КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р. Справа№ 910/13547/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Кобець
М.О.

за участю представників:

від позивача: Мікосянчик І.Ю. -
представник за довіреністю від 08.12.2014
року;

від відповідача: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2»

на рішення Господарського суду
Київської області від 29.09.2014 року

у справі № 910/13547/14 (суддя
Скутельник П.Ф.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гарден Клаб»

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2»

про стягнення 212 001, 45 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Гарден Клаб»
звернулось до Господарського суду
Київської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Край-2» про
стягнення 212 001, 45 грн. основного боргу
за договором поставки № 1429 від 15.02.2010
року.

В ході розгляду справи в суді першої
інстанції позивач подав заяву про
зменшення розміру позовних вимог,
відповідно до якої просив суд стягнути
з відповідача 138 133, 73 грн. боргу.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 29.09.2014 року у
справі № 910/13547/14 позовні вимоги
задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
Київської області від 29.09.2014 року в
частині стягнення 98 463, 65 грн. В іншій
частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції не звернув уваги
на те, що частина видаткових накладних
оформлена з порушенням вимог чинного
законодавства, а тому не може
підтверджувати факт здійснення
господарських операцій між позивачем
та відповідачем. Крім того, згідно із
умов договору обов'язок оплатити това,
поставлений за договором, настає після
його реалізації покупцем кінцевому
споживачу. Так, станом на 27.08.2014 року
відповідачем ще не реалізовано
поставленого позивачем товару на
загальну суму 906, 78 грн.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.10.2014 року
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Край-2"
прийнято до свого провадження колегією
суддів у складі: Дідиченко М. А.
(головуюча), Пономаренко Є. Ю., Руденко М.
А. та призначено до розгляду на 25.11.2014
року.

У судове засідання 25.11.2014 року
представники сторін не з'явились, про
поважні причини неявки суд не
повідомили.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 25.11.2014 року
відкладено розгляд справи до 09.12.2014
року.

Представник відповідача у судове
засідання 09.12.2014 року не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив.

Представник позивача у судовому
засіданні 09.12.2014 року заперечував проти
задоволення апеляційної скарги, просив
суд рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
15.02.2010 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Гарден Клаб»
(постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «КРАЙ»
(покупець) укладено договір поставки
від 15.02.2010 року за № 1429, згідно абз. 1 п.
1.1. якого постачальник поставляє і
передає у власність покупцю, а покупець
приймає та оплачує товари згідно з
замовленням покупця (додаток № 1 "лист
замовлення") та останньою узгодженою
специфікацією,
товаросупроводжувальною
документацією, які складають
невід'ємну частину цього договору, на
умовах цього договору.

Пунктом 2.7 договору встановлено, що
право власності і ризик випадкової
загибелі або пошкодження товарів
переходить від постачальника до
покупця з моменту, коли товари,
поставлені покупцю і вивантажені на
приймальну платформу магазина, і
сторони підписали накладну, що
засвідчує те, що товари були отримані
покупцем.

Відповідно до п. 3.3. договору, покупець
здійснює вчасний розрахунок за товари.
Оплата виконується шляхом
банківського переказу на рахунок
постачальника, зазначений у статті 9
цього договору, протягом терміну
платежу, зазначеного у пункті 1.1.
додатку № 3 "спеціальні умови", за умови,
що сума платежу не менша 50 грн. 00 коп., та
що постачальник надасть належним чином
оформленні накладні (у формі
відповідно до інструкцій покупця) на
адресу покупця, яка зазначена в статті
9.

Протокол розбіжностей від 15.02.2010 року
до договору, який підписаний та
скріплений печатками постачальника і
покупця, внаслідок чого договір
вважається укладеним в редакції
постачальника, зафіксував
домовленість сторін договору з
приводу того, що відповідно до п. 1.1.
додатку № 3 спеціальні умови, покупець
оплачує реалізовані товари за період
один календарний тиждень у магазинах
покупця протягом 14 (чотирнадцяти
календарних днів з дня закінчення
календарного тижня за умови, що
постачальник надасть належним чином
оформлені накладні (у формі відповідно
до інструкцій покупця) на адресу
покупця, яка вказана в замовлені,
протягом не більше, ніж 7 днів з дня
поставки.

02.09.2010 року між позивачем, Товариством з
обмеженою відповідальністю "Край" та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Край-2" укладено
додаткову угоду про заміну сторони у
зобов'язані від 02.09.2010 року до договору
поставки від 15.02.2010 року за № 1429, згідно
п. 1 якої сторони цієї угоди досягли
згоди з приводу заміни покупця в особі
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Край" на Товариство з
обмеженою відповідальністю "Край-2" у
зобов'язані по договору з 02.09.2010 року.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди про
заміну сторони у зобов'язані від 02.09.2010
року встановлено, що всі права та
обов'язки Товариства з обмеженою
відповідальністю "Край" в якості
кредитора та боржника, в тому числі
щодо оплати поставленого товару, за
договором переходять в повному обсязі
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Край-2" та останнє
разом з позивачем проти цього не
заперечують.

Звертаючись до суду першої інстанції з
позовом про стягнення заборгованості
позивач зазначив, що ним було
поставлено відповідачу за період дії
договору поставки товар на загальну
суму 645 649, 91 грн., що підтверджується
наявними в матеріалах справи
видатковими накладними. Водночас,
відповідач розрахувався за отриманий
товар частково на загальну суму 433 648, 44
грн. У зв'язку із зазначеним позивач
просить суд стягнути з відповідача
заборгованість за поставлений товар у
сумі 212 001, 45 грн.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу
України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 692 Цивільного кодексу України
визначено, що покупець зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття
або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Колегією суддів встановлено, що
позивач за період дії договору на
виконання вимог п. 1.1. договору, з
дотриманням положень ст.ст. 526, 629, 712
Цивільного кодексу України, на
підставі замовлень відповідача
передав, а відповідач прийняв товар на
загальну суму 645 649, 91 грн., що
підтверджується наявними в матеріалах
справи видатковими накладними, які
скріплені відбитком печатки магазинів
відповідача та підписом останнього на
виконання вимог п.п. 2.7., 2.13. договору та
ст. 193 Господарського кодексу України
без будь-яких заперечень з приводу
зазначених у вказаних видаткових
накладних вартості, кількості та
якості поставленого позивачем товару з
метою засвідчення факту прийняття
відповідачем товару в обсязі,
кількості, якості та вартості,
визначених у видаткових накладних.

Заперечуючи проти задоволення
задоволення позовних вимог відповідач
зазначає, що частина видаткових
накладних оформлені з порушенням ч. 2
ст. 9 Закону України «Про
бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні», а тому не
підтверджують факту здійснення
господарських операцій між позивачем
та відповідач.

Однак, колегія суддів не погоджується
із даними запереченнями відповідача,
оскільки як вбачається із матеріалів
справи, а саме акту звірки
взаєморозрахунків підписаним
сторонами та скріпленим печатками
товариств відповідачем підтверджено,
що станом на 30.04.2014 року наявна
заборгованість у сумі 212 116,14 грн.
(навіть більша, ніж зафіксована
позивачем - 212 001, 45 грн.).

В свою чергу відповідач не надав
доказів того, що між сторонами існували
інші правовідносини, ніж за договором
поставки № 1429 від 15.10.2010 року, і дана
заборгованість наявна за іншими
правовідносинами. Також, відповідачем
не надано доказів поставки товару
позивачем за іншими видатковими
накладними, ніж ті, які наявні в
матеріалах справи.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що актом звірки
взаєморозрахунків станом на 30.04.2014
року, сторони зафіксували
заборгованість відповідача перед
позивачем саме за договором поставки №
1429 від 15.10.2010 року.

Разом з тим, колегією суддів
встановлено, що відповідачем повернуто
позивачу частину товару на загальну
суму 73 867, 72 грн., що підтверджується
накладними повернення наявними в
матеріалах справи.

Враховуючи зазначене, заборгованість
відповідача перед позивачем за
договором поставки № 1429 від 15.10.2010 року
становить 138 133, 73 грн.

Також, заперечуючи проти задоволення
позовних вимог, відповідач зазначає, що
згідно умов договору, обов'язок
оплатити товар, настає після його
реалізації. Водночас, відповідачем ще
не реалізовано поставленого товару на
загальну суму 906, 78 грн.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 1.1.
додатку № 3 спеціальні умови, покупець
оплачує реалізовані товари за період
один календарний тиждень у магазинах
покупця протягом 14 (чотирнадцяти
календарних днів з дня закінчення
календарного тижня.

Проте, відповідно до ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень.

Згідно із ст. 34 ГПК України встановлено,
що обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Так, відповідач не надав суду жодного
належного та допустимого доказу того,
що товар на суму 906, 78 грн. не був
реалізований.

Беручи до уваги викладене, колегія
суддів приходить до висновку про
наявність у відповідача перед
позивачем заборгованості у сумі 138 133, 73
грн., а тому суд першої інстанції
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги у повному обсязі.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
Господарського суду Київської області
від 29.09.2014 року у справі № 910/13547/14
відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам та матеріалам
справи і підстав для його скасування не
вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Край-2» на
рішення Господарського суду Київської
області від 29.09.2014 року залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду
Київської області від 29.09.2014 року у
справі № 910/13547/14 - без змін.

3. Матеріали справи № 910/13547/14 повернути
до Господарського суду Київської
області.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко