ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.
Справа № 921/762/14-г/17

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-
Костів Т.С.

суддів
Данко Л.С.

Мирутенко О.Л.

при секретарі Карпенко В.О.

розглянувши апеляційну скаргу
Бучацької міської ради, м.Бучач,
Тернопільська область, № 297 від 13.10.14
року

на рішення господарського суду
Тернопільської області від 30.09.2014 р.

у справі № 921/762/14-г/17

за позовом: Прокуратури Бучацького
району Тернопільської області в
інтересах держави, в особі Бучацької
міської ради, м.Бучач Тернопільської
області

до відповідача: Малого приватного
підприємства "Смолоскип", м.Бучач
Тернопільської області

про: внесення змін до договору оренди
землі від 08.12.2010р., шляхом викладення п.5
договору в запропонованій Бучацькою
міською радою редакції.

За участю представників сторін:

від прокуратури: не з'явився;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду
Тернопільської області від 30.09.14 р. у
справі №921/762/14-г/17 (суддя Андрусик Н.О.) в
позові Прокуратури Бучацького району
Тернопільської області в інтересах
держави в особі Бучацької міської ради
до Малого приватного підприємства
"Смолоскип" про внесення змін до
договору оренди землі від 08.12.2010р.,
шляхом викладення п.5 договору в
запропонованій Бучацькою міською
радою редакції- відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Тернопільської
області від 30.09.14 р. у справі № 921/762/14-г/17,
позивач - Бучацька міська рада - подав
апеляційну скаргу з підстав неповноти
з'ясування місцевим господарським
судом обставин, що мають значення для
справи, та порушення норм
матеріального та процесуального права.

У своїй апеляційній скарзі апелянт
посилається на те, що рішенням сесії
Бучацької міської ради Тернопільської
області від 18 червня 2013 року №1211 «Про
затвердження нормативної грошової
оцінки земель м.Бучач», затверджено
нову нормативно грошову оцінку земель
м. Бучач, яка вводиться в дію з 01.01.2014 р..
Це рішення було оприлюдено у мережі
Інтернет, було доступно в міськраді,
однак, не було опубліковане в
друкованих засобах масової інформації
у зв'язку з відсутністю у Бучацької
міської ради власних друкованих
засобів масової інформації. Місцевий
друкований засіб масової інформації
(газета ''Нова доба") є малотиражним,
таким що не взмозі розмістити великий
об'єм інформації та дуже дорогим для
міської ради при тому, що в бюджеті
Бучацької міської ради на 2014р. не
заплановано коштів на оплату друку
рішень в друкованих засобах масової
інформації. Зазначене не суперечить
ст.13 Закону України "Про засади
державної регуляторної політики у
сфері господарської діяльності".
Рішення сесії Бучацької міської ради
Тернопільської області від 18 червня 2013
року №1211 «Про затвердження
нормативної грошової оцінки земель
м.Бучач» не скасоване та є чинним.

На підставі викладеного апелянт
просить скасувати рішення
господарського суду Тернопільської
області від 30.09.14 р. у справі № 921/762/14-г/17
та задовольнити позов.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу №921/762/14-г/17
розподілено для розгляду головуючому -
судді Костів Т.С..

Розпорядженням в.о. голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 03.11.2014 року у
склад колегії для розгляду
вищезазначеної справи введено суддів
Марка Р.І. та Желіка М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 03.11.14 р., подані
скаржником матеріали визнано
достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 11.11.14 р..

Розпорядженням в.о. голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 10.11.14 року, у
зв'язку із перебуванням суддів Марка
Р.І. та Желіка М.Б. у відпустці, у склад
колегії для розгляду справи
вищезазначеної справи замість суддів
Желіка М.Б. та Марка Р.І. введено суддів
Данко Л.С. та Мирутенка О.Л..

Ухвалами суду від 11.11.14 року та
від 18.11.14 року розгляд справи
відкладався, з підстав викладених у
них.

В судове засідання 02.12.14 року
представники сторін не з'явились,
причин неявки суду не довели, хоч були
належним чином повідомленні про час,
дату та місце розгляду справи, що
підтверджується наявним в матеріалах
справи повідомленнями про вручення
поштових відправлень.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору. Окрім того,
враховуючи, що явка представників
сторін у судове засідання не була
визнана судом обов'язковою, а також
достатність матеріалів справи для
розгляду апеляційної скарги по суті,
колегія суддів дійшла висновку про
розгляд справи за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи та наявні
в них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів дійшла висновку
про те, що апеляційна скарга Бучацької
міської ради задоволенню не підлягає, а
рішення господарського суду
Чернівецької області від 30.09.2014 р. у
справі № 921/762/14-г/17 слід залишити без
змін, з огляду на наступне:

як правильно встановлено судом
першої інстанції, 08.12.2010 р. між
Бучацькою міською радою як
Орендодавцем та Малим приватним
підприємством "Смолоскип", як
Орендарем, укладено договір оренди
землі, зареєстрований у Бучацькому
районному відділі Тернопільської
регіональної філії Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України", про що в книзі
записів реєстрації договорів оренди
земельних ділянок вчинено 17.12.2010р.
запис за №58 (реєстраційна справа
№943 від 10.12.2010р.).

Відповідно до цього договору, на
підставі рішення міської ради від
29.12.2009р. №1335 сторонами поновлено дію
договору оренди земельної ділянки,
укладеного 25.03.2005р. та зареєстрованого
того ж дня у встановленому законом
порядку на 5 років, а Орендарем прийнято
у строкове платне користування
земельну ділянку, площею 0,7168га, що
розташована за адресою: м.Бучач,
вул.Галицька, 149, за кадастровим номером
020040040, для здійснення
несільськогосподарської
підприємницької діяльності (п.п.1, 2, 8, 15
Договору оренди).

Згідно п.п.5, 9 Договору оренди
нормативна грошова оцінка орендованої
земельної ділянки складає 664431,81грн.
Розмір орендної плати становить 5% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки та дорівнює 33221,60грн. Сторонами
погоджено, що зміна умов договору
здійснюється у письмовій формі за
взаємною згодою сторін, а в разі не
досягнення згоди щодо зміни умов
договору - спір вирішується у судовому
порядку (п.34 Договору оренди).

Земельна ділянка, що є предметом
договору оренди від 08.12.2010р. була
передана Бучацькою міською радою в
оренду Малому приватному підприємству
"Смолоскип" як Орендарю, згідно акту
прийому - передачі об'єкта оренди від
25.03.2005року, відповідно до умов договору
оренди землі від 25.03.2005р., який даним
договором оренди поновлено.

18.06.2013 р. Бучацькою міською радою
прийнято рішення №1211 "Про затвердження
нормативної грошової оцінки земель
м.Бучач", згідно якого затверджено нову
нормативну грошову оцінку земель міста
Бучач та зазначено, що нормативна
грошова оцінка вводиться в дію з
01.01.2014р. (п.3 рішення).

Згідно інформації Бучацької
міської ради (довідка №201 від 24.06.2014р. та
№244 від 18.08.2014р.) рішення міської ради
було доведено до відома землевласників
та землекористувачів 20.08.2013р. шляхом
розміщення в мережі інтернет за
адресою: .

21.03.2014р. Бучацькою міською радою
прийнято рішення за №1520 "Про
встановлення ставки орендної плати за
землю на території міста Бучач". Даним
рішенням встановилено ставку орендної
плати за земельні ділянки державної та
комунальної власності на території
міста Бучач - 3% від розміру нормативної
грошової оцінки землі.

Листом №133 від 23.04.2014р. позивач
звернувся до МПП "Смолоскип", в якому
просив внести зміни до Договору оренди,
у зв'язку із зміною нормативної
грошової оцінки земельної ділянки,
переданої в оренду підприємству,
площею 0,7168га. Даний лист з додатком до
Договору оренди отримано відповідачем
26.04.2014р.. Проте, дана пропозиція
залишена підприємством без розгляду.

