номер провадження справи 17/97/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014
Справа № 905/2433/14-908/3740/14

за позовною заявою: товариства з
обмеженою відповідальністю "Південна
Промислова Компанія", 69120, м. Запоріжжя,
вул. Мікояна, буд. 22, кв. 6

до відповідача: публічного
акціонерного товариства
"Енергомашспецсталь", 84306, Донецька
область, м. Краматорськ

про стягнення 648 211,01 грн.

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь
представники:

від позивача: Кузнєцов Д.О.,
довіреність від 08.04.14 б/н

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

01.10.14 на адресу господарського суду
Запорізької області відповідно до ст. 1
Закону України "Про здійснення
правосуддя та кримінального
провадження у зв'язку з проведенням
анти терористичної операції" та
розпорядження Вищого господарського
суду України від 02.09.14 № 28-р надійшла
справа господарського суду Донецької
області № 905/2433/14.

01.10.14 автоматизованою системою
документообігу суду здійснено
розподіл справ між суддями та
визначено справу № 905/2433/14-908/3740/14 до
розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 01.10.14 судом прийнято справу
№ 905/2433/14-908/3740/14 до свого провадження,
якій присвоєно № провадження 17/97/14. У
сторін витребувані документи
необхідні для всебічного та
об'єктивного розгляду і вирішення
справи по суті, судове засідання
призначено на 29.10.14.

В судовому засіданні 29.10.14 судом
оголошувалась перерва до 24.11.14, про що
сторони повідомлені належним чином.

За заявою представників сторін розгляд
справи здійснювався без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу.

У засіданні суду 24.11.14, на підставі ст.
ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Представнику позивача
роз'яснено про час написання рішення у
повному обсязі.

Позивач підтримав заявлені вимоги у
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві, зазначав наступне. 19.08.13
між сторонами у справі укладено
договір поставки № 15/1003, на виконання
умов якого позивач поставив
відповідачу товар на загальну суму 619
023,14 грн., що підтверджується
видатковими накладними, копії яких
містяться в матеріалах справи. Однак,
зобов'язання щодо оплати поставленого
товару в строк, визначений у договорі,
відповідач не виконав, внаслідок чого,
станом на час розгляду справи в суді,
сума основного боргу відповідача перед
позивачем складає 619 023,14 грн. Крім того,
за порушення строків виконання
основного зобов'язання відповідачу
нараховано 4 484,95 грн. 3% річних, 19 434,81
грн. пені та 5 268,11 грн. індексу інфляції.
На підставі викладеного, позивач
керуючись ст.ст. 526, 625 ЦК України та ст.
193 ГК України, просить суд позов
задовольнити.

Відповідач у відзиві від 21.10.14 № 17/1116-3189
проти позовних вимог заперечив
повністю, вважає, що строк виконання
основного зобов'язання не настав
оскільки позивач не надав доказів
надання документів, визначених в п. 9.3.
договору. Також, відповідач вважає, що
позивач у своїй позовній заяві в
порушення ст. 54 ГПК України не зазначив
обставин, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, не визначив доказів,
підтверджуючих позов, обґрунтований
розрахунок суми позову. З огляду на
викладене, відповідач вважає, що вимоги
позивача є необґрунтованими, а тому
підстави для їх задоволення, на думку
відповідача, відсутні.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

19.08.13 між товариством з обмеженою
відповідальністю "Південна Промислова
Компанія" (Постачальник) та публічним
акціонерним товариством
"Енергомашспецсталь" (Покупець)
укладено договір поставки № 15/1003, за
умовами якого (п. 1.1. договору)
Постачальник зобов'язався передати у
власність Покупцю, а Покупець прийняти
та оплатити товар (продукцію), загальна
кількість, одиниця виміру, ціна за
одиницю виміру та загальна ціна,
виробник якого визначений сторонами в
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною договору.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що
ціна продукції визначається в
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною договору.

Відповідно до п. 5.1. договору, строки та
умови поставки товару визначаються в
специфікаціях.

Цей договір вважається укладеним та
вступає в силу з моменту його
підписання сторонами та скріплення
печатками сторін. Строк дії договору до
31.12.14 (п.п. 13.1., 13.2. договору).

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського
кодексу України (ГК України),
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утримуватися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України (ЦК України) з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК
України, зобов'язання повинні
виконуватись належним чином
відповідно до вимог закону, умов
договору. Одностороння відмова від
виконання зобов'язання не допускається
крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить
Господарський кодекс України,
частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено,
що суб'єкти господарювання та ін.
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору (ч. 1). ... Одностороння відмова
від виконання зобов'язання не
допускається крім випадків,
передбачених законом (ч. 7).

Згідно із ст. 712 ЦК України, за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця, а
покупець зобов'язується прийняти товар
і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивачем заявлені вимоги про
стягнення 619 023,14 грн. основного боргу
за наступними видатковими накладними:
від 19.09.13 № Ю-00004932 на суму 95 023,10 грн., від
20.09.13 № Ю-00004870 на суму 40 975,91 грн., від
23.09.13 № Ю-00004887 на суму 44 994,79 грн., від
25.09.13 № Ю-00004931 на суму 106 576,79 грн., від
03.10.13 № Ю-00005022 на суму 27 532,21 грн., від
31.10.13 № Ю-00005295 на суму 157 548,84 грн., від
31.10.13 № Ю-00005344 на суму 141 746,76 грн. та від
29.11.13 № Ю-00005762 на суму 4 624,74 грн.

Частиною 2 ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України (ГПК
України) унормовано, що сторони та ін.
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також ін.
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Статтею 33 ГПК України обов'язок
доказування покладено на сторони.

Розглянувши додані до матеріалів цієї
справи докази в їх сукупності судом
встановлено, що позивачем не надано до
матеріалів справи на підтвердження
заявлених вимог видаткової накладної
від 29.11.13 № Ю-00005762 на суму 4 624,74 грн.

В судовому засіданні 24.11.14 представник
позивача також не зміг надати вказану
вище накладну, зазначивши, що видаткова
накладна від 29.11.13 № Ю-00005762 на суму 4 624,74
грн. у нього відсутня.

Згідно з п. 6.3. договору, датою переходу
права власності на товар вважається
дата підписання видаткової накладної.
Документом, що підтверджує перехід
права власності, є видаткова накладна.

Таким чином, позивачем в ході розгляду
цієї справи не доведено факту поставки
відповідачу товару за видатковою
накладною від 29.11.13 № Ю-00005762, а тому
заявлені вимоги про стягнення 4 624,74
грн. основного боргу суд визнає
безпідставними та необґрунтованими. У
зв'язку з чим, у задоволенні вимоги в
цій частині судом відмовляється.

Факт здійснення поставки товару
відповідачу в сумі 614 398,40 грн.
відповідно до узгоджених між сторонами
специфікацій підтверджується наявними
в матеріалах цієї справи належним
чином засвідченими доказами, а саме:
видатковими накладними (від 19.09.13 №
Ю-00004932 на суму 95 023,10 грн., від 20.09.13
№Ю-00004870 на суму 40 975,91 грн., від 23.09.13
№Ю-00004887 на суму 44 994,79 грн., від 25.09.13
№Ю-00004931 на суму 106 576,79 грн., від 03.10.13 №
Ю-00005022 на суму 27 532,21 грн., від 31.10.13
№Ю-00005295 на суму 157 548,84 грн., від 31.10.13
№Ю-00005344 на суму 141 746,76 грн.),
податковими накладними та
довіреностями на отримання
товарно-матеріальних цінностей від
товариства з обмеженою
відповідальністю "Південна Промислова
Компанія".

Згідно з п. 9.3. договору, Покупець
здійснює оплату за поставлену
продукцію протягом строку, визначеного
в специфікації від дня отримання
оригіналів рахунка на оплату та
сертифікату якості, якщо інше не
передбачено специфікацією.

За змістом специфікацій від 19.08.13 № 1 та
від 14.11.13 № 2, умовою оплати - 100% оплата
по факту поставки протягом 35
календарних днів.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали справи № 905/2433/14-908/3740/14
свідчать, що відповідач взятих на себе
договірних зобов'язань належним чином
не виконав, оплату за прийнятий товар
не здійснив, чим порушив умов договору.

Факт наявності основної
заборгованості в розмірі 614 398,40 грн.
підтверджується матеріалами цієї
господарської справи.

Доводи відповідача, викладені у
відзиві від 21.10.14 № 17/1116-3189 на позовну
заяву спростовуються зібраними у
справі доказами.

Оскільки відповідач в ході розгляду
цієї справи не надав суду доказів
сплати ним суми основного боргу в
розмірі 614 398,40 грн., або доказів
правомірності своїх дій щодо такої не
сплати, суд вважає, що позовна вимога
ТОВ "Південна Промислова Компанія" про
стягнення з ПАТ "Енергомашспецсталь"
за договором поставки від 19.08.13 № 15/1003
суми основного боргу в розмірі 614 398,40
грн. доведена, обґрунтована,
підтверджена доданими документами та
підлягає задоволенню судом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з
наслідків порушення зобов'язання є
оплата неустойки (штрафу, пені) -
визначеної законом чи договором
грошової суми, що боржник зобов'язаний
сплатити кредитору у випадку
невиконання чи неналежного виконання
зобов'язання, зокрема, у випадку
прострочення виконання.

