КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2014 р. Справа№ 910/14909/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Станіка С.Р.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Вага
В.В.

за участю представників:

від позивача: Читая О.А.;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного підприємства "ВІЛЄКС" на
рішення Господарського суду міста
Києва від 01.10.2014р. у справі № 910/14909/14
(суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Фізичної особи-підприємця
Читая Олега Олександровича

до Приватного підприємства "ВІЛЄКС"

про стягнення 39679,44 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду міста Києва з позовом до
Відповідача (з урахуванням заяви про
зменшення позовних вимог) про
стягнення з Відповідача 29679,44 грн., з
яких сума основного боргу 25000,00 грн.,
пені 4679,44 грн.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 01.10.2014р. позов задоволено
частково. Рішення суду мотивоване тим,
що Відповідачем порушено умови
договору, який прострочив оплату в сумі
25000,00 грн., а тому позовні вимоги
Позивача обґрунтовані.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 01.10.2014р., прийняти нове
рішення, яким розстрочити сплату
основного боргу на 6 місяців.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
під час вирішення судом питання про
надання Відповідачу розстрочки судом
безпідставно не враховано доводів
представника Відповідача про
погіршення економічної ситуації в
Україні, а також те, що підприємство не
має достатньо оборотних коштів для
проведення своєчасних розрахунків.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.11.2014р.
апеляційну скаргу Відповідача
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 18.11.2014р.

18.11.2014р. Позивач подав відзив на
апеляційну скаргу, в якому просив
залишити рішення господарського суду
м. Києва у даній справі без змін.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення Позивача, дослідивши
матеріали справи та зібрані у ній
докази, суд встановив:

15.05.2013р. між Позивачем та Відповідачем
був укладений договір №6-2001 про надання
інформаційно-консалтингових послуг, за
умовами якого Позивач прийняв на себе
зобов'язання знайти орендаря на об'єкт
нерухомості, розташований за адресою м.
Київ, вул. Межигірська, 87, а Відповідач
прийняв зобов'язання оплатити послуги.

Згідно з п.3.1. договору в разі здачі в
оренду об'єкту нерухомості орендарю,
Відповідач оплачує послуги Позивача в
розмірі 50% вартості місячної оренди
об'єкту нерухомості на дату укладання
договору оренди, вказаної в договорі
оренди, укладеному між Відповідачем та
Позивачем. Факт надання орендаря
підтверджується оглядовим актом.

Відповідно до п.3.2. договору оплата
послуг Позивача Відповідачем
здійснюється в три етапи. Перша частина
- протягом трьох банківських днів з
моменту надходження на розрахунковий
рахунок Відповідача орендної плати від
орендаря. Друга частина - протягом
трьох банківських днів з моменту
підписання між Відповідачем та
орендарем акту передачі приміщення в
оренду. Третя частина повинна бути
сплачена не пізніше 31.07.2013р.

Згідно з п.4.2. договору за порушення
строків виконання грошових
зобов'язань, передбачених договором,
винна сторона несе відповідальність у
вигляді пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
простроченого зобов'язання за кожний
день прострочення.

16.05.2013р. між Позивачем та Відповідачем
був підписаний оглядовий акт №6-2001.
відповідно до якого підтверджується
факт надання Позивачем посередницьких
послуг по пошуку орендаря на належні
Відповідачу на праві власності об'єкти
нерухомості.

21.05.2013р. між Позивачем та Відповідачем
був підписаний акт виконаних робіт
№6-2001, відповідно до якого Відповідач
знайшов орендаря на належні на праві
власності Відповідачеві приміщення,
орендарем є іноземне підприємство «1+1
Продакшн». Вартість послуг Позивача
складає 80595,00 грн.

Проте, Відповідачем отримані послуги
були оплачені частково і 20.09.2013р.
Позивач звернувся до Відповідача з
претензією, в якій просив сплатити суму
заборгованості до 25.09.2013р.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
апеляційна скарга Відповідача не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Згідно з ст.525 Цивільного кодексу
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно з ст.231 Господарського кодексу
України штрафні санкції за порушення
грошових зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за весь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до ст.232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

З наведених норм права та встановлених
судом обставин вбачається, що між
Позивачем та Відповідачем був
укладений договір про надання
інформаційно-консалтингових послуг, за
яким Позивачем було виконано взяті на
себе зобов'язання, проте Відповідач
свої зобов'язання з оплати отриманих
послуг виконав частково та з затримкою.

Враховуючи викладене та перевіривши
нарахування пені, апеляційний суд
погоджується з висновками місцевого
суду та вважає обґрунтованим рішення
суду щодо задоволення позовних вимог в
частині стягнення з Відповідача боргу
в сумі 25000,00 грн. та пені в сумі 2318,63 грн.

Згідно з ст.121 Господарського
процесуального кодексу України при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення за заявою сторони
господарський суд у виняткових
випадках, залежно від обставин справи,
може відстрочити або розстрочити
виконання рішення. Про відстрочку або
розстрочку виконання рішення,
постанови виноситься ухвала, яка може
бути оскаржена у встановленому
порядку.

Апеляційний суд не може погодитись з
доводами Відповідача щодо
розстрочення виконання рішення на 6
місяців виходячи з наступного.
Економічна криза в країні носить
загальний характер та у повній мірі
стосується обох договірних сторін, а
тому не може бути підставою для
задоволення заяви Відповідача. Разом
із тим, Відповідачем не подано суду
достатніх доказів, підтверджуючих
виняткові обставини та фактичну
відсутність у нього коштів та засобів
для виконання рішення суду. Так,
Відповідачем не подано суду доказів
підтверджуючих, що він має лише один
відкритий рахунок у банківських
установах, Відповідачем не подано суду
доказів відсутності у нього готівкових
коштів, майна (цінних паперів,
автотранспортних засобів тощо) за
рахунок яких Відповідач міг би
виконати рішення суду.

Отже, Відповідачем не доведено
відповідно до ст.121 Господарського
процесуального кодексу України
винятковості випадку та фактичної
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення суду, тому заява
Відповідача про розстрочку виконання
рішення суду у справі №910/14909/14
задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, колегія
суддів приходить до висновку про
відсутність підстав для зміни чи
скасування рішення суду першої
інстанції згідно з ст.104 Господарського
процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного
підприємства "ВІЛЄКС" на рішення
Господарського суду міста Києва від
01.10.2014р. у справі № 910/14909/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 01.10.2014р. у справі № 910/14909/14
залишити без змін.

Повний текст постанови складено
28.11.2014р.

Головуючий суддя
Ю.Л. Власов

Судді
С.Р. Станік

О.О. Хрипун