ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" листопада 2014 р.Справа № 916/3712/14

За позовом Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України";

в особі, якою є Білгород-Дністровська
філія Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України";

3-тя особа позивача: Державне
підприємство "Білгород-Дністровський
морський торговельний порт";

до відповідача Охоронне агентство
"ОРІОН-ЮГ" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю

3-тя особа відповідача: Товариство з
обмеженою відповідальністю
"ОХОРОНА-СЕРВІС";

про стягнення 62196грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: Золотухіна К.В. - за
дорученням;

Від третьої особи позивача: Байчан О.М.,
Бавраш О.В. - за дорученням;

Від третьої особи відповідача: Швець
О.В. - за дорученням

Суть спору: Державне підприємство
"Адміністрація морських портів
України" звернулося до господарського
суду Одеської області з позовом в особі
Білгород-Дністровської філії
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" до Охоронного агентство
"ОРІОН-ЮГ" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю про
стягнення 62 196 гривень.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 15 вересня 2014 року порушено
провадження по справі № 916/3712/14.

06.10.2014 року представник відповідача
звернувся до суду з клопотанням, щодо
зобов'язання позивача надіслати копію
позовної заяви з додатками на адресу
відповідача та надати можливість
ознайомитися з матеріалами справи.
Вказане клопотання було задоволено
судом та надано можливість
ознайомитися з матеріалами справи та
отримати копію позову з додатками,
розгляд справи було відкладено ухвалою
суду від 06.10.2014 року на 20.10.2014 року.

Товариство з обмеженою
відповідальністю „ОХОРОНА-СЕРВІС"
17.10.2014 року звернулася до суду із заявою
про вступ у справу у якості третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача, вх № ГСОО 2-4577/14.

Представник відповідача в судовому
засіданні 20.10.2014 року надав відзив на
позовну заяву, в якому просить суд у
задоволенні позову відмовити повністю
з підстав викладених у відзиві.

Ухвалою суду від 20.10.2014 року клопотання
ТОВ „ОХОРОНА-СЕРВІС" задоволено та
залучено до участі у справі в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача, розгляд справи
було відкладено на 3 листопада 2014 року.

Представник позивача 03.11.2014 року
звернувся до суду з клопотанням про
продовження строку розгляду справи в
порядку ст.69 ГПК України. Клопотання
представника позивача було задоволено
та строк розгляду справи було
продовжено до 28 листопада 2014 року,
ухвалою від 03.11.2014 року.

Представник позивача також у судовому
засіданні 03.11.2014 року надав клопотання
про залучення до участі у справі
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача - Державне
підприємство „Білгород-Дністровський
морський торгівельний порт", вказане
клопотання було розглянуто судом та
ухвалою суду від 03.11.2014 року залучено до
участі у справі третю особу, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача - Державне
підприємство „Білгород-Дністровський
морський торгівельний порт" та
відкладено розгляд справи на 10.11.2014
року.

Також представник відповідача 03.11.2014
року звернувся до суду з клопотанням
про зупинення провадження у справі,
оскільки господарським судом Одеської
області порушено провадження у справі
№916/4221/14 за позовом ТОВ
„ОХОРОНА-СЕРВІС" до Охоронного
агентства „Оріон-Юг" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю та Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі
Білгород-Дністровська філія
Державного підприємства
"Адміністрація морських портів
України" про стягнення 17 179,08 гривень, як
взаємопов'язані. Вказане клопотання
було розглянуто судом та у задоволені
відмовлено.

Представник третьої особи ДП
„Білгород-Дністровський морський
торгівельний порт" 10.11.2014 року надав
письмові пояснення стосовно заявлених
вимог, в яких погоджується з вимогами
позивача та просить залучити їх до
матеріалів справи, вказані пояснення
було залучено до матеріалів справи.

Представник позивача 19.11.2014 року надав
заперечення на відзив та обґрунтований
розрахунок заявленої до стягнення
суми, вказані пояснення залучено до
матеріалів справи.

Представник позивача у судове
засідання призначене на 24.11.2014 року не
з'явився.

Представник відповідач у судове
засідання з'явився, вимоги позивача не
визнає та просить суд відмовити у
задоволенні позову.

