ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014 р.
Справа №917/2035/14

За позовом Комунального підприємства
"Благоустрій Кременчука", вул. 1905 року,
буд. 27, м. Кременчук, Полтавська область,
39605

до Публічного акціонерного товариства
"Полтаваобленерго", вул. Старий Поділ, 5,
м. Полтава, 36022

про стягнення грошових коштів у
розмірі 2 411 051,29 грн.

Суддя Киричук О. А.

Представники:

від позивача: Сірачинська Я. І., дов. б/н
від 08.09.2014 року,

від відповідача: Пусан А.Ю., паспорт
серія КО № 616631 виданий Київським РВ ПМУ
УМВС України в Полтавській області 01
липня 2005 року, дов. № 01-11/4142 від 03.04.2014
року.

Розглядається позовна заява про
стягнення суми заборгованості за
договором оренди індивідуально
визначеного (нерухомого) майна, що
належить до комунальної власності № 291
від 01 березня 2001 року, в сумі 2411051,29 грн.,
з яких: 2378290,00 грн. - сума заборгованості
з орендної плати за липень та серпень
2014 року, 26420,40 - пені, 6340,89 грн. - 3 % річних.

Позивач в обґрунтування позову вказує,
що відповідач не виконав належним
чином свої договірні зобов'язання,
внаслідок чого утворилась
заборгованість, яка до цього часу не
погашена.

До початку розгляду справи по суті
позивач на підставі ст. 22 ГПК України
надав заяву від 27.10.2014 р. № 14092 про
зміну предмету позову та збільшення
розміру позовних вимог, в якій прохає
стягнути з відповідача 2477654,55 грн., з
яких: 2422387,85 грн. - заборгованості з
орендної плати за серпень та вересень
2014р. згідно договору № 291 від 01.03.2001
року, 44569,92 грн. - пені за прострочення
сплати орендної плати за липень,
серпень та вересень 2014р., 10696,78 грн. - 3%
річних від простроченої суми за липень,
серпень та вересень 2014 року.

Відповідно до постанови Пленуму ВГСУ
від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції"
передбачені частиною четвертою статті
22 ГПК права позивача збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитись від позову можуть бути
реалізовані до прийняття рішення судом
першої інстанції. Під збільшенням або
зменшенням розміру позовних вимог слід
розуміти відповідно збільшення або
зменшення кількісних показників за
тією ж самою вимогою, яку було заявлено
в позовній заяві. Згідно з частиною
третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує
позивач. Отже, у разі прийняття судом
зміни (в бік збільшення або зменшення)
кількісних показників, у яких
виражається позовна вимога, має місце
нова ціна позову, виходячи з якої й
вирішується спір.

З урахуванням поданої вищезазначеної
заяви, судом розглядаються вимоги про
стягнення 2422387,85 грн. - заборгованості
з орендної плати за серпень та вересень
2014р., 44569,92 грн. - пені за прострочення
сплати орендної плати за липень,
серпень та вересень 2014р. та 10696,78 грн. - 3%
річних від простроченої суми за липень,
серпень та вересень 2014 року.

Ухвалою суду від 28.10.2014 року відмовлено
в задоволенні клопотання про зупинення
провадження у справі.

Позивачем надано клопотання про
приєднання доказів до матеріалів
справи (вх. № 15641 від 25.11.2014 року).

Відповідачем надано клопотання про
зменшення штрафних санкцій (вх. № 15592
від 24.11.2014 року).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, суд
встановив:

01.03.2001 року між міським комунальним
підприємством "Кременчукенерго" (далі -
орендодавець) та відкритим акціонерним
товариством "Полтаобленерго" (далі -
відповідач) було укладено Договір № 291
оренди індивідуально визначеного
майна, що належить до комунальної
власності. 10 червня 2010 року та 01 червня
2011 року між сторонами укладено
додаткові угоди до договору № 291 оренди
індивідуально визначеного майна, що
належить до комунальної власності від
01.03.2001 року.

