КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2014 р. Справа№ 910/21867/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

за участю секретаря судового засідання
Ворони В.В.

представників сторін:

від позивача - Шикеринець Р.І., дов.
№ 2-17 від 13.01.2014 року;

від відповідача - Старик Я.І., дов.
№ 164-У від 25.12.2013 року;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»

на ухвалу Господарського суду
міста Києва

від 13.10.2014 року

у справі № 910/21867/14 (суддя
Бондарчук В.В.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»

до Дочірнього
підприємства «Укравтогаз»
Національної

акціонерної компанії
«Нафтогаз України»

про стягнення 5 032 920,52
грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.10.2014 року по справі № 910/21867/14
позовну заяву Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» та додані до
неї матеріали повернуто заявнику без
розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою,
Публічне акціонерне товариство
«Укртрансгаз» звернулося до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить ухвалу
Господарського суду міста Києва від
13.10.2014 року по справі № 910/21867/14
скасувати, справу направити для
розгляду до місцевого господарського
суду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.11.2014 року
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження та призначено до розгляду
на 18.11.2014 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги
мотивовані тим, що судом першої
інстанції було неповно з'ясовано
обставини, які мають значення для
справи, а також невірно застосовано
норми процесуального права, що
призвело до прийняття невірного
рішення по суті спору.

Представник Публічного акціонерного
товариства «Укртрансгаз» у поясненнях,
наданих у судовому засіданні,
підтримав доводи, викладені в їх
апеляційній скарзі, просив суд ухвалу
Господарського суду міста Києва від
13.10.2014 року по справі № 910/21867/14
скасувати, справу направити для
розгляду до місцевого господарського
суду.

Представник Дочірнього підприємства
«Укравтогаз» Національної акціонерної
компанії «Нафтогаз України» у
поясненнях, наданих у судовому
засіданні, заперечував проти доводів
апелянта, викладених в апеляційній
скарзі, просив суд відмовити в
задоволенні скарги та залишити без
змін оскаржуване судове рішення
місцевого господарського суду як таке,
що прийняте з повним, всебічним та
об'єктивним з'ясуванням обставин, які
мають значення для справи, а також з
дотриманням норм процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
сторін, перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм законодавства, колегія встановила
наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Господарського
процесуального кодексу України в одній
позовній заяві може бути об'єднано
кілька вимог, зв'язаних між собою
підставою виникнення або поданими
доказами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України суддя повертає позовну заяву і
додані до неї документи без розгляду,
якщо порушено правила поєднання вимог
або об'єднано в одній позовній заяві
кілька вимог до одного чи кількох
відповідачів і сумісний розгляд цих
вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і
взаємовідносин сторін чи суттєво
утруднить вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 13.10.2014 року по справі № 910/21867/14
було повернуто позовну заяву
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» у зв'язку з порушенням
правил об'єднання позовних вимог.

З позовної заяви встановлено, що
Публічне акціонерне товариство
«Укртрансгаз» звернулося до
господарського суду з позовом до
Дочірнього підприємства «Укравтогаз»
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» про стягнення
заборгованості за договорами
купівлі-продажу та договорами поставки
у розмірі 5 023 920,52 грн., а саме: 3 350 922,73
основного боргу за договорами, 691 844,89
грн. інфляційних втрат, 381 271,09 грн. пені,
234 569,49 грн. 7 відсотків штрафу, 374 242,32 грн.
3 % річних.

Повертаючи подану позивачем позовну
заяву на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, суд першої інстанції виходив
із того, що в ній об'єднано майнові
вимоги, підставами яких є різні за
своєю природою (купівлі-продажу,
поставки) 174 договори, укладені різними
датами (по кілька договорів на одну
дату), у зв'язку з чим, сумісний розгляд
заявлених вимог перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін та суттєво утруднить вирішення
спору, оскільки при вирішенні спору
підлягають встановленню обставини
щодо фактичного порушення прав
позивача по кожному договору окремо,
підлягають дослідженню та оцінці різні
докази щодо загальної суми
заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, у
позовній заяві об'єднані вимоги, які
виникли з 174 договорів купівлі продажу
та договорів поставки, укладених між
позивачем та відповідачем за період 2010
та 2011 року. Тобто, заявлено вимоги за
різними угодами, які відповідно до
приписів ст. 202 ЦК України є
самостійними правочинами, містять
окремі суттєві умови, такі як предмет,
ціну, строк виконання.

Пунктом 3.6 постанови пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції» від
26.12.2011 року № 18 (з подальшими змінами і
доповненнями) зазначено, якщо позивач
порушив правила об'єднання вимог або
об'єднання цих вимог перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін чи суттєво утруднить вирішення
спору, суддя має право повернути
позовну заяву (ст. 58 та п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК).
Наприклад, господарський суд повинен
повернути позовну заяву без розгляду,
якщо: позов поданий одночасно до
залізниці та вантажовідправника
(вантажоодержувача), і в цій позовній
заяві об'єднані вимоги, що ґрунтуються
на комерційному акті, з вимогами, які
обґрунтовані іншими документами;
об'єднано вимоги про стягнення сум
боргу, який виник з різних договорів
або інших правочинів, і т. п.

Підставою позову є неналежне виконання
відповідачем своїх зобов'язань, які
виникли з двох більш ніж 150 договорів
купівлі-продажу та поставки, і хоча
правове обґрунтування вимог є
однаковим (неналежне виконання), але
вони не пов'язані між собою підставами
виникнення і не є похідними один від
одного.

Крім того, по кожній із заявлених вимог
суду необхідно проводити окрему
процесуальну процедуру із визначенням
та дослідженням різного кола доказів
щодо встановлення обставин, пов'язаних
з невиконанням відповідачем свого
зобов'язання за кожним кредитним
договором, що перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін та суттєво утруднить вирішення
спору в межах однієї справи у
двомісячний термін, встановлений у ст.
69 ГПК України.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про повернення позовної
заяви без розгляду у зв'язку з
об'єднанням в одній позовній заяві
кількох вимог до одного відповідача,
сумісний розгляд яких перешкоджатиме
з'ясуванню прав і взаємовідносин
сторін та суттєво утруднить вирішення
спору.

Аналогічна правова позиція міститься у
постанові Вищого господарського суду
України від 01.10.2014 року по справі №
915/996/14.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини справи, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, викладені в апеляційній
скарзі, не знайшли свого підтвердження
під час розгляду даної справи.

Зважаючи на наведене вище, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
ухвалу Господарського суду міста Києва
від 13.10.2014 року по справі № 910/21867/14
прийнято з повним та всебічним
дослідженням обставин, які мають
значення для справи, а також з
дотриманням норм процесуального права,
у зв'язку з чим апеляційна скарга
Публічного акціонерного товариства
«Укртрансгаз» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 33-34, 58, 63, 99, 101-106
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Укртрансгаз»
залишити без задоволення, а ухвалу
Господарського суду міста Києва від
13.10.2014 року по справі № 910/21867/14 залишити
без змін.

2. Матеріали справи № 910/21867/14
повернути до Господарського суду міста
Києва.

3. Постанова набирає законної сили
з моменту її прийняття і може бути
оскаржена до Вищого господарського
суду України протягом двадцяти днів з
дня її прийняття.

Головуючий суддя
Б.О. Ткаченко

Судді
В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця

Повний текст рішення складено 24.11.2014
року.