ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.12.14р. Справа № 904/7879/14За позовом
приватного підприємства
"ТРАНС-ЕКСПРЕС", м. Херсон

до приватного підприємства фірми
"ТОРГСЕРВІСБУД", м. Павлоград,
Дніпропетровська область

про стягнення 87 573,79 грн.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - Щербакова Т.В.,
представник, дов. № 3 від 01.10.2014 року

від відповідача - представник не
з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "ТРАНС-ЕКСПРЕС"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
приватного підприємства
"ТОРГСЕРВІСБУД" про стягнення 87 573,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням відповідачем умов договору
про перевезення вантажів та
транспортно-експедиційне
обслуговування №6 від 06.02.2014р., в
частині повних та своєчасних
розрахунків за надані послуги.

Ухвалою господарського суду від 10.10.14
року, порушено провадження у справі, а
розгляд справи призначено на 28.10.2014р.

28.10.2014р. представник відповідача у
судове засідання не з'явився, про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить наявне
в матеріалах справи поштове
повідомлення.

Ухвалою господарського суду від
28.10.2014р., у зв'язку з неявкою
представника відповідача в судове
засідання, розгляд справи відкладено
на 18.11.2014р.

18.11.2014р. представник відповідача у
судове засідання не з'явився, про час і
місце судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить наявне
в матеріалах справи поштове
повідомлення (а.с.50), подав до
канцелярії суду клопотання про
відкладення розгляду справи, у зв'язку
з неможливістю прибуття представника в
судове засідання.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 18.11.2014р.,
у зв'язку неявкою відповідача, для
повного та всебічного розгляду справи,
розгляд справи відкладено на 02.12.2014р.

02.12.2014р. представник відповідача втретє
в призначене судове засідання не
з'явився, про час та місце проведення
судового засідання повідомлений
належним чином, про що свідчить наявне
в матеріалах справи поштове
повідомлення про вручення поштового
відправлення (а.с.55), відзив на позов до
справи не надав, про причини неявки в
судове засідання не повідомив.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги у
повному обсязі, просив суд позов
задовольнити.

Згідно з п. 3.9.1. Постанови Вищого
господарського суду України від 26.12.11р.
№ 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Суд вважає, що відповідач не
скористався своїм правом на участь у
судовому засіданні та вважає можливим
розглянути справу за відсутності
представника відповідача, оскільки
останній повідомлений про час та місце
судового засідання належним чином, а
матеріали справи містять достатньо
документів необхідних для вирішення
спору по суті та прийняття
обґрунтованого рішення.

Відзиву на позов до суду не надано, тому
справа розглядається за наявними в ній
матеріалами відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

02.12.2014р. в порядку ст. 85 ГПК України, у
судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між приватним підприємством
"ТРАНС-ЕКСПРЕС" (перевізник-експедитор,
позивач) та приватним підприємством
фірмою "ТОРГСЕРВІСБУД" (замовник -
відповідач) укладено договір про
перевезення вантажів та
транспортно-експедиційне
обслуговування №6 від 06.02.2014р.,
предметом якого є встановлення порядку
взаємовідносин, що виникають між
сторонами при плануванні, здійсненні
перевезень вантажів у міжміському
автомобільному сполученні, і порядок
розрахунків по цих перевезеннях між
вантажовідправником і перевізником.
(а.с.9-10)

Даний договір набирає сили з моменту
підписання і діє протягом одного року.
(п.11.1 договору)

Відповідно до п. 1.2. договору,
вантажовідправник за заявкою доручає,
а перевізник бере на себе зобов'язання
по забезпеченню своєчасного
перевезення вантажів
вантажовідправника найнятим ним
транспортом до пункту призначення і
передачі їх вантажоотримувачу, згідно
заявки вантажовідправника. Заявка
надається засобами факсимільного
зв'язку на телефон/факс перевізника або
електронного зв'язку (за допомогою
мережі Інтернет).

Пунктом 1.3. договору, перевізник
виконує перевезення і
транспортно-експедиційне
обслуговування перевезень за заявкою
вантажовідправника своїм транспортом.

Відповідно до п. п. 2.1., 2.2 договору,
перевізник виступає від свого імені
або за дорученням організаціям, з якими
він має прямі договори і діє у
відповідності із належним чином
оформленими довіреностями. Конкретні
умови по кожному перевезенню
обговорюються в разовій заявці, що
вантажовідправник надсилає
перевізнику.

Пунктом 2.8 договору встановлено, що
вартість перевезення вказується в акті
виконаних робіт.

Відповідно до п. 6.1 договору, розрахунки
по перевезеннях проводяться за
договірними цінами.

Перевізник пред'являє
вантажовідправнику для оплати рахунок
і оригінал ТТН з відміткою одержувача
про одержання вантажу. (п. 6.2 договору)

Оплата проводиться щоразу за фактично
виконані роботи на підставі
виставлених перевізником рахунків
протягом 10 днів від дати надання усіх
звітних документів, рахунку і
оригіналу ТТН.( п.6.3 договору)

Пунктом 6.4 договору сторони погодили,
що на розрахунковий рахунок
перевізника повинна надходити сума,
обумовлена в рахунку-фактурі чи акті
виконаних робіт.

На виконання умов договору, позивач в
період з 06.02.2014 року по 04.04.2014р. надав
відповідачу транспортні послуги,
відповідно до замовлень відповідача на
загальну суму 258820 грн. 00 коп., а
відповідач прийняв такі послуги без
заперечень, що підтверджується
наявними у справі актами надання
послуг, які підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені
печатками підприємств позивача та
відповідача. (а.с.13-25)

Проте в порушення своїх зобов'язань за
договором, відповідач за прийняті
послуги розрахувався частково, на
загальну суму 186 760 грн. 00 коп., про що
свідчать банківські виписки (а.с.23-33), у
зв'язку з чим у відповідача перед
позивачем утворилась заборгованість у
розмірі 72060 грн. 00 коп. грн.

На підставі п. 7.3 договору, яким
передбачено, що у випадку
несвоєчасного платежу
вантажовідправник сплачує перевізнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки Нацбанку України від суми
платежу за кожний день прострочення,
позивач нарахував відповідачу пеню у
розмірі 7500 грн. 59 коп.

На підставі ст. 625 ЦК України, позивач
нарахував відповідачу 3% річних у
розмірі 1094,94 грн. та інфляційні втрати
у розмірі 6918 грн. 26коп.

Дослідивши матеріали справи та подані
докази, заслухавши представника
позивача, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню, з наступних підстав:

Сторони є суб'єктами господарювання,
тому відповідно до положень ст.ст. 4,
173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків
сторін, що виникли на підставі
зазначеного договору і є
господарськими зобов'язаннями, мають
застосовуватися відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей передбачених
Господарським кодексом України.

Судом встановлено, що позивач свої
зобов'язання згідно умов договору,
виконав належним чином, що
підтверджується актами надання послуг,
які підписані уповноваженими
представниками сторін та скріплені
печатками підприємств позивача та
відповідача. (а.с.13-25)

Доказів повної оплати наданих
позивачем транспортно-експедиційних
послуг, матеріали справи не містять.

Зобов'язання щодо оплати за
транспортно-експедиційні послуги,
передбачено умовами договору та
нормами законодавства.

Відповідно до статті 929 Цивільного
кодексу України за договором
транспортного експедирування одна
сторона (експедитор) зобов'язується за
плату і за рахунок другої сторони
(клієнта) виконати або організувати
виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажу.
Договором транспортного
експедирування може бути встановлено
обов'язок експедитора організувати
перевезення вантажу транспортом і за
маршрутом, вибраним експедитором або
клієнтом, зобов'язання експедитора
укласти від свого імені або від імені
клієнта договір перевезення вантажу,
забезпечити відправку і одержання
вантажу, а також інші зобов'язання,
пов'язані з перевезенням. Умови
договору транспортного експедирування
визначаються за домовленістю сторін,
якщо інше не встановлено законом,
іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК
України та ст. 193 ГК України цивільні та
господарські зобов'язання мають бути
виконані належним чином і у
встановлений договором строк, а
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, крім
випадків, передбачених законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк. (ст. 530 ЦК України
)

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

На підставі викладеного, суд дійшов
висновку, що відповідач неналежним
чином виконав свої зобов'язання за
вищевказаним договором, спір між
сторонами виник з її вини, тому позовні
вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача основного боргу,
обґрунтовані належними доказами,
підтверджується матеріалами справи та
підлягають задоволенню у повному
обсязі на суму 72060 грн. 00 коп.

