ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2014
Справа № 917/1923/14

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_7

ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 37600

до Колективного підприємства "Мале
підприємство "Мрія", вул. Гоголя, 84, м.
Миргород, Полтавська обл., 37600

Треті особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача :

Державний реєстратор юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
реєстраційної служби Миргородського
міськрайонного управління юстиції у
Полтавській області, вул. Я.Усика, 15, м.
Миргород, Полтавська обл., 37600

ОСОБА_3, АДРЕСА_2, 37600

ОСОБА_4, АДРЕСА_3, 37600

ОСОБА_5, АДРЕСА_4, 37600

ОСОБА_6, АДРЕСА_8

ОСОБА_7, АДРЕСА_9

ОСОБА_8, АДРЕСА_5, 37600

ОСОБА_9, АДРЕСА_6, 37600

Публічне акціонерне товариство
"ВТБ-Банк", бульвар Т.Шевченка, вул.
Пушкінська, 8/26, м. Київ, 01001

про визнання недійсними всіх рішень,
ухвалених 11 червня 2008 року загальними
зборами Колективного підприємства
"Мале підприємство "Мрія" (), оформлених протоколом № 10 цього
ж дня

Суддя Ківшик О.В.

Представники:

від позивачів: ОСОБА_10, довіреність №
191 від 18.02.2014 р., довіреність № 188 від
18.02.2014 р., паспорт серії НОМЕР_2, виданий
Деснянським РУ ГУ МВС України в м. Києві
26.11.2002 р.;

від відповідача: Сидоренко О.В.,
довіреність від 11.11.2013 р.., паспорт серії
НОМЕР_1 виданий Васильківським РВ УДМС
України в Київській області 15.05.2014 р.;

від третіх осіб без самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача -ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6:
ОСОБА_10, довіреність № 184 від 15.02.2014 р.,
довіреність № 205 від 20.02.2014 р.,
довіреність 194 від 18.02.2014 р., паспорт
серії НОМЕР_2, виданий Деснянським РУ ГУ
МВС України в м. Києві 26.11.2002 р.;

від третіх осіб без самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача -ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9: ОСОБА_7, довіреність № 77 від
17.01.2013 р., довіреність № 474 від 24.03.2014 р.,
довіреність № 476 від 24.03.2014 р., паспорт
серії НОМЕР_1 виданий Васильківським РВ
УДМС України в Київській області 15.05.2014
р..

від третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Публічне акціонерне
товариство "ВТБ-Банк": Іващенко І.С.,
довіреність № 346/11.5.2 від 01.07.2014 р.;

від третьої особи без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - Державного реєстратора
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців реєстраційної служби
Миргородського міськрайонного
управління юстиції у Полтавській
області: не з'явилися.

27.11.2014 р. у судовому засіданні
відповідно до ст. 85 ГПК України
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення, залучено її до
матеріалів справи та повідомлено про
термін виготовлення повного тексту
судового рішення.

Суть спору: розглядається позовна
заява ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання
недійсними всіх рішень, ухвалених 11
червня 2008 року загальними зборами
Колективного підприємства "Мале
підприємство "Мрія" (),
оформлених протоколом № 10 цього ж дня,
а саме :

- рішення № 1 про надання дозволу на
передачу в наступну іпотеку ВАТ
"ВТБ-Банк" нежитлової нерухомості
загальною площею 269,6 кв.м., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_10, яка
належить відповідачу;

- рішення № 2 про надання згоди
засновниками підприємства-відповідача
виступити останньому майновим
поручителем по кредитному договору,
укладеному між ВАТ "ВТБ-Банк" та ОСОБА_3
в сумі 1 650 000,00 грн.;

- рішення № 3 про надання згоди
засновниками підприємства-відповідача
виступити останньому поручителем по
кредитному договору, укладеному між
ВАТ "ВТБ-Банк" та ОСОБА_3 в сумі 1 650 000,00
грн.;

- рішення № 4 про надання згоди
засновниками підприємства-відповідача
надати право підпису договорів поруки
та наступної іпотеки директору МП Мрія
ОСОБА_3 в рахунок виконання
зобов'язання по кредитному договору,
укладеному між ВАТ "ВТБ-Банк" та ОСОБА_3
в сумі 1 650 000,00 грн..

