ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.12.14 Справа № 904/7337/14

За позовом Міського комунального
підприємства "Дніпропетровські міські
теплові мережі", м. Дніпропетровськ

до Державного проектно-вишукувального
підприємства "УКРПРОЕКТХІМЗАХИСТ", м.
Дніпропетровськ

про стягнення 71 212,32 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша
К.О.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Міське комунальне підприємство
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» (надалі - Позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовною заявою до
державного проектно-вишукувального
підприємства «УКРПРОЕКТХІМЗАХИСТ»
(надалі - Відповідач) про стягнення 71
389,93 грн. за договором №010463 про
постачання теплової енергії від 01.10.2005.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 25.09.2014
порушено провадження у справі, позовна
заява прийнята до розгляду.

24.11.2014 Позивач подав заяву вих. №2411 б/д,
відповідно до якої позовні вимоги були
зменшені до 71 212,32 грн. в зв'язку
допущенням описки в позовній заяві при
зазначенні суми основного боргу. Заява
про зменшення позовних вимоги прийнята
судом до розгляду.

В судових засіданнях 13.10.2014, 10.11.2014,
24.11.2014 розгляд справи відкладався на
10.11.2014, 24.11.2014, 02.12.2014 відповідно, з
зв'язку з неявкою в судові засідання
Відповідача та необхідністю
витребувати додаткові документи до
матеріалів справи, згідно зі ст.77
Господарського процесуального кодексу
України.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 24.11.2014
строк розгляду спору був продовжений
до 08.12.2014 на підставі клопотання
Позивача, відповідно до ч.3 ст.69
Господарського процесуального кодексу
України.

В обґрунтування своїх позовних вимог
Позивач посилається на невиконання
Відповідачем вимог діючого
законодавства та умов згаданого
договору, а саме - порушення строків
оплати за спожиту теплову енергію в
період з листопада 2013 року по квітень
2014 року. У підтвердження своїх позовних
вимог Позивач надав суду договір №010463
про постачання теплової енергії від
01.10.2005 з додатками, рахунки №010463 від
30.11.2013, №010463 від 31.12.2013, №010463 від 31.01.2014,
№010463 від 28.02.2014, №010463 від 31.03.2014, №010463
від 30.04.2014, акти прийому-передачі
виконаних робіт по договору №010463 від
01.10.2005 за листопад, грудень 2013 року,
січень, лютий, березень, квітень 2014
року.

Позивач керуючись п.п.7.3., 7.4., 8.2.3
названого договору, нормами
Господарського та Цивільного кодексів
України просить стягнути з Відповідача
заборгованість за спожиту теплову
енергію в сумі 67 221,97 грн., пеню в сумі 3
990,35 грн. за загальний період
прострочення з 16.02.2014 по 27.08.2014.

Позивач в судове засідання, призначене
на 02.12.2014, не з'явився, про дату, час та
місце розгляду справи був належним
чином повідомлений (представник
Позивача був присутній в попередньому
судовому засіданні 24.11.2014, що
підтверджується протоколом судового
засідання від 24.11.2014 по справі №904/7337/14),
причини неявки в судове засідання суду
не сповіщав.

Відповідач у призначені на 13.10.2014,
10.11.2014, 24.11.2014, 02.12.2014 судові засідання не
з'явився; відзив на позовну заяву не
надав; пояснень щодо причин неприбуття
в судові засідання не надходило; про
дату, час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином за
зазначеною в позовній заяві та
підтвердженою Спеціальним витягом з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
станом на 24.09.2014 адресою: 49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд.11.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог ч.1 ст.64 та ст.87
Господарського процесуального кодексу
України.

В разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом
(пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011).

Таким чином, оскільки неможливість
присутності в судовому засіданні
представника Відповідача
документально підтверджена не була,
надані Позивачем матеріали справи
дозволяють розглянути справу по суті
спору, суд вважає за можливе розглянути
справу за відсутності представника
Відповідача за наявними в справі
матеріалами, відповідно до ст.75
Господарського процесуального кодексу
України.

В судовому засіданні 02.12.2014 оголошені
вступна та резолютивна частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2005 міське комунальне підприємство
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» (Позивач, Енергопостачальна
організація) та державне
проектно-вишукувальне підприємство
«УКРПРОЕКТХІМЗАХИСТ» (Відповідач,
Споживач) уклали договір №010463 про
постачання теплової енергії (надалі -
Договір), відповідно до умов якого
Енергопостачальна організація взяла
не себе зобов'язання постачати
Споживачеві теплову енергію в гарячій
воді в потрібних йому обсягах, а
Споживач зобов'язався оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим Договором
(п.1.1. Договору). Облік споживання
теплової енергії здійснюється
розрахунковим способом за адресою:
ДПВП «УКРПРОЕКТХІМЗАХИСТ», вул.
Батумська, 11 (п.5.2. Договору).

Згідно з п.6.1. Договору тарифи на
теплову енергію, що споживається
згідно з цим Договором установлюються
Дніпропетровською міською радою
народних депутатів.

Розрахунки за теплову енергію, що
споживається, провадяться в грошовій
формі відповідно до встановлених
тарифів (п.7.1. Договору).

Відповідно до п.п.7.2.-7.4. Договору,
розрахунковим періодом є календарний
місяць, по результатам якого
підписується акт (в 2-х примірниках) на
відпуск-отримання теплової енергії по
формі додатку 4. Споживач зобов'язаний
не пізніше ніж за 5 діб до початку
розрахункового періоду сплачувати
енергопостачальній організації
вартість теплової енергії згідно з її
кількістю, передбаченою у додатку 1 до
цього Договору, по власним платіжним
дорученням з зазначенням періоду, за
який він сплачує. Остаточний
розрахунок за спожиту теплову енергію
проводиться Споживачем впродовж 5 діб
після одержання рахунку
Енергопостачальної організації, яка
зобов'язана направити його Споживачу
не пізніше 10 числа місяця наступного за
розрахунковим. У випадку утворення
переплати, вона зараховується в
рахунок наступних платежів.

Згідно з п.11.1. Договору, встановлений
строк дії з дня його підписання до
01.10.2008. Припинення дії Договору не
звільняє Споживача від обов'язку
повної сплати спожитої теплової
енергії (п.11.3. Договору). Договір
вважається пролонгованим на кожний
наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про його
припинення не буде письмово заявлено
однією зі сторін (п.11.4. Договору).

Виходячи з наданих Позивачем Договору,
актів прийому-передачі виконаних робіт
по договору №010463 від 01.10.2005 за
листопад, грудень 2013 року, січень,
лютий, березень, квітень 2014 року,
рахунків №010463 від 30.11.2013, №010463 від
31.12.2013, №010463 від 31.01.2014, №010463 від 28.02.2014,
№010463 від 31.03.2014, №010463 від 30.04.2014,
Відповідач за період з 01.11.2013 по 30.04.2014
спожив теплової енергії загальною
вартістю 67 399,57 грн.

Проте Відповідач оплату за спожиту
теплову енергію здійснив частково - в
сумі 177,60 грн. та з порушенням строків,
встановлених п.п.7.2.-7.4. Договору. Таким
чином сума заборгованості Відповідача
перед Позивачем складає 67 221,97 грн.

Пунктом 8.2.3. Договору встановлено, що в
разі несвоєчасної оплати за спожиту
теплову енергію - нараховується пеня в
розмірі 1%, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого платежу, за кожний день
прострочення.

В позовній заяві Позивач ставить
питання про стягнення з Відповідача на
користь Позивача, з урахуванням
уточнень, заборгованості за спожиту,
але не оплачену теплову енергію в сумі
67 221,97 грн., пені - 3 990,35 грн. (за загальний
період прострочення з 16.02.2014 по 27.08.2014).

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
Позивача підлягають задоволенню
частково виходячи з наступного.

В силу ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів, умов
укладеного договору. Відповідно до
вимог ст. 525 Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких вимог - відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України,
невиконання зобов'язання або його
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання, є
порушенням зобов'язання.

У відповідності зі ст. 638 Цивільного
кодексу України, правочин у вигляді
договору вважається укладеним, якщо
сторони в належній формі досягли згоди
в усіх істотних умов.

Положеннями частин 1, 3 ст.639 Цивільного
кодексу встановлено, що договір може
бути укладений у будь-якій формі, якщо
вимоги щодо форми договору не
встановлені законом. Якщо сторони
домовилися укласти договір у письмовій
формі, такий договір є укладеним з
моменту його підписання сторонами.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу
України, за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницький діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч.2 ст.712 Цивільного
кодексу України). Аналогічні положення
містить і ст.265 Господарського кодексу
України.

Наданий Позивачем договір №010463 про
постачання теплової енергії від 01.10.2005
викладений в письмовій формі у вигляді
єдиного документа, підписаний та
скріплений печатками Позивача та
Відповідача, а отже є укладений.

Виходячи з п.п.7.3.-7.4. Договору умови
оплати - не пізніше ніж за 5 діб до
початку розрахункового періоду має
бути сплачена вартість теплової
енергії згідно з її кількістю,
передбаченою у додатку 1 до цього
Договору; остаточний розрахунок за
спожиту теплову енергію - впродовж 5 діб
після одержання рахунку
Енергопостачальної організації.

Позивач в листопаді 2013 року - квітні 2014
року здійснив на адресу Відповідача
постачання теплової енергії загальною
вартістю 67 399,57 грн. з ПДВ, що
підтверджується актами
прийому-передачі виконаних робіт по
договору №010463 від 01.10.2005 за листопад,
грудень 2013 року, січень, лютий,
березень, квітень 2014 року, рахунками
№010463 від 30.11.2013, №010463 від 31.12.2013, №010463
від 31.01.2014, №010463 від 28.02.2014, №010463 від
31.03.2014, №010463 від 30.04.2014.

Проте Відповідач оплату за спожиту
теплову енергію здійснив частково - в
сумі 177,60 грн. та з порушенням строків,
встановлених п.п.7.2.-7.4. Договору. Таким
чином, вимоги Позивача щодо стягнення
з Відповідача заборгованості за
відпущену теплову енергію підлягають
задоволенню в повному обсязі, а саме в
сумі 67 221,97 грн. (67 399,57 грн. - 177,60 грн. = 67
221,97 грн.).

Згідно з п. 8.2.3. Договору в разі
несвоєчасної оплати за спожиту теплову
енергію - нараховується пеня в розмірі
1%, але не більше подвійної облікової
ставки НБУ від суми простроченого
платежу, за кожний день прострочення.

Позивач нарахував Відповідачу пеню у
розмірі 3 990,35 грн. за загальний період
прострочення з 16.02.2014 по 28.07.2014.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ст.
549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу
України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором (п.6 ст.231 Господарського
кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобовязань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши здійснений Позивачем
розрахунок пені, суд дійшов висновку,
що вимоги в цій частині підлягають
задоволенню частково, а саме в сумі 3
909,86 грн. (за загальний період
прострочення з 17.02.2014 по 27.08.2014, оскільки
при розрахунку пені Позивачем невірно
визначений строк настання обов'язку з
оплати відпущеної теплової енергії, та
як наслідок - дату, з якої мала
нараховуватись пеня.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі підлягають стягненню
з Відповідача на користь Позивача
пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116, 117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з державного
проектно-вишукувального підприємства
«УКРПРОЕКТХІМЗАХИСТ» (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Батумська,
будинок 11, ) на користь
міського комунального підприємства
«Дніпропетровські міські теплові
мережі» (49044, м. Дніпропетровськ, пр.
Карла Маркса, 37, ) 67 221,97
грн. (шістдесят сім тисяч двісті
двадцять одна гривня 97 копійок)
основного боргу, 3 909,86 грн. (три тисячі
дев'ятсот дев'ять гривень 86 копійок)
пені, 1 824,93 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять чотири гривні 93 копійки)
судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
його підписання, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду

Повне рішення складено 05.12.2014.

Суддя А.Є. Соловйова