ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ
РІШЕННЯ

"09" грудня 2014 р. Справа № 926/1531/14

За позовомПрокурора Сторожинецького
району в інтересах держави в особі
Державного підприємства
«Спеціалізоване лісогосподарське
агропромислове підприємство
«Сторожинецький держспецлісгосп»до
відповідачаТовариства з обмеженою
відповідальністю «ГАЛС
ЛТД»простягнення заборгованості - 53000
грн.Суддя Швець Микола
ВасильовичПредставники :Від
позивачаКушнір І.Д. доручення № 340 від
07.07.2014 рокуВід відповідачаКоваленко
А.В., довіреність № 605 від 07.11.2014 Від
прокуратуриМарочко Л.І.

СУТЬ СПОРУ :

Прокурор Сторожинецького району
Чернівецької області в інтересах
держави в особі Державного
підприємства «Спеціалізоване
лісогосподарське агропромислове
підприємство «Сторожинецький
держспецлісгосп» звернувся з позовом
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ГАЛС ЛТД» про
стягнення заборгованості у сумі 53000
грн.

Свої позовні вимоги прокурор
обґрунтовує неналежним виконання
відповідачем умов укладеного з
позивачем договору поставки №17 від
28.02.2014р., що призвело до виникнення
заборгованості.

Ухвалою господарського суду
Чернівецької області від 14.10.2014р.
порушено провадження у справі № 926/1531/14
та призначено її до розгляду в судовому
засіданні на 24.10.2014р.

Ухвалою суду від 24.10.2014р. розгляд справи
відкладено на 13.11.2014р. у зв'язку із
клопотанням відповідача (вх. № 4914 від
23.10.2014р.).

12.11.2014 р. представник позивача через
канцелярію суду подав довідку, в якій
повідомляє про зменшення суми
основного боргу до 49000 грн. (у зв'язку зі
сплатою відповідачем боргу в сумі 4000
грн., що підтверджується платіжним
дорученням № 1436 від 12.11.2014р.).

Представник відповідача в судовому
засіданні 13.11.2014р. подав витребувані
судом документи вх. № 5203 від 13.11.2014 р. та
повідомив суд про додаткову сплату
суми основного боргу 12.11.2014р. в сумі 500
грн., проте доказів сплати суду не
надав.

Ухвалою суду від 13.11.2014 р. розгляд
справи відкладено на 09.12.2014р.

В судовому засіданні 09.12.2014р.
представник позивача надав докази
часткової оплати боргу відповідачем та
звернувся із заявою про зменшення
позовних вимог (вх. № 1820 від 09.12.2014р.), в
якій просить стягнути з відповідача 48500
грн. Прокурор проти зменшення позовних
вимог не заперечив.

Зменшення розміру позовних вимог не
суперечить чинному законодавству, дана
заява відповідає вимогам ч. 4 ст. 22 ГПК
України та приймається судом.

Представник відповідача зменшені
позовні вимоги в розмірі 48500 грн.
визнав, проте подав клопотання про
відстрочку виконання рішення на 6
місяців (вх. № 5626 від 09.12.2014р.),
посилаючись на важке фінансове
становище підприємства. Прокурор та
представник позивача проти відстрочки
не заперечували.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позовна
заява, дослідивши докази які мають
юридичне значення для розгляду
позовної заяви суд встановив:

28.02.2014р. між сторонами було укладено
договір поставки № 17, згідно пункту 1.1
якого позивач (постачальник)
зобов'язався поставити, а відповідач
(покупець) прийняти та оплатити сік
березовий (товар) в кількості 150 тонн, на
умовах, в строки та засобом, в кількості
та асортименті, відповідно до
специфікації, що являється невід'ємною
частиною дійсного договору та згідно
замовлення покупця. Вартість товару - 850
грн./тонна.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що
розрахунки за товар здійснюються
протягом 10 календарних днів з моменту
поставки в безготівковому порядку або
готівку через касу постачальника.

На виконання умов договору
постачальник згідно видаткових
накладних: № 96, № 97, № 98, № 100, № 101, № 102,
№ 103, № 104, № 105, № 147 позивачем був
поставлений, а відповідачем отриманий
товар (сік березовий ціною 850 грн. за
одну тонну) на загальну суму 129200,00 грн.
(152 тонни)

Крім того, в подальшому позивачем
згідно товарно-транспортних накладних
№ 148 від 02.04.2014р. та № 149 від 03.04.2014р. було
додатково поставлено відповідачу ще
124,47 тонн березового соку ціною 850 грн.
за одну тонну. Загальна вартість
додатково поставленої продукції
склала 105799,50 грн.