Відповідно до рішення Кременчуцької
міської ради Полтавської області «Про
реорганізацію міського комунального
підприємства "Кременчукенерго" від 25
травня 2010 року, міське комунальне
підприємство "Кременчукенерго" було
реорганізовано шляхом приєднання до
комунального підприємства
"Благоустрій Кременчука". У п. 2
вищезазначеного рішення визначено, що
комунальне підприємство "Благоустрій
Кременчука" є правонаступником всіх
прав та обов'язків міського
комунального підприємства
"Кременчукенерго". Зазначене також
визначено в п. 1.3 статуту КП
"Благоустрій Кременчука". Проведення
державну реєстрацію змін до установчих
документів комунального підприємства
"Благоустрій Кременчука"
підтверджується свідоцтвом про
державну реєстрацію юридичної особи
від 26.07.2004р. та випискою з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців.

Відповідно до п. 1.1 договору,
орендодавець передає, а орендар
приймає у строкове платне користування
окреме індивідуально визначене майно
згідно з додатком (далі - майно), що
знаходиться на балансі міського
комунального підприємства
"Благоустрій Кременчука" вартість
якого становить за експертною оцінкою
23 139 188,00 грн. Майно передається в
оренду з метою забезпечення належного
утримання та ефективної експлуатації
об'єкта оренди, забезпечення
безперебійного надання послуг по
тепло- та водопостачанню на
необхідному рівні та необхідної якості
бюджетним організаціям та населенню
міста, погашення заборгованості
міського бюджету за теплову енергію.

Згідно п.2.1 договору, орендар вступає у
строкове платне користування майном у
термін вказаний у договорі, але не
раніше дати підписання сторонами цього
Договору та акта приймання-передачі
майна.

Орендна плата визначається на підставі
Методики розрахунку орендної плати,
затвердженої Кабінетом Міністрів
України, і становить без ПДВ за базовий
місяць розрахунку 771472,53 грн. (п. 3
додаткової угоди). Нарахування ПДВ на
суму орендної плати здійснюється у
порядку, визначеному чинним
законодавством. Орендна плата за
перший місяць оренди - березень 2001 р.
визначається шляхом коригування
орендної плати з попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць
(п.3.1 договору).

Відповідно до п. 3.3 договору, плата
перераховується до міського бюджету
щомісячно, не пізніше 12-го числа
наступного місяця за звітним.

За трьома актами від 22.03.2001 р.
приймання-передачі основних засобів в
оренду згідно рішення міськвиконкому
№ 396 від 02.03.2001 р. міське комунальне
підприємство "Кременчукенерго"
передало, а відповідач прийняв в
строкове платне користування майно.
Зазначені акти підписані
представниками сторін та засвідчені
печатками.

Відповідно до розділу 1 Договору та п. 3.1
Договору про те, що орендодавець
додатково до орендованого майна,
визначеного в розділі 1 Договору
передає, а орендар приймає у строкове
платне користування індивідуально
визначене (нерухоме) майно згідно з
Актом прийму-передачі в оренду
основних засобів, відповідно до
договору оренди № 291 від 01.03.2001 р.,
експертна вартість якого становить 2
446 280,00 грн.

Розмір орендної плати за користування
майном, передбаченого п. 1 цієї
додаткової угоди становить без ПДВ за
базовий місяць розрахунку - червень 2011
р. - 30 578,50 грн., крім того ПДВ - 20% (п. 2
додаткової угоди від 01.06.2011 року).

Відповідно до акту від 01.06.2011 р.
приймання-передачі основних засобів в
оренду за укладеною між сторонами
Додатковою угодою від 01.06.2011 р. та
рішень Кременчуцької міської ради,
комунальне підприємство "Благоустрій
Кременчука" передало, а відповідач
прийняв в строкове платне користування
тепломережі. Зазначений акт підписаний
представниками сторін та засвідчений
печатками.

