ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2014 року
Справа № Б24/206-10

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Вечірка І.О.
(доповідач)

суддів: Кузнецова В.О.,
Науменка І.М.

секретар: Петровська А.В.

За участю:

від скаржника: Дишлюк Н.В., довіреність
№ 7218/08/43 від 10.09.14, представник;

інші учасники провадження у справі в
судове засідання не з'явились, про час
та місце судового засідання
повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області

на ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 23.10.2014
року

у справі № Б24/206-10

за заявою Управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області

до боржника Дочірнього
Дніпродзержинського спеціалізованого
управління № 104 "Стальконструкція"
Відкритого акціонерного товариства
"Дніпростальконструкція", м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області

про визнання грошових вимог на
суму 51 049,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 23.10.2014
року у справі № Б24/206-10 (суддя -
Калиниченко Л.М.) відхилено заявлені
грошові вимоги Управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у сумі 51 049,35 грн. відповідно до
заяви № 6854/08/43 від 29.08.2014 року.

Не погодившись із винесеною ухвалою,
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області подало апеляційну скаргу, в
якій просило скасувати ухвалу
господарського суду Дніпропетровської
області від 23.10.2014 року у даній справі,
задовольнити заявлені Управлінням
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області грошові
вимоги у сумі 51 049,35 грн. в повному
обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- судом не було враховано, що відповідно
до частини 1 статті 23 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" з
дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури вимоги за зобов'язаннями
боржника, визнаного банкрутом, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства, можуть пред'являтися лише
в межах ліквідаційної процедури;

- судом не було враховано, що положення
законодавства про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування є
спеціальними щодо норм Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
при визначенні порядку нарахування
підприємством-боржником
заборгованості з фактичних витрат
органів Пенсійного фонду України на
доставку та виплату пенсій,
призначених на пільгових умовах;

- господарський суд не вірно застосував
норми матеріального права, оскільки
законодавством України про пенсійне
страхування припинення нарахування
заборгованості на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах, не пов'язується з моментом
відкриття ліквідаційної процедури
щодо підприємства - боржника;

- Управління має право заявляти поточні
грошові вимоги про відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій в ході
провадження у справі про банкрутство
протягом ліквідаційної процедури
боржника та до державної реєстрації
його припинення як юридичної особи та
внесення запису про це до Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
19.11.2014 року апеляційну скаргу прийнято
до розгляду, розгляд справи призначено
у судовому засіданні на 01.12.2014 року.

Представник скаржника в судовому
засіданні надав пояснення в
обґрунтування доводів апеляційної
скарги.

Інші учасники провадження у справі
наданими їм процесуальними правами не
скористалися та не забезпечили явку в
судове засідання своїх повноважних
представників, які про час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином.

Беручи до уваги, що неявка
представників інших учасників
провадження у справі не перешкоджає
перегляду справи по суті, матеріали
справи є достатніми для розгляду
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку про розгляд справи по
суті у відсутності вказаних
представників.

Заслухавши пояснення представника
скаржника, обговоривши доводи
апеляційної скарги, перевіривши
повноту з'ясування та доведеність всіх
обставин, що мають значення для справи
судова колегія апеляційного
господарського суду приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 16.07.2010
року порушено провадження у справі про
банкрутство Дочірнього
Дніпродзержинського спеціалізованого
управління № 104 "Стальконструкція"
Відкритого акціонерного товариства
"Дніпростальконструкція", м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області. Постановою
господарського суду від 21.10.2010 року
Дочірнє Дніпродзержинське
спеціалізоване управління № 104
"Стальконструкція" Відкритого
акціонерного товариства
"Дніпростальконструкція", м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області визнано банкрутом, відкрито
ліквідаційну процедуру, ліквідатором
призначено арбітражного керуючого
Тущенка Сергія Васильовича.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 06.08.2013
року призначено ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Шевцова Євгена
Вікторовича.

Строк ліквідаційної процедури
судом неодноразово продовжувався.

05.09.2014 року від Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області до
господарського суду надійшла заява
№ 6854/08/43 від 29.08.2014 року про
збільшення грошових вимог та включення
вимог до реєстру вимог кредиторів
(грошові вимоги т. 5, а. с. 222-224).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 08.09.2014
року прийнято до розгляду заяву
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська. Зобов'язано
арбітражного керуючого - ліквідатора
Шевцова Є.В. в строк до 08.10.2014 року
розглянути вимоги кредитора і
повідомити господарський суд у
письмовій формі про результати такого
розгляду (грошові вимоги т. 5, а. с. 248).

16.09.2014 року від арбітражного керуючого -
ліквідатора до господарського суду
надійшов відзив на заяву про визнання
грошових вимог (грошові вимоги т. 6, а. с.
2).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 17.09.2014
року призначено судове засідання на
23.10.2014 року (грошові вимоги т. 6, а. с. 3-4).

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 23.10.2014
року відхилено заявлені грошові
вимоги Управління Пенсійного фонду
України в Заводському районі м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у сумі 51 049,35 грн. відповідно до
заяви № 6854/08/43 від 29.08.2014 року (грошові
вимоги т. 6, а. с. 11-13).

Розглядаючи питання про законність та
обґрунтованість винесеної судом
першої інстанції ухвали від 23.10.2014 року,
суд апеляційної інстанції враховує
наступне.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та
перехідних положень (Х розділ) Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (надалі -
Закон) (в редакції, що діє з 19.01.2013 року)
положення цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом. Оскільки провадження у
справі порушено 16.07.2010 року, а постанова
про визнання боржника банкрутом
прийнята судом 21.10.2010 року, то при
розгляді даної справи застосовуються
положення Закону, в редакції, що діяла
станом на 18.01.2013 року.

Відповідно до статті 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство у порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом .

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Відхиляючи грошові вимоги Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська, місцевий
господарський суд посилався на ту
обставину, що вимоги Управління на суму
51 049,35 грн. становлять заборгованість з
відшкодування пільгових пенсій та
нараховані після визнання боржника
банкрутом.

Зміст прав і обов'язків ліквідатора
визначено статтею 25 Закону.

Зокрема, частиною 1 статті 25 Закону
передбачено, що ліквідатор заявляє в
установленому порядку заперечення по
заявлених до боржника вимогах поточних
кредиторів за зобов'язаннями, які
виникли під час провадження у справі
про банкрутство, є неоплаченими і
заявлені кредитором у межах строку
ліквідаційної процедури,
передбаченого частиною 2 статті 22
Закону.

16.09.2014 року від арбітражного керуючого -
ліквідатора до господарського суду
надійшов відзив на заяву про визнання
грошових вимог (грошові вимоги т. 6, а. с.
2).

У своєму відзиві арбітражний керуючий
Шевцов Є.В. пояснив, що вимоги
Управління в сумі 51 049,35 грн. визнані в
повному обсязі та включені до реєстру
вимог кредиторів банкрута.

Як встановлено судом першої інстанції,
грошові вимоги УПФУ в Заводському
районі м. Дніпродзержинська до
боржника в сумі 51 049,35 грн. становлять
заборгованість з відшкодування
фактичних витрат на виплату та
доставку пільгових пенсій, яка виникла
після визнання боржника банкрутом,
відкриття ліквідаційної процедури та
призначення ліквідатора у справі.

Необхідно враховувати, що з моменту
порушення справи про банкрутство
боржник знаходиться в особливому
правовому режимі і Закон України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
як спеціальний закон регулює
правовідносини, пов'язані із
банкрутством суб'єктів
підприємницької діяльності.

Так, положеннями статті 23 вказаного
Закону передбачено, що з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури
закінчується технологічний цикл із
виготовлення продукції, і
підприємницька діяльність банкрута
завершується. Строк виконання всіх
грошових зобов'язань банкрута та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів)
вважається таким, що настав.
Припиняється нарахування неустойки
(штрафу, пені), процентів та інших
економічних санкцій за всіма видами
заборгованості банкрута. Вимоги за
зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися лише в межах
ліквідаційної процедури.

Згідно з вимогами статей 1 та 23 Закону,
поточні вимоги кредитора - це
неоплачені боржником вимоги, які
виникли в процедурах банкрутства, за
період після порушення господарським
судом провадження у справі про
банкрутство і до винесення постанови
про визнання боржника банкрутом,
відкриття ліквідаційної процедури і
призначення ліквідатора.

Із змісту заяви Управління Пенсійного
фонду України в Заводському районі
м. Дніпродзержинська вбачається,
що заборгованість боржника за червень -
серпень 2014 року в сумі 51 049,35 грн.
виникла після визнання боржника
банкрутом, відкриття ліквідаційної
процедури і призначення ліквідатора
постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 21.10.2010
року.

Таким чином, вимоги Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська за
червень - серпень 2014 року в розмірі 51
049,35 грн. не мають характеру поточних у
розумінні статті 1 Закону, заявлені
після введення ліквідаційної
процедури, під час якої не виникає
будь-яких нових зобов'язань, що можуть
бути заявлені в порядку частини 1
статті 23 Закону.

Слід звернути увагу, що виходячи з
встановленого в пункті 2 Прикінцевих
положень Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" порядку формування джерел
(коштів, призначених на оплату праці), з
яких підприємства та організації
здійснюють внесення до Пенсійного
фонду України, що покривають фактичні
витрати на виплату та доставку
пільгових пенсій, та враховуючи, що
відповідно до норм пункту 1 статті 25
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" з дня визнання
підприємства банкрутом та відкриття
щодо нього ліквідаційної процедури
працівники цього підприємства
повідомляються про звільнення в
установленому законом порядку, кошти
на оплату праці не перераховуються,
виплата заробітної плати припиняється,
а фонд оплати праці саме з метою оплати
праці працівників з вказаного часу
припиняє своє формування.

З урахуванням викладеного, в
ліквідаційній процедурі у банкрута не
можуть виникати зобов'язання зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), в тому числі передбачених
пенсійним законодавством.

Відповідна правова позиція викладена,
зокрема, в постановах Верховного Суду
України у справі № 6/108-09 від 18.03.2014 року
та від 08.04.2014 року, Вищого
господарського суду України у справах
№ 5021/321/12 від 11.12.2013 року, № 5023/4049/12 від
03.07.2014 року, № 920/725/13 від 03.07.2014 року.

За наведених обставин, суд першої
інстанції прийшов до правомірного
висновку про відхилення грошових вимог
Управління Пенсійного фонду України в
Заводському районі м.
Дніпродзержинська до Дочірнього
Дніпродзержинського спеціалізованого
управління № 104
"Стальконструкція" Відкритого
акціонерного товариства
"Дніпростальконструкція", м.
Дніпродзержинськ Дніпропетровської
області на суму 51 049,35 грн.

Враховуючи викладене, апеляційна
скарга не підлягає задоволенню, а
ухвала господарського суду
Дніпропетровської області від 23.10.2014
року має бути залишена без змін.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106
Господарського процесуального кодексу
України, апеляційний господарський суд
-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного фонду України в Заводському
районі м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області залишити
без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Дніпропетровської області від 23.10.2014
року у справі № Б24/206-10 залишити без
змін.

Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку у двадцятиденний
строк до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови виготовлено та
підписано 02.12.2014 року.

Головуючий суддя
І.О. Вечірко

Суддя
В.О. Кузнецов

Суддя
І.М. Науменко