ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р.
Справа № 922/3903/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.,
суддя Шутенко І.А.,

при секретарі - Міракові Г.А.,

за участю представників:

ініціюючого кредитора - ліквідатор
Капустін В.В. ( свідоцтво від 06.02.2013р.
№124)

арбітражного керуючого - Єрьоміна О.Ю.
(свідоцтво від 06.02.2013р. №125),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу ТОВ "Макрокап
Девелопмент Україна" м. Харків, (вх.
№3594Х/2) на ухвалу господарського суду
Харківської області від 16.10.2014р. у
справі № 922/3903/14

за заявою ТОВ "Алель", м. Харків,

до боржника ТОВ "Макрокап Девелопмент
Україна" м. Харків,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області (суддя Усатий В.О.)
від 16.10.2014р. у справі №922/3903/14 порушено
провадження у справі про банкрутство
ТОВ "Макрокап Девелопмент Україна" м.
Харків; з моменту порушення
провадження у справі про банкрутство
ухвалено:

пред'явлення конкурсними та
забезпеченими кредиторами вимог до
боржника та їх задоволення може
відбуватися лише у порядку,
передбаченому цим Законом, та в межах
провадження у справі про банкрутство;

пред'явлення поточними кредиторами
вимог до боржника та їх задоволення
може відбуватися у випадку та порядку,
передбачених цим Законом;

арешт майна боржника чи інші обмеження
боржника щодо розпорядження належним
йому майном можуть бути застосовані
виключно господарським судом у межах
провадження у справі про банкрутство;

корпоративні права засновників
(учасників, акціонерів) боржника
реалізуються з урахуванням обмежень,
встановлених цим Законом;

задоволення вимог засновника
(учасника) боржника - юридичної особи
про виділення частки в майні боржника у
зв'язку з виходом із складу його
учасників забороняється;

рішення про реорганізацію або
ліквідацію юридичної особи - боржника
приймається в порядку, визначеному цим
Законом.

Визнано вимоги ТОВ "Алель" в розмірі
17194165,53 грн. основного боргу.

Введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів, який передбачає зупинення
виконання боржником грошових
зобов'язань і зобов'язань щодо сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), термін виконання яких настав
до дня введення мораторію, і припинення
заходів, спрямованих на забезпечення
виконання цих зобов'язань та
зобов'язань щодо сплати податків і
зборів (обов'язкових платежів),
застосованих до дня введення
мораторію.

Ухвалено, що протягом дії мораторію на
задоволення вимог кредиторів:
забороняється стягнення на підставі
виконавчих та інших документів, що
містять майнові вимоги, у тому числі на
предмет застави, за якими стягнення
здійснюється в судовому або в
позасудовому порядку відповідно до
законодавства, крім випадків
перебування виконавчого провадження
на стадії розподілу стягнутих з
боржника грошових сум (у тому числі
одержаних від продажу майна боржника),
перебування майна на стадії продажу з
моменту оприлюднення інформації про
продаж, а також у разі звернення
стягнення на заставлене майно та
виконання рішень у немайнових спорах;

забороняється виконання вимог, на які
поширюється мораторій;

не нараховується неустойка (штраф,
пеня), не застосовуються інші фінансові
санкції за невиконання чи неналежне
виконання зобов'язань із задоволення
всіх вимог, на які поширюється
мораторій;

зупиняється перебіг позовної давності
на період дії мораторію;

не застосовується індекс інфляції за
весь час прострочення виконання
грошового зобов'язання, три проценти
річних від простроченої суми тощо.

Мораторій на задоволення вимог
кредиторів застосовується до вимог
кредиторів щодо відшкодування збитків,
що виникли через відмову боржника від
виконання правочинів (договорів) у
процедурі санації, у порядку,
передбаченому цим Законом.

Дія мораторію на задоволення вимог
кредиторів не поширюється на вимоги
поточних кредиторів; на виплату
заробітної плати та нарахованих на ці
суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
та інше соціальне страхування;
відшкодування шкоди, заподіяної
здоров'ю та життю громадян; на виплату
авторської винагороди, аліментів, а
також на вимоги за виконавчими
документами немайнового характеру, що
зобов'язують боржника вчинити певні
дії чи утриматися від їх вчинення.

Дія мораторію не поширюється на
задоволення вимог кредиторів у разі
одночасного задоволення вимог
кредиторів у процедурі розпорядження
майном керуючим санацією згідно з
планом санації або ліквідатором у
ліквідаційній процедурі в порядку
черговості, встановленому цим Законом.

Введено процедуру розпорядження
майном боржника - ТОВ "Макрокап
Девелопмент Україна" на строк 115
календарних днів.

Призначено розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Єрьоміну Ольгу Юріївну.

