КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р. Справа№ 910/22396/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Шипка В.В.

за участі представників:

ПАТ "Севастопольське підприємство "Ера"
- Ущапівська Д.П., довір. б/н від

09.10.2014р.

розглянувши апеляційну скаргу
публічного акціонерного товариства

"Севастопольське
підприємство "Ера"

на ухвалу господарського суду
міста Києва від 20.10.2014р.

у справі №910/22396/14 (суддя Пасько
М.В.)

за заявою публічного
акціонерного товариства
"Севастопольське

підприємство "Ера"

про прийняття до провадження
справи №5020-4/239

про банкрутство товариства
з обмеженою відповідальністю

"Севастопольський
судноремонтний завод "Лазарєвське

адміралтейство"

за заявою Управління Пенсійного
фонду України у Нахімовському районі

міста Севастополя

до товариства з обмеженою
відповідальністю спільного російсько-

українського підприємства
"Севастопольський судноремонтний

завод "Лазарєвське
адміралтейство"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 20.10.2014р. відмовлено
публічному акціонерному товариству
(далі - ПАТ) "Севастопольське
підприємство "Ера" у прийнятті заяви
про прийняття до провадження копій
матеріалів справи №5020-4/239 про
банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю (далі - ТОВ)
"Севастопольський судноремонтний
завод "Лазарєвське адміралтейство",
заяву та додані до неї документи
повернуто.

ПАТ "Севастопольське підприємство "Ера"
звернулось до Київського апеляційного
господарського суду, подавши
апеляційну скаргу, в якій просило
скасувати ухвалу господарського суду
міста Києва від 20.10.2014р. у справі
№910/22396/14, направити заяву ПАТ
"Севастопольське підприємство "Ера" до
господарського суду міста Севастополя
з метою вирішення питання про її
задоволення. Наводячи підстави, з яких
порушено питання про перегляд
оскарженої ухвали, апелянт посилався
на невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи, порушення
норм матеріального та процесуального
права, зазначаючи про неможливість
здійснення правосуддя судами
Автономної Республіки Крим і винесення
ухвали про передачу справи за
підсудністю, наголошуючи на тому, що
заявником було надано суду усі наявні в
його розпорядженні копії матеріалів
справи №5020-4/239 станом на 30.09.2014р.,
засвідчені ліквідатором боржника
Дрогайцевим А.О., що є достатнім для
прийняття справи до провадження
господарського суду міста Києва.
Наведено іншій доводи та міркування в
підтвердження викладених обставин.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 10.11.2014р.
апеляційну скаргу було прийнято до
провадження, розгляд справи призначено
на 25.11.2014р., витребувано в ПАТ
"Севастопольське підприємство "Ера"
заяву про прийняття до провадження
копій матеріалів справи №5020-4/239 про
банкрутство ТОВ "Севастопольський
судноремонтний завод "Лазарєвське
адміралтейство", повернуту заявнику
згідно оскарженої ухвали, з додатками,
зобов'язавши завчасно надати
витребувані документи в термін до
20.11.2014р.

В судовому засіданні 25.11.2014р.
представник скаржника підтримав
вимоги та доводи, наведені в
апеляційній скарзі, просив суд скаргу
задовольнити з викладених у ній
мотивів, надав усні пояснення по суті
скарги. Інші представники сторін не
з'явились, про причини їх відсутності
сторони суд не повідомили. Зважаючи на
обмеженість процесуальних строків
розгляду апеляційної скарги на
оскаржену ухвалу, що спливають та
наявні матеріали справи, колегія
дійшла висновку про можливість
здійснити розгляд справи за
відсутності представників окремих
сторін. Дослідивши матеріали справи,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши в судовому засіданні усні
пояснення та репліки представників
сторін, колегія суддів Київського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню, ухвала
господарського суду міста Києва від
20.10.2014р. у справі №910/22396/14 підлягає
залишенню без змін, зважаючи на
наступні обставини.

