номер провадження справи 31/94/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2014
Справа № 908/3303/14

Господарський суд Запорізької області
у складі судді Хуторного В.М., при
секретарі Ломейко Н.І.

За участю представників від позивача -
Штаудінгер А.В., довіреність №35/08 від
19.09.2014 р.; від відповідача 1 - не з'явився;
від відповідача 2 - Медвідь С.В.,
довіреність №002/01/01-07 від 8.01.14 р.

Розглянувши в судовому засіданні
матеріали справи № 908/3303/14

за позовом: Публічного акціонерного
товариства «Запорізький автомобільний
завод», м. Запоріжжя (скорочено ПАТ
«ЗАЗ»);

до відповідача - 1: Виконавчого комітету
Запорізької міської ради, м. Запоріжжя.
(скорочено Виконавчий комітет);

до відповідача - 2: Департаменту
комунальної власності та приватизації
Запорізької міської ради, (скорочено
Департамент комунальної власності);

про визнання права власності

СУТНІСТЬ СПОРУ:

ПАТ «ЗАЗ» звернулось до господарського
суду Запорізької області з позовною
заявою до Виконавчого комітету
Запорізької міської ради про визнання
права власності на об'єкти:
адміністративна будівля інв. №665
(літера А-1, 2) площею 315,7 кв. м. з
мансардним поверхом (літера мс); гараж
інв. №666 (літера Б) площею 66,8 кв. м.;
оглядова яма площею 2 кв. м.; вбиральня
(літера В-1) площею 3 кв. м.; паркан (літера
№1); паркан (літера №2); ворота (літера
№3); ворота (літера №4); замощення
(літера 1); замощення (літера ІІ);
замощення (літера ІІІ), які розташовані
за адресою м. Запоріжжя, вулиця
Комсомольська, буд. №1-1а.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач протягом більш ніж 10 останніх
років відкрито володіє зазначеним
приміщенням, тому він набув право
власності на зазначене приміщення за
набувальною давністю. Позов
обґрунтовано ст. 344 ЦК України та ст. ст.
1,2 ГПК України.

Ухвалою господарського суду від 11.09.2014
р. позовна заява прийнята до розгляду,
порушено справу та присвоєно номер
провадження 31/94/14, засідання призначено
на 08.10.2014 р. та ухвалою суду від 07.10.2014 р.
розгляд справи перенесено на 05.11.2014 р.
Ухвалою від 19.11.2014 р. розгляд справи
відкладено на 10.12.2014 р. та залучено
відповідачем - 2 Департамент
комунальної власності та приватизації
Запорізької міської ради.

За клопотанням представника позивача
та відповідача 2, розгляд справи
здійснювався без застосування засобів
фіксації судового процесу.

Відповідач 1 відзиву не надав, позов не
оспорив, представника в судове
засідання не направив.

Відповідач 2 заперечує проти позову,
вважає що спірні правовідносини
регулюються іншими нормами цивільного
законодавства, а саме ст. ст. 332, 335 ЦК
України, тому вважає, що в задоволенні
позову слід відмовити.

У відповідності зі ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач, відповідно до
Рішення Виконавчого комітету
Запорізької міської ради депутатів
трудящих від 02 червня 1977 року №201/12 було
вирішено відвести Запорізькому
автомобільному заводу «Комунар»
земельну ділянку площею 0,44 га по вул.
Комсомольській для будівництва
поліклініки зі зносом індивідуальних
житлових будинків, в тому числі жилого
будинку міскжилуправління по вул.
Комсомольській №1/7 (а. с. 10). При цьому
було зобов'язано завод надати жилу
площу громадянам, які проживали в
жилому будинку міськжилуправління по
вул. Комсомольській №1/7.

Згідно протоколу №34 від 10.07.1987 року (а.
с. 12) спільного засідання адміністрації
та президії профкому автозаводу
«Комунар» жила площа була надана
мешканцям будинку по вул.
Комсомольській, 1 та ці особи були
виселені з цього будинку.

Зазначену будівлю автозавод «Комунар»
використовував для своїх
господарських потреб.

Згідно наказу №380 від 21 травня 1987 року
Міністерства автомобільної
промисловості (а. с. 11) «Про трест
«АвтоЗАЗрембудмонтаж» та його
підрозділи» було встановлено, що
будівельно-монтажний трест
«АвтоЗАЗрембудмонтаж»
підпорядковується виробничому
об'єднанню АвтоЗАЗ, є
госпрозрахунковою організацією та
знаходиться за адресою м. Запоріжжя,
вул. Комсомольська, 1.

Згідно наказу Міністерства
машинобудування,
військово-промислового комплексу і
конверсії України №388 від 17.03.1994 р. «Про
реорганізацію будівельно-монтажного
тресту «АвтоЗАЗрембудмонтаж» (а. с. 16)
було реорганізовано
будівельно-монтажний трест
«АвтоЗАЗрембудмонтаж» шляхом
приєднання до Запорізького
автомобільного заводу на правах
структурного підрозділу.