Позивач направив відповідачу
розрахунки орендної плати за серпень
та вересень 2014р., відповідні акти
приймання-передачі наданих послуг,
рахунки на оплату орендної плати та
рахунки - фактури, що підтверджується
поштовими описами вкладення у цінний
лист від 09.09.2014р. та від 07.10.2014, поштовими
квитанціями та повідомленнями про
вручення відправлення від 15.09.2014 та від
15.10.2014.

Як стверджує позивач, свої зобов'язання
за договором відповідач не виконав і
станом на 24.10.14 р. сума заборгованості
відповідача перед КП "Благоустрій
Кременчука" складала 2422387,85 грн., з яких:
за серпень - 1193882,63 грн. та за вересень -
1228505,22 грн.

Позивачем в повному обсязі виконано
взяті на себе обов'язки передбачені
даним договором, в свою чергу
відповідач несвоєчасно провів
розрахунки по орендній платі за
серпень 2014 р., а саме :

- платіж за серпень 2014 р. у розмірі 1
193882,63 грн., який відповідно до умов
Договору повинен був бути проведений в
термін до 12.09.2014 р., відповідачем був
проведений 31.10.2014 р. (тобто вже після
заявлення позивачем позовних вимог про
стягнення цієї суми).

Зазначене підтверджується випискою з
банківського рахунку від 31.10.2014 року.

Як встановлено вище судом, відповідач
сплатив 1193882,63 грн. заборгованості з
орендної плати за серпень 2014р. після
заявлення позивачем позовних вимог про
стягнення цієї суми.

Отже, провадження у справі в цій
частині слід припинити на підставі п.
1-1 ст. 80 ГПК України за відсутністю
предмету спору, оскільки предмет спору
існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи.

Частинами 1, 6 ст. 283 ГК України
визначено, що за договором оренди одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.
До відносин оренди застосовуються
відповідні положення Цивільного
кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за
договором найму (оренди) наймодавець
передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за
плату на певний строк.

Згідно ст. 762 ЦК України, за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Згідно із ст. 174 ГК України господарські
зобов'язання можуть виникати: з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

В статті 193 ГК України зазначається, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та
ст. 193 ГК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших правових актів, а
за відсутності таких умов та
вимог-відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен виконати
такий обов'язок у семиденний строк від
дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Відповідачем не спростовані обставини,
на які посилається позивач, доказів
сплати орендної плати за вересень 2014
року відповідно до умов договору не
надано, таким чином, вимоги позивача
про стягнення заборгованості у розмірі
1228505,22 грн. є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, крім
всього іншого і сплата неустойки.
Неустойкою (штрафом, пенею), відповідно
до ст. 549 Цивільного кодексу України, є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення божником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 550 Цивільного
кодексу України, право на неустойку
виникає незалежно від наявності у
кредитора збитків, завданих
невиконанням або неналежним
виконанням зобов'язання. Предметом
неустойки, згідно зі ст. 551 Цивільного
кодексу України, може бути грошова
сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 3.5. Договору орендна
плата, перерахована несвоєчасно або не
в повному обсязі, підлягає індексації і
стягується відповідного до чинного
законодавства України, з урахуванням
пені в розмірі однієї облікової ставки
НБУ на дату нарахування пені від суми
заборгованості з урахуванням
індексації, за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.

Постановою Правління Національного
банку України від 15 липня 2014 року N 417
«Про регулювання грошово-кредитного
ринку» установлено з 17 липня 2014 року
облікову ставку в розмірі 12,5 % річних.

Відповідно до наданих позивачем
розрахунків, відповідачу нарахована
пеня за періоди з 13.08.2014 р. по 01.10.2014 р. на
суму 20280,95 грн., з 13.09.2014 року по 27.10.2014
року на суму 18398,88 грн. та з 14.10.2014 року по
27.10.2014 року на суму 5890,09 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не
встановлений договором або законом.

