номер провадження справи 18/124/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2014
Справа № 905/3593/14-908/4307/14

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю "Восток-Запоріжжя"
(юридична адреса: 69035, м. Запоріжжя, вул.
Сєдова, буд. 8; 69091, місто Запоріжжя,
вулиця Нижньодніпровська, буд. 8)

до відповідача публічного
акціонерного товариства
"Азовзагальмаш" (87535, Донецька область,
м. Маріуполь, площа
Машинобудівельників, буд. 1)

про стягнення 61350,00 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники:

від позивача: Припишна О.С., довіреність
№ б/н від 28.10.2014 року, паспорт серії СА
№ 291740 від 19.11.1996 року;

від відповідача: Кобилецька О.С.,
довіреність № 234/юро-77 від 17.03.2014 року,
паспорт серії АК № 994582 від 10.11.2005 року.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької
області 24.10.2014 року звернувся позивач -
товариство з обмеженою
відповідальністю "Восток-Запоріжжя" з
позовною заявою до відповідача -
публічного акціонерного товариства
"Азовзагальмаш" про стягнення 61350,00
грн. вартості поставленої продукції.

Ухвалою суду від 27.10.2014 року порушено
провадження у справі № 905/3593/14-908/4307/14,
присвоєно справі номер провадження
18/124/14, судове засідання призначене на
19.11.2014 року. Представник відповідача
надав 17.11.2014 р. через канцелярію суду
відзив № 523/951 від 11.11.2014 року, в якому
вказав, що заперечує проти позовних
вимог, а також надав клопотання (вх. №
09-06/25810 від 17.11.2014 р.) про відкладення
розгляду справи та продовження строку
розгляду справи. Строк розгляду справи
судом не продовжувався, розгляд справи
відкладався на 04.12.2014 р., здійснювався
без застосування технічних засобів
фіксації судового процесу, за наявними
у справі документальними доказами та
закінчений 04.12.2014 р., судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Представник позивача підтримав
позовні вимоги з підстав, що зазначені
в позові, просив суд позов
задовольнити. Позовні вимоги
вмотивовані неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань щодо оплати
отриманої продукції, яка була
поставлена на підставі видаткових
накладних у період з вересня 2013 р. по
січень 2014 р.

Представник відповідача 03.12.2014 р. через
канцелярію суду, у відповідності до
положень ст. 83 ГПК України, надав заяву
№ 523/1006 від 28.11.2014 р. про відстрочення
виконання рішення у справі на один рік.

В судовому засіданні 04.12.2014 р.
представник відповідача визнав
наявність заборгованості у розмірі
61350,00 грн., про що надав суду відповідну
заяву; усно просив скористатися
наданим суду правом та розстрочити
виконання рішення у справі.

Представник позивача в судовому
засіданні заперечив проти надання
відстрочки виконання рішення,
погодився із можливістю розстрочення
виконання рішення суду.

Заслухавши думку позивача, оцінивши
надані відповідачем документи, суд
відхилив заяву ПАТ «Азовзагальмаш» про
відстрочення виконання рішення суду на
один рік.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Азовзагальмаш» (покупець, відповідач
у справі) протягом вересня 2013 р. - січня
2014 р. зверталося до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Восток-Запоріжжя» (постачальник,
позивач у справі) з листами про потребу
придбання продукції: феротитану,
феросиліцію, феромарганцю, цим ж
листами гарантувало оплату продукції
протягом певного періоду.

Протягом вересня 2013 р. - січня 2014 р.
позивачем поставлено, а відповідачем
прийнято продукцію на загальну суму
244890,00 грн., що підтверджується
видатковими накладними: № 283 від 16.09.2013
р. на суму 63000,00 грн., № 327 від 30.10.2013 р. на
суму 28380,00 грн., № 320 від 25.10.2013 р. на суму
31950,00 грн., № 362 від 03.12.2013 р. на суму 60630,00
грн., № 19 від 23.01.2014 р. на суму 60630,00 грн.
та довіреностями на отримання
продукції.

Відповідач частково оплатив вартість
поставленого йому товару, сплативши
позивачеві 183540,00 грн., отже
заборгованість за отриманий товар
складає 61350,00 грн.