Предмет спору викладено в редакції
заяви позивачів від 21.10.2014 р. (вх. № 13853
від 21.10.2014 р.), яка розцінена судом як
фактичне пред'явлення трьох додаткових
позовних вимог, зв'язаних між собою
підставою виникнення та поданими
доказами, та прийнята до розгляду в
даному позовному провадженні як така,
що подана з дотриманням правил
вчинення відповідної процесуальної
дії, ухвалою суду від 21.10.2014 р.. Спір
розглядається в межах предмету спору в
редакції вказаної заяви позивачів.

Судовий процес за ініціативою суду
фіксується технічними засобами
відповідно до положень ч. 3 ст. 44
ГПК України та відображається у
протоколі судового засідання на
підставі положень ст. 81-1 ГПК України.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Державний реєстратор юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців
реєстраційної служби Миргородського
міськрайонного управління юстиції у
Полтавській області - представництво у
судове засідання не забезпечила,
надала суду пояснення № 1516/02.5-13 від
29.09.2014 р. (вх. № 12954 від 03.10.2014 р.), у яких
вказує про відсутність протоколу № 10
від 11.06.2008 р. у матеріалах реєстраційної
справи та не проведення реєстраційних
дій по даному протоколу, а також заяву
№ 1607/02.5-19 від 06.10.2014 р. (вх. № 13073 від
07.10.2014 р.) про розгляд справи за
відсутності її представників. Явка
представників останньої у судове
засідання обов'язковою судом не
визнавалася.

Треті особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 - представництво
у судове засідання не забезпечили,
надали суду пояснення від 29.09.2014 р. (вх.
№ 12883 від 02.10.2014 р., том справи 1, а.с. 48), у
яких вказують про підтримання позовних
вимог та просять суд розглянути справу
за їх відсутності. В обґрунтування
цього останні посилаються на те, що на
загальних зборах 11 червня 2008 року
Колективного підприємства "Мале
підприємство "Мрія" присутні не були,
повідомлень про дату, місце проведення
та порядок денний зборів не отримували,
протоколів зборів не підписували.

Крім того, третя особа без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_6 - надала суду
пояснення від 09.10.2014 р. (вх. № 13521 від
15.10.2014 р., том справи 2, а.с. 86), у яких
вказує про те, що загальних зборів "за
спірним протоколом не було".

Треті особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9 - вимог суду не
виконали, причин щодо цього суду не
повідомили. Останні відповідно до пп.
2.6.15 Інструкції з діловодства в
господарських судах України та пп. 3.9.1
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" були належним чином
та завчасно повідомлені про дату, час і
місце проведення судових засідань, а
також про покладені на них обов'язки,
про що свідчать матеріали справи.

На вимогу суду третя особа без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ОСОБА_3 - надала
суду пояснення - заперечення від 13.11.2014
р. (вх. № 15057 від 13.11.2014 р., том справи 3,
а.с. 107-110), у яких вказує про те, що :

- укладений між нею та Публічним
акціонерним товариством "ВТБ-Банк"
04.07.2008 р. кредитний договір № 22.94/08-КЛ,
забезпеченням виконання зобов'язань за
яким є іпотека майна - нежитлового
приміщення, що належить МП "Мрія" та
знаходиться за адресою : вул.. Гоголя, 84
у м. Миргород, не передбачав
необхідності в отриманні згоди від
колишніх засновників відповідно до п.
4.3 Статуту МП "Мрія", тому не було
необхідності приймати будь-які
рішення;

- ксерокопія оспорюваного рішення
загальних зборів МП "Мрія", яка має
ознаки факсимільного направлення, не
містить відтиску печатки підприємства;

- загальні чергові збори МП "Мрія"
відповідно до затвердженого дирекцією
підприємства - відповідача наказу № 37
від 10.06.2004 р. були проведені 11.06.2008 р., на
яких розглянуто 9 питань, які
стосувалися життєдіяльності МП "Мрія".

