м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
міста Києва у складі головуючого судді
Чинчин О.В., при секретарі судового
засідання Бігмі Я.В., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу
Заступника прокурора міста Києвадо
Третя особа, 1. Київської міської ради;
2. Науково-виробничого підприємства
«УКРТОРГБУД» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю; яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні Позивача Товариство з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"АТЛАНТІК ГРУП"провизнання незаконним
і скасування рішення, визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, визнання відсутності права,
відновлення становища, що існувало до
від Позивача (Прокуратури): Бондарчук
від Відповідача-1: не з'явились;
від Відповідача-2: Леонтьєв Е.О.
(представник за Довіреністю);
від Третьої особи: Саєнко В.В.
(представник за Довіреністю);
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Заступник прокурора міста Києва
(надалі також - «Позивач») звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Київської міської ради
(надалі також - «Відповідач-1») та
Науково-виробничого підприємства
«УКРТОРГБУД» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю (надалі
також - «Відповідач-2»), Третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на стороні Відповідачів,
- Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія "АТЛАНТІК
ГРУП", про: 1. визнання незаконним та
скасування п.12 рішення Київської
міської ради від 23.09.1999 року № 26/528 «Про
надання і вилучення земельних ділянок
та припинення користування землею»; 2.
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки площею 0,093 га. на вул.
Борисоглібській, 12 у Подільському
районі м. Києва; 3. визнання відсутнім у
Науково-виробничого підприємства
«УКРТОРГБУД» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю права
користування земельною ділянкою
площею 0,093 га. на вул. Борисоглібській, 12
у Подільському районі м.Києва; 4.
зобов'язання Науково-виробничого
підприємства «УКРТОРГБУД» у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю відновити становище,
яке існувало до порушення, шляхом
повернення у розпорядження Київської
міської ради земельної ділянки площею
0,093 га. на вул. Борисоглібській, 12 у
Подільському районі м.Києва.
Позовні вимоги вмотивовано тим, що
відповідно до пункту 12 рішення
Київської міської ради від 23.09.1999 року
№ 26/528 «Про надання і вилучення
земельних ділянок та припинення
користування землею» затверджено
проект відведення земельної ділянки
науково-виробничому підприємству
«УКРТОРГБУД» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю для
експлуатації та обслуговування
адміністративно-господарчих будівель
і споруд на вул. Борисоглібській, 12 у
Подільському районі; надано
науково-виробничому підприємству
«УКРТОРГБУД» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю в оренду на
50 років земельну ділянку площею 0,093 га.
для експлуатації та обслуговування
адміністративно-господарчих будівель
і споруд на вул. Борисоглібській, 12 у
Подільському районі у зв'язку з
переходом права власності цілісного
майнового комплексу за рахунок земель
міської забудови. Також, 20 квітня 2000
року між Київською міською радою
(орендодавець) та науково-виробничим
підприємством «УКРТОРГБУД» у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю (орендар) укладено
Договір оренди земельної ділянки,
зареєстрований Київським міським
управлінням земельних ресурсів за №
орендодавець, на підставі рішення
Київради від 23.09.1999 року №26/528, передав,
а орендар прийняв у оренду на 50 років
земельну ділянку, місце розташування
якої вул. Борисоглібська, 12 у
Подільському районі м.Києва, розміром
0,0928 га. для експлуатації та
адміністративно-господарчих будівель
і споруд. Прокурор зазначає, що
відповідно до договору купівлі-продажу
нежитлового будинку від 09.07.1999 року ТОВ
НВП «УКРТОРГБУД» продало ЗАТ
«Українські Сателітарні Системи»
частину нежилих приміщень площею 261,6
кв.м. по вул. Борисоглібській, 12 у
Подільському районі м.Києва. Згодом, на
підставі Договору купівлі-продажу від
11.10.2010 року право власності на вказаний
нежитловий будинок перейшло до ТОВ
"Компанія "АТЛАНТІК ГРУП". Таким чином,
Прокурор зазначає, що оскільки на
момент надання в оренду ТОВ НВП
«УКРТОРГБУД» земельної ділянки площею
0,093 га. по вул. Борисоглібській, 12 у
Подільському районі м.Києва останнє
продало ЗАТ «Українські Сателітарні
Системи» частину нежилих приміщень
площею 261,6 кв.м., то не являлось
власником вказаного майна, а тому п. 12
рішення Київської міської ради від
23.09.1999 року № 26/528 прийнято з порушенням
вимог законодавства. Також, на думку
Прокурора, у зв'язку з тим, що на
підставі незаконного рішення між
відповідачами укладено договір оренди
земельної ділянки, зазначений договір
повинен бути визнаний недійсним.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 06.10.2014 р. порушено провадження у
справі № 910/21087/14, судове засідання
призначено на 22.10.2014 р.