Відповідачу нараховані три проценти
річних від простроченої суми за
періоди з 13.08.14 р. по 01.10.14 р. на суму 4867,43
грн., з 13.09.2014 року по 27.10.2014 року на суму
4415,73 грн. та з 14.10.2014 року по 27.10.2014 року
на суму 1413,62 грн.

Розглянувши заявлене відповідачем
клопотання про зменшення розміру пені
до 100,00 грн. та 3 % річних до 50 грн. суд
приймає до уваги наступне.

Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу
України розмір неустойки
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства і може бути
зменшений за рішенням суду, якщо він
значно перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. Стаття 233
Господарського кодексу України також
встановлює, що у разі, якщо порушення
зобов'язання не завдало збитків іншим
учасникам господарських відносин, суд
може з урахуванням інтересів боржника
зменшити розмір належних до сплати
штрафних санкцій. Пункт 3 ст. 83 ГПК
України надає суду право у виняткових
випадках зменшувати розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

В обґрунтування заявленого клопотання
відповідач посилається на те, що ПАТ
«Полтаваобленерго» перебуває в
складному матеріальному становищі, що
пояснюється чисельними боргами інших
контрагентів, а також несвоєчасною
оплатою за спожиті послуги населенням.

Посилання відповідача на наявність
перед ним заборгованості інших
контрагентів не є підставою зменшення
розміру неустойки, оскільки відповідно
до приписів п. 7 ст. 193 Господарського
кодексу України не допускається
відмова від виконання або відстрочка
виконання з мотиву, що зобов'язання
другої сторони за іншим договором
не було виконано належним чином.

Також, відповідно до Закону України від
10.01.2002 р. № 2921-III "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" (із
змінами та доповненнями) пеня за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань не повинна перевищувати
розміру подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла у період, за який
нараховувалась пеня, в той час як
договірний розмір пені відповідно до п.
3.5 Договору сторони визначили виходячи
з однієї облікової ставки НБУ.

Крім того, належний до стягнення розмір
пені не є завеликим порівнянно з
основною заборгованістю.

Відповідно до п. 4.1. Постанови Пленуму
ВГСУ «Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» № 14 від 17 грудня
2013 року, сплата трьох процентів річних
від простроченої суми (якщо інший їх
розмір не встановлений договором або
законом), так само як й інфляційні
нарахування, не мають характеру
штрафних санкцій і є способом захисту
майнового права та інтересу кредитора
шляхом отримання від боржника
компенсації (плати) за користування ним
коштами, належними до сплати
кредиторові.

Враховуючи вищевикладене, а також, що
сторони перебувають у рівних умовах,
суд не вбачає наявність виняткових
обставин, які б стали підставою для
задоволення клопотання відповідача
про зменшення розміру пені.

Зменшення судом процентів, нарахованих
відповідно до ст.. 625 ЦК України, не
передбачено.

Перевіривши надані позивачем
розрахунків пені в сумі 44569,92 грн. (20280,95
грн. + 18398,88 грн. + 5890,09 грн.) та 3% річних в
сумі 10696,78 грн. (4867,43 грн. + 4415,73 грн. + 1413,62
грн.) суд вважає позовні вимоги такими,
що підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Полтаваобленерго" (36022,
м.Полтава, вул. Старий Поділ, буд. 5,
ідентифікаційний код 00131819) на користь
Комунального підприємства
"Благоустрій Кременчука" (39605, м.
Кременчук, вул. 1905 року, буд. 27,
ідентифікаційний код 03351958, п/р 3001
в АТ «Банк «Фінанси та кредит», МФО 300131)
суму основного боргу в розмірі 1228505,22
грн., 44569,92 грн. - пені, 3 % річних - 10696,78
грн. та 49553,10 грн. витрат по сплаті
судового збору.

3. В частині стягнення суми основного
боргу в розмірі 1193882,63 грн. припинити
провадження у справі.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено _____________

Суддя
О. А. Киричук