ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 рокуСправа № 912/3331/14
Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Макаренко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу № 912/3331/14

за позовом: Міністерства юстиції
України в інтересах держави Україна

до відповідача: Управління соціального
захисту населення Гайворонської
районної державної адміністрації

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача:

- Державної казначейської служби
України

- підрозділу примусового виконання
рішення Управління Державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Кіровоградській
області

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача:

- департаменту соціального захисту
населення Кіровоградської обласної
державної адміністрації

про стягнення 41 584,50 грн,

представники сторін:

від позивача - Антонов А.А., довіреність
№ 02-5/01.1-22/1357 від 11.07.14;

від відповідача - Каташинський В.І.,
довіреність № 874/01/01-29 від 27.10.14;

від 3-ї особи (ДСЗН Кіровоградської ОДА)
- Серебреннікова О.В., довіреність №
01/22-6924 від 17.12.13;

від 3-ї особи (ППВР УДВС ГУЮ) - участі не
брали;

від 3-ї особи (Державна казначейська
служба України) - участі не брали;

слухач - Сокуренко А.О.

Міністерство юстиції України в
інтересах держави Україна звернулося
до господарського суду з позовною
заявою № 9-20/838 від 01.10.2014 про стягнення з
управління праці та соціального
захисту населення Гайворонської
районної державної адміністрації на
користь Державного бюджету України
збитків завданих Державному бюджету
України в сумі 41 584,50 грн.

Позовні вимоги мотивовані нормами
статей 2,11,15-17, 1166, 1191 Цивільного кодексу
України, статей 2,3,8,9 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини". Позивач також обґрунтовує
позовні вимоги тим, що державі Україна
були заподіяні збитки у сумі 41 584,50 грн.
у зв'язку з виконанням Державою
України рішення Європейського суду з
прав людини за заявою № 20046/09 від
03.04.2009р., поданої Ковпак О.І. в рамках
справи "Харук та інші проти України" .

24.11.2014 позивач звернувся до суду із
заявою в якій вказує на те, що
відповідач - управління праці та
соціального захисту населення
Гайворонської районної державної
адміністрації змінив назву на
Управління соціального захисту
населення Гайворонської районної
державної адміністрації, що
підтверджується копією витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
станом на 21.11.2014.

З огляду на вказане, а також
розпорядження № 10-р від 16.01.2013 "Про
затвердження структури районної
державної адміністрації"
господарський суд вважає правильним
найменуванням відповідача - управління
соціального захисту населення
Гайворонської районної державної
адміністрації (далі -Управління).

Відповідач у своєму відзиві на позов
від 17.10.2014 за № 825/01-29 позовні вимоги
заперечує та просить відмовити у
задоволенні позову про стягнення з
управління соціального захисту
населення Гайворонської районної
державної адміністрації збитків
завданих Державному бюджету України у
сумі 41584,50 грн. Свої заперечення
відповідач мотивує тим, що Управління
не мало можливості добровільно і
самостійно виконати рішення
Гайворонського районного суду від
22.10.2007 № 2-а-129 щодо виплати недоплаченої
щорічної грошової допомоги за 2004-2007 р.р.
інваліду Великої Вітчизняної війни 1
групи Ковпак Онисії Іванівні у сумі
10524,50 грн, оскільки не є головним
розпорядником коштів Державного
бюджету України, таким розпорядником в
даному випадку є департамент
соціального захисту населення
Кіровоградської обласної державної
адміністрації (Положення про
управління соціального захисту
населення Гайворонської районної
державної адміністрації, яке
затверджене розпорядженням № 22-р від
29.01.2013).

На даний час в Управлінні
зареєстровано і підлягає виконанню 135
судових рішень районного та
апеляційного судів, прийняті у минулих
роках, які Управління не виконує
протягом 2004-2014 років за відсутності
цільового фінансування з державного
бюджету на ці цілі. Міністерство
фінансів України в своїх роз'ясненнях
протягом 2004 і послідуючих років
зазначало, що в умовах підвищення
державних соціальних гарантій і
допомоги, забезпечити виконання
зазначених рішень без врахування
реальних можливостей доходної частини
Державного бюджету України на
відповідний рік не маж можливості,
оскільки це призведе до бюджетних
зобов'язань, які не забезпечені
фінансовими ресурсами держави. У
зв'язку з вказаним, Управління протягом
2004-2012 років не мало відкритих рахунків
в органах державної казначейської
служби з яких можливе стягнення
недоплаченої щорічної грошової
допомоги за 2004 -2007 роки на користь
Ковпак О.І.