Оцінивши надані докази, суд дійшов
висновку, що вимога позивача про
стягнення з відповідача 61350,00 грн.
основного боргу обґрунтована та
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини (ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ст. 202 ЦК України
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 205 ЦК України правочин
може вчиняться усно або в письмовій
формі. Сторони мають право обирати
форму правочину, якщо інше не
встановлено законом.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що
зобов'язанням є правовідносини, в яких
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботи, надати послуги,
сплатити грошові кошти) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

У відповідності до ст. 526 ЦК України
зобов'язання мають бути виконані
належним чином і у встановлені законом
або договором терміни.

Положеннями ст.ст. 638, 639 ЦК України
передбачено, що договір є укладеним,
якщо сторони в належній формі досягли
згоди з усіх істотних умов договору.
Договір може укладатися у будь-якій
формі, якщо вимоги договору не
встановлені законом.

Зважаючи на те, що сторони оформили
свої господарські відносини за
допомогою рахунків, видаткових
накладних, гарантійних листів та
довіреностей, де вказані: найменування
продукції, її кількість, ціна, строк
оплати, суд дійшов висновку, що сторони
досягли всіх істотних умов, що
необхідні для укладення договору
купівлі-продажу.

Відповідно до приписів ст. 655 ЦК
України, за договором купівлі-продажу
продавець зобов'язується передати
майно у власність покупцеві, а покупець
зобов'язується прийняти майно і
сплатити за нього грошову суму.

Відповідно ст. 692 ЦК України, покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Статтею 610 ЦК України визначено, що
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

У зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем зобов'язань щодо оплати
отриманої продукції на його адресу
22.05.2014 р. направлялась претензія № 2 від
21.05.2014 р.

Претензія залишена без відповіді, борг
без оплати.

На день розгляду спору відповідач
оплату отриманої продукції в повному
обсязі не довів, тому вимогу позивача
про стягнення вартості поставленої
продукції у розмірі 61350,00 грн. суд
визнає документально підтвердженою,
нормативно обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 22 ГПК України
відповідач має право визнати позов
повністю або частково.

Згідно зі ст. 78 ГПК України, у разі
визнання відповідачем позову суд
приймає рішення про задоволення позову
за умови, що дії відповідача не
суперечать законодавству або не
порушують прав і охоронюваних законом
інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому,
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідач доказів, які б
спростовували позицію позивача
повністю або частково, суду не надав.

З огляду на вищевикладене, позов
задовольняється в повному обсязі.

Керуючись п. 6 статті 83 ГПК України,
враховуючи прохання відповідача,
позицію позивача, приймаючи до уваги
матеріальні інтереси сторін, надані
відповідачем матеріали щодо
фінансового стану підприємства,
документи позовно-претензійної роботи
відповідача, суд визнав можливим
розстрочити виконання рішення суду на
чотири місяці рівними частинами.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з публічного
акціонерного товариства
«Азовзагальмаш» (87535, Донецька область,
м. Маріуполь, площа
Машинобудівельників, буд. 1, ) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Восток-Запоріжжя»
(69091, м. Запоріжжя, вул.
Нижньодніпровська, буд. 8, , р/р 3365 в ЗРУ ПАТ КБ
«Приватбанк», МФО 313399) 61350,00 грн.
(шістдесят одну тисячу триста п'ятдесят
грн. 00 коп.) основного боргу,
розстрочивши виконання рішення на
чотири місяці рівними частинами згідно
графіка:

- по 26.12.2014 р. включно - 15337,50 грн.
(п'ятнадцять тисяч триста тридцять сім
грн. 50 коп.);

- по 26.01.2015 р. включно - 15337,50 грн.
(п'ятнадцять тисяч триста тридцять сім
грн. 50 коп.);

- по 26.02.2015 р. включно - 15337,50 грн.
(п'ятнадцять тисяч триста тридцять сім
грн. 50 коп.);

- по 26.03.2015 р. включно - 15337,50 грн.
(п'ятнадцять тисяч триста тридцять сім
грн. 50 коп.). Видати наказ.

3. Стягнути з публічного
акціонерного товариства
«Азовзагальмаш» (87535, Донецька область,
м. Маріуполь, площа
Машинобудівельників, буд. 1, ) на користь товариства з обмеженою
відповідальністю «Восток-Запоріжжя»
(69091, місто Запоріжжя, вул.
Нижньодніпровська, буд. 8, , р/р 3365 в ЗРУ ПАТ КБ
«Приватбанк», МФО 313399) 1827,00 грн. (одну
тисячу вісімсот двадцять сім грн. 00
коп.) судового збору. Видати наказ.

Суддя
В.В.
Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно
із вимогами ст. 84 ГПК України, 09 грудня
2014 р.