21.10.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Відповідача-2 надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справ та
відзив на позовну заяву, в якому
зазначено, що; прокурором не наведено,
які саме права держави порушені, якої
шкоди завдано її інтересам; в момент
набуття права власності на цілісний
майновий комплекс Відповідач-2 набув
права на одержання в користування
земельної ділянки для експлуатації та
обслуговування
адміністративно-господарських
будівель і споруд, яким він скористався
в порядку, вставленому діючим на той
час земельним законодавством.

21.10.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі від
06.10.2014 року.

22.10.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Відповідача-1 надійшла заява, в якій
останній просить Суд розглянути справу
за відсутності уповноваженого
представника Київської міської ради та
прийняти обґрунтоване рішення за
наявними в матеріалах справи
документами.

22.10.2014 року в судове засідання з'явились
представник позивача (прокуратури) та
представники відповідача-2.
Представник відповідача-1 в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином. В судовому засіданні
представник позивача (прокуратури)
надав усні пояснення по суті спору,
якими підтримав вимоги та доводи
позовної заяви. Представники
відповідача-2 в судовому засіданні
надали усні пояснення по суті спору,
якими заперечили проти задоволення
позовних вимог.

Суд, ознайомившись з матеріалами
справи, вислухавши представників
сторін, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою
повного та всебічного розгляду спору,
прийшов до висновку - зобов'язати:
Позивача надати письмові пояснення чи
заперечення з посиланням на належні
докази з урахуванням відзиву
Науково-виробничого підприємства
"УКРТОРГБУД" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю,
зазначаючи яким чином і в особі кого
порушені права держави за спірним
Договором; сторін надати інформацію
щодо того, за ким, на час розгляду даної
справи, зареєстровано право власності
на нежитловий будинок по вул.
Борисоглібській, 12 у Подільському
районі міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.10.2014 року відкладено
розгляд справи на 12.11.2014 року, у зв'язку
з витребуванням додаткових доказів по
справі.

05.11.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "АТЛАНТІК
ГРУП" надійшло клопотання про
залучення Товариства до участі у
справі в якості третьої особи, що не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні Позивача, оскільки
прийняття рішення по справі №910/21087/14
може суттєво вплинути на його права і
обов'язки.

11.11.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Відповідача-2 надійшли документи для
долучення до матеріалів справи.

12.11.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Прокуратури міста Києва надійшли
письмові пояснення на виконання вимог
ухвали суду від 12.11.2014 року.

12.11.2014 року в судове засідання з'явились
представник позивача (прокуратури) та
представники відповідача-2.
Представник відповідача-1 в судове
засідання не з'явився, про час і місце
судового засідання був повідомлений
належним чином. В судовому засіданні
представник Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "АТЛАНТІК
ГРУП" просив Суд задовольнити подане
клопотання про залучення Товариства до
участі у справі в якості третьої особи,
що не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні Позивача та
зазначив, що Товариство позбавлено
можливості вільно володіти та
розпоряджатися майном, оскільки
земельна ділянка, яка знаходиться під
будівлею перебуває у користуванні
Науково-виробничого підприємства
"УКРТОРГБУД" у формі товариства з
обмеженою відповідальністю.

