Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "27" листопада 2014 р.
Справа № 906/1432/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Шлангоф О.С. - довіреність
за вих. №839 від 03.11.14р.;

від відповідача: не з'явився.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотий екватор"

до Державного підприємства
"Підприємство Житомирської виправної
колонії управління державної
пенітенціарної служби України в
Житомирській області (№4)

про стягнення 14171,55 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача 14171,55 грн.
заборгованості за поставлені
нафтопродукти.

27.11.14 р. до суду надійшла заява позивача
з проханням припинити провадження у
справі в частині стягнення 500,00 грн. у
зв'язку зі сплатою відповідачем даної
суми після звернення з позовом до суду.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги з урахуванням
поданої заяви підтримав з підстав,
зазначених в позові.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзиву на позовну заяву не
надав, хоча про час та місце розгляду
справи повідомлений вчасно та належним
чином, про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення
адресату.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача своєчасно та
належним чином про час і місце розгляду
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на
участь у засіданні суду та наданні
письмових або усних пояснень не
скористався, а тому, беручи до уваги те,
що неявка в засідання суду відповідача
або його представника, належним чином
та відповідно до законодавства
повідомлених про дату, час та місце
судового засідання, не перешкоджає
розгляду справи, суд дійшов висновку
про розгляд справи за наявними у ній
матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи,
03.01.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Золотий екватор"
(постачальник/позивач) та Державним
підприємством "Підприємство
Житомирської виправної колонії
управління державної пенітенціарної
служби України в Житомирській області
(№4) (покупець/відповідач) було укладено
договір № К06026 поставки нафтопродуктів
(а.с. 8-10), відповідно до якого
постачальник зобов'язується поставити
покупцю нафтопродукти в асортименті, в
подальшому іменовані товар, а покупець
зобов'язується прийняти товар від
постачальника та оплатити його
вартість на умовах даного договору (п.п.
1.1. договору).

Асортимент та кількість товару (об'єм
товарної партії) погоджуються
сторонами у рахунку на оплату та
видатковій накладній (п.п. 1.2. договору).

Згідно п.п. 2.1. договору ціна за одиницю
товару встановлюється за погодженням
сторін в рахунку на оплату та
видатковій накладній.

Загальна сума договору визначається як
сума всіх видаткових накладних,
підписаних сторонам протягом терміну
дії даного договору (п.п. 2.2. договору).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що
розрахунки між сторонами здійснюються
в Українській національній валюті -
гривнях. Вид розрахунків -
безготівковий, шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок постачальника. Покупець може
здійснити розрахунок за товар (п. 1.1
даного договору) в готівковій формі
шляхом внесення готівки на поточний
рахунок постачальника в установі банку
у відповідності із вимогами чинного
законодавства.

Також п.п. 4.2. договору сторони узгодили,
що розрахунки за товар покупець
здійснює на умовах 100% попередньої
оплати вартості товару.

Даний договір набуває сили з моменту
його підписання і діє до 31.12.2013 року, в
частині проведення розрахунків - до їх
повного виконання сторонами (п.п. 10.9.
договору).

На виконання умов договору позивач
поставив відповідачу товар на загальну
суму 159461,60 грн., що підтверджується
видатковими накладними, копії яких
містяться в матеріалах справи (а.с. 11-57).

Обов'язок щодо оплати поставленого
товару відповідач виконав частково в
сумі 145290,05 грн., що підтверджується
довідкою ПАТ "Банк інвестицій та
заощаджень" за вих. №105-0/08/95 від 09.10.2014
року та актом звірки взаєморозрахунків
(а.с. 59-60).

Також після пред'явлення позову до
суду відповідачем сплачено суму
основного боргу в розмірі 500,00грн., у
зв'язку з чим позивачем подана заява
про припинення провадження у справі в
частині стягнення 500,00 грн. основного
боргу.

Таким чином, заборгованість
відповідача перед позивачем на день
розгляду справи становить 13671,55 грн.

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку (ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Так, за договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар) у
власність другій стороні (покупцеві), а
покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК
України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК
України).

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд приходить до
висновку про задоволення позову в
частині стягнення основного боргу в
сумі 13671,55 грн.

Як визначає ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд встановлює наявність чи
відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення, а
також інші обставини, які мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

За змістом статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування та подання
доказів розподіляється між сторонами,
виходячи з того, хто посилається на
юридичні факти, які обґрунтовують його
вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду жодного
доказу на спростування позовних вимог,
в тому числі доказів проведення
розрахунків (платіжні доручення,
виписки банківських установ щодо руху
коштів, квитанції до прибуткових
касових ордерів, тощо).

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги в частині
стягнення 13671,55 грн. - основного боргу
обґрунтовані, заявлені у відповідності
до вимог чинного законодавства,
підтверджуються належними доказами,
які є в матеріалах справи, та
підлягають задоволенню. В частині
позову щодо стягнення 500,00 грн.
основного боргу суд припиняє
провадження у справі на підставі п.1-1 ч.1
ст.80 ГПК України за відсутністю
предмету спору, оскільки даний борг був
сплачений відповідачем після
звернення позивача до суду.

Судові витрати по сплаті судового
збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,75,82-85 ГПК
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства
"Підприємство Житомирської виправної
колонії управління державної
пенітенціарної служби України в
Житомирській області (№4) (10001, м.
Житомир, вул. Ватутіна, 172,ід. код 08679971)

- на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Золотий екватор" (43010,
м. Луцьк, вул. Кременецька, 38, ід. код
37425075) 13671,55 грн. заборгованості, 1827,00грн.
сплаченого судового збору.

3. Припинити провадження у справі в
частині стягнення 500,00грн.
заборгованості.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 02.12.14

Суддя
Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу;

2 - позивачу (рек.);

3 - відповідачу (рек. з повід.)