м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/8363/14 09.09.14
За позовом Приватного акціонерного
товариства «Автомобільна група
До Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторз»
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача фізична особа Косматенко
Про визнання недійсним рішення та
скасування штатного розпису
Суддя Ващенко Т.М.
Представники учасників судового
Від позивача: Лущин О.О. представник за
довіреністю № 046-050-ю від 19.05.14.
Від відповідача: Андрейків О.В.
представник за довіреністю № б/н від
Від третьої особи: Косматенко В.І.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
«Автомобільна група «Віпос» (далі -
позивач) звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторз»
(далі - відповідач) про:
- визнання недійсним з моменту
прийняття рішення Генерального
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторз»
Косматенка Віталія Івановича про
затвердження штатного розпису від
- скасування штатного розпису від 01.04.12.
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторз».
Обґрунтовуючи свої позовні вимоги
позивач стверджує, що жодних загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю «Джерман
Моторз» про затвердження штатного
розпису від 01.04.12. не проводилось, а
вказаний розпис був затверджений не
протоколом загальних зборів учасників
відповідача, а рішенням Генерального
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторз»
Косматенка Віталія Івановича, що є
підставою для визнання недійним
зазначеного рішення та скасування
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.05.14. порушено провадження у
справі № 910/8363/14 та призначено її до
розгляду на 03.06.14.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.06.14. на підставі ст. 27
Господарського процесуального кодексу
України залучено до участі у даній
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача - фізичну
особу Косматенка В.І., на підставі ст. 77
Господарського процесуального кодексу
України відкладено розгляд справи на
В судовому засіданні 17.06.14.
представником позивача було подано
письмові пояснення по справі.
В судовому засіданні 17.06.14.
представником відповідача було подано
письмові пояснення по справі, в яких
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторз»
визнає позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Автомобільна
В судовому засіданні 17.06.14.
представником третьої особи було
подано письмові пояснення по справі, в
якому фізична особа Косматенко Віталій
Іванович проти позову заперечує та
просить суд припинити провадження у
справі, а у випадку розгляду справи по
суті - відмовити в задоволенні позову.
В судовому засіданні 17.06.14. на підставі
ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального
кодексу України судом оголошено
перерву до 26.06.14.
В зв'язку з перебуванням судді Ващенко
Т.М. у відпустці, справу № 910/8363/14
призначено до розгляду на 22.07.14.
В судовому засіданні 22.07.14.
представником позивача було подано
письмові пояснення по справі.
В судовому засіданні 22.07.14. на підставі
ч. 3 ст. 77 ГПК України було оголошено
перерву до 09.09.14., про що учасники
судового процесу були повідомлені під
В судовому засіданні 09.09.14.
представником позивача підтримано
позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому
засіданні 09.09.14. позовні вимоги визнав в
Третя особа в судовому засіданні 09.09.14.
проти позову заперечувала.
За результатами дослідження доказів,
наявних в матеріалах справи, суд у
нарадчій кімнаті, у відповідності до
ст. ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
ухвалив рішення у справі № 910/8363/14.
В судовому засіданні 09.09.14. судом
проголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників учасників судового
процесу, всебічно і повно з'ясувавши
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -
Звертаючись до суду з позовом про
визнання недійсним з моменту прийняття
рішення Генерального директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторз»
Косматенка Віталія Івановича про
затвердження штатного розпису від
01.04.12., як на підставу позовних вимог
позивач посилається на те, що жодних
загальних зборів учасників Товариства
з обмеженою відповідальністю «Джерман
Моторз» про затвердження штатного
розпису від 01.04.12. не проводилось, а
вказаний розпис був затверджений не
протоколом загальних зборів учасників
відповідача, а рішенням Генерального
директора Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторз»
Косматенка Віталія Івановича, що є
підставою для визнання недійним
зазначеного рішення та скасування
штатного розпису.

Відповідно до ст. 97 ЦК України,
управління товариством здійснюють
його органи. Органами управління
товариством є загальні збори його
учасників і виконавчий орган, якщо інше
не встановлено законом.

За приписами ст. 58 ЗУ «Про господарські
товариства», вищим органом товариства
з обмеженою відповідальністю є
загальні збори учасників. Вони
складаються з учасників товариства або
призначених ними представників.

Рішенням Оболонського районного суду
міста Києва від 20.08.13. у справі № 2/756/1711/13
за позовом Косматенка Віталія
Івановича до ТОВ «Джерман Моторс» про
визнання незаконним наказу про
звільнення, зміну формулювання причини
звільнення, стягнення грошових коштів,
встановлено, що штатний розпис від
01.04.12. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторс» був
затверджений загальними зборами
учасників товариства, і на підставі
вказаного штатного розпису судом було
здійснено перерахунок заробітної
плати фізичній особі Косматенку
Віталію Івановичу.

