ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МІСТА КИЄВА
________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

0,2

08.12.14 № 910/27348/14 Суддя Ломака В.С.,
розглянувши позовну заяву Асоціації
підприємств та організацій по сприянню
розвитку спортивної стрільби "Україна
Спорт"

до Національного технічного
університету України "Київський
політехнічний

інститут"

про стягнення 130 140, 88 грн. та
зобов'язання повернути майно,

ВСТАНОВИВ:

Асоціація підприємств та
організацій по сприянню розвитку
спортивної стрільби "Україна Спорт"
звернулась до господарського суду
міста Києва з позовом до Національного
технічного університету України
"Київський політехнічний інституту"
про стягнення 130 140, 88 грн., з
яких 17 928, 00 грн. за оренду
спеціалізованого сейфу та витрати на
охоронну сигналізацію, 112 212, 88 грн.
збитків у вигляді заробітної плати
матеріально-відповідальної особи
Єгорова Ю.Б., а також про зобов'язання
повернути стрілецько-спортивне
знаряддя.

Подана Асоціацією підприємств та
організацій по сприянню розвитку
спортивної стрільби "Україна Спорт"
позовна заява про стягнення 130 140, 88 грн.
та зобов'язання повернути майно не
відповідає вимогам розділу VIII
Господарського процесуального кодексу
України, а тому підлягає поверненню з
посиланням на ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України, з
огляду на наступне.

Так, в силу приписів ст. 58
Господарського процесуального кодексу
України, в одній позовній заяві може
бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних
між собою підставою виникнення або
поданими доказами.

За своїм процесуальним призначенням
інститут об'єднання позовних вимог
забезпечує правильність і
одностайність розгляду та вирішення
окремих позовних вимог, які можуть бути
розглянуті як самостійні справи, але
об'єднуються однорідністю вимог, тобто
вимог, які випливають з одних і тих же
правовідносин.

Крім того, об'єднання позовних вимог
дає можливість досягти процесуальної
економії, ефективніше використати
процесуальні засоби для відновлення
порушеного права, а також унеможливити
винесення різних рішень за однакових
обставин.

Зі змісту статті 58 Господарського
процесуального кодексу України
вбачається, що вона визначає
можливість об'єднання позовних вимог
лише за умови, коли вони пов'язані між
собою підставою виникнення або
поданими доказами.

У разі недотримання вказаного правила
настають наслідки, визначені пунктом 5
частини 1 статті 63 Господарського
процесуального кодексу України, якою
встановлено, що суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо у позовній заяві
порушено правила об'єднання вимог або
об'єднано в одній позовній заяві
кілька вимог до одного чи кількох
відповідачів і сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

Отже, порушенням правила об'єднання
вимог, є об'єднання неоднорідних вимог,
тобто таких, які не пов'язані між собою
підставами виникнення або доказами, що
підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
і докази, що стверджують позов, зокрема
факти матеріально-правового характеру,
що визначаються нормами матеріального
права, які врегульовують спірні
правовідносини, їх виникнення, зміну,
припинення.

Доказами в господарському судочинстві
є будь-які відомості, отримані у
визначеному законом порядку, на
підставі яких суд установлює наявність
або відсутність обставин, на яких
обґрунтовуються вимоги і заперечення
осіб, що беруть участь у справі, та інші
обставини, які мають значення для
правильного розгляду справи.

Предмет і підстава позову сприяють
з'ясуванню наявності і характеру
спірних правовідносин між сторонами,
застосуванню необхідного способу
захисту права, визначенню кола доказів,
необхідних для підтвердження
наявності конкретного цивільного
права і обов'язку.

Відповідно до п. 3.6. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" наголошено, що
позивач має право об'єднати в одній
позовній заяві кілька вимог, пов'язаних
між собою підставою виникнення або
поданими доказами (зокрема, про
стягнення неповернутого кредиту,
відсотків за користування кредитом і
неустойки; про визнання недійсним акта
і про відшкодування заподіяної у
зв'язку з його виданням шкоди; про
стягнення вартості недостачі товару,
одержаного за кількома транспортними
документами і оформленої одним актом
приймання або коли такий товар
сплачено за одним розрахунковим
документом; про спонукання до
виконання зобов'язань за господарським
договором і про застосування заходів
майнової відповідальності за його
невиконання тощо). Право об'єднати
кілька однорідних позовних заяв або
справ, у яких беруть участь ті ж самі
сторони, надане також судді. При цьому
останній вправі вирішувати питання про
об'єднання лише тих заяв (справ), які
перебувають в його провадженні.

Однорідними можуть вважатися позовні
заяви, які, пов'язані з однорідними
позовними вимогами і водночас подані
одним і тим же позивачем до одного й
того самого відповідача (чи
відповідачів) або хоча й різними
позивачами, але до одного й того ж
відповідача. Однорідними ж позовними
вимогами є такі, що виникають з одних і
тих самих або з аналогічних підстав і
водночас пов'язані між собою одним і
тим самим способом захисту прав і
законних інтересів.

Якщо позивач порушив правила
об'єднання вимог або об'єднання цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору, суддя має
право повернути позовну заяву (стаття 58
та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).
Наприклад, господарський суд повинен
повернути позовну заяву без розгляду,
якщо: позов поданий одночасно до
залізниці та вантажовідправника
(вантажоодержувача), і в цій позовній
заяві об'єднані вимоги, що ґрунтуються
на комерційному акті, з вимогами, які
обґрунтовані іншими документами;
об'єднано вимоги про стягнення сум
боргу, який виник з різних договорів
або інших правочинів, і т.п.

В даному випадку, як вбачається з
матеріалів позовної заяви позивач
звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача за Договором
про відповідальне зберігання зброї від
01.10.2000 р. 17 928, 00 грн. за оренду
спеціалізованого сейфу та витрати на
охоронну сигналізацію.

Обґрунтовуючи зазначені позовні
вимоги, позивач посилається на те, що на
підставі укладеного між ним та
відповідачем Договору про
відповідальне зберігання спортивної
зброї від 01.10.2000 р. та Калькуляції
відповідних витрат на утримання зброї,
відповідач повинен був відшкодовувати
позивачу витрати на оренду металевого
сейфу та охоронну сигналізацію. Проте,
відповідач не виконував належним чином
взяті на себе зобов'язання за Договором
від 01.10.2000 р. по оплаті витрат на
охоронну сигналізацію та витрат на
оренду металевого сейфу, внаслідок
чого за ним уторилась заборгованість в
сумі 17 928, 00 грн.

Крім того, позивач посилається на те, що
згідно з умовами вищевказаного
Договору від 01.10.2000 р. та Калькуляції
відповідач не відшкодовував позивачу
витрати на утримання
матеріально-відповідальної особи
Єгорова Ю.Б., у зв'язку з чим останній
звернувся до Солом'янського районного
суду м. Києва з позовом про стягнення з
позивача заборгованості по заробітній
платі. Рішенням Солом'янського
районного суду м. Києва від 30.07.2014 р. з
позивача на користь Єгорова Ю.Б. було
стягнуто заборгованість по заробітній
платі за період з 01.10.2000 р. по 28.02.2014 р. в
сумі 112 212, 88 грн., які за твердженням
позивача є його збитками, і підлягають
стягненню з відповідача на підставі ст.
224 Господарського кодексу України.

Також, позивачем заявлено вимогу про
зобов'язання відповідача повернути
стрілецько-спортивне знаряддя,
передане на підставі Договору про
спільну діяльність від 01.07.1993 р. по акту
від 06.12.1998 р. та накладній від 24.12.1999 р.

В обґрунтування заявленої вимоги
позивач посилається на те, що оскільки
відокремлений підрозділ відповідача
Стрілецько-спортивний клуб "КПІ-Київ"
ліквідовано, то відповідач на підставі
ст. ст. 324, 331 УК УРСР був зобов'язаний
повернути позивачу
стрілецько-спортивне знаряддя.

Таким чином, для встановлення обставин
справи, судом має бути досліджено два
окремі договори: Договір про
відповідальне зберігання спортивної
зброї від 01.10.2000 р., та Договір про
спільну діяльність від 01.07.1993 р.,
складену на виконання вищевказаних
Договорів первинну документацію. При
вирішенні спору судом мають бути
оцінені всі документально
підтверджені суми заборгованості з
відшкодування витрат за оренду
металевого сейфу та витрат на охоронну
сигналізацію, а також заявлені до
стягнення збитки у вигляді заробітної
плати матеріально-відповідальної
особи Єгорова Ю.Б. Крім того, судом
мають бути досліджені та оцінені
правові підстави повернення
відповідачем спортивно-стрілецької
зброї.

При цьому, заявлені позивачем до
стягнення 17 928, 00 грн. за оренду
спеціалізованого сейфу та витрати на
охоронну сигналізацію за своєю
правовою природою є боргом, тоді як
заявлена до стягнення сума у розмірі 112
212, 88 коп. за своєю правовою природою є
збитками, отже, мають різний засіб
доказування, а тому їх сумісний розгляд
значно утруднить та затягне вирішення
спору по суті.

З наведеного вбачається, що позивачем у
поданій до суду позовній заяві
об'єднано різні за своєю правовою
природою вимоги про стягнення суми
боргу та збитків, а також зобов'язання
повернути майно за різними договорами,
що, як на тому наголошено в п. 3.6.
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р. "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" є підставою для
повернення позовної заяви позивачу.

Оскільки підставами виникнення
спірних правовідносин сторін є
господарські договори, кожен із яких,
незважаючи на однаковий суб'єктний
склад, має різну правову природу,
породжує різні взаємні права та
обов'язки, суд дійшов висновку, що
сумісний розгляд об'єднаних позивачем
вимог не лише суперечить приписам ст. 58
ГПК України, але й значно утруднить та
сприятиме затягуванню учасниками
судового процесу вирішення спору по
суті, так як подані в обґрунтування
позовних вимог та ті, що мають бути ще
витребувані докази, в тому числі ті, на
які посилається в позовній заяві
позивач, є окремими по вказаним
договорам.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов
висновку, що зазначений позов підлягає
поверненню без розгляду.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути без розгляду.

Звернути увагу позивача, що після
усунення недоліків, які стали
підставою повернення позовної заяви
без розгляду, він може повторно
звернутися до господарського суду
міста Києва з позовом.

Суддя
В.С. Ломака