Суд, керуючись ст. 27 ГПКУ, вважає за
доцільне залучити до участі в справі в
якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні Позивача, Товариство з
обмеженою відповідальністю "Компанія
"АТЛАНТІК ГРУП", оскільки прийняття
рішення по справі №910/21087/14 може
вплинути на його права та обов'язки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.11.2014 року відкладено
розгляд справи на 26.11.2014 року.

В судовому засіданні 26.11.2014 року
представник Прокуратури та Третьої
особи підтримали вимоги та доводи
позовної заяви. Представник
Відповідача-2 надав додаткові докази по
справі та проти задоволення позовних
вимог заперечив. Представник
Відповідача-1 в судове засідання не
з'явився, про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, що підтверджується відміткою
про відправлення на Ухвалі
Господарського суду міста Києва від
12.11.2014 року.

За таких обставин, незважаючи на те, що
представник Відповідача-1 в судове
засідання 26.11.2014 року не з'явився, за
висновками суду, наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, а неявка вказаного
учасника судового спору не перешкоджає
вирішенню справи по суті.

Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 26 листопада 2014
року, на підставі статті 85
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено вступну та
резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

Відповідно до пункту 12 рішення
Київської міської ради від 23.09.1999 року
№ 26/528 «Про надання і вилучення
земельних ділянок та припинення
користування землею» затверджено
проект відведення земельної ділянки
науково-виробничому підприємству
«УКРТОРГБУД» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю для
експлуатації та обслуговування
адміністративно-господарчих будівель
і споруд на вул. Борисоглібській, 12 у
Подільському районі та надано
науково-виробничому підприємству
«УКРТОРГБУД» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю в оренду на
50 років земельну ділянку площею 0,093 га.
для експлуатації та обслуговування
адміністративно-господарчих будівель
і споруд на вул. Борисоглібській, 12 у
Подільському районі у зв'язку з
переходом права власності цілісного
майнового комплексу за рахунок земель
міської забудови.

20 квітня 2000 року між Київською міською
радою (орендодавець) та
науково-виробничим підприємством
«УКРТОРГБУД» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю (орендар)
укладено Договір оренди земельної
ділянки, зареєстрований Київським
міським управлінням земельних
ресурсів за № 85-6-00003, відповідно до умов
якого орендодавець, на підставі
рішення Київради від 23.09.1999 року №26/528,
передав, а орендар прийняв у оренду на 50
років земельну ділянку, місце
розташування якої вул. Борисоглібська,
12 у Подільському районі м.Києва,
розміром 0,0928 га. для експлуатації та
обслуговування
адміністративно-господарчих будівель
і споруд.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Прокурор зазначає, що відповідно до
договору купівлі-продажу нежитлового
будинку від 09.07.1999 року ТОВ НВП
«УКРТОРГБУД» продало ЗАТ «Українські
Сателітарні Системи» частину нежилих
приміщень площею 261,6 кв.м. по вул.
Борисоглібській, 12 у Подільському
районі м.Києва. Згодом, на підставі
Договору купівлі-продажу від 11.10.2010
року право власності на вказаний
нежитловий будинок перейшло до ТОВ
"Компанія "АТЛАНТІК ГРУП". Таким чином,
Прокурор зазначає, що оскільки на
момент надання в оренду ТОВ НВП
«УКРТОРГБУД» земельної ділянки площею
0,093 га. по вул. Борисоглібській, 12 у
Подільському районі м.Києва останнє
продало ЗАТ «Українські Сателітарні
Системи» частину нежилих приміщень
площею 261,6 кв.м., та не являлось
власником вказаного майна, а тому п. 12
рішення Київської міської ради від
23.09.1999 року № 26/528 прийнято з порушенням
вимог законодавства. Також, на думку
Прокурора, у зв'язку з тим, що на
підставі незаконного рішення між
відповідачами укладено договір оренди
земельної ділянки, зазначений договір
повинен бути визнаний недійсним.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Заступника прокурора
міста Києва не підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Частинами 1, та 3 статті 140 Конституції
України (в редакції, чинній на момент
прийняття оскаржуваного Рішення)
визначено, що місцеве самоврядування є
правом територіальної громади -
жителів села чи добровільного
об'єднання у сільську громаду жителів
кількох сіл, селища та міста -
самостійно вирішувати питання
місцевого значення в межах Конституції
і законів України. Місцеве
самоврядування здійснюється
територіальною громадою в порядку,
встановленому законом, як
безпосередньо, так і через органи
місцевого самоврядування: сільські,
селищні, міські ради та їх виконавчі
органи.

