ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2014 р.Справа №
15-31-22/16-09-380Колегія суддів Одеського
апеляційного господарського суду у
складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

суддів: Колоколова С.І., Ярош А.І.

(Склад колегії суддів згідно з
розпорядженням в.о. голови суду № 2724
від 05.11.2014р.)

При секретарі судового засідання:
Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від позивача - Целік В.В., за
довіреністю № б/н від 01.07.2014р.;

від відповідача - Урсу І.М., за
довіреністю № б/н від 20.08.2014р.;

від відповідача - Тюхтій М.П., паспорт
серія № КМ915885 від 15.08.2014р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Південного регіонального
виробничо-комерційного відділу
концерну „Украгротехсервіс"

на рішення господарського суду
Одеської області від 23 грудня 2010 року

по справі № 15-31-22/16-09-380

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю „Дукла"

до відповідача Південного
регіонального виробничо-комерційного
відділу концерну „Украгротехсервіс"

про стягнення 439 138,58 грн.

Відповідно до ст.ст.44, 811 ГПК України
здійснювалась фіксація судового
процесу технічними засобами.

Встановила:

У січні 2009 року Товариство з
обмеженою відповідальністю „Дукла"
звернулось до господарського суду
Одеської області з позовом, в якому
просило з урахуванням уточнень до
позовної заяви стягнути з Південного
регіонального виробничо-комерційного
відділення концерну
„Украгротехсервіс" на свою користь 439
138 грн. 58 коп. витрат на утримання та
зберігання належних на праві власності
відповідачу 151 голови племінних корів
породи українська червоно-ряба молочна
за період з 14.09.2006 р. по 20.04.2007р.

Позов мотивований тим, що
зазначена кількість корів була
передана позивачеві на зберігання та
утримання 14.09.2006р. органами державної
виконавчої служби в процесі виконання
ухвали господарського суду
Дніпропетровської області від 06.09.2006
року у справі № Б 29/229/05 та була вилучена
органами державної виконавчої служби
20.04.2007р. на виконання ухвали
господарського суду Одеської області
від 21.03.2007 р. у справі № 29/273-05-7934.
Власником цих корів є відповідач у
справі, а тому останній, відповідно до
вимог ч. 3 ст. 390 ЦК України, повинний
відшкодувати позивачеві понесені
витрати на утримання та зберігання
корів.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Востаннє рішенням господарського
суду Одеської області від 04.04.2012р.
(суддя Петров В.С.) позов задоволено
частково; стягнуто з Південного
регіонального виробничо-комерційного
відділу концерну "Украгротехсервіс на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Дукла" 391 876,87 грн.,
витрати по сплаті держмита в розмірі
3918,77 грн., витрати на ІТЗ судового
процесу в розмірі 105,30 грн. В
задоволенні решти частини позовних
вимог відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що
відповідачем визнані позовні вимоги у
цієї частині.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду першої інстанції,
Південний регіональний
виробничо-комерційний відділ концерну
„Украгротехсервіс" звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Одеської області від 23 грудня 2010 року
та прийняти нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги
стосуються недоведеності обставин, на
які посилається позивач у своїх
вимогах.

У відзиві на скаргу позивач
просить залишити рішення без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали та обставини справи на
предмет надання їм попередньою судовою
інстанцією належної юридичної оцінки
та повноти встановлення обставин,
дотримання норм матеріального та
процесуального права, згідно з
вимогами ст. 101 ГПК України, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, 14.09.2006р. органами державної
виконавчої служби на виконання ухвали
господарського суду Дніпропетровської
області від 06.09.2006р. по справі № Б29/229/05
були вжиті заходи до забезпечення
вимог кредиторів шляхом вилучення у
боржника - Приватного підприємства
"Агрофірма ім. М.О. Посмітного" 160
племінних корів породи української
червоно - рябої молочної та передання
їх на відповідальне зберігання ТОВ
"Дукла" до вирішення справи № Б29/229/05.

14.09.2006р. ДВС у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська 160 корів породи
українська червоно - ряба молочна були
передані на відповідальне зберігання
до ТОВ "Дукла".

20.04.2007 р. Відділом державної виконавчої
служби Решетилівського РУЮ в
Полтавській області на виконання
ухвали господарського суду Одеської
області від 21.03.2007 р. по справі №
29-273-05-7934 були вчинені дії по вилученню у
Приватного підприємства "Агрофірма ім.
М.О. Посмітного" 160 голів корів породи
українська червоно-ряба молочна, право
власності на яких було визнане за
Південним регіональним
виробничо-комерційним відділенням
концерну "Украгротехсервіс" шляхом їх
фактичного вилучення у позивача як
належного зберігача ввіреного йому
майна.

З матеріалів справи вбачається, що
ухвали державної виконавчої служби не
оскаржувались.

Як встановлено судом першої
інстанції, загальна сума понесених
позивачем витрат на утримання та
зберігання корів складає за період
фактичного находження великої рогатої
худоби з 14.09.2006 по 20.04.2007 р. - 391 876, 87 грн.

Але судова колегія не може погодитись
із висновками суду першої інстанції з
огляду на таке.

Під час розгляду справи представником
відповідача вказана спірна сума
витрат, яка заявлена позивачем до
стягнення, не оспорювалась, та
відповідач проти позову не
заперечував, що в свою чергу призвело
до застосування судом першої
інстанції вимог частини 5 ст. 22 ГПК
України . З такими висновками суду
першої інстанції не можна погодитись
зважаючи на наступне.

Відповідно до частини 6 ст. 22 ГПК
України господарський суд не приймає
відмови від позову, зменшення розміру
позовних вимог, визнання позову
відповідачем, якщо ці дії суперечать
законодавству, або порушують чиї -
небудь права і охоронювані законом
інтереси.

З матеріалів справи вбачається, що
вимоги позивача про стягнення сум є
такими, що не підлягають задоволенню, а
тому визнання позову порушує права
відповідача.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 390 ЦК України
добросовісний або недобросовісний
набувач (володілець) має право вимагати
від власника майна відшкодування
необхідних витрат на утримання,
збереження майна, здійснених ним з
часу, з якого власникові належить право
на повернення майна або передання
доходів.

Тобто у даній конкретній нормі мова йде
про те, коли у відповідача настає право
на повернення майна від позивача.

Але право на повернення у відповідача
від позивача виникло не з 14.09.2006р., як
помилково вказує позивач (з моменту
фактичного зберігання корів), а з
моменту права повернення майна саме
від позивача. Даним строком є дата
прийняття ухвали господарським судом
Одеської області від 21.03.2007 року по
справі № 29/273-05-7934, якою замінено
спосіб виконання постанови Одеського
апеляційного господарського суду від
14.09.2006р. шляхом вилучення корів
племінних тільних породи українська
червоно - ряба в кількості 160 голів від
будь - яких фізичних або юридичних осіб,
які отримали або придбали їх від
Приватного підприємства "Агрофірма ім.
М.О. Посмітного" незалежно на будь - яких
підставах, та передати їх власнику -
Південному регіональному
виробничо-комерційному відділенню
концерну „Украгротехсервіс". До цього
часу позивач вважався добросовісним
набувачем майна, оскільки зберігав
майно на підставі судових документів "
(а.с.123-124 том 1).

Крім того, судова колегія звертає увагу
на наступне.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ти обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. Тобто
обов'язок щодо доведення розміру
понесених витрат покладається на
позивача.

На підтвердження витрат, пов'язаних з
утриманням та зберіганням 160 голів
великої рогатої худоби ТОВ "Дукла"
надані докази на закупівлю будівельних
матеріалів: накладна № 556 від 21.02.2007р.
на суму 1 956 грн. Але доказів, що свідчать
про те, що ці витрати необхідні саме
для утримання корів, не наведено.

Витрати, пов`язані з купівлею
ветеринарних препаратів: накладна № 16
від 16.02.2007р., накладна № 20 від 18.02.2007р.,
накладна № 21 від 20.02.2007р., накладна б/н
01.09.2006р., накладна № 37 від 27.02.2007р.,
накладна № 18 від 21.02.2007р., накладна № 20
від 12.03.2007р., накладна № 14 від 27.11.2006р.,
накладна № 29 від 22.02.2007р. на загальну
суму 8 364,95 грн., також не містять
доказів, що саме ці препарати
використовувались позивачем для цього
поголів'я.

Витрати на оплату електричної
енергії за рахунками № А2205 від 20.09.2006 р.,
№ А973 від 19.04.2007р. № А2483 від 23.10.2006 р., № А
296 від 22.12.2006 р., № А214 від 19.01.2007 р., № А445
від 19.02.2007 р., № С від 20.03.2007 р., № А693 від
19.03.2007 р., № С від 28.11.2006 р. та платіжними
дорученнями № 1462 від 07.09.2006 р., № 1863 від
30.10.2006 р., № 1662 від 02.10.2006 р., № 2068 від
27.11.2006 р., № 2213 від 28.12.2006 р., № 2214 від
28.12.2006 р., № 22 від 25.01.2007 р., № 249 від 23.02.2007
р. № 406 від 21.03.2007р. ,№ 441 від 30.03.2007 р. №
688 від 27.04.2007 р. на загальну суму 78 692,60
грн., самі по собі не свідчать про
причинний зв'язок між втратами
позивача та утриманням великої рогатої
худоби.

Витрати на закупівлю спермопродукції:
накладна № 745 від 06.04.2007 р., накладна №
3308 від 01.12.2006 р., накладна б/н від 20.12.2006
р., накладна № 151 від 29.01.2007 р., накладна
№ 150 від 29.01.2007 р., накладна № 151 від
26.01.2007 р., накладна № 152 від 29.01.2007р.,
накладна № 49 від 15.01.2007 р., накладна № 3309
від 01.12.2006 р. на загальну суму 2797,60 грн.;
не містять доказів, що саме ці
препарати використовувались позивачем
для збереження цього поголів'я, а не
іншого.

Витрати на закупівлю матеріалів
будівельного призначення:
розрахункові накладні №№ РН-0339 від
02.03.2007р., РН-000340 від 02.03.2007р., РН-000635 від
06.04.2007р., РН-000697 від 17.04.2007р., РН-0000264 від
25.04.2007р., РН-000781 від 25.04.2007р., РН-000780 від
25.04.2007р., РН-0000263 від 25.04.2007р., РН-000782 від
25.04.2007р. на загальну суму 8 206,36 грн. та
витрати на закупівлю
паливно-мастильних матеріалів:
розрахункова накладна РН-0001720 від
09.09.2006р. на загальну суму 39 904,48 грн. не
підтверджують застосування них на
використання для збереження 160 корів.

Витрати на закупівлю матеріалів для
тваринництва: накладна № 835 від 31.10.2006р.,
накладна № 681 від 04.09.2006р., накладна № 739
від 28.09.2006р., накладна № 704 від 12.09.2006р.,
накладна № 701 від 08.09.2006р., накладна № 682
від 04.09.2006р., накладна № 740 від 28.09.2006 р.
на загальну суму 12 966,64 грн. не містять
доказів, що саме ці препарати
використовувались позивачем для
збереження цього поголів'я.

Оплата праці працівникам МТФ в с.
Пащенки з нарахуваннями за період з
01.09.2006р. по 30.04.2007р.: оборотно-сальдова
відомість по рахунку № 661 на загальну
суму 91 232,44 грн. не доведена
первинними документами, з яких можна б
зробити висновок, що заробітна плата не
тільки нараховувалась, а й була
сплачена працівникам.