За змістом ст. 4, ч. 2 ст. 4-1
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд вирішує
господарські спори на підставі
Конституції України, цього Кодексу,
інших законодавчих актів України,
міжнародних договорів, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України. Господарські суди
розглядають справи про банкрутство у
порядку провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".
Згідно ст. 9 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
справи про банкрутство розглядаються
господарським судом за правилами,
передбаченими Господарським
процесуальним кодексом України, з
урахуванням особливостей, визначених
цим Законом. Відповідно п. 1.1
прикінцевих та перехідних положень
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" положення
цього Закону застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження в
яких порушено після набрання чинності
цим Законом. Положення цього Закону, що
регулюють продаж майна в провадженні у
справі про банкрутство, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом. Положення цього Закону, що
регулюють ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ
"Севастопольське підприємство "Ера"
звернулося до господарського суду
міста Києва з заявою про прийняття до
провадження копій матеріалів справи
№5020-4/239 про банкрутство ТОВ
"Севастопольський судноремонтний
завод "Лазарєвське адміралтейство", що
розглядалася господарським судом
міста Севастополя на тимчасово
окупованій території України.
Мотивувальною частиною оскарженої
ухвали суду відзначалось, що
господарським судом міста Севастополя
не виносилась ухвала про передачу
справи за територіальною підсудністю
згідно ст. 15 ГПК України - копія
відповідної ухвали до заяви ПАТ
"Севастопольське підприємство "Ера" не
була надана. Місцевий господарський
суд, дослідивши надані документи,
встановив, що до заяви про прийняття до
провадження додані лише незавірені
копії матеріалів справи №5020-4/239, яка на
сьогоднішній день знаходиться в
провадження господарського суду міста
Севастополя, відповідні заяву та
додані до неї документи повернув
скаржнику. Ухвалою Київського
апеляційного господарського суду від
10.11.2014р. зазначені документи було
витребувано в ПАТ "Севастопольське
підприємство "Ера", з тим, заяви з
додатками та копій матерілів справи до
суду не надійшло.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України" встановлено, що у
зв'язку з неможливістю здійснювати
правосуддя судами Автономної
Республіки Крим та міста Севастополя
на тимчасово окупованих територіях,
розгляд господарських справ
господарського суду міста Севастополя
забезпечується господарським судом
міста Києва. Справи, що перебувають у
провадженні судів, розташованих на
території Автономної Республіки Крим
та міста Севастополя, та розгляд яких
не закінчено, передаються судам
відповідно до встановленої цим Законом
підсудності, протягом десяти робочих
днів з дня набрання ним чинності або з
дня встановлення такої підсудності
(абз. 10 ч. 1 ст. 12 Закону).

Пунктом 2 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
05.06.2014р. №01-06/745/2014 відзначалось, що за
повідомленнями господарських судів, на
їх адресу надходять звернення
учасників судового процесу щодо
витребування з господарських судів, що
знаходяться на тимчасово окупованій
території України, матеріалів справ
для здійснення їх подальшого розгляду
господарськими судами Київської
області, міста Києва, Київським
апеляційним господарським судом. З тим,
у разі недодержання приписів абз. 10 ч. 1
ст. 12 Закону України "Про забезпечення
прав і свобод громадян та правовий
режим на тимчасово окупованій
території України" господарські суди
позбавлені можливості продовжити
розгляд зазначених у цій нормі справ,
оскільки Законом, так само як й іншими
законодавчими актами України, не
передбачено ні права, ані обов'язку
місцевих господарських судів
витребувати з інших господарських
судів матеріали справ, так само як і
відповідного права (обов'язку)
апеляційних господарських судів -
стосовно інших судів апеляційної
інстанції.

Водночас заінтересовані особи можуть
звертатися з відповідними позовами
(скаргами) до господарських судів міста
Києва, Київської області, Київського
апеляційного господарського суду з
урахуванням визначеної Законом
підсудності справ. Як відзначено п. 3
інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
05.06.2014р. №01-06/745/2014 питання про те, яким
чином мають реєструватися і
розглядатися господарськими судами
міста Києва, Київської області,
Київським апеляційним господарським
судом звернення у справах, розгляд яких
здійснюється господарськими судами
Автономної Республіки Крим і міста
Севастополя, і матеріали яких не
передано за встановленою підсудністю
(абз. 10 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про
забезпечення прав і свобод громадян та
правовий режим на тимчасово окупованій
території України"), слід враховувати
таке.