Встановлено арбітражному керуючому
Єрьоміній О.Ю. оплату послуг (грошову
винагороду) за виконання повноважень
розпорядника майна в розмірі двох
мінімальних заробітних плат за кожний
місяць виконання ним повноважень,
шляхом її авансування
заявником-ініціюючим кредитором або за
рахунок коштів, одержаних від продажу
майна (майнових прав) боржника.

Зобоввэ'язано оприлюднити на
офіційному веб-сайті Вищого
господарського суду України
оголошення про порушення справи про
банкрутство ТОВ "Макрокап Девелопмент
Україна", текст якого додається.

Зобов`язано розпорядника майна :

- не пізніше 06.12.2014 р. подати до
господарського суду відомості про
результати розгляду вимог кредиторів,
в порядку п. 5 ст. 23 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
подати письмовий звіт про надіслані
всім кредиторам боржника повідомлення
про результати розгляду їх вимог та
докази їх отримання кредиторами разом
з копіями повідомлень про вручення
поштового відправлення та описів
вкладення в поштове відправлення або
інших документів, що підтверджують
надсилання повідомлення кредиторами;

- не пізніше 06.12.2014 року скласти реєстр
вимог кредиторів та подати його на
затвердження до господарського суду;

- разом з боржником організувати та
забезпечити проведення інвентаризації
майна боржника та визначити його
вартість, провести інвентаризацію
майна боржника не пізніше 16.12.2014р.

Ухвала місцевого господарського суду
мотивована тим, що боржник не
спроможний виконати свої грошові
зобов'язання перед кредитором протягом
трьох місяців після настання
встановленого строку їх сплати.

ТОВ "Макрокап Девелопмент Україна" з
ухвалою місцевого господарського суду
не погодилось та звернулось до
Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду
Харківської області від 16.10.2014р. по
справі №922/3903/14 та прийняти нове
рішення, за яким відмовити в порушенні
провадження у справі про банкрутство
ТОВ "Макрокап Девелопмент Україна".

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт посилається на те, що
кредитором не додано доказів
примусового стягнення заборгованості
в порядку виконавчого провадження, а
також не доведено наявність підстав
для порушення провадження у справі про
банкрутство.

Арбітражний керуючий надав відзив (вх.
10592 від 17.11.2014р.) на апеляційну скаргу, в
якому просить відмовити у задоволенні
апеляційної скарги, а ухвалу
господарського суду Харківської
області від 16.10.2014р. залишити без змін.

У судовому засіданні 03.12.2014р.
представник ініціюючого кредитора
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, вважає її
необґрунтованою, ухвалу місцевого
господарського суду просив залишити
без змін.

Арбітражний керуючий підтримала свою
позицію, викладену у відзиві на
апеляційну скаргу, та просила ухвалу
господарського суду Харківської
області залишити без змін, апеляційну
скаргу - без задоволення.

Колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду не
погоджується з висновками місцевого
господарського суду щодо можливості
порушення справи про банкрутство,
виходячи з наступного.

У вересні 2014 року до господарського
суду Харківської області надійшла
заява про порушення справи про
банкрутство ТОВ «Макрокап Девелопмент
Україна».

В обґрунтування поданої заяви
ініціюючий кредитор посилається на те,
що 03.06.2013р. господарським судом
Харківської області у справі №922/1269/13
винесено рішення, яким стягнуто з ТОВ
«Макрокап Девеломпент Україна» на
користь ТОВ «Алель» 13283317,00 грн.
сплачених як вклад у будівництво за
договором про участь у будівництві № 14
від 16.06.2005 р., 3840881,53 грн. збитків, 69967,00
грн. судового збору (а.с. 12-21).

06.02.2014р. господарським судом
Харківської області видано наказ на
виконання рішення господарського суду
Харківської області від 03.06.2014р. та
постанови Вищого господарського суду
України від 21.01.2014р. (а.с. 22).

01.04.2014 р. відділом примусового
виконання рішень ДВС України відкрито
виконавче провадження по примусовому
виконанню вказаного наказу (а.с. 23).

Як зазначає ініціюючий кредитор,
заборгованість станом на дату подання
заяви про порушення провадження у
справі не погашена.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 16.09.2014р.
прийнято заяву ТОВ «Алель» про
порушення справи про банкрутство до
розгляду; зобов'язано ініціюючого
кредитора у зв'язку з неможливістю
відбору автоматизованою системою
кандидатів арбітражних керуючих через
відсутність кандидатури арбітражного
керуючого, що відповідають запиту
(довідка від 15.09.2014р.)