Представники третьої особи на стороні
позивача у судове засідання з'явилися,
позов підтримують повністю.

Представник третьої особи на стороні
відповідача у судове засідання
з'явився, просить суд зупинити
провадження у справі до розгляду
пов'язаної справи №916/4221/14.

У судовому засідання було проголошено
вступну та резолютивну частину
рішення, відповідно до ст.85 ГПК України.

Розглянув матеріали справи та
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив:

30.07.2012 року між Державним підприємством
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» (далі - Замовник) та
Охоронним агентством "ОРІОН-ЮГ" у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - Постачальник)
був укладений Договір

№207-ХД, відповідно до якого
Постачальник зобов'язаний поставити у
власність Замовника продукцію
передбачену Договором та здійснити
монтаж та введення в експлуатацію
продукції, а Замовник зобов'язується
прийняти та оплатити продукцію та
наданні послуги.

Згідно з п. 2.2. Розділу 2 "Строки та
порядок поставки продукції та надання
послуг" Договору, поставка продукції
здійснюється протягом 10-ти календарних
днів з моменту отримання передплати в
розмірі 50 % від вартості продукції.

Відповідно до п. 3.2. Розділу 3 "Ціна та
порядок розрахунків" Договору загальна
вартість Договору складає 124 392,00
гривень, в.т.ч. ПДВ 20%: 20 732,00 гривень.

Згідно з Договором Замовник сплатив
Постачальнику 50% передоплату в сумі 62
196,00 гривень, підтвердженням чого є
платіжне доручення №72 від 09.08.2012 року.

Відповідач взяті зобов'язання за
договором не виконав у передбачений
строк до 20.08.2012 року - продукцію не
поставив по теперішній час на що
звернув увагу суду позивач.

Як зазначає позивач, у Державного
підприємства «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» виникло
право вимагати повернення грошових
коштів, сплачених за договором від
30.07.2012 року №207-ХД.

Крім того сторони 31.03.2013 року підписали
акт звірки взаєморозрахунків, де
відповідачем визнано заборгованість в
сумі 62 196 гривень.

Відповідно до розпорядження Кабінету
Міністрів України від 4 березня 2013 року
№ 133-р «Про погодження пропозиції щодо
реорганізації державних підприємств
морського транспорту», наказу
Міністерства інфраструктури України
від 19.03.2013 № 163 «Про заходи щодо
реорганізації державних підприємств
морського транспорту та утворення
державного підприємства
«Адміністрація морських портів
України» та наказу Міністерства
інфраструктури України від 10.06.2013 № 375
«Про внесення змін до наказу
Міністерства інфраструктури України
від 19 березня 2013 року № 163»,
реорганізовано державні підприємства
морського транспорту шляхом виділу
стратегічних об'єктів портової
інфраструктури, іншого майна, прав та
обов'язків стосовно них відповідно до
розподільчих балансів та актів
приймання передачі та утворено
внаслідок виділу державне
підприємство «Адміністрація морських
портів України».

На підставі зазначених розпорядчих
актів державне підприємство
«Адміністрація морських портів
України» є правонаступником державних
підприємств морського транспорту у
частині майна, прав та обов'язків
відповідно до розподільчого балансу на
13.06.2013 року, затвердженого
Міністерством інфраструктури України,
та акту приймання - передачі від 13.06.2013
року.

Як зазначив представник позивача,
відповідно до розподільчого балансу на
13.06.2013 року, затвердженого
Міністерством інфраструктури України,
та акту приймання - передачі від 13.06.2013
року, майнові права та обов'язки за
Договором від 30.07.2012 року №207-ХД,
укладеного між Державним
підприємством «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт» та
Охоронним агентством «ОРІОН-ЮГ» у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю, передано
правонаступнику - Державному
підприємству «Адміністрація морських
портів України», дебіторська
заборгованість Охоронного агентства
«ОРІОН-ЮГ» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю перед ДП
«БДМТП» у розмірі 62 196,00 гривень.

