ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

17 листопада 2014 року Справа № 5011-64/1736-2012

Вищий господарський суд України у
складі:

головуючого судді:Вовка
І.В.,суддів:Грека Б.М., Селіваненка В.П.,
Стратієнко Л.В., Черкащенка М.М.,

розглянувши заяву публічного
акціонерного товариства "Український
Професійний Банк"про перегляд
Верховним Судом
УкраїнипостановиВищого
господарського суду України від 12.11.2013у
справі№ 5011-64/1736-2012за позовом
відкритого акціонерного товариства
"Залкар Банк"допублічного акціонерного
товариства "Український Професійний
Банк"простягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста
Києва від 25.05.2012, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 08.08.2012,
задоволено позов відкритого
акціонерного товариства "Залкар Банк"
до публічного акціонерного товариства
"Український професійний банк" про
стягнення заборгованості в сумі 262 061,90
доларів США, з яких: 256 000 доларів США
основного боргу, 5 933,60 доларів США
відсотків за користування коштами та
128,30 доларів США пені.

Постановою Вищого господарського суду
України від 16.01.2013 постанову Київського
апеляційного господарського суду від
08.08.2012 у справі № 5011-64/1736-2012 скасовано,
справу передано на новий розгляд до
Київського апеляційного
господарського суду.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 25.04.2013 рішення
господарського суду міста Києва від
25.05.2012 скасовано, прийнято нове рішення,
яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 12.11.2013 постанову Київського
апеляційного господарського суду від
25.04.2013 скасовано, а рішення
господарського суду міста Києва від
25.05.2013 залишено без змін.

Публічним акціонерним товариством
"Український Професійний Банк" подано
заяву про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 12.11.2013,
у якій заявник просить скасувати дану
постанову.

Заяву з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 19.01.2011
у справі № 4/246, від 23.08.2006 у справі №
37/30-06 мотивовано неоднаковим
застосуванням Вищим господарським
судом України одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, а саме положень
статей 601, 1071 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України), внаслідок
чого ухвалено різні за змістом судові
рішення.

Водночас в тексті заяви міститься
клопотання про поновлення пропущеного
строку на звернення із заявою про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 12.11.2013 у справі № 5011-64/1736-2012,
яке колегія суддів задовольняє,
поновивши відповідний строк.

Розглянувши доводи заяви та додані до
неї постанови Вищий господарський суд
України зазначає, що справа № 5011-64/1736-2012
підлягає допуску до провадження
Верховного Суду України з огляду на
таке.

Відповідно до пункту 1 статті 11116 ГПК
України заява про перегляд судових
рішень господарських судів може бути
подана на підставі неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах.

Приймаючи постанову від 12.11.2013 у справі
№ 5011-64/1736-2012, суд касаційної інстанції,
залишивши без змін рішення суду першої
інстанції про задоволення позову про
стягнення заборгованості за договором
та відсотків за користування коштами,
зазначив про помилковість висновків
суду апеляційної інстанції та
неправомірність безакцептного
списання відповідачем (банком) на
підставі договору про відступлення
права вимоги в порядку зарахування
зустрічних однорідних вимог коштів з
рахунку клієнта (позивача) за
відсутності розпорядження останнього
або відповідного рішення суду як
підстав для списання коштів з
банківського рахунку, визначених
частинами першою, другою статті 1071
Цивільного кодексу України.

Водночас у постанові від 19.01.2011 у справі
№ 4/246 суд касаційної інстанції,
залишаючи без змін постанову суду
апеляційної інстанції про відмову у
задоволенні позову, дійшов висновку
про особливий характер вимоги про
зарахування зустрічних однорідних
вимог, зазначивши, що положення статті
1071 Цивільного кодексу України, що
визначає підстави списання коштів з
банківського рахунку, не стосується
відносин з припинення зобов'язання
шляхом зарахування зустрічних
однорідних вимог, яке є самостійною
підставою припинення зобов'язання.

Таким чином у постанові від 12.11.2013 у
справі № 5011-64/1736-2012, про перегляд якої
просить заявник, та у постанові від
19.01.2011 у справі № 4/246, на яку заявник
посилається, суд касаційної інстанції
у подібних правовідносинах, дійшов
протилежних висновків щодо
правомірності дій банківської
установи (відповідача) при зарахуванні
зустрічних однорідних вимог
здійснювати списання грошових коштів з
рахунка клієнта (позивача) без
розпорядження останнього або
відповідного рішення суду, внаслідок
чого було ухвалено різні за змістом
судові рішення у подібних
правовідносинах, що є підставою для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

УХВАЛИВ:

1) Поновити публічному акціонерному
товариству "Український Професійний
Банк" строк для подання заяви про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 12.11.2013 у справі № 5011-64/1736-2012.

2) Допустити справу № 5011-64/1736-2012 до
провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя:І.ВовкСудді:Б.Грек
В.Селіваненко Л.Стратієнко
М.Черкащенко