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
ОСОБА_7 - вимог суду не виконала, причин
щодо цього суду не повідомила,
відповідно до пп. 2.6.15 Інструкції з
діловодства в господарських судах
України та пп. 3.9.1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №
18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" була належним чином
та завчасно повідомлена про дату, час і
місце проведення судових засідань, а
також про покладені на неї обов'язки,
про що свідчать матеріали справи.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідача -
Публічне акціонерне товариство
"ВТБ-Банк" - надала суду пояснення №
3460/400-2 від 05.11.2014 р. (вх. № 14702 від 06.11.2014 р.,
том справи 2, а.с. 175-177), у яких проти
позову заперечує, зазначаючи про
достатність повноважень у ОСОБА_3 як
директора МП "Мрія" на укладення
договору іпотеки вказаного вище майна,
що належить відповідачу.

Представник позивачів на позовних
вимогах наполягає за мотивами позовної
заяви, заперечення позиції Публічного
акціонерного товариства "ВТБ-Банк" від
10.11.2014 р. (вх. № 14927 від 11.11.2014р., том
справи 3, а.с. 1-), доповнення
нормативно-правового обґрунтування
позову від 11.11.2014 р. (вх. № 14928 від 11.11.2014
р.. том справи 3, а.с. 2-3), заперечення на
відзив відповідача від 10.11.2014 р. (вх. №
14929 від 11.11.2014 р., том справи 3, а.с. 3-4). В
обґрунтування підстав позову останній
посилається на порушення порядку
скликання та проведення даних
загальних зборів (неповідомлення
позивачів про дату та порядок денний
останніх), з огляду на що вони не були
присутні на зборах, відсутність
кворуму при прийнятті рішень на них з
огляду на приписи ст. ст. 9, 12 Закону
України "Про підприємства в Україні" та
ст.ст. 98-100, 191, 356, 358, 369, 391 Цивільного
кодексу України.

Представник відповідача проти позову
заперечує за мотивами заперечення від
07.10.2014 р. (вх. № 13084 від 07.10.2014 р., том
справи 2, а.с. 1-4), заперечення від 21.10.2014
р. (вх. № 13803 від 21.10.2014 р., том справи 2,
а.с. 100-105), заперечення від 11.11.2014 р. (вх. №
14968 від 11.11.2014 р., том справи 3, а.с. 27-33),
стверджуючи про відсутність
оспорюваного позивачами рішення
загальних зборів учасників товариства
- відповідача, оскільки вказані збори
не проводилися, протокол № 10 від 11
червня 2008 року не складався, оригіналу
цього рішення не існує.

У судовому засіданні 11.11.2014 р.
представник позивачів заявив суду
клопотання вх. № 14936 від 11.11.2014 р. про
зупинення провадження у справі до
вирішення пов'язаною з нею іншої справи
- № 917/1155/14, вирішення якого було
відкладено судом до з'ясування
фактичних обставин справи, після чого у
задоволенні клопотання відмовлено з
огляду на недоведеність наявності
підстав для зупинення провадження.

У судовому засіданні 13.11.2014 р. судом
оглянуто оригінал кредитної справи
ОСОБА_3 по кредитному договору №
22.94/08-КЛ від 04.07.2008 р. та встановлено, що у
першому томі останньої на аркушах 296-297
наявна копія протоколу № 10 зборів
колективу власників МП "Мрія" від 11.06.2008
р., що відповідає залученій до
матеріалів справи копії (том справи 2,
а.с. 192-193), оригінал протоколу № 10 зборів
колективу власників МП "Мрія" від 11.06.2008
р. у кредитній справі відсутній.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін та третіх осіб, оцінивши надані
докази, суд,

встановив:

Як стверджують у позовній заяві
позивачі, зі справи № 541/1636/14-ц
Миргородського міськрайсуду вони
дізналися про існування протоколу № 10
Колективного підприємства "Мале
підприємство "Мрія" від 11.06.2008 р., копію
якого з відміткою "Згідно з оригіналом
судової справи Миргородського
міськрайсуду" залучено в додатки до
позовної заяви (том справи 1, а.с. 24-26).