Як вбачається з матеріалів справи,
підставою звернення ініціюючого
кредитора з заявою про порушення
провадження у справі про банкрутство
боржника у порядку, визначеному ст. 10
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (далі - Закон) є
те, що боржник неспроможний виконати
свої грошові зобов`язання перед
кредитором протягом трьох місяців
після відкриття виконавчого
провадження та безспірний розмір вимог
кредитора становить більш ніж триста
мінімальних розмірів заробітної плати.

Наявність грошових вимог їх розмір та
обставини, що свідчать про їх несплату
боржником ініціюючий кредитор
обгрунтовує вищезазначеними
документами.

Положеннями частини 3 статті 10 Закону
про банкрутство чітко визначено
правові підстави для порушення справи
про банкрутство, а саме: справа про
банкрутство порушується господарським
судом, якщо безспірні вимоги кредитора
(кредиторів) до боржника сукупно
становлять не менше трьохсот
мінімальних розмірів заробітної плати,
які не були задоволені боржником
протягом трьох місяців після
встановленого для їх погашення строку,
якщо інше не передбачено цим Законом.

Зазначена стаття також містить
визначення безспірних вимог
кредиторів, як грошових вимог
кредиторів, підтверджених судовим
рішенням, що набрало законної сили, і
постановою про відкриття виконавчого
провадження, згідно з яким відповідно
до законодавства здійснюється
списання коштів з рахунків боржника.

При цьому частина 1 статті 15 Закону про
банкрутство у якості однієї з підстав
для повернення без розгляду заяви про
порушення справи про банкрутство
передбачає не подання
заявником-кредитором доказів
неспроможності боржника виконати
грошові зобов'язання перед кредиторами
в розмірі, визначеному ч. 3 ст. 10 цього
Закону, протягом трьох місяців після
відкриття виконавчого провадження,
якщо інше не передбачено цим Законом.

Таким чином, частиною 3 ст. 10 та частиною
1 ст. 15 Закону про банкрутство
передбачено, що за загальним правилом
правовими підставами для порушення
справи про банкрутство є наявність у
ініціюючого кредитора безспірних
грошових вимог до боржника, які сукупно
становлять не менше трьохсот
мінімальних розмірів заробітної плати
та не були задоволені боржником
протягом трьох місяців після відкриття
виконавчого провадження.

Як зазначено вище, заява про порушення
даної справи про банкрутство подана
11.09.2014р. Грошові вимоги ініціюючого
кредитора до боржника у загальній сумі
17194165,53 грн. підтверджені судовим
рішенням - рішенням господарського
суду Харківської області від 03.06.2013р. у
справі №922/1269/13 та невиконаної
боржником постанови органу державної
виконавчої служби від 01.04.2014р. про
відкриття виконавчого провадження
виконання зазначеного судового
рішення.

За приписами ч. 2 ст. 16 Закону про
банкрутство, яка регламентує порядок
порушення провадження у справі про
банкрутство, якщо справа порушується
за заявою кредитора, господарський суд
у підготовчому засіданні перевіряє
обґрунтованість його вимог, їх
безспірність, вжиття заходів щодо
примусового стягнення за цими вимогами
в порядку виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про
виконавче провадження» заходами
примусового виконання рішень є
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника; вилучення в
боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; інші
заходи, передбачені рішенням.

Однак, в матеріалах справи відсутні
будь-які докази здійснення будь-яких
заходів по примусовому виконанню
рішення, зокрема звернення стягнення
на грошові кошти підприємства.

Надане ініціюючим кредитором рішення
господарського суду та постанову про
відкриття виконавчого провадження
може підтверджувати безспірність його
грошових вимог до боржника, однак є
недостатнім для підтвердження
обставин неможливості задоволення
боржником протягом трьох місяців з
моменту порушення виконавчого
провадження грошових вимог на суму, що
є більшою трьохсот мінімальних
розмірів заробітної плати.

Доказом неможливості задоволення
вимог ініціюючого кредитора в порядку
примусового виконання судового наказу
є постанова про повернення виконавчого
документу стягувану в порядку ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження». Але, відповідних доказів
ініціюючим кредитором до заяви про
порушення провадження у справі про
банкрутство боржника не додано.

Таким чином, твердження апелянта про
недодані докази примусового стягнення
заборгованості в порядку виконавчого
провадження підтверджуються
матеріалами справи.

У відповідності до ч. 1 п. 4 ст. 15 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом"
заявник-кредитор не подав доказів
неспроможності боржника виконати свої
грошові зобов'язання перед кредиторами
в розмірі, визначеному частиною
третьою статті 10 цього Закону, протягом
трьох місяців після відкриття
виконавчого провадження, якщо інше не
передбачено цим Законом.

