ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.12.14р. Справа № 904/9442/14

Суддя господарського суду Крижний О.М.,
розглянувши матеріали

за позовом Вінніка Михайла Романовича,
м. Одеса

до

відповідача-1: Товариства з обмеженою
відповідальністю "РУШ", м.
Дніпропетровськ

відповідача-2: Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТД Імперія РА", м.
Запоріжжя

відповідача-3: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інгуз 7", м. Вінниця

про припинення порушення майнових
інтелектуальної власності та
стягнення компенсації за порушення
права власника на знак для товарів і
послуг у сумі 100 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Віннік Михайло Романович звернувся до
господарського суду з позовом у якому
просить:

- заборонити Товариству з обмеженою
відповідальністю "РУШ", Товариству з
обмеженою відповідальністю "ТД Імперія
РА" та Товариству з обмеженою
відповідальністю "Інгуз 7"
використовувати позначення "fito
косметик" стосовно товарів і послуг
наведених у свідоцтві на знак для
товарів і послуг № 103497 впродовж строку
чинності прав, що випливають зі
свідоцтва на знак для товарів і послуг
№ 103497, а саме відносно товарів та
послуг 3, 35 класів Міжнародної
класифікації товарів і послуг на
території України, у тому числі: шляхом
заборони нанесення позначення "fito
косметик" на будь-який товар з класу 3
Міжнародної класифікації товарів і
послуг, упаковку, в якій міститься
такий товар, вивіску, пов'язану з ним,
етикетку, нашивку, бирку чи будь-який
інший прикріплений до товару предмет,
заборони зберігання товару із
позначенням "fito косметик" з метою
пропонування для продажу, заборони
пропонування для продажу товару з
позначенням "fito косметик", заборони
продажу, імпорту (ввезення) на митну
територію України товару з позначенням
"fito косметик"; заборони застосування
позначення "fito косметик" в діловій
документації чи в рекламі та в мережі
Інтернет;

- стягнути солідарно з Товариства з
обмеженою відповідальністю "РУШ",
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТД Імперія РА" та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інгуз 7"на користь
Вінніка Михайла Романовича, в якості
відшкодування заподіяних збитків у
розмірі 100 000,00 грн.

Позовна заява підлягає поверненню з
наступних підстав.

1) До позовної заяви не додано доказів
сплати судового збору у встановленому
порядку та розмірі (п.4 ч.1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України).

Окрім майнових вимог про стягнення
збитків у сумі 100 000,00 грн. позивач
заявив немайнову вимогу про заборону
Товариству з обмеженою
відповідальністю "РУШ", Товариству з
обмеженою відповідальністю "ТД Імперія
РА" та Товариству з обмеженою
відповідальністю "Інгуз 7"
використовувати позначення "fito
косметик" стосовно товарів і послуг
наведених у свідоцтві на знак для
товарів і послуг № 103497 впродовж строку
чинності прав, що випливають зі
свідоцтва на знак для товарів і послуг
№ 103497, а саме відносно товарів та
послуг 3, 35 класів Міжнародної
класифікації товарів і послуг на
території України, у тому числі: шляхом
заборони нанесення позначення "fito
косметик" на будь-який товар з класу 3
Міжнародної класифікації товарів і
послуг, упаковку, в якій міститься
такий товар, вивіску, пов'язану з ним,
етикетку, нашивку, бирку чи будь-який
інший прикріплений до товару предмет,
заборони зберігання товару із
позначенням "fito косметик" з метою
пропонування для продажу, заборони
пропонування для продажу товару з
позначенням "fito косметик", заборони
продажу, імпорту (ввезення) на митну
територію України товару з позначенням
"fito косметик"; заборони застосування
позначення "fito косметик" в діловій
документації чи в рекламі та в мережі
Інтернет.

Отже, позивач заявив позовні вимоги
одночасно майнового та немайнового
характеру.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України
"Про судовий збір" за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
майнового характеру ставка судового
збору становить 2 відсотки ціни позову,
але не менше 1,5 розміру мінімальної
заробітної плати та не більше 60
розмірів мінімальних заробітних плат.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
судовий збір" за подання до
господарського суду позовної заяви
немайнового характеру ставка судового
збору становить 1 розмір мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
мінімальна заробітна плата з 1 січня 2014
року становить 1 218, 00 грн.

Позивач оплатив судовий збір у сумі 2
000,00 грн. в підтвердження чого додав до
позову квитанцію № ПН 1105926 від 04.11.2014
року.

Разом з тим, за заявлені вимоги
майнового характеру позивач мав
сплатити судовий збір у сумі 1 827,00 грн,
за вимоги немайнового характеру - 1 218,00
грн., загальна сума судового збору - 3
045,00 грн.

2) Відповідно до п.6 ч.1 ст. 63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів надсилання
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів. При чому,
відповідно до законодавчої техніки,
використаної при конструюванні ст.63
Господарського процесуального кодексу
України, повернення позовної заяви без
розгляду у вказаному випадку є не
правом, а обов'язком суду.

До позовної заяви у якості доказу
направлення на адресу відповідача-2
додано опис вкладення про направлення
позовної заяви "ТД Імперія РА". У той же
час найменування відповідача - ТОВ "ТД
Імперія РА".

Також, до позовної заяви у якості
доказу направлення на адресу
відповідача-3 додано фіскальний чек №
9777 від 28.11.2014 року про направлення
позовної заяви "Інгцуз 7", тоді як
найменування відповідача-3 - ТОВ "Інгуз
7".

Отже, у працівників поштового зв'язку
відсутні правові підстави для видачі
поштового відправлення саме
відповідачу-2 та відповідачу-3, які
мають інші найменування (ніж зазначено
на поштовому конверті) - ТОВ "ТД Імперія
РА" та ТОВ "Інгуз 7".

Таким чином, поштові відправлення не
можуть бути доставлені відповідачам.

Також, до позовної заяви у якості
доказів направлення на адресу
відповідачів додані описи вкладення у
цінні листи у яких зазначено про
направлення на адресу відповідачів
позовної заяви (5 арк.) та додатків до
позовної заяви (15 арк.) - загалом - 20 арк.,
тоді як у наданому до суду позові
загальна кількість аркушів позовної
заяви та додатків до неї - 21 аркуш.

У зв'язку з цим суд зазначає, що
відповідно до ст. 6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
від 04.11.1950 року кожен має право на
справедливий і публічний розгляд його
справи упродовж розумного строку
незалежним і безстороннім судом,
встановленим законом. Згідно практики
Європейського суду з прав людини, яка є
джерелом права згідно ст.17 Закону
України "Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини", - право на
справедливий суд охоплює не лише
стадію розгляду справи по суті, але
також дотримання всіх процедур, що
передбачені національним
законодавством і повинні відбуватися
до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним
законодавством України (ст.56 ГПК
України) передбачено забезпечення
права відповідача на інформацію про
подану позовну заяву та ознайомлення з
її змістом і доданими документами, а
також передбачено механізм реалізації
такого права - шляхом встановлення
обов'язку позивача надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів до порушення провадження у
справі.

Таким чином, право на справедливий суд,
передбачене ст. 6 Конвенції, включає в
себе обов'язок позивача належним чином
інформувати відповідача про подання
позову до суду шляхом направлення на
його адресу копії позовної заяви з
додатками. При чому, таке інформування
повинно бути здійснене позивачем до
порушення судом провадження по справі.
Отже, порушення провадження у справі до
виконання позивачем вказаного
обов'язку, не буде відповідати ст. 6
Конвенції.

Окрім того, господарський суд звертає
увагу позивача на правильне визначення
підсудності при наступному зверненні
до суду за захистом своїх порушених
прав, оскільки позов подано Вінніком
Михайлом Романовичем як фізичною
особою, а не фізичною
особою-підприємцем.

Також суд зазначає, що згідно правової
позиції Вищого господарського суду
України, викладеної, зокрема, у
Постанові від 04.12.2012 року по справі №
5/5005/7237/2012, оцінка судом виконання
позивачем вимог процесуального
законодавства, які він зобов'язаний
вчиняти до подання позову, не може
здійснюватися після порушення
провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти
позовну заяву до розгляду, а потім
зобов'язувати позивача усувати вказані
недоліки.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, п.п. 4, 6 ч. 1 ст. 63,
ст. 86 Господарського процесуального
кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на 29
аркушах, в тому числі оригінал
квитанції ПН 1105926 від 04.11.2014 року про
сплату судового збору у розмірі 2 000,00
грн.

Суддя О.М. Крижний