При вирішенні справи суд першої
інстанції підставно керувався ст. 13
Закону України "Про оренду землі",
згідно із якою договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння, користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно статті 21 Закону України
"Про оренду землі" розмір орендної
плати за землю встановлюється у
договорі оренди. Однією з істотних умов
договору оренди, як визначено статтею 15
цього Закону, є орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації,
форм платежу, строків, порядку її
внесення і перегляду та
відповідальності за її несплату.
Загальні підстави внесення змін до
договору визначені у Цивільному
кодексі України, статтею 651 якого
передбачено, що зміна або розірвання
договору допускається лише за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або законом. Аналогічні
положення містить ст. 30 Закону України
"Про оренду землі" та знайшли своє
відображення і в п.34 договору оренди
землі від 08.12.2010р. При цьому пунктом 13
договору оренди, сторонами передбачено
можливість перегляду розміру орендної
плати у разі, зокрема, зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін,
тарифів, у тому числі внаслідок
інфляції.

У відповідності з пунктом 5 статті
5 Закону України "Про оцінку земель",
нормативна грошова оцінка
використовується при визначенні
розміру земельного податку, державного
мита при міні, спадкуванні та даруванні
земельних ділянок згідно із законом,
орендної плати за земельні ділянки
державної та комунальної власності.
Частиною 1 статті 13 Закону України "Про
оцінку земель" встановлено, що
нормативна грошова оцінка земельних
ділянок проводиться у разі, зокрема:
визначення розміру земельного податку,
визначення розміру орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності.

Згідно з частинами 1, 4 статті 23
Закону України "Про оцінку земель"
технічна документація з нормативної
грошової оцінки земельних ділянок у
межах населених пунктів
затверджується відповідною сільською,
селищною, міською радою, а рішення рад
щодо технічної документації з
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок набирає чинності у строк,
встановлений відповідно до пункту 271.1
статті 271 Податкового кодексу України.
Рішення рад щодо нормативної грошової
оцінки земельних ділянок офіційно
оприлюднюється відповідним органом
місцевого самоврядування до 15 липня
року, що передує бюджетному періоду, в
якому планується застосування
нормативної грошової оцінки земель або
змін (плановий період). В іншому разі
норми відповідних рішень
застосовуються не раніше початку
бюджетного періоду, що настає за
плановим періодом (п.271.1 ст.271
Податкового кодексу України).

Скаржник визнав, що в силу певних
причин це рішення не було оприлюднене.
Та обставина, що про зміст цього
рішення міг довідатись відповідач, не
спростовує норми п. 271.1. ПК
України.

Як вбачається з Витягу №885 від
20.03.2014 року з технічної документації
про нормативну грошову оцінку
земельної ділянки, наданого Відділом
Держземагентства у Бучацькому районі,
нормативно грошова оцінка орендованої
відповідачем земельної ділянки, площею
7168кв. м. складає 1030543,36 грн. Відтак,
річний розмір орендної плати з
урахуванням зміненої нормативно
грошової оцінки з 01.04.2014 року (з
урахуванням прийнятого 21.03.2014 року
міською радою рішення № 1520 "Про
встановлення ставки орендної плати за
землю на території міста Бучач")
повинен становити 30916,30грн. в рік.

Відповідно до частини першої
статті 188 Господарського кодексу
України зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускається, внесення змін до
договору оренди землі у разі зміни
ставок орендної плати за землю та
затвердження нових коефіцієнтів
уповноваженим органом повинно
здійснюватися з дотриманням порядку,
визначеного вказаною нормою
зазначеного Кодексу. Оскільки
сторонами в договорі оренди
передбачена можливість внесення змін
до договору, а орендна плата за
земельні ділянки державної та
комунальної власності є регульованою,
то законодавча зміна граничного
розміру цієї плати є підставою для
перегляду розміру орендної плати,
встановленої умовами договору.