У зв'язку з неналежним виконанням
Відповідачем своїх зобов'язань перед
ДП «Білгород-Дністровський морський
торговельний порт», а в подальшому
перед його правонаступником,
відповідно до розподільчого балансу на
13.06.2013 року, затвердженого
Міністерством інфраструктури України,
та акту приймання - передачі від 13.06.2013
року, відповідно до умов Договору в
частині постачання продукції в строки
та на умовах обумовлених Договором від
30.07.2012 року №207-ХД, позивач вимушений
був звернутися до суду з позовом про
стягнення коштів в судовому порядку.

Відповідач вважає, що позов ДП
«Адміністрація морських портів
України», в особі
Білгород-Дністровської філії ДП
«Адміністрація морських портів
України» про стягнення 62 196 грн.
необґрунтований та не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Дійсно 30 липня 2012 р. ДП «Адміністрація
морських портів України» /третя особо
позивача/ та ОА «ОРІОН-ЮГ» у формі ТОВ
/відповідач/ уклали договір поставки №
207-ХД від 30 липня 2012 р. Відповідно до п.
1.1. Договору відповідач зобов'язався
поставити у власність третій особі
позивача продукцію, визначену у
специфікації (додаток № 1 до Договору
поставки № 207-ХД від 30 липня 2012 р.) та
надати послуги (виконати роботи)
по монтажу та введенню в
експлуатацію продукції (обладнання).

Також представник відповідача
зазначає, що під час виконання ОА
«ОРІОН-ЮГ» умов Договору, для виконання
робіт по монтажу та введенню в
експлуатацію продукції (обладнання)
був залучений субпідрядник - ТОВ
«Охорона-Сервіс» (Договір субпідряду №
18/08 від 14.08.2012 р.). 17.08.2012 р. за Актом
приймання-передачі ОА «ОРЮН-ЮГ»
передало субпідряднику обладнання для
виконання робіт по монтажу та введенню
обладнання в експлуатацію. Станом на
27.05.2013 р. роботи по монтажу та введенню
обладнання в експлуатацію були
виконані субпідрядником в повному
обсязі.

Таким чином, на думку відповідача, ОА
«ОРЮН-ЮГ» виконало свої зобов'язання за
Договором поставки № 207-ХД від 30 липня
2012 р. у повному обсязі, що
підтверджується документами: договір
субпідряду № 18/08 від 14.08.2012р.; додаток №
1 від 14.08.2012р. до Договору субпідряду №
18/08 від 14.08.2012р.: додаток № 2 від 17.08.2012р.
до Договору субпідряду № 18/08 від
14.08.2012р.: додаток № 3 від 27.05.2013р. до
Договору субпідряду № 18/08 від 14.08.2012р.

Крім того представник відповідача
звертає увагу суду на те, що після
фактичного виконання умов Договору
поставки № 207-ХД від 30 липня 2012 р., ОА
«ОРЮН-ЮГ» неодноразово направляло на
адресу ДП «Білгород-Дністровський
морський торгівельний порт» для
підписання та прийняття обладнання і
виконаних робіт відповідні документи,
зокрема акти наданих послуг, видаткові
накладні, рахунки, акти звірки
взаєморозрахунків. Жодних претензій
щодо асортименту, кількості, якості
виконаних робіт та змонтованого і
введеного в експлуатацію обладнання до
цього часу на адресу ОА «ОРЮН-ЮГ» не
надходило. Причини по яких ДП
«Білгород-Дністровський морський
торгівельний порт» відмовляється від
підписання вищевказаних документів
невідомі. ОА «ОРЮН-ЮГ» у повному обсязі
виконав роботи за договором поставки №
207-ХД від 30 липня 2012 р., які були оплачені
замовником лише частково. Замовник без
зазначення причин відмовився від
підписання акту наданих послуг
(виконаних робіт).

Представник третьої особи на стороні
позивача зазначила наступне, що дійсно
30.07.2012 між Державним підприємством
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт» та Охоронним
агентством «ОРІОН - ЮГ» у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю був укладений
Договір № 207 - ХД відповідно до якого
Постачальник зобов'язаний поставити у
власність Замовника продукцію
передбачену Договором та здійснити
монтаж та введення в експлуатацію
продукції, а Замовник зобов'язується
прийняти та оплатити продукцію та
наданні послуги. Відповідно до
Договору Замовник сплатив
Постачальнику 50% передоплати в сумі: 62
196,00 грн., що підтверджується платіжним
дорученням №72 від 09.08.2012 року.

Згідно п. 2.2. Договору, поставка
продукції здійснюється протягом 10-ти
календарних днів з моменту отримання
передплати в розмірі 50% від вартості
продукції та відповідно до п. 2.4.
Договору, виконання монтажу та
введення в експлуатацію продукції
здійснюється протягом 7 календарних
днів після поставки продукції
Замовнику.

Як зазначив представник третьої особи,
відповідачем було порушено низку умов
договору, а саме п. 2.2., п. 2.4, при цьому
так не поставив продукцію та тим паче
встановлення та введення в
експлуатацію не відбулося.

У свою чергу позивачем надано
заперечення на відзив, зі змісту якого
вбачається, що відповідно п. 2.3 Договору
від 30 листопада 2012 року №207-ХД,
приймання продукції за асортиментом,
кількістю і якістю виробника
здійснюється на складі Замовника і
підтверджується товарною та
видатковою накладною. Жодних
документів, щодо приймання продукції
(товару) за Договором Відповідачем не
було надано ні Державному підприємству
«Білгород-Дністровський морський
торговельний порт», а ні її
правонаступнику - Державному
підприємству «Адміністрація морських
портів України», а ні в при розгляді
справи.

Також позивач зазначив, що ні Державне
підприємство «Білгород-Дністровський
морський торговельний порт», ні
Державне підприємство «Адміністрація
морських портів України» товарних
цінностей не приймало за асортиментом,
кількістю і якістю виробника на складі
Замовника (п. 2.1. Договору), а отже
постачання продукції за договором на
суму 116 592,00 грн. з ПДВ (вартість товару
відповідно до додатку №1 до Договору
від 30 листопада 2012 року №207-ХД) не
відбулося. Крім того відповідачем
відповідно до акту приймання передачі
від 14 серпня 2012 року зазначене майно
відповідно до номенклатури передало
Товариству з обмеженою
відповідальністю «Охорона-Сервіс», але
не Замовнику за Договором.

Згідно п. 2.4. Договору, виконання
монтажу та введення в експлуатацію
продукції здійснюється протягом 7
(семи) календарних днів після поставки
продукції Замовнику.

Таким чином позивач вважає, що у
зв'язку з не поставкою товару на склад
Замовника, без прийняття його за
асортиментом, кількістю і якістю
виробника, монтаж та введення в
експлуатацію відповідно до умов
договору не здійснювалось, отже
твердження Відповідача, щодо виконання
робіт за Договором від 30 листопада 2012
року №207-ХД є хибними та такими, що не
підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступних висновків.

Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме:
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки, зокрема, з договорів
та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Він може
вчинятися усно або в письмовій формі.
Сторони мають право обирати форму
правочину, якщо інше не встановлено
законом. Правочин, для якого законом не
встановлена обов'язкова письмова
форма, вважається вчиненим, якщо
поведінка сторін засвідчує їхню волю
до настання відповідних правових
наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного
кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
передбачено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Одностороння відмова від виконання
зобов`язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7
ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено, що договір є обов'язковим
до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежного виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом ( ч. 1 ст. 612 Цивільного
кодексу України).

У зв'язку з неналежним виконанням
Відповідачем своїх зобов'язань перед
ДП «Білгород-Дністровський морський
торговельний порт», а в подальшому
перед його правонаступником,
відповідно до розподільчого балансу на
13.06.2013 року, затвердженого
Міністерством інфраструктури України,
та акту приймання - передачі від 13.06.2013
року, відповідно до умов Договору в
частині постачання продукції в строки
та на умовах обумовлених Договором від
30.07.2012 року №207-ХД, є всі наявні правові
підстави для стягнення коштів.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу
України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п. 2.2. Розділу 2 "Строки та
порядок поставки продукції та надання
послуг" Договору, поставка продукції
здійснюється протягом 10-ти календарних
днів з моменту отримання передплати в
розмірі 50 % від вартості продукції, а
згідно п. 3.2. Розділу 3 "Ціна та порядок
розрахунків" Договору загальна
вартість Договору складає 124 392,00
гривень, в.т.ч. ПДВ 20%: 20 732,00 гривень,
Замовник сплатив Постачальнику 50%
передоплату в сумі 62 196,00 гривень, що
підтверджується платіжним дорученням
№72 від 09.08.2012 року. Відповідач взяті
зобов'язання за договором не виконав, у
передбачений строк продукцію не
передав та станом на 31.03.2013 року сторони
за договором підписали акт звірки
взаєморозрахунків на суму 62 196 гривень,
з яким відповідач погодився, не вніс
жодних заперечень.

