ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.Справа № 924/1494/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

судді Субботіної Л.О., розглянувши
матеріали справи

за позовом Міського комунального
підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго"
м.Хмельницький

до Приватного малого підприємства
"Макс" м. Хмельницький

про стягнення 27 533,59 грн. заборгованості

Представники сторін:

позивач: Прокопова Т.В. - представник за
довіреністю №13/02 від 03.01.2014р.

відповідач: не з'явився

В судовому засіданні відповідно до ч. 2
ст. 85 ГПК України проголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся з позовом
до суду про стягнення з відповідача 27
546,88 грн. заборгованості. В
обґрунтування позову зазначає, що
20.02.2007 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір на
постачання теплової енергії № 1364/543,
відповідно з умовами якого позивач
постачає відповідачу теплову енергію
відповідно до умов укладеного
договору.

Щомісячно відповідачу виставлялись до
оплати рахунки за спожиту теплову
енергію згідно затверджених тарифів.
Однак, оплату за спожиту теплову
енергію відповідач здійснює
несвоєчасно та не в повному обсязі.
Станом на 01.09.2014 р. заборгованість
відповідача за спожиту теплову енергію
за період з 01.06.2014 р. по 01.09.2014 р.
становить 26 358,43 грн.

В зв'язку з простроченням виконання
грошового зобов'язання, позивач
нарахував відповідачу 321,31 грн. -
інфляційних втрат, 93,21 грн. - 3 % річних,
773,93 грн. - пені.

Представник позивача в судовому
засіданні подав заяву про зменшення
розміру позовних вимог, в якій просить
суд стягнути з відповідача 26 358,43 грн. -
заборгованості, 321,31 грн. - інфляційних
втрат, 93,21 грн. - 3% річних, 760,64 грн. - пені,
а всього - 27 533,59 грн.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач
вправі до прийняття рішення по
справі збільшити розмір позовних вимог
за умови дотримання встановленого
порядку досудового врегулювання спору
у випадках, передбачених статтею 5
цього Кодексу в цій частині,
відмовитись від позову або зменшити
розмір позовних вимог.

Подана позивачем заява про зменшення
розміру позовних вимог не суперечить
діючому законодавству, не порушує
охоронювані законом права, свободи та
інтереси інших осіб та підписана
уповноваженою особою (представником
МКП "Хмельницьктеплокомуненерго"
Прокоповою Т.В.), тому судом
приймається.

Таким чином, предметом спору по справі
є стягнення 27 533,59 грн., в тому числі 26
358,43 грн. - основний борг, 321,31 грн. -
інфляційні втрати, 93,21 грн. - 3 % річних,
760,64 грн. - пеня.

Представник позивача позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, вважає їх
правомірними та обґрунтованими.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки не повідомив, письмового
відзиву на позов не подав.

Відповідно до ст. 64 ГПК України із
змінами, внесеними згідно Закону
України "Про судоустрій та статус
суддів" від 07.07.2010р. №2453-VІ, які вступили
в дію 30.07.2010р., ухвали надсилаються
сторонам за адресою місцезнаходження
(місця проживання) сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців. У
разі відсутності сторін за такою
адресою, вважається, що ухвала вручена
їм належним чином. Аналогічна позиція
викладена в п.п. 3.9.1. Постанови Пленуму
ВГСУ №18 від 26.12.11р. "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції".

Ухвали суду від 03.10.2014р., 20.10.2014р. та
17.11.2014р. надсилались відповідачу за
адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців. Таким чином,
відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, проте, повноважних
представників в судове засідання не
направив, відзиву на позовну заяву та
письмових пояснень по суті позовних
вимог не подав.

Тому суд приходить до висновку про
можливість розгляду справи за наявними
в ній матеріалами відповідно до ст. 75
ГПК України.

Судом під час розгляду матеріалів
справи встановлено наступне:

20.02.2007 року між Міським комунальним
підприємством
"Хмельницьктеплокомуненерго" (далі -
енергопостачальна організація) та
Приватним малим підприємством "Макс"
(далі - споживач) було укладено договір
№ 1364/543 про постачання теплової
енергії, відповідно до п.1 якого
енергопостачальна організація бере на
себе зобов'язання постачати
споживачеві теплову енергію в
потрібних йому обсягах, а споживач
зобов'язується оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
тарифами (цінами) в терміни,
передбачені цим договором.

Кількість і обсяги теплової енергії
визначаються в Додатку №1 до договору,
який є невід'ємною частиною договору і
поновлюється в залежності від зміни
характеристики тепловикористовуючого
об'єкта, виробничої діяльності
споживача тощо (п. 2.1 договору).

Згідно п. 6.1 договору розрахунок за
теплову енергію, що споживається
проводиться в грошовій формі
відповідно до встановлених тарифів.
Розрахунковим періодом є календарний
місяць (п. 6.2 договору).

Відповідно до п. 6.3 договору оплата
використаної теплової енергії
здійснюється споживачем наступним
чином:

- попередня оплата в розмірі 50%
розрахункової місячної норми теплової
енергії до 15 числа поточного
(розрахункового місяця);

- остаточні розрахунки проводяться до 10
числа, наступного за розрахунковим.

Пунктом 7.2.3 договору передбачена
відповідальність споживача за
несвоєчасне виконання розрахунків за
теплову енергію у вигляді пені в
розмірі 0,5% належної до сплати суми за
кожен день прострочення.

Згідно п. 10.1 договору він набуває
чинності з 20 лютого 2007 року та діє до 20
лютого 2008 року. Договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії про його припинення не буде
письмово заявлено однією із сторін
(п.10.4 договору).

Договір підписано представниками
сторін та скріплено їх печатками.

Заяв про припинення дії договору №
1364/543 від 20.02.2007р. або зміни його умов не
надходило.

Згідно додатку № 1 до договору та акту
обстеження опалювальної площі від
20.02.2007р. загальна опалювальна площа
споживача становить 1415 кв.м.

Постановою Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України №103 від 30.09.2011р. встановлено МКП
"Хмельницьктеплокомуненерго" тарифи на
теплову енергію для потреб інших
споживачів в розмірі 705,76 грн. за 1 Гкал
(без ПДВ). Постанова набирає чинності з 1
жовтня 2011 року. Рішенням виконавчого
комітету Хмельницької міської ради
№1053 від 13.10.2011 р. позивачу встановлено
тарифи за послуги з опалення 1 кв.м.
загальної площі в місяць протягом року
при річній нормі 0,189 Гкал в розмірі 13,34
грн.

Відповідно до постанови Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних послуг
№ 477 від 31.12.2013р., рішення виконавчого
комітету Хмельницької міської ради №29
від 23.01.2014р. позивачу встановлено
тарифи на виробництво,
транспортування, постачання теплової
енергії, централізоване опалення та
підігрів води для бюджетних установ та
інших споживачів (крім населення)
згідно додатків 1, 2, в тому тариф за
послуги з опалення 1 кв.м. загальної
площі в місяць протягом року при річній
нормі 0,189 Гкал в розмірі 12,59 грн.

На виконання своїх договірних
зобов'язань, позивач постачав
відповідачу теплову енергію згідно
затверджених тарифів, що
підтверджується рахунками № 543 від
01.08.2014р. на суму 15510,88 грн., від 02.07.2014р. на
суму 15510,88 грн., від 03.06.2014р. на суму 16434,88
грн.

Оплату за спожиту теплову енергію
відповідач здійснював несвоєчасно та
не в повному обсязі. Станом на 01.09.2014 р.
заборгованість відповідача за спожиту
теплову енергію за період з 01.06.2014 р. по
01.09.2014 р. становить 26 358,43 грн.

В зв'язку з неналежним виконанням
відповідачем своїх зобов'язань згідно
договору, позивач нарахував
відповідачу 321,31 грн. - інфляційних
втрат, 93,21 грн. - 3 % річних, 760,64 грн. - пені.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в
сукупності, судом приймається до уваги
наступне:

Згідно з абз.2 ч.1 ст.175 Господарського
кодексу України майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174
ГК України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод,
не передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, між
сторонами виникли правовідносини, яким
притаманні ознаки, що характеризують
цивільні відносини, які виникають з
договорів надання послуг. Так,
відповідно до умов договору № 1364/543 про
постачання теплової енергії від
20.02.2007р. позивач надав відповідачу
послуги з теплопостачання, а
відповідач зобов'язувався оплатити
такі послуги у встановлені договором
терміни. Факт надання послуг
підтверджується поданими в матеріали
справи рахунками № 543 від 01.08.2014р. на
суму 15510,88 грн., від 02.07.2014р. на суму 15510,88
грн., від 03.06.2014р. на суму 16434,88 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо
у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про
теплопостачання" споживач повинен
щомісячно здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію

Приписами ст. 629 ЦК України визначено,
що договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Згідно п. 6.3 договору № 1364/543 від 20.02.2007р.
оплата використаної теплової енергії
здійснюється споживачем наступним
чином:

- попередня оплата в розмірі 50%
розрахункової місячної норми теплової
енергії до 15 числа поточного
(розрахункового місяця);

- остаточні розрахунки проводяться до 10
числа, наступного за розрахунковим.

Судом встановлено, що відповідач
своєчасно та в повному обсязі свої
договірні зобов'язання щодо оплати
наданих послуг з теплопостачання не
виконав, утворивши заборгованість за
спожиту теплову енергію в сумі 26 358,43
грн.