Однак, згідно із Законом України
"Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності", органи виконавчої влади,
органи місцевого самоврядування, а
також їх посадові особи, відносяться до
регуляторних органів. Регуляторним
актом визнається прийнятий
уповноваженим регуляторним органом
нормативно-правовий акт, який або
окремі положення якого спрямовані на
правове регулювання господарських
відносин, а також адміністративних
відносин між регуляторними органами
або іншими органами державної влади та
суб'єктами господарювання. Ним
визнається також прийнятий
уповноваженим регуляторним органом
інший офіційний письмовий документ,
який змінює чи скасовує норми права,
застосовується неодноразово та щодо
невизначеного кола осіб і який
спрямований на правове регулювання
господарських відносин, а також
адміністративних відносин між
регуляторними органами та суб'єктами
господарювання, незалежно від того, чи
вважається цей документ,
нормативно-правовим актом.

Згідно частини 12 ст. 59 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні" акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування, які
відповідно до закону є регуляторними
актами, розробляються, розглядаються,
приймаються та оприлюднюються у
порядку, встановленому Законом України
"Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської
діяльності".

Відповідно до ч.5 ст. 12 Закону
України "Про засади державної
регуляторної політики у сфері
господарської діяльності" регуляторні
акти, прийняті органами та посадовими
особами місцевого самоврядування,
офіційно оприлюднюються в друкованих
засобах масової інформації
відповідних рад, а у разі їх
відсутності - у місцевих друкованих
засобах масової інформації, визначених
цими органами та посадовими особами, не
пізніш як у десятиденний строк після їх
прийняття та підписання. Листом
Державної служби України з питань
регуляторної політики та розвитку
підприємництва, від 27.09.2012 року, № 3781
"Про надання роз'яснень положень
законодавства про державну
регуляторну політику" роз'яснено, що в
частині питання щодо розміщення
регуляторних актів органів або
посадових осіб місцевого
самоврядування на дошці оголошень чи
на офіційній сторінці в мережі
інтернет без доведення факту
нерозповсюдження друкованих засобів
масової інформації в межах
адміністративно-територіальної
одиниці, то як зазначалось вище, існує
лише один законодавчо визначений
порядок оприлюднення регуляторних
актів - виключно у місцевих або у разі
їх відсутності - інших друкованих
засобах масової інформації, визначених
цими органами. Зазначеним
спростовується посилання скаржника на
ст.13 вказаного закону, оскільки не
висока вартість публікації, а лише
відсутність друкованого засобу
масової інформації надає підставу для
застосування альтернативного способу
оприлюднення регуляторного акту.

Колегія суддів не погоджується з
позицією суду першої інстанції щодо
чинності вказаного регуляторного акту,
оскільки такий не визнаний незаконним.
Водночас, факт недотримання зазначених
вище положень впливає на дату набрання
ними чинності для відповідних
суб'єктів в силу п. 271.1. ПК України.
Відтак, це не впливає на правильність
висновків суду першої інстанції по
суті позовних вимог.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обгрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили. Однак, у
встановленому законом порядку
підстави, передбачені у ст. 104 ГПК
України для скасування або зміни
судового рішення не були доведені суду
належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене,
колегія суддів дійшла висновку, що
рішення господарського суду
Тернопільської області від 30.09.14 р. у
справі № 921/762/14-г/17 прийняте на підставі
матеріалів справи, у відповідності до
норм матеріального та процесуального
права, посилання скаржника, викладені
ним в апеляційній скарзі, висновків
господарського суду Тернопільської
області не спростовують, а відтак, не
визнаються такими, що можуть бути
підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 1, 21, 25, 33, 43, 44, 49, 99, 101, 103,
105 ГПК України, Львівський апеляційний
господарський суд -

П О С Т А Н
О В И В:

1.Апеляційну скаргу Бучацької міської
ради, м.Бучач, Тернопільська область, №
297 від 13.10.14 року- залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Тернопільської області від 30.09.2014
р. у справі № 921/762/14-г/17 - без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

3.Матеріали справи скерувати до
господарського суду Тернопільської
області.

Повний текст постанови суду оформлено
і підписано відповідно до вимог статті
105 ГПК України 08.12.2014 року.

Головуючий-суддя
Костів Т.С.

суддя
Данко Л.С.

суддя
Мирутенко О.Л.