м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
№1"
до Публічного акціонерного
товариства "Київпідземшляхбуд-2"
Суддя Гулевець О.В.
Представники сторін :
Від позивача: Новіков Я.А.
(директор), Найдьонов Р.А. (дов.)
Від відповідача: не з'явився
У судовому засіданні 26.11.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення у справі відповідно до
положень ч. 2 ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач - Товариство з обмеженою
відповідальністю "Українська
будівельна компанія №1" звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом про стягнення з відповідача -
Публічного акціонерного товариства
заборгованості за Договором №36 на
виконання монтажу муфтових з'єднань
попередньо-ізольованих труб, наладки
аварійної сигналізації тепломережі
борг, 5367,64 грн. - пеня, 864,26 грн. -3% річних,
5495,04 грн. -інфляційні втрати.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 30.10.2014р. порушено провадження
розгляду у судовому засіданні на
17.11.2014р. через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва від
позивача - Товариства з обмеженою
відповідальністю Українська
будівельна компанія №1" надійшли
документи по справі.
Представники позивача - Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Українська будівельна компанія №1" в
судовому засіданні 26.11.2014р. надали суду
документи по справі, надали пояснення
по суті позовних вимог та оригінали
документів доданих до позову, позовні
вимоги підтримали та просили суд їх
Представник відповідача - Публічного
акціонерного товариства
"Київпідземшляхбуд-2" у судове
засідання 26.11.2014р. не з'явився, відзиву
на позов та інших витребуваних судом
документів не надав. Відповідач був
належним чином повідомлений про час та
місце судового засідання, що
підтверджується повідомленням про
Згідно із п. 3.9.2 постанови №18 від
26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського
суду України "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
від 04.11.1950, ратифікована Україною
17.07.1997р., кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи у продовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом, який вирішить
спір щодо його прав та обов'язків
цивільного характеру.
Отже, незважаючи на те, що представник
відповідача у судове засідання 26.11.2014р.
не з'явився, справа може бути
розглянута за наявними у ній
документами у відповідності до вимог
ст. 75 Господарського процесуального
кодексу України, а неявка представника
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті.
Враховуючи зазначене, в судовому
засіданні 26.11.2014р. було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення, відповідно до ст. 85 ГПК
України.

Розглянувши документи і матеріали,
додані до позову, всебічно і повно
з'ясувавши всі обставини справи,
оцінивши докази, які мають значення для
вирішення спору, вислухавши
представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

08.07.2013 року між Публічним акціонерним
товариством "Київпідземшляхбуд-2"
(генпідрядник, відповідач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Українська
будівельна компанія №1" (субпірядник,
позивач) було укладено Договір №36 на
виконання монтажу муфтових з'єднань
попередньо-ізольованих труб, наладки
аварійної сигналізації тепломережі
(далі - Договір), відповідно до умов
якого субпідрядник зобов'язується на
свій ризик і своїми силами виконати
монтаж муфтових з'єднань стиків
попередньо-ізольованих труб 0 530/710 мм на
прокладанні тепломережі по об'єкту:
"Будівництво житлових будинків з
підземними гаражами та об'єктами
соціально-побутової сфери в кварталі,
обмеженому вулицями В. Чорновола,
Дмитрівською та Полтавською у
Шевченківському районі міста Києва" у
відповідності до будівельних норм та
стандартів у встановлений цим
Договором строк, а Замовник
зобов'язується прийняти та оплатити ці
роботи, матеріали і комплектуючі.

Пунктом 1.2. Договору визначено строки
виконання робіт: початок робіт - липень
2013р; закінчення робіт - вересень 2013р.

Відповідно до п. 2.1. Договору, загальна
вартість робіт складає: 101400, 00 грн. з
ПДВ, в т.ч. (ПДВ 20%) на суму - 16900 грн.
згідно договірної ціни (додаток №2 до
договору), яка уточнюється за фактично
виконані роботи.

3агальна вартість робіт визначається
відповідно до фактично виконаних
обсягів робіт (кількість стиків), які
підтверджуються підписом
відповідальної особи генпідрядника з
об'єкту будівництва та підтверджується
шляхом підписання генпідрядником та
субпідрядником Актів приймання
виконаних будівельних робіт ф.КБ.2в та
Довідок ф.КБ-3 (п. 2.2.).

