м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПриватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інгосстрах»доПриватного
акціонерного товариства «Українська
охоронно-страхова компанія»за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
сторонівідповідачаЧуж Євгена
Анатолійовичапростягнення 5 442,77
грн.Суддя Босий В.П.
Представники сторін:
від позивача:Горбан А.О.від
відповідача:не з'явивсявід третьої
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Інгосстрах»
(надалі - ПАТ «СК «Інгосстрах»)
звернулось до господарського суду
міста Києва із позовом до Приватного
акціонерного товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» (надалі -
ПАТ «УОСК») про стягнення 5 442,77 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПАТ
«СК «Інгосстрах» на підставі договору
страхування наземного транспорту
№К3РОАК00000115 від 17.10.2006 р. внаслідок
настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди (надалі -
ДТП) виплачено страхове відшкодування
власнику автомобіля марки Daewoo Sens,
реєстраційний номер АІ 6505 АР, а тому
позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України «Про
страхування» та статей 993, 1191
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Відповідальність власника
транспортного засобу - автомобіля
марки Mercedes-Benz, реєстраційний номер СЕ
5203 АХ, яким скоєно ДТП, застрахована ПАТ
«УОСК» на підставі договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АА/5038981, а тому позивач вказує,
що обов'язок з відшкодування збитків
покладається на відповідача.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 09.10.2014 р. порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 03.11.2014 р., залучено до участі у справі
в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача - Чуж Євгена
Представником відповідача 03.11.2014 р. до
канцелярії суду подано відзив на
позовну заяву, в якому відповідач проти
задоволення позовних вимог
заперечував з огляду на не направлення
позивачем на його адресу заяви про
виплату страхового відшкодування, а
також неправомірне врахування до
страхового відшкодування суми податку
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.11.2014 р. розгляд справи
відкладено на 03.12.2014 р. у зв'язку з
неявкою представників сторін та
неподанням витребуваних доказів.
Представник позивача в судове
засідання з'явився, на виконання вимог
ухвали суду надав документи та
пояснення по справі, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.
В судове засідання представник
відповідача не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча про час та
місце розгляду справи був належним
чином повідомлений, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №31359906.
Чуж Є.А., повідомлений належним чином
про час та місце розгляду справи, в
судове засідання не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.
В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача, всебічно і
повно з'ясувавши фактичні обставини, на
яких ґрунтується позов, об'єктивно
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.10.2006 р. між Закритим акціонерним
товариством «Інгосстрах», після зміни
найменування - ПАТ «СК «Інгосстрах»,
(страхувальник) та Артамоновим Миколою
Миколайовичем (страхувальник) було
укладено договір страхування
наземного транспорту №К3РОАК00000115
(надалі - «Договір»), об'єктом
страхування за яким є майнові інтереси
страхувальника, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
володінням, користуванням та
розпорядженням майном, а саме:
автомобілем Daewoo Sens, реєстраційний
номер АІ 6505 АР, на випадок настання
страхових випадків, зокрема,
пошкодження чи знищення транспортного
засобу або його частин внаслідок ДТП.
На підставі п. 9 строк дії Договору був
пролонгований до 16.10.2012 р.

04.05.2012 р. о 16:50 год. по вул. Кірова у м.
Березань Київської області сталася ДТП
за участі застрахованого автомобіля
Daewoo Sens, реєстраційний номер АІ 6505 АР, та
автомобіля Mercedes-Benz, реєстраційний
номер СЕ 5203 АХ, а саме: Чуж Є.А., керуючи
автомобілем Mercedes-Benz, не дотримався
безпечної дистанції, що призвело до
зіткнення з автомобілем Daewoo Sens, який
рухався попереду, що призвело до
пошкодження обох транспортних засобів.

Факт скоєння ДТП підтверджується
відомостями про дорожньо-транспортну
пригоду №9001324.

ДТП сталася в результаті порушення
водієм Чуж Є.А. вимог п. 13.1 Правил
дорожнього руху України, що
підтверджується постановою
Білоцерківського міськрайонного суду
від 07.06.2012 р. у справі №1003/9357/12,
відповідно до якої Чуж Євгена
Анатолійовича визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення.

Відповідно до висновку
автотоварознавчого дослідження №2254,
складеного 16.05.2012 р. суб'єктом оціночної
діяльності - ФОП Шопулко І.А., вартість
матеріального збитку, завданого
власникові автомобіля Daewoo Sens,
реєстраційний номер АІ 6505 АР, що
дорівнює вартості відновлювального
ремонту з урахуванням значення
коефіцієнта фізичного зносу, в
результаті його пошкодження при ДТП
складає 6 857,12 грн. з ПДВ.

17.05.2012 р. власник застрахованого
транспортного засобу - автомобіля Daewoo
Sens, реєстраційний номер АІ 6505 АР,
звернувся до позивача із заявою про
виплату страхового відшкодування.

На підставі страхового акту №И-2223 від
20.06.2012 р. позивач, виконуючи свої
зобов'язання за Договором, перерахував
на рахунок страхувальника суму
страхового відшкодування у розмірі 6
442,77 грн., що підтверджується платіжним
дорученням №7104 від 22.06.2012 р.

Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Із довідки про дорожньо-транспортну
пригоду №9001324 вбачається, що
транспортний засіб - автомобіль
Mercedes-Benz, реєстраційний номер СЕ 5203 АХ,
яким спричинено ДТП, що потягнуло
нанесення шкоди автомобілю Daewoo Sens,
реєстраційний номер АІ 6505 АР, належить
Войтко Олені Вікторівні та знаходився
під керуванням Чуж Є.А.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем
Mercedes-Benz, реєстраційний номер СЕ 5203 АХ,
встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність Чуж
Є.А. за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю,
майну третіх осіб внаслідок
експлуатації автомобіля Mercedes-Benz,
реєстраційний номер СЕ 5203 АХ,
застрахована ПАТ «УОСК» на підставі
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів №АА/5038981.

