ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2014 р.
Справа № 911/4646/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лилака Т.Д., розглянувши
справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вино Лівадії»,
м. Київдо Підприємства споживчої
кооперації «Укооппромторг у
м. Броварах», Київська обл., м.
Броварипро стягнення 1 144 115,07 грн.,за
участю представників:

позивача:Будько Т.М., довіреність №б/н
від 01.07.2014 року;відповідача:не
з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду Київської області
з позовною заявою до відповідача про
стягнення 1 052 155,80 грн. основного боргу,
29 174,68 грн. пені, 31 564,67 грн. штрафу, 3 500,90
грн. 3% річних, 27 719,02 грн. інфляційних
витрат, а загалом 1 144 115,07 грн. у зв'язку з
неналежним виконанням останнім
зобов'язань з оплати поставленого
товару за договором поставки №16/2014 від
28.05.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 03.11.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 13.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 13.11.2014 року розгляд справи
було відкладено на 27.11.2014 року.

Представник відповідача в судове
засідання 27.11.2014 року не з'явився,
відзив на позов не подав, про час і
місце судового засідання був
повідомлений належним чином.

Згідно з пп. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи те, що нез'явлення
представника відповідача не
перешкоджає розгляду справи по суті, а
матеріали справи є достатніми для
вирішення спору в даному судовому
засіданні, суд вважає за можливе
розглянути позов у відсутності
представника відповідача, за наявними
у справі матеріалами згідно з вимогами
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.05.2014 року між Підприємством споживчої
кооперації «Укооппромторг у м.
Броварах» (покупець) та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Вино
Лівадії» (постачальник) було укладено
договір поставки №16/2014 (далі - договір),
за умовами якого постачальник
зобов'язується поставляти, а покупець
приймати та оплачувати товари, далі -
«Товар», на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 6.5. договору, оплата
товару здійснюється шляхом
перерахування грошових коштів на
поточний рахунок постачальника
протягом 70 (сімдесяти) календарних днів
з дня поставки товару за наявності
рахунку постачальника та повного
пакету документів (у тому числі з
урахуванням коригування),
передбаченого цим договором та
законодавством. Датою оплати
визначається дата списання грошових
коштів з поточного рахунку покупця.

Цей договір набирає чинності з моменту
його підписання сторонами, діє до 31
грудня 2014 року та до повного виконання
сторонами прийнятих зобов'язань (п. 11.1.
договору).

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 1 053 753,60 грн., що підтверджується
видатковими накладними: №Ин-0000002,
№Ин-0000003, №Ин-0000004, №Ин-0000005 від 02.06.2014
року, №Ин-0000011 від 03.06.2014 року, №Ин-0000073,
№Ин-0000074, №Ин-0000075, №Ин-0000076 від 09.06.2014
року, №Ин-0000123, №Ин-0000123 від 12.06.2014 року,
№Ин-0000127 від 13.06.2014 року, №Ин-0000128,
№Ин-0000133, №Ин-0000129, №Ин-0000130 від 16.06.2014
року, №Ин-0000184, №Ин-0000185, №Ин-0000180,
№Ин-0000181, №Ин-0000182, №Ин-0000183 від 20.06.2014
року, №Ил-0000001, №Ил-0000002, №Ил-0000003 від
01.07.2014 року, №Ил-0000109, №Ил-0000110, №Ил-0000111,
№Ил-0000112 від 16.07.2014 року копії, яких
наявні в матеріалах справи.

Проте, відповідач за отриманий від
позивача товар на суму 1 053 753,60 грн.
оплатив частково, на суму 1 597,80 грн. і
має заборгованість перед останнім у
сумі 1 052 155,80 грн.

Отже, позивач виконав взяті на себе
зобов'язання з поставки товару за
договором, а відповідач не виконав
належним чином взяті на себе
зобов'язання з оплати отриманого
товару та має перед позивачем
заборгованість у сумі 1 052 155,80 грн.

Доказів сплати відповідачем
зазначеної суми боргу суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача на користь
позивача боргу в сумі 1 052 155,80 грн. є
обґрунтованими, і тому підлягають
задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Загальна сума інфляційних втрат та 3%
річних за спірним договором складає 27
719,02 грн. та 3 500,90 грн. відповідно, які
нараховано позивачем відповідно до
вимог закону та умов договору.

Враховуючи, що відповідач прострочив
виконання зобов'язання з оплати
наданих послуг за договором, з нього на
користь позивача на підставі ст. 625 ЦК
України підлягає стягненню 27 719,02 грн.
інфляційних втрат та 3 500,90 грн. 3% річних,
які нараховані позивачем відповідно до
вимог закону та умов договору.

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених ГК України, іншими
законами та договором (частина друга
статті 193, частина перша статті 216 та
частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій
згідно з частиною другою статті 217 ГК
України є штрафні санкції, до яких
віднесено штраф та пеню (частина перша
статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено частиною третьою статті 549
ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК
України, статтями 1, 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» та
частиною шостою статті 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та
порядок нарахування штрафу надано
сторонам частиною четвертою статті 231
ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 ЦК України,
коли сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний набір санкцій.

Відповідно до п. 1.6. Додаткової угоди №1
від 28.05.2014 року, в редакції Протоколу
розбіжностей до Додаткової угоди №1
від 28.05.2014 року, за порушення терміну
оплати за поставлений товар,
передбачений договором, покупець на
вимогу постачальника зобов'язаний йому
сплатити пеню в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України за кожний день прострочення
платежу та штраф у розмірі 3% від суми
заборгованості.

Враховуючи вищевикладені норми закону
та умови договору, позивачем у зв'язку з
простроченням виконання зобов'язання з
оплати отриманого товару нараховано 29
174,68 грн. пені та 31 564,67 грн. штрафу
відповідно до наданого розрахунку,
який відповідає вимогам закону.

Таким чином, позов в частині стягнення
пені в розмірі 29 174,68 грн. та штрафу в
розмірі 31 564,67 грн., які нараховано
позивачем відповідно до вимог чинного
законодавства та умов договору, у
зв'язку з простроченням відповідачем
виконання взятих на себе зобов'язань з
оплати поставленого товару за вказаним
договором є обґрунтованим, і тому
підлягає задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
27.04.2012 року у справі № 06/5026/1052/2011.

Судовий збір, сплачений позивачем у
розмірі 22 882,30грн. відповідно до
положень статті 49 ГПК України підлягає
стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Підприємства споживчої
кооперації «Укооппромторг у
м. Броварах» (07400, Київська обл., м.
Бровари, вул. Кутузова, 127, код 01740064) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вино Лівадії» (01014, м.
Київ, вул. Струтинського, 8, код 39166139) 1 052
155 (один мільйон п'ятдесят дві тисячі
сто п'ятдесят п'ять) грн. 80 коп.
основного боргу, 29 174 (двадцять дев'ять
тисяч сто сімдесят чотири) грн. 68 коп.
пені, 31 564 (тридцять одну тисячу п'ятсот
шістдесят чотири) грн. 67 коп. штрафу, 3 500
(три тисячі п'ятсот) грн. 90 коп. 3% річних,
27 719 (двадцять сім тисяч сімсот
дев'ятнадцять) грн. 02 коп. інфляційних
витрат, 22 882 (двадцять дві тисячі
вісімсот вісімдесят дві) грн. 30 коп.
судового збору.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 02.12.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак