ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.12.14р. Справа № 910/24506/14

Суддя Кармазіна Л.П. , розглянувши
матеріали

за позовом дочірнього підприємства
"ГОСПОДАРНИК ПЛЮС", м. Ірпінь, Київська
область

до відповідача-1 приватного
акціонерного товариства "ФУРШЕТ", м.
Київ

відповідача-2 товариства з обмеженою
відповідальністю "Господарник", м. Київ

відповідача-3 товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні
ініціативи", м. Бровари

Третя особа 1: відділ примусового
виконання рішення управління
державної служби головного управління
юстиції у Дніпропетровській області, м.
Дніпропетровськ

Третя особа 2: державна виконавча
служба України відділ примусового
виконання рішень, м. Київ

про виключення майна з Акту опису та
арешту майна та звільнення
арештованого майна з під арешту

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство "ГОСПОДАРНИК
ПЛЮС" звернулось до господарського
суду міста Києва з позовною заявою до
відповідача-1 приватного акціонерного
товариства "ФУРШЕТ", відповідача-2
товариства з обмеженою
відповідальністю "Господарник" та
відповідача-3 товариства з обмеженою
відповідальністю "Кредитні ініціативи"
за участю третьої особи-1 відділу
примусового виконання рішення
управління державної служби головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області та третьої
особи-2 державної виконавчої служби
України відділу примусового виконання
рішень про виключення майна з Акту
опису та арешту майна та звільнення
арештованого майна з під арешту.

Супровідним листом від 27.11.2014р. на
виконання ухвали господарського суду
міста Києва від 10.11.2014р., матеріали
зазначеного позову направлені за
виключною підсудністю до
господарського суду Дніпропетровської
області.

02.12.2014р. автоматизованою системою
розподілу справ, позовна заява
передана для розгляду судді
господарського суду Дніпропетровської
області Кармазіній Л.П.

Дослідивши позовні матеріали, суд
дійшов висновку, що подана позовна
заява не відповідає вимогам розділу
VІІІ ГПК України та підлягає поверненню
з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої
статті 57 Господарського
процесуального кодексу України до
позовної заяви додаються документи,
які підтверджують сплату судового
збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 ГПК України
суддя повертає позовну заяву і додані
до неї документи без розгляду, якщо не
подано доказів сплати судового збору у
встановлених порядку та розмірі.

Як встановлено з поданої позовної
заяви, предметом позову є дві окремі
немайнові вимоги: а саме: виключити
зАкту опису та арешту майна та
звільнити з-під арешту, накладеного
старшим державним виконавцем відділу
примусового виконання рішень
управління державної служби головного
управління юстиції у
Дніпропетровській області Саване С.М.,
від 15 липня 2014року нерухоме майно, що
належить дочірньому підприємству
"ГОСПОДАРНИК ПЛЮС", яке розташоване за
адресою: Дніпропетровська область, м.
Дніпропетровськ, вул. Калинова, буд.3
(АНД, Індустріальний р-ни), загальною
площею 7427,2 кв.м., реєстраційний номер
якого 1.

Відповідно до п.п.2.11. п.2 Постанови
Вищого господарського суду України № 7
від 21.02.2013 "Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України", якщо в
позовній заяві об'єднано дві або більше
вимог немайнового характеру,
пов'язаних між собою підставами
виникнення або поданими доказами,
судовий збір сплачується окремо з
кожної з таких вимог.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про
судовий збір" (далі - Закон) встановлено,
що судовий збір справляється у
відповідному розмірі від мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі,
встановленої законом на 1 січня
календарного року, в якому відповідна
заява або скарга подається до суду, - у
відсотковому співвідношенні до ціни
позову та у фіксованому розмірі.
Відповідно до п.п. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону за
подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
ставка судового збору становить 1
розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про
Державний бюджет України на 2014 рік"
мінімальна заробітна плата з 1 грудня
2013 року становить 1 218 грн.

Таким чином, за розгляд кожної із
зазначених немайнових вимог має бути
сплачений судовий збір у розмірі 1218,00
грн., згідно п.п.2 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ "Про
судовий збір", а усього на загальну суму
2436,00 грн.

Позивачем надано до позовної заяви
оригінал квитанції №QS22742109 від 23.09.14р.
про сплату судового збору в сумі 1218,00
грн., тобто в меншому розмірі ніж
належить за розгляд зазначених
позовних вимог.

Таким чином, позивачем не надано
доказів сплати судового збору у
встановленому порядку, що є порушенням
вимог чинного законодавства та тягне
за собою наслідки передбачені п.4 ч.1
ст.63 ГПК України.

Крім того, суд звертає увагу позивача,
що відповідно до ст. 60 Закону України
"Про виконавче провадження" особа, яка
вважає що майно на яке накладено арешт,
належить їй, а не боржникові,може
звернутись до суду з позовом про
визнання права власності на майно і про
зняття з нього арешту.

Враховуючи вищевикладене, позовна
заява та додані до неї документи
підлягають поверненню без розгляду.

Керуючись п.4 ч.1 ст.63, ст.86
Господарського процесуального кодексу
України, суд-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї
документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею
до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущеного
порушення.

Додаток: - позовна заява з доданими до
неї матеріалами на 66-х аркушах, у тому
числі оригінал квитанції №QS22742109 від
23.09.14р. про сплату судового збору.

Суддя Л.П. Кармазіна