Генпідрядник перераховує підряднику
одноразовий авансовий платіж у окремо
погодженому генпідрядником та
субпідрядником розмірі. Залік авансу
здійснюється при розрахунках за
виконані роботи звітного місяця. Аванс
використовується за цільовим
призначенням. В разі відмови
субпідрядника від своїх забов'язань
повернути аванс генпідряднику.
Остаточний розрахунок генпідрядник
здійснює шляхом сплати коштів на
рахунок субпідрядника на підставі
актів виконаних робіт, не пізніше 19
числа місяця наступного за місяцем
підписання зазначених актів виконаних
робіт (3.1., 3.2.).

Відповідно до п. 6.2. Договору,
генпідрядник несе відповідальність за
порушення зі своєї вини сплату
грошових зобов'язань (несвоєчасну
оплату виконаних робіт) у вигляді пені
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ від вартості робіт за Договором за
кожний день простроченої оплати.

Згідно із п. 10.1. Договору, договір
вважається укладеним і набирає
чинності з дати його підписання та діє
до повної здачі Генпідрядником
представникам експлуатаційної служби
тепломережі по об'єкту: "Будівництво
житлових будинків з підземними
гаражами та об'єктами
соціально-побутової сфери в кварталі,
обмеженому вулицями В. Чорновола,
Дмитрівською та Полтавською у
Шевченківському районі міста Києва".

Позивач на виконання умов Договору
надав відповідачу роботи на суму 61620
грн. згідно акту виконаних робіт від
30.09.2013р. та на суму 27300 грн. згідно акту
виконаних робіт від 31.10.2013р.

Відповідач, в порушення умов Договору
здійснив виконані позивачем роботи
оплатив частково на суму 55000 грн., у
зв'язку з чим, заборгованість
відповідача перед позивачем складає
33920,00 грн.

Позивач звертався до відповідача з
вимогами від 19.03.2014р. та від 24.09.2014р. про
оплату заборгованості, що залишені
відповідачем без відповіді та
задоволення.

Враховуючи прострочення оплати
виконаних позивачем робіт, позивачем
нараховані пеня у розмірі 5367,64 грн., 3%
річних у розмірі 864,26 грн., інфляційні
втрати у розмірі 5495,04 грн. грн.

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки; підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України
визначено, що договором є домовленість
двох або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Укладений між товариством та
управлінням договір є договором
підряду, а тому права та обов'язки
сторін визначаються в тому числі
положеннями глави 61 Цивільного кодексу
України.

Частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу
України передбачено, що за договором
підряду одна сторона (підрядник)
зобов'язується на свій ризик виконати
певну роботу за завданням другої
сторони (замовника), а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу.

Відповідно до ст. 838 ЦК України,
підрядник має право, якщо інше не
встановлено договором, залучити до
виконання роботи інших осіб
(субпідрядників), залишаючись
відповідальним перед замовником за
результат їхньої роботи. У цьому разі
підрядник виступає перед замовником як
генеральний підрядник, а перед
субпідрядником - як замовник.
Генеральний підрядник відповідає
перед субпідрядником за невиконання
або неналежне виконання замовником
своїх обов'язків за договором підряду,
а перед замовником - за порушення
субпідрядником свого обов'язку.

Частиною 1 ст. 854 ЦК України визначено,
що, якщо договором підряду не
передбачена попередня оплата
виконаної роботи або окремих її етапів,
замовник зобов'язаний сплатити
підрядникові обумовлену ціну після
остаточної здачі роботи за умови, що
роботу виконано належним чином і в
погоджений строк або, за згодою
замовника, - достроково.

Відповідно до ч. 4 ст. 879 ЦК України,
оплата робіт провадиться після
прийняття замовником збудованого
об'єкта (виконаних робіт), якщо інший
порядок розрахунків не встановлений за
погодженням сторін.

Судом встановлено, що позивачем на
виконання умов Договору №36 на
виконання монтажу муфтових з'єднань
попередньо-ізольованих труб, наладки
аварійної сигналізації тепломережі
від 08.07.2013р. виконано та відповідачем
прийнято роботи згідно з актами
виконаних робіт від 30.09.2013р. та від
31.10.2013р. на загальну суму 88920,00 грн.

Нормами частини 1 статті 530 Цивільного
кодексу України встановлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання -відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач, в
порушення положень п. 3.2. Договору,
оплату за виконані позивачем роботи не
здійснив.

