ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2014 р.
Справа № 922/3425/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. ,
суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників:

позивача: Макаренко О.М. за довіреністю
б/н від 28.07.2014 р.

1-го відповідача: Данилевський О.М. за
довіреністю №14-89 від 18.04.2014 р.

2-го відповідача: Єфімова Н.В. за
довіреністю №2-22 від 13.01.2014 р.

3-го відповідача - не з'явився

4-го відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

розглянувши в приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційні скарги ПАТ "Укртрансгаз" в
особі філії "Управління магістральних
газопроводів "Харківтрансгаз", м.
Харків (вх. № 3548Х/3-11) та ПАТ "НАК
"Нафтогаз України" (вх. № 3633Х/3-11) на
рішення господарського суду
Харківської області від 15.10.2014 р. у
справі № 922/3425/14

за позовом ТОВ "Укр Енерго Холдінг", м.
Боярка Київської області

до 1. ПАТ "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

2. ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії
"Управління магістральних
газопроводів "Харківтрансгаз", м.
Харків

3. ТОВ "АДЦ", м. Київ

4. ТОВ "Лідерпромінвест", м. Дергачі
Харківської області

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідачів 1 та 2 - ПАТ "Державне
акціонерне товариство
"Чорноморнафтогаз", м. Київ

про стягнення 151641,38 гривень, визнання
права та зобов'язання вчинити певні

ВСТАНОВИЛА:

ТОВ «Укр Енерго Холдінг» у серпні 2014
року звернулось до господарського суду
Харківської області з позовом до НАК
«Нафтогаз України», ПАТ
«Укргазвидобування» в особі філії - УМГ
«Полтавагазвидобування», ТОВ «АДЦ»,
ТОВ «Лідерпромінвест» про стягнення з
відповідача-3 та відповідача-4
солідарно пеню за несвоєчасне
виконання зобов'язань за договором
купівлі-продажу природного газу № 25/03
від 25.03.2014р. в розмірі 151641,38 грн.; про
визнання права Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укр Енерго Холдінг»
на розпорядження належними йому на
праві власності 4 285,867 тисячами
кубічних метрів природного газу шляхом
заборони відповідачу-1 та відповідачу-2
вчиняти дії по не допуску позивача та
його комісіонера - товариства з
обмеженою відповідальністю
«Газтрейдінвест» до роботи на газовому
ринку України; зобов'язання
відповідача-1 та відповідача-2 усунути
перешкоди в реалізації права власності
на природний газ шляхом включення в
баланс надходження та розподілу по
Україні природного газу, належного
позивачу видобутого товариством з
обмеженою відповідальністю
«Газконтиненталь» (спільна діяльність
з державним акціонерним товариством
«Чорноморнафтогаз»), для постачання
промисловим споживачам об'ємів
видобутого природного газу за березень
2014 року у кількості 4 285,867 тисяч
кубічних метрів, а також на обсяги
природного газу, що будуть видобуті в
майбутньому.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 23.09.2014р. за
клопотанням другого відповідача було
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів 1 та 2, - Публічне
акціонерне товариство «Державне
акціонерне товариство
«Чорноморнафтогаз».

Рішенням господарського суду
Харківської області від 15.10.2014р. в
позові відмовлено частково.

Визнано право Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр Енерго Холдінг"
на розпорядження належними йому на
праві власності 4 285,867 тисячами
кубічних метрів природного газу,
шляхом заборони Публічному
акціонерному товариству "Національна
акціонерна компанія «Нафтогаз
України» та Публічному акціонерному
товариству «Укртрансгаз» вчиняти дії
по не допуску Товариства з обмеженою
відповідальністю «Укр Енерго Холдінг»
до роботи на газовому ринку України.

Зобов'язано Публічне акціонерне
товариство «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» та
Публічне акціонерне товариство
«Укртрансгаз» в особі філії Управління
магістральних газопроводів
«Харківтрансгаз» усунути перешкоди в
реалізації права власності Товариства
з обмеженою відповідальністю «Укр
Енерго Холдінг» на природний газ,
шляхом включення в баланс надходження
та розподілу по Україні природного
газу, належного Товариству з обмеженою
відповідальністю «Укр Енерго Холдінг»,
видобутого Товариством з обмеженою
відповідальністю «Газконтиненталь»
(спільна діяльність з державним
акціонерним товариством
«Чорноморнафтогаз»), для постачання
промисловим споживачам об'ємів
видобутого природного газу за березень
2014 року у кількості 4 285,867 тисяч
кубічних метрів.

Стягнено з Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр Енерго Холдінг"
1218,00 гривень судового збору.

Стягнено з Публічного акціонерного
товариства "Укртрансгаз" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр Енерго Холдінг"
1218,00 гривень судового збору.

Стягнено з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Укр Енерго Холдінг"
на користь Державного бюджету України
1205,83 гривень судового збору.

Перший відповідач, Публічне акціонерне
товариство «Національна акціонерна
компанія «Нафтогаз України» та другий
відповідач, Публічне акціонерне
товариство «Укртрансгаз», в особі
філії Управління магістральних
газопроводів «Харківтрансгаз», із
вказаним рішенням не погодилися та
подали на нього до Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційні скраги, в яких, посилаючись
на порушення господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, просять це
рішення скасувати та прийняти нове
рішення, яким відмовити позивачу у
задоволенні позовних вимог до першого
та другого відповідача у повному
обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги
перший та другий відповідачі
посилаються на те, що ПАТ «ДАТ
«Чорноморнафтогаз» не передавало
спірний природний газ відповідачу-2 для
закачування до Єдиної
газотранспортної системи України;
справжність актів приймання-передачі
природного газу від 26.03.2014р. є
сумнівними; позивачем не дотримано
встановленого порядку подання
документів для включення його до
балансу; складання балансу надходження
та розподілу природного газу для
Автономної Республіки Крим є технічно
неможливим; транспортування
природного газу з території Автономної
Республіки Крим на інші території
України є технічно неможливим.

Окрім цього, перший відповідач вказує
на те, що господарський суд першої
інстанції безпідставно взяв до
уваги пояснення Головіна С.М., оскільки
останній був звільнений з посади
голови правління ПАТ «ДАТ
«Чорноморнафтогаз» 10.07.2014р.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 05.11.2014 р.
об'єднано апеляційну скаргу ПАТ
"Укртрансгаз" в особі філії "Управління
магістральних газопроводів
"Харківтрансгаз" та ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" на рішення господарського
суду Харківської області від 15.10.2014 р. у
справі № 922/3425/14 в одне апеляційне
провадження.

Представник позивача у відзиві на
апеляційну скаргу та в судовому
засіданні проти її задоволення
заперечує, просить оскаржуване рішення
залишити без змін.

Вказує на те, що перший відповідач
здійснив балансування видобутими
обсягами природного газу зі Штормового
родовища, в обсязі 3,37 млн. м.куб. та
Фонтанівського родовища в обсязі 1,18
млн. м.куб., що на думку позивача
свідчить про надходження даних
обсягів газу до газотранспортної
системи, оскільки в іншому разі перший
відповідач в якості оператора не зміг
би здійснювати таке балансування,
зважаючи на п.14 ч.1 ст.1 Закону України
«Про засади функціонування ринку
природного газу».

Зазначає також про те, що оригінали
актів приймання-передачі газу від
26.03.2014р. між ТОВ «Газконтиненталь» та
ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз»,
справжність копій яких ставиться під
сумнів першим відповідачем, були
надані для огляду сторонам та суду
першої інстанції, який зробив висновок
про їх справжність і сторони після
огляду оригіналів даних актів в
судовому засіданні не заявляли про їх
несправжність.

Окрім цього, позивач зазначає про
нікчемність нормативних актів
окупаційної влади, на які посилається
перший відповідач та про наявність
технічної можливості здійснити
заміщення обсягів видобутого в
Автономній Республіці Крим природного
газу шляхом відповідного балансування.

Позивач наполягає на доцільності
використання судом першої інстанції
пояснень Головіна С.М. як посадової
особи ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз», що
підписувала акти приймання-передачі
від 26.03.2014р., оскільки інші посадові
особи, призначені після його
звільнення з посади голови правління
ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» не знають
та не можуть знати обставин підписання
даних актів.

Представники третього, четвертого
відповідача та третьої особи в судове
засідання не з'явились, про час та місце
слухання справи були повідомлені
належним чином та завчасно.