Щодо позовних вимог позивача про
стягнення з відповідача інфляційних
втрат у розмірі 6918 грн. 26 коп. та 3%
річних у сумі 1094 грн. 94 коп., судом
встановлено наступне:

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошових
зобов'язань на вимогу кредитора,
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 відсотка річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Передбачене законом право кредитора
вимагати сплати боргу з урахуванням
індексу інфляції та процентів річних є
способами захисту його майнового права
та інтересу, суть яких полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові.

Суд перевіривши наданий позивачем
розрахунок інфляційних втрат, доходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
про стягнення з відповідача
інфляційних втрат у розмірі 6918 грн. 26
коп. - є правомірними, обґрунтованими та
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Виходячи з того, що факт надання
позивачем послуг та прийняття їх
відповідачем є доведеним матеріалами
справи, а оплата наданих позивачем
послуг відповідачем проведена не була,
перевіривши наданий позивачем
розрахунок 3% річних за неналежне
виконання відповідачем своїх
зобов'язань, вважає, що позовні вимоги
позивача про стягнення з відповідача
суми 3% річних у розмірі 1094 грн. 94 коп.,
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Щодо позовних вимог позивача про
стягнення з відповідача пені у розмірі
7500 грн. 59 коп., суд зазначає наступне:

Відповідно до положень ст.ст. 216-217, 230-231
ГК України учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Відповідно до статті 611 ЦК України
одним із наслідків порушення
зобов'язання є сплата неустойки.

Відповідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

На підставі п. 7.3 договору, яким
передбачено, що у випадку
несвоєчасного платежу
вантажовідправник сплачує перевізнику
пеню в розмірі подвійної облікової
ставки Нацбанку України від суми
платежу за кожний день прострочення,
позивач нарахував відповідачу пеню у
розмірі 7500 грн. 59 коп.

Суд, дослідивши наданий позивачем
розрахунок пені (а.с.42) встановив що при
здійсненні розрахунку пені, позивачем
не дотримано вимог ч.6 ст. 232
Господарського кодексу України, якою
передбачено, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано, а саме
за актами №29 від 14.03.2014р. та №30 від
20.03.2014р. позивачем було нараховано пеню
за 184 дні прострочення зобов'язання,
тоді як необхідно рахувати період
нарахування пені за 183 дні
прострочення.

Таким чином, судом перевірено
додержання позивачем вимог чинного
законодавства при здійсненні
розрахунку пені, на підставі чого суд
вважає, що позовні вимоги позивача про
стягнення з відповідача пені у розмірі
7500 грн. 59 коп. підлягають частковому
задоволенню на суму 7469 грн. 92 коп.

Отже, факт неналежного виконання
відповідачем зобов'язань за договором,
щодо своєчасної та повної оплати за
надані послуги встановлено судом та
доведено матеріалами справи.

Згідно зі ст.49 ГПК України судові
витрати покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства
фірми "ТОРГСЕРВІСБУД" (51400,
Дніпропетровська область, м. Павлоград,
вул. Терьошкіна, 3, ) на
користь приватного підприємства
"ТРАНС-ЕКСПРЕС" (73001, м. Херсон, вул.
Лугова, 33, кв. 53, ) суму
основного боргу у розмірі 72060 грн. 00
коп., суму 3% річних 1094 грн. 94 коп.,
інфляційні втрати у розмірі 6918 грн. 26
коп., пеню у розмірі 7469 грн. 92 коп. та
суму сплаченого судового збору у
розмірі 1826 грн. 36 коп.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскаржене протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Суддя Л.П. Кармазіна Повне рішення
складено 05.12.2014р.