Матеріальною і фінансовою основою
місцевого самоврядування є рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, земля, природні
ресурси, що є у власності
територіальних громад сіл, селищ, міст,
районів у містах, а також об'єкти їхньої
спільної власності, що перебувають в
управлінні районних і обласних рад
(стаття 142 Конституції України (в
редакції, чинній на момент прийняття
оскаржуваного Рішення).

Суд зазначає, що Закон України «Про
місцеве самоврядування в Україні»,
відповідно до Конституції України,
визначає систему та гарантії місцевого
самоврядування в Україні, засади
організації та діяльності, правового
статусу і відповідальності органів та
посадових осіб місцевого
самоврядування.

Частинами 1, 5, 6 статті 60 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
(в редакції, чинній на момент прийняття
оскаржуваного Рішення) визначено, що
територіальним громадам сіл, селищ,
міст, районів у містах належить право
комунальної власності на рухоме і
нерухоме майно, доходи місцевих
бюджетів, інші кошти, землю, природні
ресурси, підприємства, установи та
організації, в тому числі банки,
страхові товариства, а також пенсійні
фонди, частку в майні підприємств,
житловий фонд, нежитлові приміщення,
заклади культури, освіти, спорту,
охорони здоров'я, науки, соціального
обслуговування та інше майно і майнові
права, рухомі та нерухомі об'єкти,
визначені відповідно до закону як
об'єкти права комунальної власності, а
також кошти, отримані від їх
відчуження.

Органи місцевого самоврядування від
імені та в інтересах територіальних
громад відповідно до закону здійснюють
правоможності щодо володіння,
користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності,
в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти
права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним
та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати
як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та
договорах умови використання та
фінансування об'єктів, що
приватизуються та передаються у
користування і оренду.

Доцільність, порядок та умови
відчуження об'єктів права комунальної
власності визначаються відповідною
радою. Доходи від відчуження об'єктів
права комунальної власності
зараховуються до відповідних місцевих
бюджетів і спрямовуються на
фінансування заходів, передбачених
бюджетами розвитку.

Відповідно до частини 5 статті 16 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» (в редакції, чинній на момент
прийняття оскаржуваного Рішення), від
імені та в інтересах територіальних
громад права суб'єкта комунальної
власності здійснюють відповідні ради.

Місцеве самоврядування у місті Києві
здійснюється територіальною громадою
міста як безпосередньо, так і через
Київську міську раду, районні в місті
ради та їх виконавчі органи (стаття 6
Закону України «Про столицю України -
місто-герой Київ (в редакції, чинній на
момент прийняття оскаржуваного
Рішення).