Враховуючи належне повідомлення
третього, четвертого відповідача та
третьої особи про час та місце
засідання суду, відсутність будь-яких
клопотань, колегія суддів вважає за
можливе розглянути апеляційні скарги
за відсутності їх представників, за
наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги та відзиву на неї, вислухавши
пояснення представників позивача та
другого відповідача, перевіривши
правильність застосування
господарським судом першої інстанції
норм матеріального і процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено господарським судом
першої інстанції, позивач у якості
покупця уклав з ТОВ «АДЦ» у якості
продавця договір купівлі-продажу
природного газу № 25/03 від 25.03.2014р. в
обсязі 4 285,867 куб.м. видобутку України.
Факт придбання та отримання природного
газу підтверджується підписаними
сторонами актами від 26.03.2014р. приймання
- передачі природного газу до даного
договору.

З матеріалів справи вбачається, що
зазначений обсяг природного газу був
видобутий ТОВ «Газконтиненталь» як
оператором спільної діяльності з ДАТ
«Чорноморнафтогаз» (договір про
спільну діяльність № 4024 від 26.11.2004р.) на
території Автономної Республіки Крим,
Україна.

Згідно актів приймання-передачі газу
до транспортування від 26.03.2014р., для
подальшого транспортування та
передачі у газотранспортну мережу
Управління магістральних газопроводів
«Харківтрансгаз» (газопровід «Джанкой
- Феодосія - Керч»), після видобутку
природного газу він був переданий ТОВ
«Газконтиненталь» на адресу ДАТ
«Чорноморнафтогаз» та прийнятий ним.

Зважаючи на те, що дані акти були
підписані ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз»,
на яке було покладено певні обов'язки
згідно з даними актами, господарський
суд першої інстанції правомірно
ухвалою від 23.09.2014р. залучив ПАТ «ДАТ
«Чорноморнафтогаз» до участі у справі.

Відповідно до листа голови правління
Державної акціонерної компанії
«Чорноморнафтогаз» Головіна С.М. на
адресу ТОВ «Газконтиненталь», що
здійснювала видобуток спірних обсягів
природного газу, ПАТ «ДАТ
«Чорноморнафтогаз» отримало від ТОВ
«Газконтиненталь» за актами
приймання-передачі від 26.03.2014р.
природний газ, видобутий в рамках
спільної діяльності зі Штормового та
Фонтанівського ГКР у кількості 4285867
кубічних метрів.

Згідно з листом НАК «Нафтогаз України»
№ 6-803/1.2-14 від 28.02.2014р. про баланс
природного газу на березень 2014 року, а
також розрахунковим балансом № 3/1-14
надходження та розподілу природного
газу по Україні за березень 2014 року,
підписані заступником голови
правління НАК «Нафтогаз України»
Триколіч В., природний газ видобутку
ТОВ «Газконтиненталь» (спільна
діяльність, Штормове родовище, БК-23 в
обсязі 3,37 млн. м.куб. та Фонтанівське
родовище в обсязі 1,18 млн. м.куб.)
підлягав розподілу по Україні в
березні 2014 року та був розподілений НАК
«Нафтогаз України» в межах
газотранспортної системи України.
Листом лист № 6-803/1.2-14 від 28.02.2014р. НАК
«Нафтогаз України» (відповідач-1)
просить ПАТ «Укртрансгаз»
(відповідач-2) здійснювати
транспортування природного газу
виключно в обсягах, що передбачені
наданим балансом.

Отже, з наявних по справі документів,
суд приходить до висновку, що зазначені
обсяги газу, видобуті ТОВ
«Газконтиненталь» у спільній
діяльності з ДАК «Чорноморнафтогаз» зі
Штормового родовища в обсязі 3,37 млн.
м.куб. та Фонтанівського родовища в
обсязі 1,18 млн. м.куб. надійшли до
газотранспортної системи України,
оскільки були розподілені ПАТ «НАК
«Нафтогаз України» згідно даних
виданого першим відповідачем листа та
розрахункового балансу надходження та
розподілу газу.

За договором комісії № ГТ-14/022 від 25.03.2014
р. позивач доручив ТОВ
«Газтрейдінвест» в якості комісіонера
укласти договори, спрямовані на
реалізацію природного газу, що
належить позивачу, для потреб
промислових споживачів шляхом його
постачання споживачам відповідно
нормативним документам.

На виконання даного договору комісії,
ТОВ «Газтрейдінвест» в інтересах
позивача звернулося до НАК «Нафтогаз
України» з проханням врахувати
плановий розподіл природного газу
станом на 31.03.2014 р. на промислових
споживачів, надало ресурсний баланс
природного газу, плановий розподіл, акт
приймання-передачі газу. У відповідь на
дане прохання, НАК «Нафтогаз України»
власним листом №6-1608/1.9-14 від 22.04.2014р.
повідомило про відсутність технічної
можливості реалізації зазначених
обсягів газу на території України
через визнання АР Крим тимчасово
окупованою територією. Даним листом
рекомендовано комісіонеру закупити
зазначений обсяг природного газу у
постачальника, який має підтверджені
ресурси газу у березні 2014 року. Також
даним листом НАК «Нафтогаз України»
повідомив про не допуск комісіонера
позивача до роботи на газовому ринку
України.

Листом ПАТ «Укртрансгаз» вих. № 5986/64-064
від 10.07.2014р. також повідомлено позивача
про відсутність технічної можливості
реалізації зазначених обсягів газу на
території України через визнання АР
Крим тимчасово окупованою територією.

В результаті зазначених дій першого та
другого відповідачів, позивач був
позбавлений права розпорядження
належними йому на праві власності
обсягами природного газу, тобто
можливості передавати, продавати,
використовувати у власній
підприємницькій діяльності придбаним
природним газом в загальній кількості 4
285,867 тисяч кубічних метрів.

Надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, суд виходить з
наступного.

Відповідно до ст. 2 ст. 13 Закону України
«Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України» цей Закон визначає статус
території України, тимчасово
окупованої внаслідок збройної агресії
Російської Федерації, встановлює
особливий правовий режим на цій
території, визначає особливості
діяльності державних органів, органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ і організацій в умовах цього
режиму, додержання та захисту прав і
свобод людини і громадянина, а також
прав і законних інтересів юридичних
осіб.

Згідно з п. 6 ст. 11 Закону України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України» - земля, її надра,
атмосферне повітря, водні та інші
природні ресурси, що знаходяться в
межах території України, природні
ресурси її континентального шельфу,
виключної (морської) економічної зони,
які є об'єктами права власності
Українського народу, військове майно,
майно державних органів, державних
підприємств, установ та організацій, що
знаходяться на тимчасово окупованій
території і є власністю держави
Україна, не можуть переходити у
власність інших держав, юридичних або
фізичних осіб в інший спосіб, ніж
передбачений законами України.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України» особливості
здійснення економічної діяльності на
тимчасово окупованій території
визначаються законом.

Колегією суддів вбачається, що
спеціальним законом не встановлено
особливості здійснення економічної
діяльності на тимчасово окупованій
території. За таких обставин суд
приходить до висновку, що до
правовідносин в сфері з видобутку,
транспортування, розподілу, зберігання
та/або постачання природного газу
застосовується чинне законодавство
України.

На підставі вищенаведених норм
матеріального права суд першої
інстанції правомірно та обґрунтовано
дійшов висновку, що видобутий ТОВ
«Газконтиненталь» у спільній
діяльності з ДАК «Чорноморнафтогаз»
природний газ на території АР Крим зі
Штормового родовища в обсязі 3,37 млн.
м.куб. та Фонтанівського родовища в
обсязі 1,18 млн. м.куб. є ресурсом
українського походження.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про
засади функціонування ринку
природного газу» ринок природного газу
функціонує на конкурентних засадах, за
винятком діяльності суб'єктів
природних монополій. Діяльність
суб'єктів ринку природного газу
провадиться, зокрема, на принципах:
вільного вибору постачальників
природного газу; вільної торгівлі
природним газом, забезпечення рівних
можливостей для доступу до Єдиної
газотранспортної системи України та
підземних сховищ газу, в тому числі
новозбудованих газопроводів; рівності
прав на купівлю-продаж природного
газу та провадження
зовнішньоекономічної діяльності;
недопущення дій, спрямованих на
спричинення збитків іншим суб'єктам
ринку; додержання національних
стандартів, норм і правил усіма
суб'єктами ринку природного газу,
діяльність яких пов'язана з
управлінням системами та видобутком,
транспортуванням, розподілом,
зберіганням, постачанням і споживанням
природного газу; забезпечення захисту
прав та інтересів споживачів
природного газу.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про
засади функціонування ринку
природного газу» оператором Єдиної
газотранспортної системи України є
газотранспортне підприємство, на яке
рішенням центрального органу
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної політики в
нафтогазовому комплексі, покладено
функції оперативно-диспетчерського
управління з видобутку,
транспортування, зберігання та
розподілу природного газу з метою
забезпечення безперебійного та
безаварійного газопостачання
споживачів України. Згідно Наказу
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості від 02.12.2013 № 882, функції
оператора Єдиної газотранспортної
системи України покладено на публічне
акціонерне товариство «Укртрансгаз».

Відповідно п. 2.8. Порядку доступу та
приєднання до єдиної газотранспортної
системи України, затвердженого
Постановою Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
енергетики 19.04.2012 № 420, оператор має
право виключити суб'єкта ринку
природного газу із Переліку суб'єктів
та об'єктів ЄГТСУ у таких випадках
ненадання суб'єктом ринку природного
газу повідомлення про зміни даних, що
надавалися в заяві про включення до
Переліку протягом 10 робочих днів з дати
виникнення таких змін; нездійснення
протягом останнього року операцій на
ринку природного газу. Про виключення
суб'єкта ринку природного газу з
Переліку Оператор повинен письмово
повідомити цього суб'єкта та НКРЕ у
тижневий строк з дати виключення.

З аналізу даної норми колегія суддів
робіть висновок, що НАК «Нафтогаз
України» не має функцій оператора
Єдиної газотранспортної системи
України та не наділений повноваженнями
по не допуску підприємств до Єдиної
газотранспортної системи України та не
допуску до роботи на газовому ринку.

Тому колегія суддів вважає, що
посилання першого та другого
відповідачів на відсутність технічної
можливості реалізації обсягів газу на
території України, не знайшло свого
підтвердження матеріалами справи.

За таких обставин, проаналізувавши
лист НАК «Нафтогаз України» № 6-803/1.2-14
від 28.02.2014р., колегія суддів приходить
до висновку, що дії відповідача-1 по не
допуску комісіонера до роботи на
газовому ринку України є
безпідставними та порушують право
позивача на розпорядження належним
йому майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції
України в Україні визначається та діє
принцип верховенства права. Згідно ст. 3
Цивільного Кодексу України загальними
засадами цивільного законодавства є,
зокрема, неприпустимість позбавлення
права власності, крім випадків,
встановлених Конституцією України та
законом; свобода договору; свобода
підприємницької діяльності; судовий
захист цивільного права та інтересу;
справедливість, добросовісність та
розумність.

Згідно ч. 1-4 ст. 4 Цивільного Кодексу
України основу цивільного
законодавства України становить
Конституція України. Основним актом
цивільного законодавства України є
Цивільний Кодекс України. Актами
цивільного законодавства є також інші
закони України, які приймаються
відповідно до Конституції України та
цього Кодексу. Цивільні відносини
можуть регулюватися актами Президента
України у випадках, встановлених
Конституцією України. Актами
цивільного законодавства є також
постанови Кабінету Міністрів України.
Якщо постанова Кабінету Міністрів
України суперечить положенням цього
Кодексу або іншого закону,
застосовуються відповідні положення
цього Кодексу або іншого закону.

Ст. 319 Цивільного Кодексу України, ст. 135
Господарського Кодексу України
закріплене право власника на вільне
володіння, користування та
розпорядження своїм майном на власний
розсуд.

Ст. 41, п. 7 ст. 92 Конституції України, ст.
321 Цивільного Кодексу України, ст. 134
Господарського Кодексу України
встановлено непорушність права
власності. Ніхто не може бути
позбавлений цього права чи обмежений у
його здійсненні.

Пунктом 2 ст. 5 Господарського Кодексу
України встановлено конституційні
основи правового господарського
порядку в Україні, які становлять:
забезпечення державою захисту прав
усіх суб'єктів права власності і
господарювання, соціальної
спрямованості економіки, недопущення
використання власності на шкоду людині
і суспільству; право кожного володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності;
визнання усіх суб'єктів права
власності рівними перед законом,
непорушності права приватної
власності, недопущення протиправного
позбавлення власності; економічна
багатоманітність, право кожного на
підприємницьку діяльність, не
заборонену законом, визначення
виключно законом правових засад і
гарантій підприємництва; визнання і
дія в Україні принципу верховенства
права, тощо.

Згідно приписів ст. 6 Господарського
Кодексу України, загальними принципами
господарювання в Україні є:
забезпечення економічної
багатоманітності та рівний захист
державою усіх суб'єктів
господарювання; свобода
підприємницької діяльності у межах,
визначених законом; вільний рух
капіталів, товарів та послуг на
території України; обмеження
державного регулювання економічних
процесів у зв'язку з необхідністю
забезпечення соціальної спрямованості
економіки, добросовісної конкуренції у
підприємництві, екологічного захисту
населення, захисту прав споживачів та
безпеки суспільства і держави; захист
національного товаровиробника;
заборона незаконного втручання
органів державної влади та органів
місцевого самоврядування, їх посадових
осіб у господарські відносини.

Статтями 386, 391 Цивільного Кодексу
України передбачено право власника
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав, в тому числі звертатися до
суду з вимогою про заборону вчинення
дій, які можуть порушувати його право,
або з вимогою про вчинення певних дій
для запобігання такому порушенню, в
тому числі усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 13 Конституції України, усі
суб'єкти права власності рівні перед
законом, держава забезпечує захист
прав усіх суб'єктів права власності та
господарювання.

Згідно зі ст. 16 Цивільного Кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути, зокрема: визнання права;
припинення дії, яка порушує право;
примусове виконання обов'язку в натурі.
Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 2 ст. 20 Господарського
Кодексу України, суб'єкт
господарювання має право на захист
своїх прав і законних інтересів шляхом
припинення дій, що порушують право або
створюють загрозу його порушенню.

На підставі комплексного аналізу
наявних по справі документів та
матеріалів, колегія суддів
погоджується із висновками місцевого
господарського суду про те, що в діях
відповідача-3 ТОВ «АДЦ» відсутні
порушення умов договору
купівлі-продажу природного газу № 25/03
від 25.03.2014р.

Підставою позовних вимог до
відповідача-3 та відповідача-4 було
порушення відповідачем-3 п. 1.1. договору
купівлі-продажу природного газу № 25/03
від 25.03.2014р. щодо обов'язку поставити
природний газ українського походження.
Судом першої інстанції обґрунтовано
встановлено, що видобутий ТОВ
«Газконтиненталь» у спільній
діяльності з ДАК «Чорноморнафтогаз» зі
Штормового родовища та Фонтанівського
родовища АР Крим природний газ в
загальній кількості 4 285,867 тисяч
кубічних метрів є ресурсом
українського походження.

Таким чином, колегіє суддів
встанолвлено, що п. 1.1. договору
купівлі-продажу природного газу № 25/03
від 25.03.2014р. відповідачем-3 не порушений,
підстави для настання
відповідальності за його невиконання
чи порушення згідно п. 7.2. даного
договору відсутні. Викладені в листі
відповідача-1 №6-1608/1.9-14 від 22.04.2014р.
обставини не є підставами вважати
зазначені обсяги природного газу
ресурсом не українського походження.

Відповідно до ст. 553 ЦК України - за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Враховуючи, що обов'язок відповідача-3
щодо поставки природного газу
походження України - виконане належним
чином, господарський суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов
висновку про відсутність підстав для
виникнення обов'язків відповідача-4 в
якості поручителя за договором поруки
№ 01/04 від 01.04.2014р., та про відсутність
підстав для задоволення позову в цій
частині.

На підставі вищевикладеного колегія
суддів вважає, що твердження апелянтів,
викладені ними в апеляційних скаргах
ґрунтуються на припущеннях, не
доведені належними доказами, тоді як
господарським судом першої інстанції в
повній мірі з'ясовані та правильно
оцінені обставини у справі та ухвалене
ним рішення є законним та
обґрунтованим, у зв'язку з чим підстав
для його скасування та задоволення
апеляційних скарг колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст. 99, п. 1 ст. 103, ст. 105
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Укртрансгаз" в
особі філії "Управління магістральних
газопроводів "Харківтрансгаз", м.
Харків на рішення господарського суду
Харківської області від 15.10.2014 р. у
справі № 922/3425/14 залишити без
задоволення.

Апеляційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз
України", м. Київ на рішення
господарського суду Харківської
області від 15.10.2014 р. у справі № 922/3425/14
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 15.10.2014 р. у
справі № 922/3425/14 залишити без змін.

Повний текст постанови суду складено
08.12.2014 р.

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Гончар Т. В.

Суддя
Гребенюк Н. В.