ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03 грудня 2014 р. Справа №
903/6/13 - г

Суддя господарського суду Волинської
області Гончар М.М., розглянувши заяву
державного підприємства "Державний
резервний насіннєвий фонд України",
м.Київ

про визнання мирової угоди недійсною

по справі №903/6/13-г

за заявою державного підприємства
"Державний резервний насіннєвий фонд
України", м.Київ

до відповідача приватного
сільськогосподарського підприємства
"Агротехсервіс", с.Боратин Луцький
район

про банкрутство

Суддя Гончар М.М.

за участю представників сторін:

від заявника: Тонконог Володимир
Вікторович (довіреність від 10.02.14р. №8)

від відповідача: н/з

Відповідно до ст. 20 Господарського
процесуального кодексу України
роз'яснено право відводу судді. Відводу
судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК
України роз'яснено процесуальні права
та обов'язки сторін. Клопотання
про здійснення технічної фіксації
судового процесу не надходило.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частину рішення.

встановив: Ухвалою господарського суду
Волинської області від 04.01.2013 року
порушено провадження у справі №903/6/13-г
за заявою ДП «Державний резервний
насіннєвий фонд України» про
банкрутство Приватного
сільськогосподарського підприємства
«Агротехсервіс» на підставі Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» в редакції до
19.01.2013 року по загальній процедурі
банкрутства. Розпорядником майна
призначено арбітражного керуючого
Дяченка Сергія Вікторовича. Даною
ухвалою накладено мораторій на
задоволення вимог кредиторів та
заборону на відчуження основних
засобів.

Підставою для порушення провадження у
справі про банкрутство ПрСГ
«Агротехсервіс» було невиконання
останнім судових рішень більше трьох
місяців на загальну суму 1 128 951, 52 грн.

Ухвалою суду від 10.04.2013 року у справі
№903/6/13-г затверджено укладену мирову
угоду 08.04.2013р. між ДП "Державний
резервний насіннєвий фонд України" в
особі в.о. директора Берестюк О.В., що
діяв на підставі наказу №25-к/тр від
04.04.2013р. та Приватним
сільськогосподарським підприємством
"Агротехсервіс" в особі директора
Бондар В.Д., що діяв на підставі Статуту.

06.10.14р. до господарського суду
Волинської області надійшла заява
Державного підприємства "Державний
резервний насіннєвий фонд України", м.
Київ про визнання мирової угоди
недійсною.

Заява державного підприємства
"Державний резервний насіннєвий фонд
України" мотивована наступним:

- мирова угода укладена 08 квітня 2013 року
між Кредитором та Боржником в рамках
зовсім іншої справи, а саме в рамках
виконання рішення господарського суду
Волинської області від 06 серпня 2012 року
по справі №5004/869/12, а не в рамках справи
№903/3/13-г про банкрутство ПСП
«Агротехсервіс» за заявою Державного
підприємства.

- кредитор через канцелярію
господарського суду подав заяву про
затвердження мирової угоди від 08.04.2013р.
за вхідним номером №01-109/2/13 від 10.04.2013
року по іншій справі. В матеріалах
справи про банкрутство ПСП
«Агротехсервіс» відсутня заява
Державного підприємства про
затвердження мирової угоди.

- жодного засідання комітету
кредиторів чи кредиторів про прийняття
рішення щодо укладання з Боржником
мирової угоди в порядку справи про
банкрутство не приймалось та взагалі
не проводилось.

При розгляді відповідної заяви
господарським судом встановлено
наступне:

Відповідно до ст. 34 ЗУ "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції,
чинній до 19.01.2013 року, мирова угода
належить до судових процедур, що
застосовуються до боржника у справі
про банкрутство.

Разом з тим, згідно зі ст. ст. 1, 35 ЗУ "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції, чинній до 19.01.2013 року, під
мировою угодою у справі про
банкрутство розуміється домовленість
між боржником і кредитором (групою
кредиторів) стосовно відстрочки та
(або) розстрочки, а також припинення
зобов'язання (прощення (списання)
кредиторами боргів боржника), яка
оформляється угодою сторін.

Відповідно до частин 4 ст.37 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" мирова угода
повинна містити обов'язкові положення
про розміри, порядок і строки виконання
зобов'язань боржника, відстрочку чи
розстрочку або прощення (списання)
боргів чи їх частини та положення щодо
можливого виконання зобов'язань
боржника третіми особами.

Згідно з ч.1 ст. 5 ЗУ "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом " провакдження
у справах про банкрутство регулюється
цим законом , Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Частиною першою ст. 215 ЦК України
встановлено, що підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою- третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2. ст. 82 ЗУ "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції, чинній до 19.01.2013 року, за
заявою будь-кого із конкурсних
кредиторів мирова угода може бути
визнана господарським судом недійсною
якщо існують підстави для визнання
мирової угоди недійсною передбачені
цивільним цивільним законодавством
України.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. ст. 1,
4, 35 ЗУ "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції,
чинній до 19.01.2013 року, мирова угода
одночасно є і цивільно-правовою угодою
(правочином), і судовою процедурою у
справі про банкрутство.

Водночас, вищевказана мирова угода
подана саме по справі 903/6/13-г, а не 5004/869/12
як стверджує позивач у заяві про
визнання мирової угоди не дійсною, що
підтверджується супровідним листом №44
від 10.04.2013р. (а.с.86) та скріплена
печатками та підписами сторін ДП
"Державний резервний насіннєвий фонд
України" в особі в.о. директора Берестюк
О.В., що діє на підставі наказу №25-к/тр
від 04.04.2013р. та Приватним
сільськогосподарським підприємством
"Агротехсервіс" в особі директора
Бондар В.Д.

Умовами морової угоди передбачено, що
предметом цієї мирової угоди є
домовленість між кредиторами та
боржником стосовно порядку і строків
виконання зобов'язань.

Суд проаналізувавши порядок укладення
та положення мирової угоди дійшов
висновку, що представлена суду на
затвердження мирова угода від 08.04.2013р.
містила необхідні положення,
передбачені частиною ч. 4 ст. 37 Закону,
її умови не суперечили чинному
законодавству, ст.203 ЦК України і
порядок її укладання дотриманий, а тому
у суду відсутні підстави для
задоволення заяви позивача про
визнання мирової угоди не дійсною.

За таких обставин суд дійшов висновку
про відмову у задоволенні заяви
державного підприємства "Державний
резервний насіннєвий фонд України" про
визнання мирової угоди недійсною,
затвердженої у справі про банкрутство
приватного сільськогосподарського
підприємства "Агротехсервіс".

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
35, 37, 39, 87, ЗУ "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" в редакції,
чинній до 19.01.2013 року, ст. 82-84 ГПК
України господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви державного
підприємства "Державний резервний
насіннєвий фонд України" про визнання
мирової угоди недійсною, затвердженої
у справі про банкрутство затвердженої
у справі про банкрутство приватного
сільськогосподарського підприємства
"Агротехсервіс" №903/6/13-г відмовити.

Повне рішення

складено 08.12.2014р.

Суддя
М. М. Гончар