м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23850/14 02.12.14Суддя Мудрий С.М.,
розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування "

до приватного акціонерного
товариства "Українська транспортна
страхова компанія"

про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 21 317,40 грн.

Представники:

від позивача: Башинський В.Ю. -
представник за довіреністю № 3365/18 від
23.12.2014 року;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "АХА Страхування" до
приватного акціонерного товариства
"Українська транспортна страхова
компанія" про відшкодування шкоди в
порядку регресу в розмірі 21 317,40 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 12 грудня 2013 року між
приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "АХА Страхування" та
Ринковим Едуардом Владиславовичем
укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
326835Га/13дп, за яким застраховано
автомобіль марки Кіа, д.н. АЕ5265НК.

24.01.2014 року в м. Дніпропетровськ сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Кіа, д.н. АЕ5265НК під
керуванням власника Ринкового Едуарда
Владиславовича та автомобіля марки
Volkswagen, д.н. АЕ5769АС, під керуванням
Марцинкова В'ячеслава Юрійовича.

Постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 27.02.2014 року
Марцинкова В'ячеслава Юрійовича
визнано винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика
з заявою про виплату страхового
відшкодування.

На виконання вимог договору страховик
виплатив страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 21 317,40 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 90280 від 14.02.2014 року на суму 21 317,40 грн.

Транспортний засіб марки Volkswagen, д.н.
АЕ5769АС на момент ДТП застраховано у
приватному акціонерному товаристві
"Українська транспортна страхова
компанія" поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальність власників наземних
транспортних засобів № АС/4456457.

Так, до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди.

Для досудового врегулювання спору
позивач звернувся до відповідача із
претензією на суму 21 317,40 грн. вих. №
ЛВ3680 від 25.06.2014 року, отримана останнім
№ 09.07.2014 року.

Проте відповідач вимоги не виконав.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 03.11.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
18.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 18.11.2014 року розгляд справи
відкладено на 02.12.2014 року.

18.11.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва відповідач подав відзив на
позовну заяву, відповідно до якого
просив суд відмовити в задоволенні
позовних заяв.

25.11.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду міста
Києва позивач подав документи на
виконання вимог ухвали суду від 12.11.2014.

В судове засіданні 02.12.2014 року
представник відповідача не з'явився,
вимоги ухвали суду не виконав, хоча про
час та дату судового засідання
повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення поштового
відправлення № 015.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав, просив суд задовольнити
позов.

Заслухавши пояснення представника
позивача дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні дані, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд вважає, що позовні вимоги
позивача підлягають задоволенню.

12 грудня 2013 року між приватним
акціонерним товариством "Страхова
компанія "АХА Страхування" та Ринковим
Едуардом Владиславовичем укладено
договір добровільного страхування
наземного транспорту № 326835Га/13дп, за
яким застраховано автомобіль марки
Кіа, д.н. АЕ5265НК.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України
«Про страхування», договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

Довідкою № 9339848 про
дорожньо-транспортну пригоду
встановлено, що 24.01.2014 року в м.
Дніпропетровськ сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки Кіа, д.н. АЕ5265НК, під
керуванням власника Ринкового Едуарда
Владиславовича та автомобіля марки
Volkswagen, д.н. АЕ5769АС, під керуванням
Марцинкова В'ячеслава Юрійовича.

Постановою Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська № 200/1958/14-п від
27.02.2014 року Марцинкова В'ячеслава
Юрійовича визнано винним у вчинені
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика
з заявою про виплату страхового
відшкодування.

З калькуляції дефектів (ремонт) № 1.001.14.0
від 30.01.2014 року видно, що вартість
ремонту становить 22 285,44 грн.

Відповідно до рахунку на оплату № 345
від 30.01.2014 року вартість запчастин та
наданих послуг становить 22 285,00 грн.

Страховик склав страховий акт №
1.001.14.01179/VESKO4471 від 13 лютого 2014 року та
розрахунок суми страхового
відшкодування, відповідно до яких сума
страхового відшкодування становить 21
317,40 грн.

На виконання вимог договору страховик
виплатив страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 21 317,40 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 90280 від 14.02.2014 року на суму 21 317,40 грн.

Згідно статті 20 Закону України «Про
страхування», страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про
страхування» визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачає, що
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду.

Транспортний засіб марки Volkswagen, д.н.
АЕ5769АС на момент ДТП застраховано у
приватному акціонерному товаристві
"Українська транспортна страхова
компанія" поліс обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальність власників наземних
транспортних засобів № АС/4456457.

Так, до приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" у порядку регресу
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Для досудового врегулювання спору
позивач звернувся до відповідача із
претензією на суму 21 317,40 грн. вих. №
ЛВ3680 від 25.06.2014 року, отримана останнім
№ 09.07.2014 року, що підтверджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення № 034.

Проте відповідач вимоги не виконав.

У відзиві вх. № б/н без дати відповідач
зазначає, що заперечує заявленим
позовним вимогам, оскільки, позивачем
не наданого жодного доказу оціненої
шкоди, завданої під час
дорожньо-транспортної пригоди
власнику автомобіля Кіа, д.н. АЕ5265НК.

Відповідно до статті 37 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", відповідач повинен був
здійснити страхову виплату протягом
місяця з дня отримання відповідних
документів. Означений обов'язок
відповідач не виконав.

Відповідно до абзацу 2 пункту 36.2 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», страховик має право
здійснювати виплати без проведення
експертизи (у тому числі шляхом
перерахування коштів особам, які
надають послуги з ремонту пошкодженого
майна), якщо за результатами
проведеного ним огляду пошкодженого
майна страховик і потерпілий досягли
згоди про розмір та спосіб здійснення
страхового відшкодування і не
наполягають на проведенні оцінки,
експертизи пошкодженого майна.

Законом України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", обов'язок
проведення дослідження експерта чи
аварійного комісара покладено саме на
відповідача, а до позивача від
потерпілої особи перейшло лише право (а
не обов'язок) на проведення відповідних
досліджень.

Статтею 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Отже, законодавчо встановлена вимога
проведення оцінки майна (визначення
розміру шкоди) зумовлена тим фактом, що
лише фахівець з відповідною
кваліфікацією, на підставі отриманого
в установленому законодавством
України порядку свідоцтва, з
необхідним рівнем освіти, на підставі
розроблених законодавчих стандартів,
нормативів та з використанням
спеціальних знань, рекомендацій - в
праві визначати характер, обсяг
пошкоджень та необхідні дії по їх
усуненню, надати відповідь стосовно
розміру заподіяної шкоди, визначати
наявність причинно-наслідкового
зв'язку між ДТП та його наслідками.

За таких обставин, суд не приймає до
уваги доводи щодо не встановлення
вартості матеріального збитку,
викладені у відзиві на позов, оскільки,
мова у ньому йде про порушення правових
норм, обов'язок виконання яких Законом
покладено саме на відповідача у справі.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Оскільки, відповідач не довів факт
того, що шкоду транспортному засобу
марки Кіа, д.н. АЕ5265НК, було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
водія, та не надав доказів сплати
відшкодування заподіяної шкоди на
користь власника зазначеного
автомобіля, тому позовні вимоги
позивача визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно до ч. 5 статті 49 ГПК України
судовий збір покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного
товариства "Українська транспортна
страхова компанія" (01033, м. Київ, вул.
Саксаганського, 77, ) на
користь приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія "АХА
Страхування" (04070, вул. Іллінська, 8, ) страхове відшкодування в
розмірі 21 317 (двадцять одна тисяча
триста сімнадцять) грн. 40 коп., судовий
збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
08.12.2014 року.

Суддя

С.М.Мудрий