Пунктом 10.6. договору поставки від 29.08.13
передбачено, що при несвоєчасній
оплаті поставленої продукції Покупець
сплачує Постачальнику пеню в розмірі
0,04% суми простроченого платежу за кожен
день прострочки, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період просрочки.

ТОВ "Південна Промислова Компанія"
надано розрахунок штрафної санкції
(пені), яка за розрахунком позивача,
становить 19 434,81 грн. за період з 25.10.13 по
12.02.14.

Оскільки судом не встановлено факту
поставки товару за видатковою
накладною від 29.11.13 № Ю-00005762 в сумі 4 624,74
грн., судом відмовляється у задоволенні
заявлених вимог про стягнення 65,89 грн.
пені за пророчення оплати товару,
поставленого за вказаною видатковою
накладною.

Крім того, за розрахунком суду, який
здійснений судом з урахуванням вимог
Закону України "Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", розмір пені за заявлений
позивачем період становить 19 330,96 грн.

Отже, суд дійшов висновку про
задоволення вимог позивача про
стягнення пені в сумі 19 330,96 грн. В іншій
частині вимоги про стягнення пені
відхиляються через необґрунтованість.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь період прострочення, а
також 3 % річних з простроченої суми,
якщо законом або договором не
встановлено інший розмір відсотків.

Позивачем заявлено до стягнення 3 %
річних в сумі 4 484,95 грн. та 5268,11 грн.
індексу інфляції за період з 25.10.13 по
12.02.14.

З підстав наведених вище, судом
відмовляється у задоволенні вимог про
стягнення 15,20 грн. 3 % річних та 9,25 грн.
індексу інфляції, нарахованих
позивачем на заявлену суму основного
боргу в розмірі 4 624,74 грн. за
поставлений товар за видатковою
накладною від 29.11.13 № Ю-00005762.

За розрахунком суду, розмір 3% річних за
період з 25.10.13 по 12.02.14, що нарахований за
накладними від 19.09.13 № Ю-00004932, від 20.09.13
№ Ю-00004870, від 23.09.13 № Ю-00004887, від 25.09.13 №
Ю-00004931, від 03.10.13 № Ю-00005022, від 31.10.13 №
Ю-00005295, від 31.10.13 № Ю-00005344 становить 4
460,92 грн.

Отже, вимоги про стягнення 3 % річних
задовольняються судом частково в сумі 4
460,92 грн. В іншій частині вимоги про
стягнення 3 % річних відхиляються через
необґрунтованість.

Розрахунок індексу інфляції в сумі 5
258,86 грн. за прострочення оплати товару,
поставленого за накладними від 19.09.13 №
Ю-00004932, від 20.09.13 № Ю-00004870, від 23.09.13 №
Ю-00004887, від 25.09.13 № Ю-00004931, від 03.10.13 №
Ю-00005022, від 31.10.13 № Ю-00005295, від 31.10.13 №
Ю-00005344 здійснений позивачем вірно, а
тому вимоги в цій частині
задовольняються судом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,
судовий збір у розмірі 12 868,98 грн.
покладається на відповідача.

Судом роз'яснюється, що згідно з
вимогами ч. 1 ст. 116 ГПК України (…) після
набрання законної сили наказ видається
судом за заявою стягувачу (…).

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 42, 43, 45, 22, 33, 34, 44, 49, 69, 82, 821, 84, 85 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Енергомашспецсталь" (84306,
Донецька область, м. Краматорськ, , р/р 4820 в ПАТ
«Промінвестбанк», МФО 300012) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю "Південна Промислова
Компанія" (69120, м. Запоріжжя, вул.
Мікояна, буд. 22, кв. 6, , р/р
0417 в ВАТ «МОТОР-БАНК» в м.
Запоріжжі, МФО 313009) - 614 398 (шістсот
чотирнадцять тисяч триста дев'яносто
вісім) грн. 40 коп. основного боргу, 4 460
(чотири тисячі чотириста шістдесят)
грн. 92 коп. 3 % річних, 19 330 (дев'ятнадцять
тисяч триста тридцять) грн. 96 коп. пені, 5
258 (п'ять тисяч двісті п'ятдесят вісім)
грн. 86 коп. індексу інфляції та 12 868
(дванадцять тисяч вісімсот шістдесят
вісім) грн. 98 коп. судового збору. Видати
наказ після набрання рішенням законної
сили.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 27.11.14

Суддя
В.Л. Корсун