ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року Справа № 5015/77/11 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

головуючого:Полякова
Б.М.,суддів:Коваленка В.М., Короткевича
О.Є. (доповідач у справі),розглянувши
матеріали касаційної скарги
Городоцької об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Львівській областіна постанову
Львівського апеляційного
господарського суду від 13.10.2014 року та
ухвалуГосподарського суду Львівської
області від 15.09.2014 рокуу справі№ 5015/77/11
за заявою World Development, IncдоТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Гланс"пробанкрутство, Представники
сторін в судове засідання не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду
Львівської області від 15 вересня 2014
року у справі № 5015/77/11 (суддя - Гутьєва
В.В.) відмовлено у визнанні вимог
Городоцької об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Львівській області на суму 83 869,00 грн.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 13 жовтня 2014
року (судді: Мирутенко О.Л. - головуючий,
Гнатюк Г.М., Кравчук Н.М.) апеляційну
скаргу Городоцької об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Львівській області
залишено без задоволення, ухвалу
Господарського суду Львівської
області від 15 вересня 2014 року у справі
№ 5015/77/11 - без змін.

Не погоджуючись з прийнятими у справі
процесуальними актами, скаржник
Городоцька об'єднана державна
податкова інспекція ГУ Міндоходів у
Львівській області звернулася до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, якою просить
скасувати постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
13.10.2014р. та ухвалу Господарського суду
Львівської області від 15.09.2014р. у справі
№ 5015/77/11 та прийняти нове рішення, яким
заяву Городоцької об'єднаної державної
податкової інспекції ГУ Міндоходів у
Львівській області про визнання
кредиторських вимог в сумі 83 869,00 грн.
задовольнити в повному обсязі.

Касаційну скаргу скаржник мотивує
неправильним застосуванням судами
норм матеріального права, зокрема,
приписів статей 23, 38, 45 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши наявні матеріали справи,
проаналізувавши застосування судами
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами першої та
апеляційної інстанцій, ухвалою
Господарського суду Львівської
області від 10.01.2011р. було порушено
провадження у справі про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гланс" та введено
мораторій на задоволення вимог
кредиторів. Ухвалою суду від 08.02.2011р.
введено процедуру розпорядження
майном боржника і розпорядником майна
ТОВ "Гланс" призначено арбітражного
керуючого Іваницького В.А. В офіційному
друкованому органі - газеті "Урядовий
кур'єр" за № 55 (4453) від 26.03.2011р.
опубліковано оголошення про порушення
провадження у справі про банкрутство
боржника.

Ухвалою господарського суду від
14.06.2011р. затверджено реєстр вимог
кредиторів, відповідно до якого
визнано вимоги кредиторів ПАТ "ПУМБ",
World Development, Inc, ФОП ОСОБА_7 на загальну
суму 7 940 197,21 грн.

26.09.2011р. Господарський суд Львівської
області ухвалою ввів процедуру санації
боржника - ТзОВ "Гланс", керуючим
санацією призначив арбітражного
керуючого Онушканича Я.В.

В подальшому, постановою від 13.11.2012р.
місцевим судом було припинено
процедуру санації ТзОВ "Гланс", визнано
останнього банкрутом та відкрито
ліквідаційну процедуру.

Городоцька ОДПІ Головного управління
Міндоходів у Львівській області подала
на адресу суду першої інстанції заяву з
поточними грошовими вимогами до
боржника на суму 83 869,00 грн.

Залишаючи без змін ухвалу місцевого
суду про відмову у визнанні
кредиторських вимог Городоцької
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Львівській
області, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що вимоги податкової на
суму 83 869,00 грн. за своєю правовою
природою є штрафними санкціями, що
нараховані в період дії мораторію, а
внаслідок цього не є поточними
вимогами.