Полісом № АА/5038981 передбачено, що
франшиза становить 1 000,00 грн., а ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи. У разі
настання події, яка є підставою для
проведення регламентної виплати, МТСБУ
у межах страхових сум, що були чинними
на день настання такої події,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що до позивача
перейшли всі права потерпілого згідно
ст. 512 Цивільного кодексу України, а
тому, оскільки правовідносини між
потерпілим та страховиком за полісом
ОСЦВВТЗ (відповідач) регулюються
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», заміна
кредитора в зобов'язанні не змінює їх
суті та норми, якою вони регулюються.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що
вартість відновлювального ремонту
автомобіля марки Daewoo Sens, реєстраційний
номер АІ 6505 АР, становить 6 857,12 грн. з
ПДВ., яка виплачена позивачем
застрахованій за Договором особі, а
позивачем набуто право вимоги до
відповідача у розмірі 6 442,77 грн.

Твердження відповідача про не
направлення позивачем на адресу ПАТ
«УОСК» заяви про виплату страхового
відшкодування не може бути підставою
для відмови у такій виплаті, оскільки
позивач може реалізувати своє право,
передбачене ст. 993 Цивільного кодексу
України, шляхом безпосереднього
подання позову до суду протягом трьох
років від дня виконання основного
зобов'язання за договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів у відповідності
зі ст.ст. 256,257 та ч. 6 ст. 261 цього Кодексу.

Аналогічні висновки містяться у
постановах Вищого господарського суду
України від 16.04.2014 р. у справі №910/16323/14
(де аналогічні твердження ПАТ «УОСК»
були відхилені судом касаційної
інстанції) та від 29.04.2014 р. у справі
№910/21529/13.

Крім того, стосовно твердження
відповідача про неправомірне
включення до суми страхового
відшкодування податку на додану
вартість суд відзначає наступне.

Статтею 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено перелік витрат,
які відшкодовуються страховою
компанією, до яких, поміж іншого,
належать витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону
України «Про страхування» здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі, що
визначається страховиком.

Частиною 36.4 статті 36 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що виплата
страхового відшкодування (регламентна
виплата) здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу
України та статтею 27 Закону України
«Про страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

За змістом глави 82 Цивільного кодексу
України з урахуванням статті 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» відшкодування шкоди, яка
виникла з деліктних відносин,
спрямовано на виплату коштів,
необхідних для виправлення
пошкодженої речі.

При цьому, системний аналіз положень
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» не ставить в
залежність проведення страхового
відшкодування від фактичного
відновлення потерпілим чи іншою особою
пошкодженого майна, що за змістом
статті 319 Цивільного кодексу України є
його правом, а не обов'язком. Тобто,
потерпілий може замовити ремонт
пошкодженого транспортного засобу
після виплати страхового
відшкодування у будь-якої особи (як
платника податку на додану вартість,
так і не платника цього податку).

Таким чином, підстави для визначення
розміру відновлювального ремонту
транспортного засобу з урахуванням
коефіцієнту фізичного зносу (вартість
робіт та матеріалів) без урахування
податку на додану вартість у суду
відсутні.

Винятком з наведеного є внесені згідно
Закону України від 05.07.2012 р. №5090-VI зміни
до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» за змістом яких якщо
відшкодування витрат на проведення
відновлювального ремонту пошкодженого
майна (транспортного засобу) з
урахуванням зносу здійснюється
безпосередньо на рахунок потерпілої
особи (її представника), сума, що
відповідає розміру оціненої шкоди,
зменшується на суму визначеного
відповідно до законодавства податку на
додану вартість. При цьому доплата в
розмірі, що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту.

Згідно з частинами 1, 2 Прикінцевих та
перехідних положень Закону України від
05.07.2012 р. №5090-VI цей Закон набирає
чинності через три місяці з дня його
опублікування, крім підпунктів 13-21
пункту 2 розділу І цього Закону, які
набирають чинності через шість місяців
з дня опублікування цього Закону. Норми
цього Закону не застосовуються до
договорів обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, укладених до набрання
чинності цим Законом.

Таким чином, зважаючи на те, що ДТП
трапилось 04.05.2012 р., суму страхового
відшкодування за Договором виплачено
страховику 22.06.2012 р., тобто, до набрання
чинності змінами до п. 36.2 ст. 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (дата набрання чинності -
05.02.2013 р.), посилання відповідача на
вказані норми є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Враховуючи визначені полісом АА/5038981
розміри лімітів відповідальності та
франшизи, а також розмір шкоди, право на
вимогу якої перейшло до позивача,
відповідач був зобов'язаний
відшкодувати позивачу витрати в
розмірі 5 442,77 грн. (вартість
відновлювального 6 442,77 грн. - 1 000,00 грн.
франшизи).

За таких обставин суд приходить до
висновку про необхідність повного
задоволення позовних вимог та
стягнення з ПАТ «УОСК» на користь ПАТ
«СК «Інгосстрах» суми страхового
відшкодування у розмірі 5 442,77 грн.

Відповідно до вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України судові витрати покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного та керуючись
статтями 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інгосстрах» задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Українська
охоронно-страхова компанія» (03056, м.
Київ, вул. Борщагівська, 145;
ідентифікаційний код 23734213) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Інгосстрах» (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 32; ідентифікаційний код 33248430)
суму страхового відшкодування у
розмірі 5 442 (п'ять тисяч чотириста сорок
дві) грн. 77 коп. та судовий збір у
розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 05.12.2014 р.

Суддя
В.П. Босий