Вважаючи свої корпоративні права
порушеними вказаним рішенням зборів,
позивачі звернулися до суду з даним
позовом з вимогами (в редакції заяви
від 21.10.2014 р. (вх. № 13853 від 21.10.2014 р., том
справи 2, а.с. 127) про визнання недійсними
всіх рішень, ухвалених 11 червня 2008 року
загальними зборами Колективного
підприємства "Мале підприємство "Мрія"
(), оформлених
протоколом № 10 цього ж дня, а саме :

- рішення № 1 про надання дозволу на
передачу в наступну іпотеку ВАТ
"ВТБ-Банк" нежитлової нерухомості
загальною площею 269,6 кв.м., що
знаходиться за адресою АДРЕСА_10, яка
належить відповідачу;

- рішення № 2 про надання згоди
засновниками підприємства-відповідача
виступити останньому майновим
поручителем по кредитному договору,
укладеному між ВАТ "ВТБ-Банк" та ОСОБА_3
в сумі 1 650 000,00 грн.;

- рішення № 3 про надання згоди
засновниками підприємства-відповідача
виступити останньому поручителем по
кредитному договору, укладеному між
ВАТ "ВТБ-Банк" та ОСОБА_3 в сумі 1 650 000,00
грн.;

- рішення № 4 про надання згоди
засновниками підприємства-відповідача
надати право підпису договорів поруки
та наступної іпотеки директору МП Мрія
ОСОБА_3 в рахунок виконання
зобов'язання по кредитному договору,
укладеному між ВАТ "ВТБ-Банк" та ОСОБА_3
в сумі 1 650 000,00 грн..

При прийнятті рішення суд виходив з
наступного.

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Позовом у процесуальному сенсі є
звернення до суду з вимогою про захист
своїх прав та інтересів, який
складається з двох елементів: предмету
і підстави позову. Предметом позову є
певна матеріально-правова вимога
позивача до відповідача. Предмет
позову кореспондує зі способами
захисту права. Під способами захисту
права слід розуміти заходи, прямо
передбачені законом з метою припинення
оспорювання або порушення суб'єктивних
цивільних прав та усунення наслідків
такого порушення.

Так, право кожної особи на захист свого
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання, а також на захист
свого інтересу, який не суперечить
загальним засадам цивільного
законодавства закріплено статтею 15
Цивільного кодексу України. Право на
захист виникає з певних підстав, якими
виступають порушення цивільного права,
його невизнання чи оспорювання.

Зміст конституційного права особи на
звернення до суду за захистом своїх
прав визначений статтею 16 Цивільного
кодексу України. Відповідно до
приписів вказаної статті кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу, при
цьому, способами захисту цивільних
прав і інтересів можуть бути: визнання
права; визнання правочину недійсним;
припинення дії, яка порушує право;
відновлення становища, яке існувало до
порушення; примусове виконання
обов'язку в натурі; зміна
правовідношення; припинення
правовідношення; відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; визнання
незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або Законом.

Аналогічні приписи містяться і в ст. 20
Господарського кодексу України.

Отже, за змістом положень ст.ст. 1, 2 ГПК
України, правом на пред'явлення позову
до господарського суду наділені,
зокрема, фізичні особи, що не є
суб'єктами підприємницької діяльності,
а суд шляхом вчинення провадження у
справах здійснює захист осіб, права і
охоронювані законом інтереси яких
порушені або оспорюються. Однак,
наявність права на пред'явлення позову
не є безумовною підставою для
здійснення судового захисту, а є лише
однією з необхідних умов реалізації
права, встановленого вищевказаними
нормами. Вирішуючи переданий на
розгляд господарського суду спір по
суті, суд повинен встановити наявність
у особи, яка звернулася з позовом,
суб'єктивного матеріального права або
охоронюваного законом інтересу, на
захист якого подано позов. Таким чином,
лише встановивши наявність у особи, яка
звернулася з позовом, суб'єктивного
матеріального права або охоронюваного
законом інтересу, на захист яких подано
позов, суд з'ясовує наявність чи
відсутність факту порушення або
оспорення і, відповідно, ухвалює
рішення про захист порушеного права
або відмовляє позивачу у захисті,
встановивши безпідставність та
необґрунтованість заявлених вимог.

Легітимні інтереси товариства
формуються його органами і захищаються
в суді не окремим учасником
(засновником), індивідуальні інтереси
якого можуть суперечити як інтересам
інших учасників, так і законним
інтересам всього товариства, а
спеціально уповноваженими на це
виконавчими органами останнього.
Засновник (учасник) може захищати свої
безпосередні права чи охоронювані
законом інтереси шляхом звернення до
суду у випадку їх порушення,
оспорювання або не визнання самим
акціонерним товариством, учасником
якого він є чи іншими акціонерами
товариства. Подібні висновки знайшли
відображення також у Рішенні
Конституційного Суду України від 01.12.2004
р. № 18-рп/2004 у справі № 1-2004 (справа про
охоронюваний законом інтерес).

