктом будівництва, згідно
генерального договору на забудову №
131107 від 13.11.2007р., готовий до
експлуатації. Даний лист був отриманий
позивачем 17.12.2010р., про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення, копія якого міститься в
матеріалах справи. Таким чином, саме
17.12.2010р. позивачу стало відомо про
введення будинку в експлуатацію та,
відповідно, про порушення його прав.

Згідно п. 4.4.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування строків
позовної давності у вирішення
господарських спорів» № 10 від 29.05.2013р.
днем подання позову слід вважати дату
поштового штемпеля підприємства
зв'язку, через яке надсилається позовна
заява (а в разі подання її
безпосередньо до господарського суду -
дату реєстрації цієї заяви в
канцелярії суду).

Позивач звернувся з позовною заявою до
господарського суду Запорізької
області 17.12.2013р., про що свідчить
поштовий штемпель підприємства зв'язку
на конверті.

Отже, позивач звернувся до суду в межах
трирічного строку, а тому підстав для
застосування строків позовної
давності немає. У задоволенні заяви про
застосування строків позовної
давності відмовлено.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі
сплати судового збору покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати частково незаконним та
скасувати рішення виконавчого
комітету Запорізької міської ради від
26.05.2011р. № 233/5 «Про оформлення права
власності на квартири та нежитлові
приміщення по вул. Волгоградській, 26-А
за фізичними та юридичними особами» в
частині реєстрації права власності за
ТОВ "АДМІН" (код ЄДРОПУ 33134232) на
нежитлові приміщення площею 455 кв.м, що
розташовані за адресою: м. Запоріжжя,
вул. Волгоградській, 26а, приміщення № 1.

Визнати за Публічним акціонерним
товариством "Родовід Банк" (04136, м. Київ,
вул. Північно-Сирецька, 1-3;
) право власності на
нежитлові приміщення площею 520 кв.м, за
адресою: м. Запоріжжя, вул.
Волгоградська, 26а, приміщення № 1.

У задоволенні іншої частини позову -
відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "АДМІН" (69071, м.
Запоріжжя, вул. Чарівна, 119-А, кв. 241; ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
(04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3;
) суму 68820 (шістдесят
вісім тисяч вісімсот двадцять) грн.
витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з виконавчого комітету
Запорізької міської ради (69105, м.
Запоріжжя, пр. Леніна, 206; ) на користь Публічного
акціонерного товариства "Родовід Банк"
(04136, м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 1-3;
) суму 1147 (одна тисяча
сто сорок сім) витрат зі сплати
судового збору.

Головуючий суддя
О.С. Боєва

Суддя
Л.П. Кагітіна

Суддя
Н.Г. Зінченко

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання.
Повне рішення підписано 19.11.2014р.