Третя особа департамент соціального
захисту населення Кіровоградської
обласної державної адміністрації у
своїх письмових поясненнях вказує, що
факти неправомірності дій та
протиправності поведінки відповідача
як доказ вини на даний момент позивачем
не доведені. Третя особа звертає увагу
суду на те, що відповідач має статус
бюджетної організації, яка отримує
фінансування від державних органів
виконавчої влади для виконання
державної програми соціального
захисту, а отже не може нести
відповідальність за обов'язки держави.
Відповідач діє виключно в межах
виділених бюджетних асигнувань.

З пояснень третьої особи підрозділу
примусового виконання рішення
Управління Державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Кіровоградській області вбачається, що
виконавчі провадження з примусового
виконання виконавчого документа №
2-а-129 Гайворонського районного суду від
02.11.2007 завершені державним виконавцем
відповідно до п. 2.ст. 40 Закону України
"Про виконавче провадження" 04.06.2008 та
13.11.2008. Актом вилучення виконавчих
проваджень для знищення від 28.02.2012
матеріали зазначених виконавчих
проваджень знищені з підстав
закінчення строків їх зберігання.

Крім того, вказана третя особа
звернулась до суду з клопотанням № 19374
від 01.12.2014 про розгляд даної справи без
участі державного виконавця.

Третя особа Державна казначейська
служба України не скористалась своїм
правом та не подала до суду письмові
пояснення чи заперечення щодо позовних
вимог, разом з тим була належним чином
повідомлена про час, дату та місце
проведення засідань суду у даній
справі, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення, які
містяться в матеріалах справи.

В судовому засіданні 02.12.2014 представник
позивача позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві
та подав до матеріалів справи
додаткові пояснення щодо позовної
заяви № 14653/01.1-4/02. Представник
відповідача в свою чергу позовні
вимоги не визнав з підстав зазначених у
відзиві та додаткових поясненнях.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, 3-ї особи, обговоривши усі
обставини справи, оцінивши подані
докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Гайворонського районного
суду Кіровоградської області від 22.10.2007
у справі № 2-а-129 задоволено позовні
вимоги Ковпак Онисії Іванівни та
зобов'язано управління праці та
соціального захисту населення
Гайворонської районної державної
адміністрації сплатити на користь
позивача заборгованість з
недоплаченої щорічної грошової
допомоги за 2004-2007 в сумі 10524,50 грн. Однак,
відповідачем дане рішення суду
тривалий час не виконувалось,
внаслідок чого Ковпак О.І. звернулася
за захистом до Європейського суду з
прав людини.

За результатами розгляду заяви № 2004/09
(дата внесення 03.04.2009) поданої Ковпак
О.І. в рамках справи Європейського суду
з прав людини (далі - Європейський суд)
"Харук та інші проти України",
Європейським судом встановлено
порушення Україною пункту 1 статті 6
Конвенції, статті 13 та статті 1 Першого
протоколу до Конвенції, у зв'язку з чим
зобов'язано державу Україна сплатити
Ковпак О.І. (заявник) заборгованість за
рішенням національного суду,
винесеного на користь заявника та
відшкодування справедливої
сатисфакції у сумі 3 000,00 євро.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання рішення Європейського суду з
Державного бюджету України на рахунок
Ковпак О.І. сплачено присуджені
Європейським судом кошти у сумі 31 060,00
грн, що еквівалентно 3 000,00 євро та
заборгованість за рішенням
Гайворонського районного суду
Кіровоградської області в сумі 10 524,50
грн, разом 41 584,50 грн, що підтверджується
платіжними дорученнями від 10.10.2012 № 2153
та від 27.11.2012 № 2665.

14.12.2012 державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження ВП№33921103 з
примусового виконання рішення №20046/09
від 26.07.2012 винесеного Європейським
судом з прав людини, в якій встановлено,
що рішення суду виконано фактично у
повному обсязі згідно з виконавчим
документом; грошові кошти перераховані
стягувачу платіжним дорученням №2153
від 10.10.2012, заборгованість за рішенням
національного суду сплачена платіжним
дорученням №2665 від 27.11.2012.

Вказані кошти перераховані з
Державного бюджету України.

При розгляді даного спору
господарський суд враховує наступне.

17.07.1997 Україна ратифікувала
Європейську Конвенцію про захист прав
людини та основоположних свобод 1950
року і окремі Протоколи до неї, які у
відповідності до Закону України від
10.12.1991 "Про дію міжнародних договорів на
території України" стали невід'ємною
частиною національного законодавства,
а у відповідності до Закону України від
22.12.1993 "Про міжнародні договори України"
мають пріоритет норм у разі їх колізії
з національним законодавством. Рішення
Європейського Суду, які набрали
статусу остаточного, підлягають
обов'язковому виконанню державою -
відповідачем.

У зв'язку із обов'язком України
виконувати рішення Європейського суду
у справах проти України, Верховною
Радою України 23.06.2006р. прийнято Закон
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини" (далі Закон). Статтею
2 цього Закону встановлено, що рішення
Європейського суду є обов'язковим для
виконання Україною.

Частиною 5 статті 9 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" (із змінами і доповненнями)
(далі - Закон) встановлено обов'язок
Органу представництва звернутися до
суду з позовом про відшкодування
збитків, завданих Державному бюджету
України внаслідок виплати
відшкодування стягувачу.

Органом представництва згідно зі
статтею 1 вказаного Закону та
постановою Кабінету Міністрів України
від 31.05.2006 № 784 "Про заходи щодо
реалізації Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" (із змінами і доповненнями) є
Міністерство юстиції України.

Відповідно до ст.2 Закону, рішення
Європейського суду є обов'язковим для
виконання Україною відповідно до
вищезазначеної статті 46 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод.

Статтею 2 Цивільного кодексу України
врегульовано, що держава є учасником
цивільних відносин.

Відповідно до ст. 170 Цивільного кодексу
України, держава набуває та здійснює
цивільні права та обов'язки через
органи державної влади у межах їхньої
компетенції, встановленої законом.

Згідно ст. 9 Закону та ст.ст. 15-17
Цивільного кодексу України,
Міністерство юстиції України, як орган
представництва, звертається до суду за
захистом цивільних прав та інтересів
держави шляхом відшкодування
заподіяних збитків у межах, на підставі
та у спосіб, що встановлені
Конституцією та законами України.

При зверненні до господарського суду
із позовною заявою позивач посилається
на те, що Управління соціального
захисту населення Гайворонської
районної державної адміністрації
(відповідач) є винним у тривалому
невиконанні рішення Гайворонського
районного суду Кіровоградської
області від 22.10.2007 у справі № 2-а-129, яким
відповідача зобов'язано сплатити
заявнику заборгованість з
недоплаченої щорічної грошової
допомоги за 2004-2007 в сумі 10524,50 грн., а
отже, є винним у заподіянні державі
матеріальних збитків, тому відповідач
має відшкодувати державі виплачені нею
кошти.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги
також тим, що сплачена з Державного
бюджету України сума у розмірі 41584,50 грн
є збитками Державного бюджету України.
Відтак, посилаючись на норми ст. 1191
Цивільного кодексу України, в якій
зазначено, що відшкодування шкоди,
завданої іншою особою, зумовлює
виникнення права зворотної вимоги до
безпосереднього порушника у розмірі
виплаченого відшкодування, просить
стягнути зазначену суму з Управління
соціального захисту населення
Гайворонської районної державної
адміністрації.

Відповідно до норм ст. 1166 Цивільного
кодексу України шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для цивільно-правової
відповідальності за заподіяння шкоди є
встановлення судом наступних обставин:
наявність вини у діях (бездіяльності)
відповідної особи; причинного зв'язку
між неправомірними діями чи
бездіяльністю та шкодою; наявність
реальної шкоди, що може бути обчислена
у грошовому еквіваленті.

Так, у зв'язку з недотриманням
відповідачем законодавства в сфері
соціального забезпечення Ковпак О.І.
була змушена звернутися до суду за
захистом своїх порушених прав та
інтересів.

Відповідно до статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Обов'язок виконання рішення покладався
саме на відповідача протягом усього
строку існування заборгованості по
сплаті коштів за вищевказаним рішенням
суду.