Проте, звертаючись до суду з даним
позовом, позивачі не надали належних
доказів того, що їх права як учасників
товариства були порушені рішенням, що є
предметом спору у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що у
справі наявні :

- зроблена з копії копія протоколу № 10
зборів колективу власників МП "Мрія"
від 11.06.2008 р., що надана позивачами в
додатки до позовної заяви з відміткою
"Згідно з оригіналом судової справи
Миргородського міськрайсуду" (том
справи 1, а.с. 24-26);

- зроблена з копії копія протоколу № 10
зборів колективу власників МП "Мрія"
від 11.06.2008 р., що надана третьою особою
без самостійних вимог на предмет спору
на стороні відповідача - Публічним
акціонерним товариством "ВТБ-Банк" до
пояснення № 3460/400-2 від 05.11.2014 р. (вх. № 14702
від 06.11.2014 р., том справи 2, а.с. 192-193).

Одночасно з пред'явленням даного
позову позивачами було заявлене
клопотання про витребування доказів, а
саме : витребування від відповідача
оригіналу протоколу № 10 від 11.06.2008р. з
огляду на відсутність такого у
позивачів, яке ухвалою суду від 18.09.2014 р.
про порушення провадження у даній
справі було задоволено як таке, що
відповідає приписам ст. 38 ГПК України.
У судове засідання 07.10.2014 р. відповідач
вимоги суду виконав не у повному
обсязі, в обґрунтування причин щодо
цього представник відповідача у
судовому засіданні повідомив про
викрадення у Колективного
підприємства "Мале підприємство "Мрія"
документів, в тому числі і оригіналу
рішення зборів колективу, що є
предметом спору у даній справі, проте
доказів на підтвердження цієї
обставини суду не надав. У судовому
засіданні 11.11.2014 р. представник
відповідача повідомив суду про
відсутність оспорюваного позивачами
рішення загальних зборів учасників
товариства - відповідача, оскільки
вказані збори не проводилися, протокол
№ 10 від 11 червня 2008 року не складався,
оригіналу цього рішення не існує.

Як зазначалося вище, у судовому
засіданні 13.11.2014 р. судом оглянуто
оригінал кредитної справи ОСОБА_3 по
кредитному договору № 22.94/08-КЛ від
04.07.2008 р. та встановлено, що у першому
томі останньої на аркушах 296-297 наявна
копія протоколу № 10 зборів колективу
власників МП "Мрія" від 11.06.2008 р., що
відповідає залученій до матеріалів
справи копії (том справи 2, а.с. 192-193),
оригінал протоколу № 10 зборів
колективу власників МП "Мрія" від 11.06.2008
р. у кредитній справі відсутній.

Відповідно до ст. 36 ГПК України
письмові докази подаються в оригіналі
або в належним чином засвідченій копії.
Якщо для вирішення спору має значення
лише частина документа, подається
засвідчений витяг з нього. Оригінали
документів подаються, коли обставини
справи відповідно до законодавства
мають бути засвідчені тільки такими
документами, а також в інших випадках
на вимогу господарського суду.

Як роз'яснив Пленум Вищого
господарського суду України у п. 2.2, п. 2.3
постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" (із
змінами та доповненнями), якщо
документи, які мають значення для
правильного вирішення спору, і підписи
на них виготовлені стороною за
допомогою будь-яких технічних засобів,
то такі документи повинні прийматись
господарським судом як письмові
докази, досліджуватись та оцінюватись
за загальними правилами ГПК. Копії, які
видаються органами державної влади
України, органами місцевого
самоврядування, підприємствами,
установами, організаціями та їх
об'єднаннями усіх форм власності,
повинні бути засвідчені з додержанням
вимог пункту 5.27 Національного
стандарту України "Державна
уніфікована система
організаційно-розпорядчої
документації. Вимоги до оформлення
документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого
наказом Державного комітету України з
питань технічного регулювання та
споживчої політики від 07.04.2003 N 55, а разі
якщо інструкціями з діловодства, які
діють у відповідних органах,
підприємствах, установах і
організаціях, установлено додаткові
вимоги щодо оформлення копій, - також і
цих вимог. Подані сторонами копії
документів, виготовлені з
використанням технічних засобів
(фотокопії тощо), засвідчуються
підписом особи, яка їх виготовила або
яка перевірила їх на відповідність
оригіналам, із зазначенням її прізвища,
ініціалів та посади (якщо вона є
посадовою особою) та з прикладенням
печатки (за її наявності). Якщо подані
копії документів, у тому числі
виготовлені з використанням технічних
засобів, викликають сумніви,
господарський суд може витребувати
оригінали цих документів, у тому числі
для огляду в судовому засіданні з
наступним поверненням цих оригіналів
особі, яка їх подала. Якщо одним з
учасників судового процесу подано
засвідчені ним копії документів, а
інший з цих учасників заперечує
відповідність їх оригіналам, то
господарський суд зобов'язаний
витребувати такі оригінали для огляду
у особи, яка їх подала. Якщо стороною
(або іншим учасником судового процесу)
у вирішенні спору не подано суду в
обґрунтування її вимог або заперечень
належні і допустимі докази, в тому
числі на вимогу суду, або якщо в разі
неможливості самостійно надати докази
нею не подавалося клопотання про
витребування їх судом (частина перша
статті 38 ГПК), то розгляд справи
господарським судом може
здійснюватися виключно за наявними у
справі доказами, і в такому разі у суду
вищої інстанції відсутні підстави для
скасування судового рішення з мотивів
неповного з'ясування місцевим
господарським судом обставин справи.

Оскільки залучені учасниками процесу
копії протоколу № 10 зборів колективу
власників МП "Мрія" від 11.06.2008 р.
зроблені з порушенням наведених
приписів, останні не мають доказової
сили. Оригінал оспорюваного позивачами
у даній справі рішення суду не надано,
відсутній такий як у реєстраційній
справі Колективного підприємства "Мале
підприємство "Мрія", так і у кредитній
справі ОСОБА_3 по кредитному договору №
22.94/08-КЛ від 04.07.2008 р.. Учасники процесу
стверджують про те, що даного рішення
загальних зборів не існує, оскільки
збори фактично не проводилися.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п. 11, п. 19 Постанові від 24.10.2008
р. № 13 "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів", при вирішенні
корпоративного спору господарський
суд повинен встановити наявність в
особи, яка звернулася з позовом,
суб'єктивного матеріального права або
законного інтересу, на захист якого
подано позов, а також з'ясувати питання
про наявність чи відсутність факту їх
порушення або оспорювання. Суди мають
враховувати, що для визнання недійсним
рішення загальних зборів товариства
необхідно встановити факт порушення
цим рішенням прав та законних
інтересів учасника (акціонера)
товариства. Якщо за результатами
розгляду справи факт такого порушення
не встановлено, господарський суд не
має підстав для задоволення позову.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129
Конституції України та ст. 33, ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи вищевикладене, позивачами
не доведено, що 11 червня 2008 року
відбулися загальні збори Колективного
підприємства "Мале підприємство "Мрія"
та на них приймалися рішення, оформлені
протоколом № 10 цього ж дня, а тому
встановлена судом при розгляді справи
по суті відсутність порушеного права
чи інтересу оцінюється як підстава для
прийняття судового рішення про відмову
в позові.

При цьому судом враховано правову
позицію, викладену у п. 4.4. постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" (із
змінами та доповненнями).

Заперечення відповідача проти позову
суд оцінює як правомірні частково за
наведеного вище.

Відповідно до ст. 49 ГПК України
понесені судові витрати покладаються
на позивачів.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.

Повне рішення складене 02.12.2014 р..

Суддя

О.В.Ківшик

Примітка : Рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня його
прийняття, а у разі, якщо у судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частини рішення, воно
набирає законної сили після закінчення
десятиденного строку з дня підписання
рішення, оформленого відповідно до
статті 84 цього Кодексу. Рішення може
бути оскаржено протягом десяти днів з
дня прийняття рішення, а у разі якщо у
судовому засіданні було оголошено лише
вступну та резолютивну частину рішення
- з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційною інстанцією.