Суд погоджується з відповідачем у тому,
що договір за своєю правовою природою є
змішаним, оскільки містить у собі два
договори, а саме договір поставки та
договір підряду, що відповідає ст. 3. ст.
б, ст. 627 ЦК України та прямо дозволено
законодавством.

Так, Цивільний кодекс України (надалі -
ЦК) у ст. 3 прямо проголошує свободу
договору однією з головних загальних
засад цивільного законодавства. Згідно
зі ст. 6 ЦК сторони мають право укласти
договір, не передбачений цивільним
законом, урегулювати у передбаченому
законом договорі свої відносини, не
врегульовані ним, а також відступити
від положень закону і врегулювати свої
відносини на власний розсуд.
Відповідно ст. 627 ЦК встановлює, що
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні змісту такого договору, а
ст. 628 ЦК передбачає можливість
укладення змішаних договорів, що
складаються з елементів різних
договорів.

Але ті доводи, які приводить відповідач
суд не приймає, оскільки відсутні
письмові докази які б фактичної
засвідчували передачу продукції, як це
вимагає договір , а саме п.2.3 приймання
продукції за асортиментом, кількістю і
якістю виробника здійснюється на
складі замовника і підтверджується
товарною та видатковою накладною.
Надана представником видаткова
накладна від 30.05.2013 року не може бути
належним доказом передачі та отримання
продукції, оскільки на ній відсутні
підписи та печатка підприємства
замовника.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Стаття 837 ЦК України передбачає, за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно ч.2 ст. 849 ЦК України, якщо
підрядник своєчасно не розпочав роботу
або виконує її настільки повільно, що
закінчення її у строк стає явно
неможливим, замовник має право
відмовитися від договору підряду та
вимагати відшкодування збитків.

Інші письмові докази надані
представником відповідача суд також не
приймає, оскільки договір субпідряду
№18/08 від 14.08.2012 року, додаток №1 до
договору „Перелік обладнання" та акт
приймання передачі складений від 17.08.2012
року та від 27.05.2013 року, регулюють інші
відносини між сторонами, а саме
відповідачем та третьою особою на
стороні відповідача, на вказаних актах
та накладних відсутні підписи та
печатки замовника саме за договором
від 30.07.2012 року №207-ХД №.

Господарські операції відображаються
на підставі первинних документів, які
фіксують факти їх здійснення та
повинні відповідати вимогам ст. 9
Закону України «Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність України».

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

За таких обставин, приймаючи до уваги
вищенаведене, а також оцінюючи надані
документальні докази в їх сукупності,
суд доходить висновку про задоволення
позовних вимог Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі
Білгород-Дністровської філії
Державного підприємства
„Адміністрація морських портів
України (адміністрація Білгород -
Дністровського морського порту) у
повному обсязі шляхом присудження до
стягнення з Охоронного агентства
„ОРИІОН-ЮГ" коштів у сумі 62196 гривень.

Судові витрати покладаються на
відповідача відповідно до ст.ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Охоронного агентства
„ОРІОН-ЮГ" у формі ТОВ (65062, м. Одеса,
Фонтанська дорога , буд.. 53, ) на користь Державного
підприємства "Адміністрація морських
портів України" в особі
Білгород-Дністровської державного
підприємства „Адміністрація морських
портів України (Адміністрація
Білгород-Дністровського морського
порту) (67700 Одеська область
м.Білгород-Дністровський вул.. Шабська,
81, ) кошти в сумі 62 196
(шістдесят дві тисячі сто дев'яносто
шість) гривень, судовий збір у розмірі
1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім)
гривень.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили в порядку ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України, та може бути оскаржено у
встановленому законом порядку.

Повний текст рішення складено та
підписано 1 грудня 2014 року.

Суддя
Г.І. Гуляк

Повне рішення складено 01 грудня 2014 р.