Заборгованість відповідача перед
позивачем за виконані роботи згідно
Договору у розмірі 33920,00 грн. належним
чином доведена, документально
підтверджена та відповідачем не
спростована.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.
Господарський суд створює сторонам та
іншим особам, які беруть участь у
справі, необхідні умови для
встановлення фактичних обставин
справи і правильного застосування
законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи те, що відповідачем
порушено зобов'язання за Договором №36
на виконання монтажу муфтових з'єднань
попередньо-ізольованих труб, наладки
аварійної сигналізації тепломережі
від 08.07.2013р. в частині оплати виконаних
позивачем робіт, заборгованість у
розмірі 33920,00 грн. за даним Договором
підтверджується матеріалами справи,
суд дійшов висновку про
обґрунтованість позовних вимог, у
зв'язку з чим, позов в даній частині
підлягає задоволенню.

Позивач, просить суд стягнути з
відповідача пеню у розмірі 5367,64 грн., що
нарахована з 18.12.2013р. по 23.10.2014р., 3%
річних у розмірі 864,26 грн. за період з з
18.12.2013р. по 23.10.2014р., та 5495,04 грн.
-інфляційних втрат за період з січня
2014р. по вересень 2014р.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу
України передбачає, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, якими зокрема є сплата
неустойки, відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання. (ч. 1
ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.
Суб'єктами права застосування штрафних
санкцій є учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

Відповідно до п. 6.2. Договору,
несвоєчасну оплату виконаних робіт
передбачено відповідальність
відповідача у вигляді пені в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
вартості робіт за Договором за кожний
день простроченої оплати.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського
кодексу України штрафні санкції за
порушення грошових зобов'язань
встановлюються у відсотках, розмір
яких визначається обліковою ставкою
Національного банку України, за увесь
час користування чужими коштами, якщо
інший розмір відсотків не передбачено
законом або договором.

Частина 6 статті 232 Господарського
кодексу України передбачає, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Відповідно до. 2.5. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань", щодо пені за
порушення грошових зобов'язань
застосовується припис частини шостої
статті 232 ГК України. Даним приписом
передбачено не позовну давність, а
період часу, за який нараховується пеня
і який не повинен перевищувати шести
місяців від дня, коли відповідне
зобов'язання мало бути виконане;
законом або укладеним сторонами
договором може бути передбачено більшу
або меншу тривалість цього періоду.
Його перебіг починається з дня,
наступного за останнім днем, у який
зобов'язання мало бути виконане, і
початок такого перебігу не може бути
змінений за згодою сторін. Необхідно
також мати на увазі, що умова договору
про сплату пені за кожний день
прострочення виконання зобов'язання не
може розцінюватися як установлення цим
договором іншого, ніж передбачений
частиною шостою статті 232 ГК України,
строку, за який нараховуються штрафні
санкції.

Як встановлено судом, сторони,
укладаючи Договір субпідряду №36 на
виконання монтажу муфтових з'єднань
попередньо-ізольованих труб, наладки
аварійної сигналізації тепломережі
від 08.07.2013р. не встановили іншого
порядку нарахування штрафних санкції,
ніж передбачений частиною 6 статті 232
Господарського кодексу України.

Водночас, позивачем, в порушення
приписів ч. 6 ст. 232 ГПК України,
нарахована пеня за загальний період з
18.12.2013р. по 23.10.2014р.

Суд, перевіривши розрахунок пені, з
урахуванням положень ч. 6 ст. 232 ГПК
України, з 18.12.2013р. по 19.05.2014р. встановив,
що розмір пені складає 2043,56 грн.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
відсотків річних є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Суд перевіривши розрахунок 3% річних та
інфляційних втрат здійснений
позивачем, встановив, що розрахунки
позивача є вірними, у зв'язку з чим, з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню 3% річних у
розмірі 864,26 грн. та інфляційні втрати у
розмірі 5495,04 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають задоволенню
частково.

Судовий збір за розгляд справи
відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного
акціонерного товариства
"Київпідземшляхбуд-2" (02105, м. Київ, вул.
Тампере, будинок 13-Б, ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українська
будівельна компанія №1" (03115, м. Київ,
вул. Святошинська, будинок 3, ) 33920 (тридцять три тисячі
дев'ятсот двадцять) грн. 00 коп. -
основного боргу, 2043 (дві тисячі сорок
три) грн. 56 коп. - пені, 864 (вісімсот
шістдесят чотири) грн. 26 коп. - 3% річних,
5495 (п'ять тисяч чотириста дев'яносто
п'ять) грн. 04 коп. - інфляційних втрат, 1693
(одну тисячу шістсот дев'яносто три)
грн. 96 коп. - судового збору.

3. Після набрання рішенням
законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 01.12.2014р.

Суддя
О.В. Гулевець