Однак, відповідачем не подано до
матеріалів справи на вимогу суду
доказів звернення Управління до
відповідних державних органів щодо
виділення грошових коштів для
погашення заборгованості за рішенням
суду, а саме: копії кошторису,
розрахунку до нього та копію
відповідного реєстру.

Крім того, з письмових пояснень
відповідача вбачається, що Управління
протягом 2004-2012 років не мало відкритих
рахунків в органах державної
казначейської служби з яких можливо
було стягнути грошові кошти за 2004 -2007
роки на користь Ковпак О.І.

Господарський суд звертає увагу сторін
на той факт, що не може вважатися
перешкодою у виконані рішення суду
протягом 2007-2012 те, що держава в особі
Верховної Ради приймаючи Закон України
про Державний бюджет України на
відповідні роки, визначала видатки на
загальносуспільні потреби, розмір та
їх цільове спрямування.

За загальним правилом ст.614 Цивільного
кодексу України відсутність вини
доводиться заподіювачем шкоди.

Відповідно до ч.2 ст.1166 Цивільного
кодексу України особа, яка завдала
шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдаго не з її вини.

Відсутність своє вини відповідачем не
доведено, матеріалами справи цей факт
не підтверджений.

За приписами ч.2 ст.11 Цивільного кодексу
України, підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків є, зокрема,
рішення судів та інші юридичні факти.

У вищевказаній справі, що розглядалась
Європейським судом, відповідач -
держава Україна зазнав витрат за
наслідками порушених Управління
соціального захисту населення
Гайворонської районної державної
адміністрації, прав Ковпак Онисії
Іванівни.

Отже, сплачена Державою Україна
загальна сума 41584,50 грн за рішенням
Європейського суду є збитками
Державного бюджету України.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу
України визначено, що особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

Таким чином, зі змісту наведених норм
вбачається, що держава Україна в особі
Міністерства юстиції має право
зворотної вимоги до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що саме винні дії відповідача
призвели до понесення Державою України
збитків у загальному розмірі 41584,50 грн,
та результатом саме його неправомірних
дій є заподіяння державі матеріальних
збитків і іншого відповідачем не
доведено.

Стаття 129 Конституції України
відносить до основних засад
судочинства змагальність сторін, яка,
зокрема, проявляється в тому, що, як
зазначається в ч.1 ст.33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтвердженні певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахуванням вимог ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Заперечення відповідача щодо
неможливості виконання рішення суду до
уваги не приймайються, оскільки вони не
підтверджені належними доказами у
розумінні приписів Господарського
процесуального кодексу України (ст.ст
33,34).

Враховуючи наведене, суд вважає, що
позовні вимоги обґрунтовані
матеріалами справи, не спростовані
відповідачем і підлягають до
задоволення у повному обсязі.

Відповідно до норм ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у даній справі покладаються на
відповідача та стягуються у доход
Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 33,34,44,49, 82-85, 116, 117 ГПК України,
Законом України "Про судовий збір",
господарський суд, -

В И Р І
Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Управління соціального
захисту населення Гайворонської
районної державної адміністрації, 26300,
Кіровоградська область, м. Гайворон,
вул. Гайворонська, 1, на
користь Державного бюджету України
(рахунок 0028, код банку 820172, , банк отримувача Державна
казначейська служба України, м. Київ,
отримувач Державна казначейська
служба України) збитки, завданні
Державному бюджету України в сумі 41 584,50
грн.

Стягнути з Управління соціального
захисту населення Гайворонської
районної державної адміністрації, 26300,
Кіровоградська область, м. Гайворон,
вул. Гайворонська, 1, в
доход Державного бюджету (отримувач
коштів - УК у
м.Кіровограді/м.Кіровоград/22030001, банк
отримувача - ГУ ДКСУ у Кіровоградській
області, МФО 823016, р/р 3002, ідент. код
38037409, КБКД 22030001 "Судовий збір") - судовий
збір в сумі 1827,00 грн.

Накази видати після набрання судовим
рішенням законної сили та направити
стягувачу.

Згідно ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення
господарського суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його підписання до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Кіровоградської
області.

Повне рішення складено 08.12.2014.

Суддя
Т. В. Макаренко