Ухвалою апеляційного суду міста Києва
від 31.10.13. вказане рішення залишено без
змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України від 03.07.14. рішенням
Оболонського районного суду міста
Києва від 20.08.13. у справі № 2/756/1711/13 та
ухвалу апеляційного суду міста Києва
від 31.10.13. залишено без змін.

Відповідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими
при вирішенні інших справ та не
підлягають доказуванню, оскільки їх
істинність встановлено у рішенні, у
зв'язку з чим немає необхідності
встановлювати їх знову, піддаючи
сумніву істинність та стабільність
судового акту, який набрав законної
сили.

Норми статті 124 Конституції України
визначають обов'язковість виконання
усіма суб'єктами прав судового рішення
у вказаній справі.

Згідно преамбули та статті 6 параграфу 1
Конвенції про захист прав та свобод
людини, згідно рішення Європейського
суду з прав людини від 25.07.02 року у
справі за заявою № 48553/99
"Совтрансавто-Холдінг" проти України", а
також згідно рішення Європейського
суду з прав людини від 28.10.99 року у
справі за заявою № 28342/95 "Брумареску
проти Румунії" встановлено, що існує
усталена судова практика конвенційних
органів щодо визначення основним
елементом верховенства права принципу
правової певності, який передбачає
серед іншого і те, що у будь-якому спорі
рішення суду, яке вступило в законну
силу, не може бути поставлено під
сумнів.

В силу частини 3 статті 4 ГПК України,
статті 17 Закону України "Про виконання
рішень та застосування практики
Європейського суду з прав людини"
згадані судові рішення та зміст самої
Конвенції про захист прав та свобод
людини є пріоритетним джерелом права
для національного суду.

Таким чином, судові рішення у справі №
2/756/1711/13 не можуть бути поставлені під
сумнів, а інші рішення, в тому числі і у
даній справі № 910/8363/14, не можуть їм
суперечити.

Суд зазначає, що наявність зазначених
судових рішень, якими надано
відповідну правову оцінку та
встановлено факт наявності штатного
розпису від 01.04.12. затвердженого саме
загальними зборами учасників
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторс»,
свідчить, що доводи позивача та
відповідача про те, що жодних загальних
зборів учасників Товариства з
обмеженою відповідальністю «Джерман
Моторз» про затвердження штатного
розпису від 01.04.12. не проводилось, не
відповідають дійсності.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть
участь у справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 6
від 23.03.12. «Про судове рішення» рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються;
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
вирішення спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу; обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти
як закріплену в процесуальному та
матеріальному законодавстві міру
належної поведінки особи, що бере
участь у судовому процесі, із збирання
та надання доказів для підтвердження
свого суб'єктивного права, що має за
мету усунення невизначеності, яка
виникає в правовідносинах у разі
неможливості достовірно з'ясувати
обставини, які мають значення для
справи.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, доводи позивача, на які він
посилається як на підставу
обґрунтування своїх позовних вимог,
спростовуються наявними в матеріалах
справи № 910/8363/14 доказами, внаслідок
чого, суд дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог в частині визнання
недійсним з моменту прийняття рішення
Генерального директора Товариства з
обмеженою відповідальністю «Джерман
Моторз» Косматенка Віталія Івановича
про затвердження штатного розпису від
01.04.12.

При цьому, посилання позивача на
повідомлення від 20.06.14. про зміну
підозри та на ухвалу Шевченківського
районного суду міста Києва від 17.06.14. у
справі № 761/17549/14-к щодо підозрюваного
Косматенка В.І. у вчиненні злочинів
передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 191, ч. 5 ст.
191 КК України (заволодіння чужим майном
або придбання права на майно шляхом
обману чи зловживання довірою
(шахрайство); привласнення чи розтрата
чужого майна, яке було ввірене особі чи
перебувало в її віданні, привласнення,
розтрата або заволодіння чужим майном
шляхом зловживання службовою особою
своїм службовим становищем (чинені у
великих, особливо великих розмірах або
організованою групою)) не стосується
предмету спору в даній справі про
визнання недійсним з моменту прийняття
рішення Генерального директора
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерман Моторз»
Косматенка Віталія Івановича про
затвердження штатного розпису від
01.04.12. та про скасування штатного
розпису від 01.04.12. Товариства з
обмеженою відповідальністю «Джерман
Моторз».

Щодо вимоги про скасування штатного
розпису від 01.04.12. Товариства з
обмеженою відповідальністю «Джерман
Моторз», суд відзначає наступне.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо спір не
підлягає вирішенню в господарських
судах України.

Відповідно до частини 2 статті 124
Конституції України юрисдикція судів
поширюється на всі правовідносини, що
виникають у державі.

Частиною 3 статті 22 Закону України «Про
судоустрій і статус суддів»
передбачено, що місцеві господарські
суди розглядають справи, які виникають
з господарських правовідносин, а також
інші справи, віднесені процесуальним
законом до їх підсудності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України
господарським судам підвідомчі:

- справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім: спорів про
приватизацію державного житлового
фонду; спорів, що виникають при
погодженні стандартів та технічних
умов; спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства
не можуть бути встановлені за угодою
сторін; спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів; інших спорів,
вирішення яких відповідно до законів
України та міжнародних договорів
України віднесено до відання інших
органів;

- справи про банкрутство;

- справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції;

- справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між юридичною особою
та її учасниками (засновниками,
акціонерами, членами), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами,
членами) юридичної особи, пов'язаними
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності такої особи,
крім трудових спорів;

- справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери;

- справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів;

- справи у спорах з майновими вимогами
до боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України;

- справи за заявами про затвердження
планів санації боржника до порушення
справи про банкрутство.

Місцеві господарські суди розглядають
у першій інстанції усі справи,
підвідомчі господарським судам (ст. 13
ГПК України).

Підвідомчість справи - це визначена
законом сукупність повноважень
господарських судів щодо розгляду
справ, віднесених до їх компетенції.

Згідно зі статтею 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі і
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статус
суб'єкта підприємницької діяльності,
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбаченим цим
кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушення випадках,
передбачених законодавчими актами
України, до господарського суду мають
право також звертатися державні та
інші органи, громадяни, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Таким чином, господарські суди
вирішують спори у порядку позовного
провадження, коли склад учасників
спору відповідає статті 1 ГПК України, а
правовідносини, щодо яких виник спір,
носять господарський характер. Такими
особами зокрема є кредитори у справі
про банкрутство або якщо спір має
ознаки корпоративного.

При цьому судом враховано, що штатний
розпис є локальним нормативно-правовим
актом, що самостійно визначається
підприємством.

Враховуючи те, що пред'явлені позовні
вимоги про скасування штатного розпису
від 01.04.12. не мають ознак корпоративного
спору, і правовідносини щодо
скасування штатного розпису не можна
беззаперечно віднести до
господарських, а ч. 1 ст. 15 Цивільного
процесуального кодексу України
формулює принцип, згідно з яким
загальному суду підвідомчі всі справи,
що виникають, зокрема, із цивільних
правовідносин, крім випадків, коли їх
розгляд здійснюється за правилами
іншого судочинства, дана справа в
частині позовних вимог про скасування
штатного розпису не може бути
вирішення в порядку господарського
судочинства.

Виходячи з вищенаведеного,
встановивши, що дана справа,
непідвідомча господарському суду, що
виключає можливість її судового
розгляду, але не виключає захист
порушеного чи оспорюваного права
позивача іншим уповноваженим органом,
суд дійшов висновку про припинення
провадження у даній справі на підставі
п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 ГПК України про
припинення провадження у справі
виноситься ухвала, в якій мають бути
вирішені питання про розподіл між
сторонами господарських витрат, про
повернення судового збору з бюджету, а
також можуть бути розв'язані питання
про стягнення штрафів, передбачених у
пунктах 4 і 5 частини другої статті 83
цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про судовий
збір» врегульовано загальні питання
повернення сплачених сум судового
збору з підстав, які визначено цією
статтею і перелік яких є вичерпним. У її
застосуванні господарським судам
необхідно мати на увазі, зокрема, таке.
Статтею 7 вказаного Закону передбачено
підстави повернення судового збору,
перелік яких є вичерпним. У їх числі не
зазначено такої підстави, як
припинення провадження у справі
(стаття 80 ГПК). Водночас закриття
провадження у справі, про яке йдеться у
пункті 5 частини першої цієї статті
Закону, є поняттям цивільного і
адміністративного судочинства,
передбаченим відповідно статтею 205
Цивільного процесуального кодексу
України і статтею 157 Кодексу
адміністративного судочинства
України, які господарськими судами у
здійсненні судочинства не
застосовуються. Таким чином,
припинення провадження у справі з
підстав, передбачених статтею 80 ГПК, не
тягне за собою наслідків у вигляді
повернення сплаченої суми судового
збору (п. 5.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України».

Крім того, суд роз'яснює право позивачу
звернутись з відповідним позовом до
суду за встановленими чинним
законодавством правилами
підвідомчості та підсудності.

З урахуванням зазначеного, відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України, судові витрати
покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, п. 1 ч. 1 ст. 80,
ст. ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. В частині визнання недійсним з
моменту прийняття рішення
Генерального директора Товариства з
обмеженою відповідальністю «Джерман
Моторз» Косматенка Віталія Івановича
про затвердження штатного розпису від
01.04.12. - в позові відмовити.

2. В частині скасування штатного
розпису від 01.04.12. Товариства з
обмеженою відповідальністю «Джерман
Моторз» - провадження у справі № 910/8363/14
припинити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 15.09.14.

Суддя
Т.М.
Ващенко