Колегія суддів Вищого господарського
суду України погоджується з такими
висновками судів попередніх інстанцій,
з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій, Городоцькою ОДПІ Головного
управління Міндоходів у Львівській
області за результатами проведення
позапланової документальної виїзної
перевірки ТзОВ "Гланс" з питань
дотримання вимог валютного
законодавства по
зовнішньоекономічному контракту №
01/03/11 від 01.03.2011р. складено акт №
322/2208/30649470 від 29.07.2014р. та винесено
податкові повідомлення-рішення, а саме:
№ від 08.08.2014р., за яким нараховано
пеню на суму грошового зобов'язання за
порушення термінів розрахунків у сфері
ЗЕД на суму 83 019,00 грн.; № від
08.08.2014р., відповідно до якого нараховано
штрафні санкції на суму грошового
зобов'язання за порушення термінів
розрахунків у сфері ЗЕД на суму 850,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 4-1
Господарського процесуального кодексу
України провадження у справах про
банкрутство здійснюється у порядку,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням вимог Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - закон про банкрутство), норми
якого як спеціальні норми права
превалюють у застосуванні над
загальними нормами Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно із статтею 5 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції, яка діяла на момент
виникнення спірних правовідносин )
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом, іншими
законодавчими актами України.

Статтею 1 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(в редакції чинній станом на момент
виникнення спірних відносин)
визначено, що кредитор - юридична або
фізична особа, яка має у встановленому
порядку підтверджені документами
вимоги щодо грошових зобов'язань до
боржника. Конкурсні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли до порушення провадження у
справі про банкрутство та вимоги яких
не забезпечені заставою майна
боржника. Поточні кредитори - кредитори
за вимогами до боржника, які виникли
після порушення провадження у справі
про банкрутство.

Мораторій на задоволення вимог
кредиторів - це зупинення виконання
боржником, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до прийняття рішення про
введення мораторію.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону мораторій
на задоволення вимог кредиторів
вводиться одночасно з порушенням
провадження у справі про банкрутство.

Протягом дії мораторію на задоволення
вимог кредиторів: забороняється
стягнення на підставі виконавчих
документів та інших документів, за
якими здійснюється стягнення
відповідно до законодавства; не
нараховуються неустойка (штраф, пеня),
не застосовуються інші санкції за
невиконання чи неналежне виконання
грошових зобов'язань і зобов'язань щодо
сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).

Тобто, вказана норма встановлює
загальну заборону на нарахування
штрафу і пені протягом часу дії
мораторію на задоволення вимог
кредиторів.

Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 23
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури припиняється нарахування
неустойки (штрафу, пені), процентів та
інших економічних санкцій по всіх
видах заборгованості банкрута. Із дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури закінчується технологічний
цикл із виготовлення продукції і
підприємницька діяльність банкрута
завершується. Строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута
вважається таким, що настав. У банкрута
не виникає жодних додаткових
зобов'язань. Припиняється нарахування
неустойки (штрафу, пені), процентів та
інших економічних санкцій за всіма
видами заборгованості банкрута.

Відповідна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
12 березня 2013р. у справі № 3-71гс12.

Так, судами попередніх інстанцій
встановлено, що вимоги кредитора у сумі
83 869,00 грн. за своєю правовою природою є
штрафними санкціями, згідно складеного
ОДПІ акту № 322/2208/30649470 від 29.07.2014 за
результатами перевірки боржника.

Відповідно до вимог Закону боржник
повинен виконувати зобов'язання, що
виникли після введення мораторію, але
пеня та штраф за їх невиконання або
неналежне виконання не нараховуються,
за винятком випадків, які можуть бути
встановлені спеціальними нормами
законодавства.

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів погоджується з висновками судів
попередніх інстанцій про відмову у
визнанні вимог Городоцької об'єднаної
державної податкової інспекції ГУ
Міндоходів у Львівській області на
суму 83 869,00 грн., які є штрафними
санкціями, що нараховані в період дії
мораторію.

У зв'язку з цим, постанова Львівського
апеляційного господарського суду від
13.10.2014 року та ухвала Господарського
суду Львівської області від 15.09.2014 року
підлягають залишенню без змін, як такі,
що відповідають нормам чинного
законодавства.

На підставі наведеного та керуючись
ст. ст. 1115, 1117, 1119 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Городоцької
об'єднаної державної податкової
інспекції ГУ Міндоходів у Львівській
області залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 13
жовтня 2014 року та ухвалу
Господарського суду Львівської
області від 15 вересня 2014 року у справі
№ 5015/77/11 залишити без змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич