ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.Справа № 922/4511/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання
Михайлюк В.Ю.

розглянувши справу

за позовом Управління Пенсійного
фонду України у Київському районі
міста Харкова, м.Харків до
Харківського державного авіаційного
виробничого підприємства Орденів
Жовтневої Революції та Трудового
Червоного Прапора, м.Харків про
стягнення 300158,05 гривень за участю
представників:

позивача - Гордус І.Ф. (довіреність
№382-217/07 від 08 січня 2014 року)

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

13 жовтня 2014 року позивач, Управління
Пенсійного фонду України у Київському
районі міста Харкова, звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою про
стягнення з Харківського державного
авіаційного виробничого підприємства
Орденів Жовтневої Революції та
Трудового Червоного Прапора
(відповідача) суми заборгованості у
розмірі 612500,02 гривень по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 15 жовтня 2014
року було прийнято вищевказану позовну
заяву до розгляду. Провадження у справі
було порушено та призначено до
розгляду у судовому засіданні на 12
листопада 2014 року.

31 жовтня 2014 року представник позивача
надав через канцелярію суду заяву
(вх.№38017) про зменшення розміру
позовних вимог, в якій зазначив про
часткове погашення відповідачем суми
основної заборгованості в розмірі
312341,97 гривень, у зв'язку з чим, просив
суд стягнути з останнього 300158,05
гривень.

04 листопада 2014 року представник
відповідача надав через канцелярію
суду заперечення (вх.№38620) на позовну
заяву, в яких просив суд відмовити у
задоволенні позову повністю. Судом
було досліджено надані заперечення та
долучено до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 12 листопада 2014
року було відкладено розгляд справи на
02 грудня 2014 року. Також, відповідною
ухвалою було прийняти заяву позивача
про зменшення розміру позовних вимог
до розгляду та продовжено розгляд
справи з урахуванням відповідної
заяви.

27 листопада 2014 року представник
відповідача надав через канцелярію
суду клопотання (вх.№42358), в якому
просив суд розглядати справу без його
участі за наявними в ній матеріалами.
Судом було досліджено надане
клопотання та прийнято до розгляду.

01 грудня 2014 року представник позивача
надав через канцелярію суду додаткові
письмові пояснення (вх.№42635) на
підтвердження заявлених позовних
вимог. Судом було досліджено надані
пояснення та долучено до матеріалів
справи.

Представник позивача у судовому
засіданні 02 грудня 2014 року підтримав
заявлені позовні вимоги та просив суд
задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 02 грудня
2014 року свого представника не направив.
Про час та місце проведення судового
засідання був повідомлений належним
чином.

Враховуючи те, що норми ст.65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3
ст.129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що в межах
наданих йому повноважень створені
належні умови для надання сторонами
доказів та здійснені всі необхідні дії
щодо витребування додаткових доказів,
а тому вважає за можливе розглядати
справу за наявними в ній і додатково
поданими на вимогу суду матеріалами і
документами.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги та заперечення проти них,
всебічно та повно дослідивши матеріали
справи та надані учасниками судового
процесу докази, заслухавши пояснення
представника позивача, встановив
наступне.

Харківське державне авіаційне
виробниче підприємство Орденів
Жовтневої Революції та Трудового
Червоного Прапора (відповідач)
зареєстрований як платник внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в управлінні Пенсійного
фонду України в Київському районі
міста Харкова.

29 квітня 2014 року, відповідно до ухвали
господарського суду Харківської
області по справі №922/5397/13, порушено
провадження у справі про банкрутство
відповідача.

Як зазначає у позовній заяві позивач,
Харківське державне авіаційне
виробниче підприємство Орденів
Жовтневої Революції та Трудового
Червоного Прапора мав поточну
заборгованість зі сплати фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
призначених відповідно до ч.2
Прикінцевих положень Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до п."а" ст.13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" за період з червня по
вересень 2014 року на загальну суму 612500,02
гривень.

Відповідач підтвердив право своїм
працівникам на призначення пільгової
пенсії за списком №2, відповідно до
пункту "а" ст.13 Закону України "Про
пенсійне забезпечення" за роботу із
шкідливими і важкими умовами праці.

Відповідно до частини 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині покриття витрат
на виплату і доставку цих пенсій
зберігається порядок, що діяв до
набрання чинності зазначеного закону.

Відповідно до п.6.1 Інструкції про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України, затвердженої
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 19 грудня 2003 року №21-1
(далі-Інструкція), відповідачу були
вручені повідомлення про необхідність
перерахування коштів по
заборгованості по виплаченій і
доставленій пільговій пенсії за
списком №2, з розрахунками
заборгованості по кожному пенсіонеру
окремо (наявні у матеріалах справи), а
саме:

- повідомлення за червень місяць 2014
року в сумі 144668,55 гривень;

- повідомлення за липень місяць 2014 року
в сумі 167673,42 гривень;

- повідомлення за серпень місяць 2014
року в сумі 153436,75 гривень;

- повідомлення за вересень місяць 2014
року в сумі 146721,30 гривень.

Відповідно до п.п.6.7 Інструкції -
підприємства щомісяця до 25-го числа
вносять до Пенсійного фонду зазначену
в повідомленні місячну суму фактичних
витрат на виплату та доставку пенсій,
визначених на пільгових умовах.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно даних повідомлень, відповідачем
було повністю перераховано на рахунок
позивача відшкодування за червня по
вересень 2014 року на загальну суму 612500,02
гривень, що підтверджується наявними у
матеріалах справи платіжними
дорученнями.

Крім того, на момент розгляду пору,
відповідач частково сплатив
заборгованість у розмірі 312341,97 гривень,
що підтверджується платіжним
дорученням №175 від 16 жовтня 2014 року, у
зв'язку з чим, за спірний період, у нього
залишилась заборгованість перед
позивачем у розмірі 300158,05 гривень, яка
до цього часу залишається непогашеною.

Відповідні платежі відповідач
проводив із призначенням платежу:
"Виплата та доставка пільгових пенсій
за списком №2", та з зазначенням
спірного місяця 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд дійшов висновку про повне
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Згідно із ч.6 ст.20 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09 липня 2003 року N1058-IV в
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин (далі - Закон
№1058), страхувальники зобов'язані
сплачувати страхові внески, нараховані
за відповідний базовий звітний період,
не пізніше ніж через 20 календарних днів
із дня закінчення цього періоду.
Базовим звітним періодом для
вищезазначених платників є
календарний місяць.

Відповідно до ч.2. ст.106 Закону №1058, суми
страхових внесків, своєчасно не
нараховані та/або не сплачені
страхувальниками у строки, визначені
ст.20 цього Закону, в тому числі
обчислені територіальними органами
Пенсійного фонду у випадках,
передбачених частиною третьою статті 20
цього Закону, вважаються простроченою
заборгованістю із сплати страхових
внесків (далі - недоїмка).

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

Отже, з урахуванням викладеного, та
того, що в матеріалах справи наявні
докази часткової сплати
заборгованості відповідачем на суму
312341,97 гривень, яка була здійснена
останнім у добровільному порядку під
час розгляду справи, суд вважає
заявлену вимогу позивача щодо
стягнення з відповідача
заборгованості у розмірі 300158,05 гривень
нормативно та документально
обґрунтованою, та такою, що підлягає
задоволенню.

Щодо заперечень відповідача про
відсутність норм чинного
законодавства, які передбачали б
відшкодування фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій особам, які
були зайняті на роботах за списком №2,
суд вважає за необхідне зазначити
наступне.

Право на пенсію за віком на пільгових
умовах визначено статтею 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
№1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року, який
набрав чинності з 01 січня 1992 року.

На пільгових умовах мають право на
пенсію за віком, незалежно від місця
останньої роботи:

а) працівники, зайняті повний робочий
день на підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці, - за списком №1
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 50 років і
при стажі роботи не менше 20 років, з них
не менше 10 років на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 45 років і при
стажі роботи не менше 15 років, з них не
менше 7 років 6 місяців на зазначених
роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з особливо
шкідливими і особливо важкими умовами
праці, пенсії на пільгових умовах
призначаються із зменшенням віку,
передбаченого статтею 12 цього Закону,
на 1 рік за кожний повний рік такої
роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці -
жінкам;

б) працівники, зайняті повний робочий
день на інших роботах із шкідливими і
важкими умовами праці, - за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджуваним Кабінетом
Міністрів України, і за результатами
атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і
при стажі роботи не менше 25 років, з них
не менше 12 років 6 місяців на зазначених
роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при
стажі роботи не менше 20 років, з них не
менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше
половини стажу роботи з шкідливими і
важкими умовами праці, пенсії на
пільгових умовах призначаються із
зменшенням віку, передбаченого статтею
12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6
місяців такої роботи чоловікам і за
кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Відповідно до частини 2, 3 статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" №1788-ХІІ від 05 листопада
1991 року в редакції, що діяла з 01 січня 1992
року по 08 червня 1996 року підприємства
та організації з коштів, призначених на
оплату праці, вносять до Пенсійного
фонду України плату, що покриває
витрати на виплату пенсій відповідно
до пунктів "б" - "з" цієї статті до
досягнення працівником пенсійного
віку, передбаченого статтею 12 цього
Закону, в розмірі 50 процентів по
пенсіях, призначених у 1991 році, 60
процентів - у 1992 році, 70 процентів - у 1993
році, 80 процентів - у 1994 році, 90
процентів - у 1995 році і 100 процентів - у
1996 році. Починаючи з 1996 року
призначення і виплата пенсій
відповідно до пунктів "б" - "з" цієї
статті провадяться підприємствами та
організаціями в порядку, що
визначається колективним договором
(угодою), за рахунок власних коштів.

Законом України "Про внесення змін і
доповнень до статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" №198/96-ВР від
16 травня 1996 року, який набрав чинності з
09 червня 1996 року, внесено зміни до
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", зокрема частину другу
після слів "витрати на виплату"
доповнено словами "і доставку", а слова
і цифри 1996 році" замінено словами і
цифрами "з 1996 року", частину третю
виключено.

Вищезазначена редакція статті діяла до
14 березня 2000 року, згідно із Законом
України "Про внесення змін до деяких
законів України №1461-ІІІ від 17 лютого 2000
року, який набрав чинності з 15 березня
2000 року частину другу статті 13 Закону
України "Про пенсійне забезпечення"
виключено у зв'язку з внесенням змін до
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" №400 від
26 червня 1997 року.

Так, відповідно до пункту 1 статті 2
Закону №400 (в редакції Закону №1461-III від
17 лютого 2000 року) для платників збору,
визначених пунктами 1 та 2 статті 1
Закону № 400 (підприємств, установ,
організацій), об'єктом оподаткування є
також фактичні витрати на виплату і
доставку пенсій, призначених
відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13
Закону України "Про пенсійне
забезпечення" до досягнення
працівниками пенсійного віку,
передбаченого статтею 12 Закону України
"Про пенсійне забезпечення". Ставка
збору (абзац 2 пункту 1 статті 4)
встановлена в розмірі 100 відсотків від
об'єкта оподаткування.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" №1058-ІУ від 09 липня 2003 року
пенсійне забезпечення застрахованих
осіб, які працювали або працюють на
підземних роботах, на роботах з
особливо шкідливими і особливо важкими
умовами праці за списком №1 та на інших
роботах із шкідливими і важкими
умовами праці за списком №2 виробництв,
робіт, професій, посад і показників,
затверджених Кабінетом Міністрів
України, та за результатами атестації
робочих місць, на посадах, що дають
право на призначення пенсії за віком на
пільгових умовах або за вислугу років,
які відповідно до законодавства, що
діяло раніше, мали право на пенсію на
пільгових умовах або за вислугу років,
здійснюється згідно з окремим
законодавчим актом через професійні та
корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного
забезпечення через професійні та
корпоративні фонди: 1) особам,
зазначеним в абзаці першому цього
пункту, пенсії призначаються за
нормами цього Закону в разі досягнення
пенсійного віку та наявності трудового
стажу, передбаченого Законом України
"Про пенсійне забезпечення".

У цьому випадку розміри пенсій
визначаються відповідно до статті 27 та
з урахуванням норм статті 28 цього
Закону.

При цьому зберігається порядок
покриття витрат на виплату і доставку
цих пенсій, що діяв до набрання
чинності цим Законом, тобто до 01 січня
2004 року.

В чинній на сьогодні редакції статті 2
Закону України "Про збір на обов'язкове
державне пенсійне страхування" №400/97-ВР
від 26 червня 1997 року, для платників
збору, визначених пунктами 1 та 2 статті
1 цього Закону, крім тих, які є
платниками фіксованого
сільськогосподарського податку,
об'єктом оподаткування є також
фактичні витрати на виплату і доставку
пенсій, призначених відповідно до
пунктів "б"- "з" статті 13 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" до
досягнення працівниками пенсійного
віку, передбаченого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування".

Відповідно 6.1. Інструкції про порядок
обчислення і сплати страхувальниками
та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
правління Пенсійного фонду України
№2101 від 19 грудня 2003 року із змінами,
внесеними згідно з Постановою
Пенсійного фонду №6-1 від 15 травня 2006
року відшкодуванню підлягають витрати
Пенсійного фонду на виплату та
доставку пенсій, призначених на
пільгових умовах відповідно до частини
2 "Прикінцевих положень" Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" в таких розмірах:

для платників, зазначених у підпункті
2.1.1 пункту 2.1 цієї Інструкції (крім тих,
які є платниками фіксованого
сільськогосподарського податку), -
також 100 відсотків фактичних витрат на
виплату і доставку пенсій, призначених
відповідно до абзацу першого частини 2
Прикінцевих положень Закону
застрахованим особам, які працювали
або працюють на роботах із шкідливими і
важкими умовами праці за списком №2
виробництв, робіт, професій, посад і
показників, затверджених Кабінетом
Міністрів України та за результатами
атестації робочих місць, на посадах, що
дають право на призначення пенсії за
віком на пільгових умовах.

З урахуванням викладеного, обов'язок
відповідача по відшкодуванню
фактичних витрат на виплату та
доставку пенсій по списку №2
закріплено на законодавчому рівні, а
саме частиною 2 Прикінцевих положень
Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" в частині пенсій,
призначених відповідно до п. "б" - "з"
статті 13 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", Законом України "Про
збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування" та Інструкцією про
порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України.

Щодо розподілу судових витрат, суд
дійшов висновку про стягнення з
відповідача до Державного бюджету
України 6003,16 гривень судового збору,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про
судовий збір", судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі. Підпунктом 1
пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України
"Про судовий збір" передбачено, що за
подання до господарського суду
позовної заяви майнового характеру
ставка судового збору встановлюється у
розмірі 2 відсотки ціни позову, але не
менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат,
а за подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
ставка судового збору встановлюється у
розмірі 1 розміру мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про
державний бюджет на 2014 рік", на 2014 рік
установлена мінімальна заробітна
плата у місячному розмірі: з 1 січня -
1218,00 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України
"Про судовий збір", судовий збір
сплачується за місцем розгляду справи
та зараховується до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Отже, вирішуючи питання розподілу
судових витрат, враховуючи той факт, що
позивач звільнений від сплати судового
збору, на підставі п.18 ст.5 ЗУ "Про
судовий збір", суд керується ст.ст.44, 49
Господарського процесуального кодексу
України, відповідно до яких, судовий
збір покладається на відповідача, та
підлягає стягненню з останнього до
Державного бюджету України у розмірі
6003,16 гривень.

На підставі вищевикладеного, ст.129
Конституції України, ст.599 Цивільного
кодексу України та керуючись ст.ст.1, 12,
33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Харківського державного
авіаційного виробничого підприємства
Орденів Жовтневої Революції та
Трудового Червоного Прапора (61023,
м.Харків, вул.Сумська, 134, , р/р №0096 у Краснобаварському
відділенні ПІБ України, МФО 351281) на
користь Управління Пенсійного фонду
України у Київському районі міста
Харкова (61022, м.Харків, майдан Свободи, 5,
Держпром, 2-й під'їзд, 3-й поверх, , р/р №89 в ХОУ ВАТ
"Державний ощадний банк", МФО 351823) 300158,05
гривень заборгованості по
відшкодуванню фактичних витрат на
виплату та доставку пенсій.

Стягнути з Харківського державного
авіаційного виробничого підприємства
Орденів Жовтневої Революції та
Трудового Червоного Прапора (61023,
м.Харків, вул.Сумська, 134, , р/р №0096 у Краснобаварському
відділенні ПІБ України, МФО 351281) на
користь Державного бюджету України
(одержувач коштів - Управління
державної казначейської служби у
Дзержинському районі м.Харкова, , рахунок 3003, банк
одержувача - Головне управління
державної казначейської служби
України у Харківській області, МФО 851011,
код бюджетної класифікації 22030001) 6003,16
гривень судового збору.

Видати відповідні накази після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08 грудня 2014
року.

Суддя К.В. Аріт