Частиною 2 статті 19 Земельного кодексу
України від 18 грудня 1990 року визначено,
що міська Рада народних депутатів
надає земельні ділянки (крім ріллі і
земельних ділянок, зайнятих
багаторічними насадженнями) для
будь-яких потреб у межах міста.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 30
Земельного кодексу України від 18
грудня 1990 рок, при переході права
власності на будівлю і споруду разом з
цими об'єктами переходить у розмірах,
передбачених статтею 67 цього Кодексу, і
право власності або право користування
земельною ділянкою без зміни її
цільового призначення і, якщо інше не
передбачено у договорі відчуження -
будівлі та споруди. У разі зміни
цільового призначення надання
земельної ділянки у власність або
користування здійснюється в порядку
відведення. При передачі
підприємствами, установами і
організаціями будівель та споруд іншим
підприємствам, установам і
організаціям разом з цими об'єктами до
них переходить право користування
земельною ділянкою, на якій
знаходяться зазначені будівлі та
споруди.

Як вбачається з матеріалів справи,
Науково-виробниче підприємство
«УКРТОРГБУД» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю Листом № 27
від 07 серпня 1997 року звернулось до
Голови Київської міської державної
адміністрацій з проханням надати
дозвіл на відведення і закріплення
земельної ділянки загальною площею 0,0929
га. в м. Києві по вул. Борисоглібській, 12.

Відповідно до пункту 12 рішення
Київської міської ради від 23.09.1999 року
№ 26/528 «Про надання і вилучення
земельних ділянок та припинення
користування землею» затверджено
проект відведення земельної ділянки
науково-виробничому підприємству
«УКРТОРГБУД» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю для
експлуатації та обслуговування
адміністративно-господарчих будівель
і споруд на вул. Борисоглібській, 12 у
Подільському районі та надано
науково-виробничому підприємству
«УКРТОРГБУД» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю в оренду на
50 років земельну ділянку площею 0,093 га.
для експлуатації та обслуговування
адміністративно-господарчих будівель
і споруд на вул. Борисоглібській, 12 у
Подільському районі у зв'язку з
переходом права власності цілісного
майнового комплексу за рахунок земель
міської забудови.

При цьому, 09 липня 1999 року між
Науково-виробничим підприємством
«УКРТОРГБУД» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю (продавець)
та Закритим акціонерним товариством
«Українські сателітарні системи»
(покупець) укладено договір
купівлі-продажу нежитлового
приміщення, відповідно до умов якого,
продавець продав, а покупець купив
двоповерховий нежитловий будинок за
номером 12, розташований по вулиці
Борисоглібській у місті Києві.
Загальна площа відчужуваного будинку
становить 261,6 кв.м., який складає 28/100
частин від нежитлових приміщень.

Відповідно до Довідки-характеристики
№ 1058630 від 19 травня 2005 року, виданої
Київським міським бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна,
72/100 від нежилих будівель за адресою м.
Київ, вул. Борисоглібська, 12 належить
Науково-виробничому підприємству
«УКРТОРГБУД» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю, 28/100 від
нежилих будівель за адресою м. Київ,
вул. Борисоглібська, 12 належить
Закритому акціонерному товариству
«Українські сателітарні системи».

Як вбачається з матеріалів справи,
Ухвалою Господарського суду міста
Києва віл 06 жовтня 2005 року у справі №
7/638 затверджено Мирову угоду між
Науково-виробничим підприємством
«УКРТОРГБУД» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю та
Закритим акціонерним товариством
«Українські сателітарні системи»,
відповідно до якої сторони погодили
поділ нерухомого майна в натурі
(нежитлових будівель загальною площею
921 кв.м., які знаходяться за адресою м.
Київ, вул. Борисоглібська, 12 ), визнали
право власності Закритого
акціонерного товариства «Українські
сателітарні системи» на окремо
розташований нежитловий будинок, який
знаходиться за адресою м. Київ, вул.
Борисоглібська, 12 літера «Б» загальною
площею 261,6 кв.м. та визнали право
власності Науково-виробничого
підприємства «УКРТОРГБУД» на
триповерхову адмінбудівлю, за адресою
м. Київ, вул. Борисоглібська, 12 літера
«А» загальною площею 589,50 кв.м. та
будівлю гаражу за адресою м. Київ, вул.
Борисоглібська, 12 літера «В» загальною
площею 69,90 кв.м.