Статтею 181 Господарського кодексу
України встановлено, що господарський
договір за загальним правилом
викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Аналогічні норми містяться і в статтях
205, 207 Цивільного кодексу України, в яких
визначено, що правочин може вчинятися
усно або в письмовій формі. Сторони
мають право обирати форму правочинну,
якщо інше не встановлено законом.
Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків. Правочин вважається таким,
що вчинений у письмовій формі, якщо
його зміст зафіксований в одному або
кількох документах, у листах,
телеграмах, якими обмінялися сторони.

Виходячи зі змісту наведених норм
законодавства України, суд дійшов
висновку про те, що факт поставки
продукції за накладними № 148 від
02.04.2014р. та № 149 від 03.04.2014р. є
самостійною угодою укладеною у
спрощений спосіб.

Таким чином, позивач сумарно поставив
відповідачу 276,47 тонн березового соку
загальною вартістю 234999,50 грн.

Проте, згідно платіжних доручень № 559
від 25.04.2014р., № 631 від 29.04.2014р., № 302 від
30.05.2014р., № 934 від 04.07.2014р., № 1001 від
29.07.2014р., № 1167 від 05.09.2014р., та
прибуткових касових ордерів № 586 від
01.04.2014р., № 683 від 02.04.2014р., № 704 від
03.04.2014р., № 705 від 04.04.2014р., № 948 від
06.06.2014р. відповідач перерахував
позивачу лише 181999,50 грн., що спричинило
виникнення заборгованості в розмірі
53000,00 грн.

Під час розгляду справи в суді
відповідач здійснив часткову оплату
боргу в сумі 4500,00 грн.

Нормою ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України, встановлено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно частини 2 статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язаннями є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та інших
актів цивільного законодавства та ч. 1
ст. 193 Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору.

Станом на день розгляду справи у суді
за відповідачем рахується
заборгованість в сумі 48500,00 грн., що
підтверджується, 2-х стороннім актом
звірки взаємних розрахунків від 01.12.2014
року, довідкою № 584 про стан
заборгованості від 08.12.2014 року та
іншими матеріалами справи.

Разом з тим, розглянувши клопотання
відповідача про відстрочку виконання
рішення, приймаючи до уваги його важкий
фінансовий стан, з метою забезпечення
реального виконання судового рішення,
враховуючи думку представників
позивача та прокурора, які проти
надання відстрочки не заперечували,
суд дійшов висновку про можливість
відстрочити виконання судового
рішення терміном до 01.06.2015р.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, відповідач не надав
доказів зменшення або погашення
заборгованості.

У процесі розгляду справи не виявлено
інших фактичних обставин, що мають
суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин.

Згідно вимог ст. 49 ГПК України, судовий
збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Зменшені позовні вимоги
задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення щодо
стягнення заборгованості в сумі 48500,00
грн. терміном до 01.06.2015 року.

3. Стягнути з активів Товариства з
обмеженою відповідальністю «ГАЛС ЛТД»
(Чернівецька область, смт. Глибока, вул.
Першотравнева, 60-А ; код 30844146)

на користь Державного підприємства
«Спеціалізоване лісогосподарське
агропромислове підприємство
«Сторожинецький держспецлісгосп»»
(Чернівецька обл., Сторожинецький
район, с. Зруб-Комарівський, вул.
Шевченка, 28; код 05398487)

- заборгованість в сумі 48500,00 грн.

Стягнення заборгованості в сумі 48500,00
грн. проводити з 01.06.2015 року.

4. Стягнути з активів Товариства з
обмеженою відповідальністю «ГАЛС ЛТД»
(Чернівецька область, смт. Глибока, вул.
Першотравнева, 60-А; код 30844146)

- в доход державного бюджету судовий
збір у сумі 1827 грн., отримувач коштів
УДКСУ у м. Чернівці, код отримувача
37978173, банк отримувача ГУДКСУ у
Чернівецькій області, код банку 856135,
рахунок отримувача 3002, код
класифікації доходів бюджету 22030001,
призначення платежу: судовий збір,
господарський суд Чернівецької
області, код 03500074.

Після набрання рішенням законної сили
видати накази.

«Повне рішення складено 10.12.2014 року»

Суддя М.В. Швець