Згідно ст.193 ГК України та ст.ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.
Одностороння відмова від зобов'язання
або зміна його умов не допускається.

Невиконання зобов'язання або виконання
з порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання)
стаття 610 ЦК України визначає як
порушення зобов'язання.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідачем не подано в матеріали
справи доказів на підтвердження оплати
суми заборгованості, що є предметом
спору. Тому позовні вимоги в частині
стягнення 26 358,43 грн. боргу заявлені
правомірно, є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України
передбачено, якщо предметом неустойки
є грошова сума, її розмір
встановлюється договором або актом
цивільного законодавства.

Сторонами в п. 7.2.3 договору передбачена
відповідальність споживача за
несвоєчасне виконання розрахунків за
теплову енергію у вигляді пені в
розмірі 0,5% належної до сплати суми за
кожен день прострочення.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань" №
543/96-ВР від 22.11.1996р. платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочку
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.
Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

В зв'язку із несвоєчасною сплатою
отриманих послуг, позивач просить
стягнути з відповідача пеню в сумі 760,64
грн. за період з 10.07.2014р. по 01.09.2014р.
згідно поданого розрахунку. При
проведенні розрахунку позивачем
враховані положення ст. 3 Закону
України "Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань".

Проаналізувавши поданий позивачем
розрахунок, суд вважає, що позивачем
правомірно в межах можливих нарахувань
заявлено до стягнення 760,64 грн. пені.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3 %
річних в розмірі 93,21 грн. за період з
10.07.2014р. по 01.09.2014р. та інфляційні втрати
в сумі 321,31 грн. за липень-серпень 2014р.

Згідно поданого розрахунку позивач
здійснив інфляційні нарахування в тому
числі і на суму заборгованості за
період, що становить менше одного
місяця (липень 2014 року), оскільки
заборгованість виникла лише з 10 липня
2014 року.

Судом враховується, що індекс інфляції
- це показник, що характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, які купуються населенням для
невиробничого споживання, і його
найменший період визначення складає
місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу
інфляції визначається виходячи з суми
боргу, що існувала на останній день
місяця, в якому платіж мав бути
здійснений, помноженої на індекс
інфляції, визначений названою
Державною службою, за період
прострочення починаючи з місяця,
наступного за місяцем, у якому мав бути
здійснений платіж, і за будь-який
місяць (місяці), у якому (яких) мала
місце інфляція. При цьому в розрахунок
мають включатися й періоди часу, в які
індекс інфляції становив менше одиниці
(тобто мала місце дефляція) (п.3.2
постанови Пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013р.
"Про деякі питання практики
застосування законодавства про
відповідальність за порушення
грошових зобов'язань").

Зважаючи на викладене, судом проведено
перерахунок та встановлено, що
позивачем правомірно заявлено до
стягнення лише 131,48 грн. інфляційних
втрат. У стягненні 189,83 грн. інфляційних
втрат слід відмовити, оскільки період
їх нарахування складає менше одного
місяця.

Проаналізувавши розрахунок 3 % річних,
суд приходить до висновку, що позивачем
правомірно заявлено до стягнення 93,21
грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню у сумі 27 343,76 грн., з яких 26
358,43 грн. - заборгованість, 131,48 грн. -
інфляційні втрати, 93,21 грн. - 3 % річних,
760,64 грн. - пеня.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати по
оплаті судового збору покладаються на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115,
116 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Міського комунального
підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго"
м.Хмельницький до Приватного малого
підприємства "Макс" м. Хмельницький про
стягнення 27533,59 грн. заборгованості
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного малого
підприємства "Макс" (м. Хмельницький,
вул.Зарічанська, 14/5, код 14157107) на
користь Міського комунального
підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго"
(м.Хмельницький, вул.Пересипкіна, 5, код
03356571) 26 358,43 грн. (двадцять шість тисяч
триста п'ятдесят вісім гривень 43 коп.)
заборгованості, 131,48 грн. (сто тридцять
одна гривня 48 коп.) інфляційних втрат,
93,21 грн. (дев'яносто три гривні 21 коп.) 3 %
річних, 760,64 грн. (сімсот шістдесят
гривень 64 коп.) пені, 1 814,40 грн. (одна
тисяча вісімсот чотирнадцять гривень 40
коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

У стягненні 189,83 грн. інфляційних втрат
відмовити.

Повне рішення складено 05.12.2014р.

Суддя
Л.О. Субботіна

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (м. Хмельницький, вул.
Пересипкіна, 5),

3 - відповідачу (м. Хмельницький,
вул. Зарічанська, буд. 14/5) - простим.