Таким чином, враховуючи вищевикладені
положення норм законодавства та
приймаючи до уваги те, що поділ
нерухомого майна в натурі (нежитлових
будівель загальною площею 921 кв.м., які
знаходяться за адресою м. Київ, вул.
Борисоглібська, 12) та визнання за
Відповідачем-2 та Закритим акціонерним
товариством «Українські сателітарні
системи» права власності на будівлі і
споруди за адресою м. Київ, вул.
Борисоглібська, 12 відбулось лише 06
жовтня 2005 року, Суд зазначає, що станом
на дату прийняття оскаржуваного
рішення Київської міської ради від
23.09.1999 року № 26/528
адміністративно-господарі будівлі і
споруди на вул. Борисоглібській, 12 у
Подільському районі були єдиним
майновим комплексом.

За таких обставин, враховуючи те, що
станом на дату прийняття оскаржуваного
рішення Київської міської ради від
23.09.1999 року № 26/528
адміністративно-господарі будівлі і
споруди на вул. Борисоглібській, 12 у
Подільському районі були єдиним
майновим комплексом та процедуру
відведення і закріплення земельної
ділянки загальною площею 0,0929 га. в м.
Києві по вул. Борисоглібській, 12 було
розпочато ще у 1997 році, Суд приходить до
висновку, що позовні вимоги Заступника
прокурора міста Києва в частині
визнання незаконним та скасування п.12
рішення Київської міської ради від
23.09.1999 року № 26/528 «Про надання і
вилучення земельних ділянок та
припинення користування землею» не
підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог
Заступника прокурора міста Києва про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки площею 0,093 га. на вул.
Борисоглібській, 12 у Подільському
районі м. Києва, Суд зазначає наступне.

За змістом статей 1, 8 Конституції
України Україна є правова держава. В
Україні визнається і діє принцип
верховенства права. Конституція
України має найвищу юридичну силу.
Закони та інші нормативно-правові акти
приймаються на основі Конституції
України і повинні відповідати їй.

Статтею 41 Конституції України
визначено, що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.

Із матеріалів справи вбачається, що
підставою позову в частині визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки площею 0,093 га. на вул.
Борисоглібській, 12 у Подільському
районі м. Києва є порушення, на думку
прокурора, допущені Київською міською
радою, під час прийняття п.12 рішення від
23.09.1999 року №26/528 «Про надання і
вилучення земельних ділянок та
припинення користування землею».

Законом України №475/97 від 17.07.1997 р.
ратифіковано Конвенцію про захист прав
людини і основоположних свобод від
04.11.1950 р. (надалі - "Конвенція") та Перший
протокол до Конвенції, а відтак в силу
ст. 9 Конституції України вони є
частиною національного законодавства
України.

Відносини, що виникають у зв'язку з
обов'язком держави виконати рішення
Європейського суду з прав людини у
справах проти України; з необхідністю
усунення причин порушення Україною
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод і протоколів до
неї; з впровадженням в українське
судочинство та адміністративну
практику європейських стандартів прав
людини; зі створенням передумов для
зменшення числа заяв до Європейського
суду з прав людини проти України
регулюється Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини".

Згідно із ст. 17 Закону України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини" суди застосовують при розгляді
справ Конвенцію та практику Суду як
джерело права.

Статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції передбачено, що кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Концепція "майна" в розумінні статті 1
Першого протоколу до Конвенції має
автономне значення, тобто не
обмежується власністю на матеріальні
речі та не залежить від формальної
класифікації у внутрішньому праві:
певні інші права та інтереси, що
становлять активи, також можуть
вважатися "правом власності", а відтак і
"майном". До таких активів може
відноситися право оренди (рішення у
справі "Іатрідіс проти Греції" від
25.03.1999 р., заява №311107/96, п.54).

