ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.12.14р. Справа № 904/4910/13

За скаргою: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

на дії Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції

у справі

За позовом Криворізької міської ради,
м. Кривий Ріг

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від боржника: не з'явився;

від стягувача: не з'явився;

від ДВС: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Криворізька міська рада звернулась до
господарського суду Дніпропетровської
області із позовом до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості в розмірі 57 249,75 грн., із
яких 57 099,60 грн. - основна
заборгованість, 150,15 грн. пеня., судові
витрати просить покласти на
відповідача.

Рішенням господарського суду від
20.08.2013 року позовні вимоги задоволено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
18.12.2013 року рішення господарського
суду від 20.08.2013 року залишено без змін.

13.10.2014р. фізична особа-підприємець
ОСОБА_1, м. Кривий Ріг звернулась до суду
зі скаргою на дії Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 16.10.2014
року скаргу прийнято до свого
провадження та призначено її розгляд у
судовому засіданні.

13.11.2014 року стягувачем подано відзив на
скаргу, в задоволенні якої просить
відмовити.

09.12.2014 року від представника скаржника
надійшло клопотання про розгляд скарги
без його участі.

09.12.2014 року від представника стягувача
надійшло клопотання про розгляд
скарги без його участі.

В обґрунтування скарги скаржник
посилається на те, що Криворізька
міська рада, яка є стягувачем, при
зверненні до державного виконавця з
заявою про стягнення грошових коштів,
зазначила рахунок, який їй не належить.

Скаржник вважає, що зазначення
Стягувачем (Позивачем) не належного
саме йому рахунку, як то передбачено ч. 3
ст. 45 Закону України „Про виконавче
провадження", свідчить про
перешкоджання Стягувачем провадженню
виконавчих дій, в зв'язку з чим, просить
суд зобов'язати державного виконавця
попередити стягувача про
перешкоджання провадженню виконавчих
дій через ненадання інформації про
належні йому рахунки, на які можливо
перерахувати стягнуті грошові суми, та
зобов'язати державного виконавця
повернути виконавчий документ, в разі
ненадання вказаної інформації, на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України
„Про виконавче провадження".

Як вбачається з матеріалів справи, за
результатами вирішення даного спору,
господарським судом було стягнуто
заборгованість по сплаті орендної
плати за земельну ділянку, що
перебуває в комунальній власності
територіальної громади міста Кривого
Рогу.

Згідно приписів ч. 2 ст. 327 ЦК України,
управління майном, що є у комунальній
власності, здійснює безпосередньо
територіальна громада та утворені нею
органи місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону
України „Про оренду землі",
орендодавцями земельних ділянок, що
перебувають у комунальній власності, є
сільські, селищні, міські ради в межах
повноважень, визначених законом.

Таким чином, з огляду на те, що об'єктом
оренди являється земельна ділянка
комунальної власності, орендодавцем
цієї ділянки виступає Криворізька
міська рада, як орган місцевого
самоврядування, на який законом
покладено функції розпорядника
землями територіальної громади міста
(ст. 9 Земельного Кодексу України).

За змістом положень підпункту 14.1.147
Податкового кодексу України, орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності, є однією з форм
плати за землю як загальнодержавного
податку.

Статтею 290 Податкового кодексу України
передбачено, що плата за землю
зараховується до відповідних місцевих
бюджетів у порядку, визначеному
Бюджетним кодексом України для плати
за землю. В свою чергу, відповідно до
положень п. 4 ч. 1 ст. 69 Бюджетного
кодексу України, плата за землю
зараховується до бюджетів місцевого
самоврядування і належить до доходів
загального фонду місцевих бюджетів.

Аналіз зазначених вище норм чинного
законодавства, дає підстав для
висновку, що стягнуті на користь
міських рад грошові суми орендних
платежів за земельні ділянки
комунальної власності, є коштами
місцевого бюджету, і підлягають
перерахуванню саме до відповідних
бюджетів, в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
фінансової політики, як то передбачено
ч. 4 ст. 45 Закону України „Про виконавче
провадження".

Згідно положень статей 43, 78 Бюджетного
кодексу України казначейське
обслуговування місцевих бюджетів
здійснюється органами, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, на основі ведення єдиного
казначейського рахунку.

Відповідно до положень п. 5 ст. 78
Бюджетного кодексу України податки і
збори (обов'язкові платежі) та інші
доходи місцевого бюджету підлягають
зарахуванню на єдиний казначейський
рахунок і не можуть акумулюватися на
рахунках органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету.

Пунктом 2.2 Наказу Міністерства
фінансів України від 23.08.2012 № 938 "Про
затвердження Порядку казначейського
обслуговування місцевих бюджетів"
встановлено, що у процесі
казначейського обслуговування коштів
місцевих бюджетів, органи Казначейства
відкривають рахунки в національній
валюті в органах Казначейства для
зарахування доходів місцевих бюджетів
та інших надходжень, передбачених
законодавством (далі - платежі), на ім'я
органу Казначейства у розрізі кодів
класифікації доходів бюджету та у
розрізі місцевих бюджетів усіх рівнів
(бюджет Автономної Республіки Крим,
бюджети міст Києва і Севастополя,
обласні, районні бюджети та бюджети
місцевого самоврядування).

Таким чином, зарахування орендних
платежів за земельні ділянки
комунальної власності, як стягнутих на
користь місцевих рад за рішенням суду,
так і сплачених орендарями самостійно,
має відбуватися виключено на єдиний
казначейський рахунок, що
відкривається на ім'я органу
Казначейства, а не розпорядника
бюджетних коштів.

З урахуванням наведених вище обставин,
суд дійшов висновку, що зазначений
Виконкомом Криворізької міської ради в
заяві про відкриття виконавчого
провадження розрахунковий рахунок,
який відкрито на ім'я УДКСУ у
Жовтневому районі, є належним
рахунком, на який підлягають
зарахуванню грошові суми, стягнутої
державним виконавцем заборгованості
по орендній платі за землю. При цьому,
використання для зарахування сум
орендних платежів за земельні ділянки
комунальної власності, інших рахунків,
відкритих на ім'я безпосередньо
міської ради або її виконавчого органу,
суперечило б приписам ст. 78 Бюджетного
кодексу України.

На підставі викладеного з урахуванням
встановлених обставин, суд дійшов
висновку, що викладені у скарзі
Відповідача обставини, не свідчать про
перешкоджання з боку Стягувача
провадженню виконавчих дій, що
виключає підстави для здійснення
державним виконавцем відповідного
попередження на його адресу, з
наступним поверненням виконавчого
документа згідно п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону
України „Про виконавче провадження".

Таким чином, в задоволенні скарги слід
відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_1,
м. Кривий Ріг на дії Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції - відмовити.

Суддя С.В. Мартинюк