Відповідно до зазначеного наказу
Мінмашпрому України було видано наказ
Запорізького автомобільного заводу
від 24 березня 1994 року №190 «Про
передання будівельно-монтажного
тресту «АвтоЗАЗрембудмонтаж» до
складу Запорізького автомобільного
заводу» (а. с. 17). Згідно цього наказу до
складу Запорізького автомобільного
заводу ВО «АвтоЗАЗ» було введено
будівельно-монтажний трест
«АвтоЗАЗрембудмонтаж» та була
здійснена передача основних фондів
тресту.

З того часу будівля за адресою вул.
Комсомольська, 1 знаходиться у
користуванні позивача та
обліковувалась на його балансі.

Зазначена будівля не перебуває на
балансі комунального підприємства
«ПРЄЖО №5», про що свідчить довідка
№1649/01-11 від 19.10.2004 року (а. с. 20).

Згідно рішення реєстратора від 27.01.2003
року Шеховцевої А.Г. (а. с. 19) зазначена
будівля зареєстрована як жилий будинок
за Місцевими радами на підставі
Рішення виконкому Жовтневого району
від 30.10.1968 року №299.

Земельна ділянка, на якій розташована
зазначена будівля знаходиться в
постійному користуванні позивача
згідно Акту на право постійного
користування землею І-ЗП №000088 ( а. с. 15).

Відповідач - 2 у заяві від 8.12.2014 р. проти
позову заперечує та вказує, що житловий
будинок по вул. Комсомольській, 1/7 не
був знесений, а був переобладнаний. В
силу ст. 332 ЦК України, особа яка
самочинно переробила чужу річ не
набуває право власності на нову річ і
зобов'язана відшкодувати власникові
матеріалу його вартість.

Проаналізувавши фактичні обставини
справи, оцінивши представлені докази,
суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню враховуючи
наступне.

Згідно статті 344 Цивільного
кодексуУкраїни, особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно
володіти нерухомим майном протягом
десяти років або рухомим майном -
протягом п'яти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність). Особа, яка заявляє про
давність володіння, може приєднати до
часу свого володіння увесь час,
протягом якого цим майном володіла
особа, чиїм спадкоємцем
(правонаступником) вона є. Право
власності за набувальною давністю на
нерухоме майно набувається за рішенням
суду.

Позивач є правонаступником прав та
обов'язків Відкритого акціонерного
товариства «Запорізький автомобільний
завод», Виробничого об'єднання
«АвтоЗАЗ», Автомобільного виробничого
об'єднання «Запорожець», Запорізького
автомобільного заводу «Комунар», що
підтверджується довідкою про
правонаступництво (а. с. 63-69) та
знаходиться на його балансі, що
підтверджується бухгалтерською
довідкою (а. с. 70).

Згідно довідки Запорізького
міжміського бюро технічної
інвентаризації від 25.10.1999 року, спірні
нежитлові приміщення не зареєстровані
на праві власності.

Згідно пункту 8 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України правила статті 344 ЦК
України про набувальну давність
розповсюджуються також на випадки,
коли володіння майном почалось за три
роки до набуття чинності цього Кодексу.
В даному випадку володіння майном
почалось більш ніж за три роки до
набуття чинності ЦК України.

Враховуючи той факт, що позивач
добросовісно користується та володіє
нерухомим майном, розташованим за
адресою м. Запоріжжя, вул.
Комсомольська, 1 на протязі тривалого
терміну, який значно перевищує
встановлений законодавством (статтею
344 ЦК України), суд вважає, що позивач
набув право власності на зазначену
будівлю.

Стосовно різниці у нумерації спірного
об'єкту. Згідно пояснень представника
позивача, адреса, за якою розташоване
спірне майно, неодноразово
змінювалась. Згідно технічного
паспорту ТОВ «Запорізьке міжміське
бюро технічної інвентаризації»,
виготовленого станом на 5.05.2014 р., спірне
майно зареєстроване саме за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Комсомольська, №1-1а.

За замовленням позивача незалежним
оцінювачем Северином Д.С. складено Звіт
про незалежну оцінку вартості
нерухомого майна, яка станом на 19
вересня 2014 р. складала 655000 грн. Виходячи
з цієї суми суд і визначає ціну позову.

Заперечення відповідача 2 суд до уваги
не приймає, оскільки спірні будівлі не
є безхазяйною річчю в розумінні ст. 335
ЦК України, оскільки згідно даних
Запорізького міжміського бюро
технічної інвентаризації (а. с. 9),
житловий будинок по вул.
Комсомольській 1-1а спочатку був
зареєстрований на праві власності за
Місцевими радами., тобто первісний
власник відомий.

Керуючись ст. ст. 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати право власності Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
автомобільний завод» на об'єкти:
адміністративна будівля інв. №665
(літера А-1, 2) площею 315,7 кв. м. з
мансардним поверхом (літера мс); гараж
інв. №666 (літера Б) площею 66,8 кв. м.;
оглядова яма площею 2 кв. м.; вбиральня
(літера В-1) площею 3 кв. м.; паркан (літера
№1); паркан (літера №2); ворота (літера
№3); ворота (літера №4); замощення
(літера 1); замощення (літера ІІ);
замощення (літера ІІІ), які розташовані
за адресою м. Запоріжжя, вулиця
Комсомольська, буд. №1-1а.

Повний текст рішення складено 11.12.2014 р.

Суддя
В.М. Хуторной