Відтак, право оренди земельної ділянки
також є майном в розумінні статті 1
Першого протоколу до Конвенції, мирно
володіння яким з моменту винесення
оспорюваного рішення та укладання
договору оренди земельної ділянки
гарантується ст.ст. 1, 8, 41 Конституції
України та ст. 1 Першого протоколу до
Конвенції.

Рішенням Європейського суду з права
людини від 24.06.2003 р. №44277/98 "Стретч проти
Сполученого Королівства" встановлено,
що, оскільки особу позбавили права на
його майно лише з тих підстав, що
порушення були вчинені з боку
публічного органу, а не громадянина, то
в такому випадку мало місце
"непропорційне втручання у право
заявника на мирне володіння своїм
майном та, відповідно, відбулось
порушення статті 1 Першого протоколу
Конвенції", отже визнання недійсним
договору, згідно якого покупець
отримав майно від держави, та подальше
позбавлення його цього майна на
підставі того, що державний орган
порушив закон, є неприпустимим.

Виходячи зі змісту пунктів 32-35
вказаного рішення Європейського суду з
прав людини "Стретч проти Сполученого
Королівства" майном у значенні статті 1
Протоколу 1 до Конвенції вважається
законне та обґрунтоване очікування
набути майно або майнове право за
договором, укладеним з органом
публічної влади.

Вирішуючи питання про те, чи був
дотриманий сторонами справедливий
баланс між інтересами суспільства та
правами заявника Європейський суд з
прав людини в рішенні від 24.06.2003 р. у
справі №44277/98 "Стретч проти Сполученого
Королівства" відзначив, що місцева
влада отримала узгоджену з заявником
орендну плату і не стояло питання про
те, що дії органу влади були спрямовані
проти інтересів суспільства чи що
порушувалися інтереси якоїсь третьої
сторони, або що продовження терміну
оренди могло бути всупереч з
якою-небудь передбаченою законом
функцією органу влади. Оскільки сама
місцева влада при укладенні договору
вважала, що вона має право продовжити
термін його дії, то заявник міг на
розумних підставах сподіватися на
виконання цих умов.

Як встановлено судом, з моменту
укладення між Відповідачем-2 та
Київською міською радою договору
оренди та до моменту звернення
прокурора із даним позовом до суду,
Відповідачем-2 належним чином
виконувались зобов'язання з оплати
орендних платежів за договорами
оспорюваним договором оренди, що
підтверджується Довідкою від 24.11.2014
року Державної податкової інспекції у
Подільському районі Головного
управління ДФС у м.Києві.

За таких обставин, Суд приходить до
висновку, що прокурором, як позивачем,
не доведено порушення відповідачами
інтересів або спричинення шкоди
державі внаслідок укладення ними
оспорюваного договору.

Аналогічна позиція викладені в
Постанові Вищого господарського суду
України від 19.11.2014 року у справі №
916/1050/14, від 18.11.2014 року у справі № 911/79/14,
від 28 серпня 2014 року у справі № 925/1856/13.

Таким чином, позовні вимоги Заступника
прокурора міста Києва про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки площею 0,093 га. на вул.
Борисоглібській, 12 у Подільському
районі м. Києва є необґрунтованими та
не підлягають задоволенню.

Також, Суд зазначає, що не підлягають
задоволенню позовні вимоги Заступника
прокурора міста Києва про визнання
відсутнім у Науково-виробничого
підприємства «УКРТОРГБУД» у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю права користування
земельною ділянкою площею 0,093 га. на
вул. Борисоглібській, 12 у Подільському
районі м.Києва та зобов'язання
Науково-виробничого підприємства
«УКРТОРГБУД» у формі товариства з
обмеженою відповідальністю відновити
становище, яке існувало до порушення,
шляхом повернення у розпорядження
Київської міської ради земельної
ділянки площею 0,093 га. на вул.
Борисоглібській, 12 у Подільському
районі м.Києва, як похідні позовні
вимоги.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1.В позові Заступника прокурора міста
Києва - відмовити повністю.

2.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 28 листопада 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин