КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р. Справа№ 910/16560/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання:
Товстенку О.Ю.,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Шоколадниця -
Україна"

на рішення господарського суду міста
Києва від 03.09.2014р.

у справі № 910/16560/14 (суддя Прокопенко
Л.В.)

за позовом Антимонопольного комітету
України

до Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Шоколадниця -
Україна"

про стягнення 40 000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України (далі -
позивач) звернувся в господарський суд
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
,,Шоколадниця - Україна" (далі -
відповідач) про стягнення 40 000,00 грн.
штрафу та пені.

Рішенням господарського суду міста
Києва від 03.09.2014р. у справі № 910/16560/14
позов задоволено повністю. Стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю ,,Шоколадниця -
Україна" штраф у розмірі 20 000,00 грн. та
пеню у розмірі 20 000,00 грн. і зараховано
зазначені суми в дохід загального
фонду Державного бюджету України.
Також з відповідача до Державного
бюджету України стягнуто судовий збір
у розмірі 1 827,00 грн.

Мотивуючи зазначене рішення, суд
першої інстанції, пославшись на
встановлені ним обставини щодо
невиконання відповідачем рішення
Антимонопольного комітету України від
04.06.2013р. № 465-р ,,Про порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції та накладення штрафу",
положення ГК України та Закону України
,,Про захист економічної конкуренції",
дійшов висновку про обґрунтованість
позовних вимог у даній справі та
наявність правових підстав для їх
задоволення.

Не погодившись із зазначеним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, у
якій просить рішення господарського
суду міста Києва від 03.09.2014р. у справі №
910/16560/14 скасувати, прийняти нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити. В обґрунтування доводів
апеляційної скарги скаржник зазначає,
що він не погоджується з прийнятим
рішенням, оскільки воно не відповідає
обставинам справи. Зокрема, на думку
скаржника, позивачем безпідставно та
необґрунтовано винесено рішення про
порушення відповідачем п. 14 ст. 50 Закону
України ,,Про захист економічної
конкуренції" і притягнення відповідача
до відповідальності у вигляді штрафу
та незаконно нараховано пеню за
порушення, якого відповідач не скоював,
що, в свою чергу, порушує його права та
охоронювані законом інтереси.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач
вказує на її необґрунтованість та
просить залишити рішення суду першої
інстанції без змін.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.11.2014р.
прийнято апеляційну скаргу до
провадження та призначено розгляд
скарги у справі на 25.11.2014р.

В судовому засіданні 25.11.2014р.
представник позивача заперечив проти
доводів апеляційної скарги,
представник відповідача не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив,
про час та місце розгляду скарги
повідомлений своєчасно та належним
чином ухвалою суду від 03.11.2014р., про що
свідчать повідомлення про вручення
поштового відправлення № 947.

Згідно із п. 3.9.2 постанови № 18 від
26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського
суду України ,,Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Заяв про відкладення розгляду справи
від відповідача не надходило, у зв'язку
з цим колегія суддів, враховуючи його
належне повідомлення про час та місце
розгляду скарги, вважає за можливе
здійснювати апеляційний перегляд за
наявними матеріалами справи.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Частиною 2 статті 101
ГПК України передбачено, що
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
та перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали апеляційної
скарги, дослідивши наявні докази у
справі, заслухавши пояснення
представника позивача, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Антимонопольного комітету
України від 04.06.2013р. № 465-р ,,Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" визнано, що ТОВ ,,Шоколадниця -
Україна" вчинило порушення,
передбачене пунктом 14 статті 50 Закону
України ,,Про захист економічної
конкуренції", у вигляді подання
інформації в неповному обсязі
Антимонопольному комітету України на
вимогу державного уповноваженого
Антимонопольного комітету України від
29.09.2011 № 242-29/03-8696 у встановлений ним
строк. Пунктом 2 даного рішення за
вказане порушення на ТОВ ,,Шоколадниця -
Україна" накладено штраф у розмірі 20
000,00 грн. Штраф підлягає сплаті у
двомісячний строк з дня одержання
рішення.

Листом № 300-29/12-5826 від 10.06.2013р. копію
рішення Антимонопольного комітету від
04.06.2013р № 465-р надіслано відповідачу,
яке було ним отримане 13.06.2013р., про що
свідчить повідомлення про вручення
поштового відправлення, наявне в
матеріалах справи.

Відповідач не погодився із вказаним
рішенням та звернувся до
господарського суду м. Києва з позовом
до Антимонопольного комітету України
про визнання недійсним рішення № 465-р
від 04.06.2013р.

Рішенням господарського суду м. Києва
від 14.10.2013р. у справі № 910/15832/13 у
задоволенні позовних вимог Товариства
з обмеженою відповідальністю
,,Шоколадниця - Україна" до
Антимонопольного комітету України про
визнання недійсним рішення № 465-р від
04.06.2013р. - відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 28.01.2014р. у
справі № 910/15832/13 рішення
господарського суду м. Києва від
14.10.2013р. залишено без змін.

Листом № 300-20-3/04-6274 від 10.07.2014р. позивач
запропонував відповідачу сплатити
штраф та пеню у добровільному порядку,
або надати належні докази своєчасної
оплати штрафу. Отримання відповідачем
даного листа 14.07.2014р. підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Як зазначає позивач, відповідач не
сплатив штраф в розмірі 20 000,00 грн.,
накладений рішенням Антимонопольного
комітету, та пеню за прострочення
сплати штрафу в розмірі 20 000,00 грн.,
нараховану у відповідності до вимог ст.
56 Закону України ,,Про захист
економічної конкуренції".

Суд першої інстанції повністю
задовольнив позовні вимоги.

Колегія суддів, з огляду на встановлені
у даній справі обставини та наявні у
справі докази, погоджується з таким
рішенням суду першої інстанції з
огляду на таке.

Як зазначалось вище, рішенням
Антимонопольного комітету України від
04.06.2013р. № 465-р на відповідача накладено
штраф у розмірі 20 000,00 грн. за вчинення
порушення, передбаченого п. 14 ст. 50
Закону України ,,Про захист економічної
конкуренції".

Положеннями ч. 2, 3 ст. 56 Закону України
,,Про захист економічної конкуренції"
(далі - Закон) закріплено, що рішення та
розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень є
обов'язковими до виконання. Особа, на
яку накладено штраф за рішенням органу
Антимонопольного комітету України,
сплачує його у двомісячний строк з дня
одержання рішення про накладення
штрафу.

Зазначене рішення Антимонопольного
комітету № 465-р від 04.06.2013р. в судовому
порядку не скасовано та набрало
законної сили і підлягає обов'язковому
виконанню.

За змістом ч. 8 ст. 56 Закону протягом
п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт
господарювання зобов'язаний надіслати
відповідно до Антимонопольного
комітету України або його
територіального відділення документи,
що підтверджують сплату штрафу.

Рішення відповідачем отримано 13.06.2013р.,
про що свідчить повідомлення про
вручення поштового відправлення, отже
строк сплати штрафу закінчився 13.08.2013р.,
однак, доказів сплати штрафу в розмірі
20 000,00 грн. матеріали справи не містять
та таких доказів не надано й суду
апеляційної інстанції.

Не отримавши доказів сплати штрафу
відповідачем, позивачем, відповідно до
ч. 5 ст. 56 Закону нараховано пеню в
розмірі 1,5 % від суми штрафу за кожен
день прострочення сплати штрафу, яка
становить 20 000,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону за кожний
день прострочення сплати штрафу
стягується пеня у розмірі півтора
відсотка від суми штрафу. Розмір пені
не може перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу Антимонопольного комітету
України. Нарахування пені припиняється
з дня прийняття господарським судом
рішення про стягнення відповідного
штрафу. Нарахування пені зупиняється
на час розгляду чи перегляду
господарським судом справи про
визнання недійсним рішення органу
Антимонопольного комітету України про
накладення штрафу.

Період нарахування пені зупинявся під
час розгляду справи у судах першої та
апеляційної інстанції, та
нараховувався за період з 14.08.2013р. по
15.08.2013р.; з 15.10.2013р. по 15.12.2013р.; 3 29.01.2014р.
01.08.2014р. За розрахунком позивача, станом
на 01.08.2014р. загальна сума нарахованої
пені становить 67 500,00 грн.

Враховуючи ч.5 ст. 56 Закону, розмір
нарахованої пені не може перевищувати
розмір штрафу, тому сума пені становить
20 000,00 грн.

Відповідно до ч.7 ст. 56 Закону у разі
несплати штрафу у строки, передбачені
рішенням, та пені органи
Антимонопольного комітету України
стягують штраф та пеню в судовому
порядку.

З огляду на викладене, враховуючи
відсутність доказів сплати штрафу,
колегія суддів вважає вірним висновок
суду першої інстанції про задоволення
позовних вимог та стягнення з
відповідача штрафу в розмірі 20 000,00 грн.
та пені в розмірі 20 000,00 грн.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної
скарги, відповідач зазначає про
безпідставність та необґрунтованість
рішення Антимонопольного комітету №
465-р про порушення п. 14 ст. 50 Закону
України ,,Про захист економічної
конкуренції" і притягнення його до
відповідальності у вигляді штрафу та
незаконне нарахування пені за
порушення, якого він не скоював.

Колегія суддів зазначає, що питання
правомірності рішення
Антимонопольного комітету № 465-р від
04.06.2013р. розглянуто в судовому порядку у
справі № 910/15832/13, а тому не може бути
предметом розгляду в даній справі, та, в
порядку ст.35 ГПК України не потребує
доказування.

Відповідно до ч. 1 статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
При цьому, господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи, як встановлено статтею 34
ГПК України. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апеляційної скарги не є
обґрунтованими з підстав наведених
вище, а тому колегією суддів
відхиляються. У зв'язку з цим
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення
господарського суду м. Києва від
03.09.2014р. у справі № 910/16560/14 відповідає
обставинам справи, є законним та
обґрунтованим, а тому не підлягає зміні
або скасуванню з підстав, передбачених
ст. 104 ГПК України.

Судові витрати зі сплати судового
збору за подання апеляційної скарги
відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
,,Шоколадниця-Україна" - залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду міста Києва від 03.09.2014р. у справі №
910/16560/14 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Головуючий суддя
В.Г. Суховий

Судді
Г.А. Жук

А.О. Мальченко

Повний текст складено та підписано
28.11.2014р.