ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08 грудня 2014 року
Справа № 01/2500

Господарський суд Черкаської області
у складі головуючого судді Чевгуза
О.В., при секретарі судового засідання
Олійник І.С., за участю:

від кредиторів: Несвіт В.М. -
представник за довіреністю ТОВ
«Петрус-Алко»,

від боржника: представник не з'явився,

розпорядника майна: Гончаренко Л.Ю.,

від Міністерства аграрної політики та
продовольства України: представник не
з'явився,

від Головного управління юстиції у
Черкаській області: Кривенко А.О. -
представник за довіреністю,

від Міністерства юстиції України:
представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду Черкаської області клопотання
голови комітету кредиторів про
продовження строку процедури
розпорядження майном боржника

у справі за заявою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Золотоніський лікеро-горілчаний
завод «Златогор», м. Золотоноша,
Черкаська область

до державного підприємства Уманський
лікеро-горілчаний завод, м. Умань,
Черкаська область

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Черкаської області від 14 грудня 2010 року
порушено провадження у справі про
банкрутство державного підприємства
Уманський лікеро-горілчаний завод (вул.
Ленінської «Іскри», 27, м. Умань,
Черкаська область, код ЄДР 14216689),
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів, накладено арешт на все
майно боржника. Розпорядником майна
боржника призначено арбітражного
керуючого Гончаренко Ларису Юріївну.

Голова комітету кредиторів звернувся
до суду з клопотанням від 10.10.2014 №8 про
продовження строку процедури
розпорядження майном боржника.

Заява призначена до розгляду в
судовому засіданні.

Ухвалою суду від 30.10.2014 зобов'язано
голову комітету кредиторів скликати
збори комітету кредиторів, на яких
розглянути питання щодо можливості
укладення між боржником і кредиторами
мирової угоди. Рішення направити
господарському суду.

Представники ТОВ
«Транс-Вест-Експедиція», ТОВ
«Золотоніський лікеро-горілчаний
завод «Златогор», боржника,
Міністерства аграрної політики та
продовольства України, Міністерства
юстиції України у засідання не
з'явились, причин неявки не повідомили.

У судовому засіданні представник ТОВ
«Петрус-Алко» подав суду клопотання
про залучення до матеріалів справи
протоколу засідання комітету
кредиторів №9 від 03.12.2014, відповідно до
якого комітет кредиторів прийняв
рішення розпочати розробку проекту
мирової угоди, у зв'язку з чим просить
суд продовжити строк розпорядження
майном на шість місяців.

Присутні у судовому засіданні учасники
проти клопотання розпорядника майна не
заперечили.

В судовому засіданні оголошувалась
перерва до 08.12.2014.

Після перерви представники сторін,
розпорядник майна боржника та
представник Головного управління
юстиції у Черкаській області в судове
засідання не з'явились.

Заслухавши учасників судового
засідання, дослідивши матеріали
справи, суд вважає за необхідне у
задоволенні клопотання про
продовження строку процедури
розпорядження майном відмовити,
провадження у справі припинити з
огляду на наступні обставини.

Відповідно до п. 1.1 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції, яка діє з 19 січня 2013 року)
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом.

Зважаючи на те, що провадження у справі
про банкрутство боржника порушене
ухвалою господарського суду
Черкаської області від 14.12.2010, тобто до
моменту набрання чинності Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (в редакції,
яка діє з 19 січня 2013 року), тому
положення цього Закону під час
розгляду даної справи не
застосовуються.

Згідно із ст. 41 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) господарські суди
розглядають справи про банкрутство у
порядку провадження, передбаченому
цим Кодексом, з урахуванням
особливостей, встановлених Законом
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (далі -
Закон).

Разом з тим норми Закону встановлюють
обмеження та особливості щодо
порушення та здійснення провадження у
справі про банкрутство відносно деяких
категорій суб'єктів.

Зокрема такі обмеження наведені в ч. 5
ст. 5 Закону, якою передбачено, що
положення цього Закону застосовуються
до юридичних осіб - підприємств, що є
об'єктами права державної власності,
які не підлягають приватизації, в
частині санації чи ліквідації після
виключення їх у встановленому порядку
з переліку таких об'єктів.

Отже, вказані норми, а також і положення
ч. 3 ст. 214 Господарського кодексу
України, і Закону України "Про перелік
об'єктів права державної власності, що
не підлягають приватизації"
встановлюють обмеження в застосуванні
норм Закону про банкрутство (щодо
процедур санації чи ліквідації) до
юридичних осіб - підприємств, що є
об'єктами права державної власності, та
які включені до переліку об'єктів, що не
підлягають приватизації.

Як встановлено судом, боржник внесений
до переліку об'єктів права державної
власності, що не підлягають
приватизації (додаток № 1 до Закону
України "Про перелік об'єктів права
державної власності, що не підлягають
приватизації").

За викладених обставин справи та
наведених норм законодавства, суд
вважає за необхідне припинити
провадження у справі про банкрутство
державного підприємства Уманський
лікеро-горілчаний завод за спливом
терміну проведення процедури
розпорядження майном та законодавчо
встановленою забороною на введення
щодо боржника процедури ліквідації.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 18.12.2009 №15 встановлено, що
процедура розпорядження майном
боржника, якщо інше не встановлене
Законом, вводиться одночасно з
порушенням провадження у справі про
банкрутство і триває до моменту
винесення судом ухвали про проведення
санації боржника чи затвердження
мирової угоди або прийняття постанови
про визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури або
припинення провадження у справі з
інших підстав, передбачених ст. 40
Закону.

У Закону чітко не визначено
максимального строку цієї процедури,
але судам слід враховувати, що термін з
дати порушення провадження у справі до
дати проведення підготовчого
засідання не може перевищувати
тридцяти днів, а засідання суду, на
якому має бути винесена ухвала про
санацію боржника, чи про визнання
боржника банкрутом і відкриття
ліквідаційної процедури, чи припинення
провадження у справі про банкрутство,
має відбутись не пізніше шести місяців
після дати проведення підготовчого
засідання. Отже, максимальний строк
процедури розпорядження майном
боржника не може перевищувати семи
місяців.

У даній справі процедура розпорядження
майном триває чотири роки. Закон не
містить вказівок щодо продовження
процедури банкрутства для підприємств,
які включені до переліку об'єктів, що не
підлягають приватизації.

Сторонами у даній справі не подано
будь-яких доказів щодо термінів
можливого виключення боржника із
вказаного переліку.

Господарський суд відкладав розгляд
даної справи для надання можливості
сторонам укласти мирову угоду та
надати її суду.

В порушення норм ч. 8 ст. 16 Закону про
банкрутство (щодо повноважень комітету
кредиторів) у визначені ч. 11 ст. 11 цього
ж закону строки не було вирішено
питання щодо подальшої процедури
банкрутства Комбінату. Комітет
кредиторів у засіданні від 03.12.2014
прийняв рішення клопотати перед
господарським судом продовжити строк
процедури розпорядження майном
боржника на шість місяців та доручив
розпоряднику майна розробити проект
мирової угоди на умовах відстрочення
виконання боржником зобов'язань
строком на 25 років.

Отже, не зважаючи на вжиття судом
заходів щодо застосування до боржника
можливої судової процедури,
господарському суду не надано на
розгляд мирову угоду, укладену
відповідно до положень Закону.

За таких умов суд вважає за необхідне
провадження у справі припинити на
підставі ч. 1 ст. 80 ГПК України та ч. 5 ст.
40 Закону, оскільки, виходячи з приписів
ч. 2 ст. 41 ГПК України, у справах про
банкрутство не обмежується
застосування лише наведеного в ст. 80
ГПК України переліку підстав для
припинення провадження у справі про
банкрутство. Перелік же підстав,
викладених в нормах ст. 40 Закону про
банкрутство має застосовуватись, з
урахуванням інших особливостей
провадження у такій справі,
передбачених, зокрема нормами ст. 5
цього закону.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Вищого господарського суду
України від 27.02.2013 у справі № 7/1-08.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 80, 86 ГПК України, ст. 40 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання
розпорядника майна про продовження
строку розпорядження майном боржника
відмовити.

Провадження у справі про банкрутство
державного підприємства Уманський
лікеро-горілчаний завод (вул.
Ленінської «Іскри», 27, м. Умань,
Черкаська область, код ЄДР 14216689)
припинити.

Скасувати мораторій на
задоволення вимог кредиторів та арешт,
накладений на майно державного
підприємства Уманський
лікеро-горілчаний завод ухвалою від
14.12.2010.

Припинити повноваження
розпорядника майна державного
підприємства Уманський
лікеро-горілчаний завод арбітражного
керуючого Гончаренко Лариси Юріївни.

Ухвала може бути оскаржена до
Київського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Черкаської області.

СУДДЯ
О.В. Чевгуз