З огляду на вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку про
безпідставність заяви ТОВ «Алель» про
порушення провадження у справі про
банкрутство ТОВ «Макрокап Девеломпент
Україна» та не надання доказів
неспроможності боржника виконати свої
грошові зобов'язання.

Щодо призначення розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Єрьоміної О.Ю. колегія суддів зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та п. 2.6 Положення про автоматизовану
систему з відбору кандидатів на
призначення арбітражного керуючого у
справах про банкрутство, яке
затверджене Постановою пленуму Вищого
господарського суду України від 16.01.2013
№ 1, із матеріалів справи вбачається, що
при зверненні до господарського суду
із заявою про порушення провадження у
справі про банкрутство, ініціюючим
кредитором додано до заяви Витяг з
Державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців, в якому
вказано види діяльності ТОВ «Макрокап
Девеломпент Україна»: 68.10 купівля та
продаж власного нерухомого майна, 68.20
надання в оренду й експлуатацію
власного чи орендованого нерухомого
майна; 68.32 управління нерухомим майном
за винагороду або на основі контракту;
41.10 організація будівництва будівель,
41.20 будівництво житлових та нежитлових
будівель (а.с. 32). При цьому основний вид
діяльності відповідно до даного Витягу
є 41.10 організація будівництва будівель
(а.с. 33).

Однак, як вбачається, у запиті на
автоматичне визначення кандидатури
арбітражного керуючого зазначено, що
спеціалізація за видами економічної
діяльності: будівництво; спеціалізація
за формою власності: приватна
власність; спеціалізація за окремими
категоріями СПД: суб'єкт
підприємницької діяльності -
професійні учасники ринку цінних
паперів та інститутів спільного
інвестування.

Тобто, визначення спеціалізації за
окремими категоріями СПД не відповідає
документам доданим до заяви, а саме,
витягу з Державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців, де
зазначені види діяльності.

Окрім того, в довідці щодо неможливості
автоматизованого відбору кандидатури
арбітражного керуючого не вказано, з
яких причин не відбувся
автоматизований відбір кандидатури
арбітражного керуючого.

Колегія суддів апеляційної інстанції
зазначила, що вимоги ст. 114 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" та Положення
про автоматизовану систему з відбору
кандидатів на призначення
арбітражного керуючого у справах про
банкрутство, яке затверджене
Постановою пленуму Вищого
господарського суду України від 16.01.2013
№ 1 не містять заборони на вчинення
повторного запиту з метою усунення
невідповідності даних щодо боржника у
раніше вчиненому електронному запиті
на автоматизований відбір кандидата
арбітражного керуючого.

Оскільки у первісному запиті на
визначення кандидатури розпорядника
майна боржника у справі судом першої
інстанції було помилково внесено
невірну інформацію для визначення
спеціалізації арбітражного керуючого,
а спеціалізація боржника за окремими
категоріями суб'єкта підприємницької
діяльності має вирішальне значення для
правильного визначення кандидатури
арбітражного керуючого на виконання
повноважень розпорядника майна
боржника, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що місцевий
господарський суд з метою забезпечення
повноти та достовірності даних для
автоматизованого відбору арбітражного
керуючого мав вчинити повторний запит
на автоматизоване визначення
розпорядника майна боржника.

Таким чином, доводи, викладені в
апеляційній скарзі, знайшли своє
підтвердження в матеріалах справи,
отже, вона підлягає задоволенню.

За таких обставин оскаржувана ухвала
господарського суду першої інстанції
про порушення провадження у справі про
банкрутство підлягає скасуванню, як
така, що не відповідає приписам чинного
законодавства, а провадження у справі -
припиненню, як передчасно порушене,
відповідно до пп. 1-1 п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК
України.

Згідно ч. 1 ст. 104 Господарського
процесуального кодексу України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого господарського суду
є: 1) неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи; 2)
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які місцевий
господарський суд визнав
встановленими; 3) невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи; 4) порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного, колегія
суддів Харківського апеляційного
господарського суду вважає, що
апеляційна скарга боржника - ТОВ
«Макрокап Девеломпент Україна»
підлягає задоволенню, ухвала
господарського суду Харківської
області від 16.10.2014р. по справі №922/3903/14
підлягає скасуванню, провадження у
справі припиненню.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 3 ч. 1 ст. 103, ст.ст.
104, 105, 106 Господарського процесуального
кодексу України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Макрокап
Девелопмент Україна" м. Харків,
задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду
Харківської області від 16.10.2014р. у
справі № 922/3903/14 скасувати.

Провадження у справі №922/3903/14
припинити.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 04.12.2014
р.

Головуючий суддя
Л.М. Здоровко

Суддя
О.В. Плахов

Суддя
І.А. Шутенко