Інші витрати, не пов`язані з закупівлею
або виділенням власних кормів:
накладна № К32-1632 від 27.11.2006р., накладна
№ 006230 від 13.12.2006р., накладна № 12016 від
17.02.2007р., накладна № 36 від 23.02.2007р. на
загальну суму 2 155,51 грн.; витрати,
понесені у зв`язку з годуванням:
відомості по витратам кормів та
раціонами для дійних корів (фуражних)
та корів на відгодівлі за вересень,
жовтень, листопад, грудень 2006р., січень,
лютий, березень, квітень 2007р. на
загальну суму 192 862,00 грн. не мають
доказів, що саме вони були використані
на утримання лише корів відповідача.
Відомості по витратам кормів та
раціонам годування для дійних корів не
свідчать про те, що годування корів
призведено за зазначеними нормами з
дотриманням раціонів годування,
оскільки з переданих на утримання 160
корів відповідачеві повернуто лише 151
корова, для решти 9 голів - невідома.

Частина платіжних доручень наданих
позивачем, не містять в собі акцепту
банку та на них відсутня печатка банку
про проведення розрахунку, зокрема
платіжне доручення № 1662 від 02.10.2006 р. на
суму 4220,95 грн.,

№1863 від 30.10. 2006 на суму 6704,74 грн.;

№ 2213 від 28 .12. 2006 р. на суму 124,44 грн.;

№ 2068 від 27.11.2006 на суму 12119,33 грн.;

№ 1462 від 07.09.2006 р. на суму 4093,15 грн.;

№ 2214 від 28 .12.2006 на суму 16702,63 грн.,

№ 688 від 27.04.2006 на суму 5364,06 грн.;

№ 249 від 23.02.2007 на суму 10 574,70 грн.;

№ 22 від 25.01.2007 на суму 14 382, 89 грн.;

№ 406 від 21.03.2007 на суму 11336,34 грн.;

№ 441 від 30.03.2007 на суму 663,13 грн., а
всього на суму 86 286,36 грн.

Крім того, надані позивачем рахунки та
платіжні доручення про їх сплату не
співпадають з сумами, включеними
позивачем до витрат на утримання корів.
Зокрема, в рахунку Полтавобленерго А
693 від 19.03.2007р. так платіжному
дорученні № 406 значиться сума 11336, 34, а
до витрат з цього приводу включено - 15
164,74 грн., в рахунку А 445 від 19.02.2007р. та
платіжному документі значиться сума
10574, 70, а до витрат включено 14 692,50 грн. В
рахунку А 973 від 19.04.2007р. по платіжному
дорученню значиться сума 5364, 06 грн., а
витрати визначені як 13 881,10 грн.

Отже, не можна вважати встановленими
та доведеними понесення позивачем
витрат на утримання 151 корови в період з
14.09.2006р. по 20.04.2007р. в розмірі 391 876,87 грн.

Відповідно до ст. 104 ГПК України
підставами для скасування судового
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

За таких обставин, при скасуванні
судового рішення апеляційна інстанція
при прийнятті нового рішення відмовляє
у задоволенні позову.

Судові витрати розмірі 2 195,69 грн.
покладаються на позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 85,99,101, 103 п.2, 104 ч.1 п.4,
105 ГПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Південного
регіонального виробничо-комерційного
відділу концерну „Украгротехсервіс" -
задовольнити.

Рішення господарського суду
Одеської області від 23 грудня 2010 року
по справі № 15-31-22/16-09-380 - скасувати.

Прийнятті нове рішення:

"У позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Дукла" на користь
Південного регіонального
виробничо-комерційного відділу
концерну „Украгротехсервіс" судові
витрати за подання апеляційної скарги
у розмірі 2 195,69 грн."

Господарському суду Одеської області
доручити видати наказ із зазначенням
необхідних реквізитів сторін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та відповідно до вимог
ст.105 ГПК України і може бути оскаржена
в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано
01.12.2014р.

Головуючий суддя
В.А. Лисенко

Суддя
С.І. Колоколов

Суддя
А.І. Ярош