Відповідна реєстрація здійснюється з
огляду на зміст звернення. Якщо йдеться
про подання позовної заяви (в тому
числі й за наявності порушеної
провадженням справи в будь-якому з
названих судів, розташованих на
тимчасово окупованій території
України), то вона підлягає реєстрації в
автоматизованій системі
документообігу суду з подальшим
розподілом справи згідно з вимогами ст.
2-1 Господарського процесуального
кодексу України (далі - ГПК). У разі коли
відсутні підстави для відмови у
прийнятті позовної заяви або її
повернення без розгляду (ст. 62, 63 ГПК),
але поданих документів недостатньо для
розгляду справи по суті, суддя,
прийнявши позовну заяву, витребовує у
позивача необхідні документи і
матеріали, а якщо їх не подано: а) без
поважних причин - залишає позов без
розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК; б)
з причин, які судом визнано поважними, -
розглядає справу і приймає рішення за
наявними доказами. В інших випадках, -
тобто коли подаються звернення, що не є
позовними заявами в розумінні ст. 54 ГПК,
- їх реєстрація і розгляд здійснюється
у встановленому в господарському суді
порядку. Автори таких звернень за
необхідності повідомляються
господарським судом (листами за
підписами керівників або
уповноважених працівників апарату
суду) про можливість звернутися з
позовною заявою до відповідного
господарського суду - міста Києва або
Київської області згідно з визначеною
Законом територіальною підсудністю
справ. При цьому наявність подібних же
проваджень у господарських судах, що
знаходяться на тимчасово окупованій
території України, такому зверненню не
перешкоджають, а судові акти, ухвалені
ними після набрання Законом чинності,
не враховуються у вирішенні спорів.

Змістом мотивувальної частини ухвали
Київського апеляційного
господарського суду від 10.11.2014р. вже
відзначалось, що у разі недодержання
приписів абз. 10 ч. 1 ст. 12 Закону України
"Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України" господарські суди позбавлені
можливості продовжити розгляд
зазначених у цій нормі справ, оскільки
Законом, так само як й іншими
законодавчими актами України, не
передбачено ні права, ані обов'язку
місцевих господарських судів
витребувати з інших господарських
судів матеріали справ, так само як і
відповідного права (обов'язку)
апеляційних господарських судів -
стосовно інших судів апеляційної
інстанції. Водночас, як вже було
вказано вище, апелянтом не надано
витребувані судом документи.

У відповідності з п. 1-2 ч. 1 ст. 62 ГПК
України, господарський суд відмовляє у
прийнятті позовної заяви, якщо заява не
підлягає розгляду в господарських
судах України або у провадженні
господарського суду або іншого органу,
який в межах своєї компетенції вирішує
господарський спір, є справа зі спору
між тими ж сторонами, про той же предмет
із тих же підстав або є рішення цих
органів з такого спору. Слід зазначити,
чинним законодавством не передбачено
можливості перебування в провадженні
двох різних судів однієї й тієї ж самої
справи, так само як і здійснення такого
провадження за копіями матеріалів
справи відповідно іншого суду. Як вже
відзначалось в інформаційному листі
Вищого господарського суду України від
05.06.2014р. №01-06/745/2014, у разі недодержання
приписів абз. 10 ч. 1 ст. 12 Закону України
"Про забезпечення прав і свобод
громадян та правовий режим на
тимчасово окупованій території
України" господарські суди позбавлені
можливості продовжити розгляд
зазначених у цій нормі справ.

Всебічно, повно і об'єктивно
розглянувши в судовому процесі всі
обставини справи в їх сукупності,
керуючись законом, оцінивши докази за
своїм внутрішнім переконанням, за
наслідками розгляду апеляційної
скарги та перевіряння законності та
обґрунтованості ухвали місцевого
господарського суду у повному обсязі,
повторно розглянувши справу, колегія
суддів суду апеляційної інстанції не
вбачає наявності підстав задоволення
апеляційної скарги, скасування або
зміни ухвали господарського суду міста
Києва від 20.10.2014р. у справі №910/22396/14,
вважаючи її такою, що відповідає
вимогам законності та обґрунтованості.
Відповідно ст. 103-104 ГПК України
апеляційна інстанція за результатами
розгляду апеляційної скарги має право:
1) залишити рішення місцевого
господарського суду без змін, а скаргу
без задоволення; 2) скасувати рішення
повністю або частково і прийняти нове
рішення; 3) скасувати рішення повністю
або частково і припинити провадження у
справі або залишити позов без розгляду
повністю або частково; 4) змінити
рішення. Підставами для скасування або
зміни рішення місцевого
господарського суду є: 1) неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи; 2) недоведеність обставин,
що мають значення для справи, які
місцевий господарський суд визнав
встановленими; 3) невідповідність
висновків, викладених у рішенні
місцевого господарського суду,
обставинам справи; 4) порушення або
неправильне застосування норм
матеріального чи процесуального права.
Порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права може бути підставою для
скасування або зміни рішення лише за
умови, якщо це порушення призвело до
прийняття неправильного рішення.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства
"Севастопольське підприємство "Ера"
залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста
Києва від 20.10.2014р. у справі №910/22396/14
залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до
господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя
А.А. Верховець

Судді
О.М. Остапенко

В.В. Шипко