ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" грудня 2014 р.Справа № 916/4297/14

Господарський суд Одеської області у
складі судді Мостепаненко Ю.І.,

при секретарі Стадник О.С.

за участю представників сторін:

від позивача - Брушньовська І.І.
(довіреність № 01-36/28 від 09.01.2014р.),

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом департамента комунальної
власності Одеської міської рад

до відповідача - фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2

про розірвання договору оренди,
виселення та стягнення.

встановив:

Департамент комунальної власності
Одеської міської ради (ДКВ ОМР)
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою, в
якій просить суд розірвати договір
оренди нежитлового приміщення № 25/94
від 31.10.2012р., укладений між ДКВ ОМР та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2
(ФОП ОСОБА_2), виселити ФОП ОСОБА_2 з
нежитлової будівлі, загальною площею
78,8 кв.м., що розташована за адресою:
АДРЕСА_2, та передати зазначене
приміщення ДКВ ОМР, стягнути з ФОП
ОСОБА_2 4 924, 28 грн. - заборгованості з
орендної плати та 147, 13 грн. - пені.
Витрати по сплаті судового збору
позивач просить суд покласти на
відповідача.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 24.10.2013р. порушено
провадження по справі № 916/4297/14 за даним
позовом, розгляд справи призначено на
12.11.2014р.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 12.11.2014р. розгляд справи
відкладено на 03.12.2014р., у зв'язку з
неявкою в судове засідання
представника відповідача та
неподанням всіх витребуваних доказів.

В судовому засіданні 03.12.2014р.
представник позивача підтримав
позовні вимоги, наполягав на їх
задоволенні.

Відповідач у судові засідання не
з'явився, про поважність причин
відсутності не повідомив, письмового
відзиву на позовну заяву до суду не
надав, право на захист не використав,
хоч і повідомлявся про час та місце
проведення судових засідань належним
чином, що вбачається з поштових
повідомлень про вручення ухвал суду,
наявних в матеріалах справи.

Приймаючи до уваги зазначене, суд
вважає за можливе розглядати справу
без участі відповідача за наявними в
ній матеріалами, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 03.12.2014р. оголошено
вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення присутнього в
судових засіданнях представника
позивача, суд встановив наступне.

31 жовтня 2012р. між департаментом
комунальної власності Одеської
міської ради (Орендодавцем) та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендарем)
був укладений договір оренди
нежитлового приміщення № 25/94 (Договір).

Розділом 1 Договору визначено, що
Орендодавець передає, а Орендар
приймає в строкове платне користування
нежитлову будівлю, загальною площею 78,8
кв.м., що розташована за адресою:
АДРЕСА_2,

Строк дії договору оренди встановлено
з 31.10.2012р. до 30.09.2015р. (п. 1.3 Договору).

Відповідно до п. 2.1 Договору орендна
плата визначається на підставі ст. 19
Закону України „Про оренду державного
та комунального майна", Методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна,
затвердженої постановою КМУ від
04.10.1995р. № 786 з наступними змінами, та
доповненнями.

За орендоване приміщення Орендар
зобов'язується сплачувати орендну
плату, що становить 1 131, 35 грн. за все
приміщення (без урахування податку на
додану вартість та індексу інфляції) та
є базовою ставкою орендної плати за
місяць.

Розмір орендної плати за кожний
наступний місяць визначається шляхом
коригування розміру орендної плати за
минулий місяць на щомісячний індекс
інфляції, що друкується Мінстатом
України (п. 2.2 Договору).

До орендної плати не входить плата за
комунальні послуги, вартість
експлуатаційних витрат, плата за
користування земельною ділянкою та
інші послуги, які надаються
спеціалізованими організаціями (п. 2.3
Договору).

Згідно п. 2.4 Договору узгоджено, що
Орендар вносить орендну плату
щомісячно до 15 числа поточного місяця,
незалежно від результатів його
господарської діяльності.

Розмір орендної плати змінюється у
випадках зміни методики її розрахунку,
цін і тарифів, та в інших випадках,
передбачених законодавчими актами
України та рішеннями міської ради, що
набрали чинності, в порядку,
передбаченому чинним законодавством
(п. 2.5 Договору).

Після закінчення строку дії договору
чи у випадку його дострокового
розірвання, Орендар зобов'язаний у
15-денний термін передати Орендодавцю
приміщення за актом у належному стані,
не гіршому, ніж на момент передачі його
в оренду та відшкодувати Орендодавцеві
збитки у разі погіршення стану або
втрати (повної або часткової) об'єкта
оренди (п.4.7 Договору).

За несвоєчасне внесення орендної плати
Орендар сплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня, від суми простроченого платежу за
кожен день прострочення (п. 5.2 Договору).

Вступ Орендаря у користування
приміщеннями настає одночасно з
підписанням акта приймання-передачі
вказаних приміщень (п. 7.13 Договору).

Передача приміщень в оренду не означає
передачу Орендарю права власності на
це приміщення. Власником орендованого
приміщення залишається територіальна
громада міста Одеси (п. 7.14 Договору).

Згідно акту приймання-передачі
приміщення від 31.10.2012р. ДКВ ОМР передав,
а ФОП ОСОБА_2 прийняв нежитлову будівлю
загальною площею 78, 8 кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Як свідчать матеріали справи,
відповідач, в порушення умов
укладеного договору, несвоєчасно та не
в повному обсязі сплачував орендну
плату, у зв'язку з чим 23.09.2014р. ДКВ ОМР
направило на адресу відповідача
пропозицію (вих. № 01-13/7138 від 19.09.2014р.), в
якій позивач зазначив про наявність
станом на 17.09.2014р. у ФОП ОСОБА_2
заборгованості за договором оренди
нежитлового приміщення № 25/94 від
31.10.2012р. у вигляді несплаченої орендної
плати в сумі 3 337, 54 грн. та 80,23 грн.
нарахованої пені. В зазначеній
пропозиції позивач запропонував
відповідачеві у строк до 09.10.2014р. або
розірвати договір оренди № 25/94 від
31.10.2012р., на підставі якого Орендарю
було надано у строкове платне
користування нежитлову будівлю
загальною площею 78,8 кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_2, та
повернути вказану нежитлову будівлю
ДКВ ОМР за актом приймання-передачі,
або сплатити заборгованість з орендної
плати та пеню.

Відповідачем пропозиція залишена без
відповіді, заборгованість по орендній
платі та пеня - без сплати.

Все вищеперелічене і стало підставою
для звернення ДКВ ОМР до суду з
позовними вимогами про розірвання
договору оренди нежитлового
приміщення № 25/94 від 31.10.2012р.,
укладеного між ДКВ ОМР та ФОП ОСОБА_2,
виселення ФОП ОСОБА_2 з нежитлової
будівлі загальною площею 78, 8 кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_2, та
стягнення з ФОП ОСОБА_2 4 924, 28 грн. -
заборгованості з орендної плати та 147, 13
грн. - пені станом на 31.10.2014р.

Дослідивши надані докази у сукупності,
суд дійшов висновку про наявність
підстав для задоволення позовних
вимог, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 175 ГК України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку. Майнові
зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

У відповідності до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Ст. 627 ЦК України передбачено, що
відповідно до статті 6 ЦК України
сторони є вільними в укладанні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Оцінюючи позовні вимоги про стягнення
орендної плати, суд вказує наступне.

Відповідно до п. п. 1,2 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
-відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Згідно з приписами ст. 759 Цивільного
кодексу України за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Згідно до п. п.1,2 ст. 762 ЦК України за
користування майном з наймача
справляється плата, розмір якої
встановлюється договором найму. Плата
за користування майном вноситься
щомісячно, якщо інше не встановлено
договором.

Враховуючи те, що об'єктом договору є
майно, що належить територіальній
громаді м. Одеси на праві комунальної
власності, слід звернути увагу на
положення спеціального Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна".

Стаття 10 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна"
встановлює, що істотною умовою
договору оренди, зокрема, є орендна
плата з урахуванням її індексації.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 18
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" орендар
зобов'язаний вносити орендну плату
своєчасно і у повному обсязі.

У відповідності до ст. 19 Закону орендар
за користування об'єктом оренди
вносить орендну плату незалежно від
наслідків господарської діяльності.

Однак в порушення умов договору,
вищезазначених норм законодавства
України відповідачем орендна плата
вносилась не в повному обсязі та
несвоєчасно, у зв'язку з чим виникла
заборгованість з орендної плати в сумі
4 924,28 грн. станом на 31.10.2014.

Враховуючи, що наявність
заборгованості з орендної плати у сумі
4 924, 28 грн. підтверджується матеріалами
справи та відповідачем не спростована,
суд доходить висновку щодо задоволення
вимог позивача в цій частині.

Також позивач просить стягнути із
відповідача пеню в сумі 147,13грн.

Відповідно до статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п.4 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

За приписами частини першої статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно з ч.3 ст. 549 ЦК України, пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.2. договору за
несвоєчасне внесення орендної плати
Орендар сплачує пеню у розмірі
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня, від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочки.

Суд, враховуючи вищезазначене,
перевіривши наданий позивачем
розрахунок пені в сумі 147,13грн., вважає
його вірним та вимоги в цій частині
такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлено позовну
вимогу про розірвання договору оренди
нежитлового приміщення № 25/94 від
31.10.2012р., укладеного між ДКВ ОМР та ФОП
ОСОБА_2, та, як наслідок, виселення ФОП
ОСОБА_2 з нежитлової будівлі загальною
площею 78,8 кв.м., що розташована за
адресою: АДРЕСА_2, та передачу
приміщення позивачу.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" договір оренди може бути
розірвано за рішенням суду у разі
невиконання сторонами своїх
зобов'язань та з інших підстав,
передбачених законодавчими актами
України.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. Істотним є таке
порушення стороною договору, коли
внаслідок завданої цим шкоди друга
сторона значною мірою позбавляється
того, на що вона розраховувала при
укладенні договору.

Згідно до ч.ч.2, 3 ст. 653 ЦК України у разі
розірвання договору зобов'язання
сторін припиняються. У разі зміни або
розірвання договору зобов'язання
змінюється або припиняється з моменту
досягнення домовленості про зміну або
розірвання договору, якщо інше не
встановлено договором чи не обумовлено
характером його зміни. Якщо договір
змінюється або розривається у судовому
порядку, зобов'язання змінюється або
припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання
договору законної сили.

Так, у постанові Верховного суду
України від 08.05.2012р. по справі №5021/966/2011
з аналогічних спірним правовідносинах
викладено правову позицію, із якої
вбачається, що істотне порушення
орендарем (наймачем) такої умови
договору оренди державного
(комунального) майна, як внесення
орендної плати, є достатньою правовою
підставою для дострокового розірвання
договору оренди в судовому порядку та
повернення орендованого майна
орендодавцю (наймодавцю).

Як вище встановлено судом, ФОП ОСОБА_2
систематично порушував умови договору
щодо своєчасної та повної сплати
орендної плати, що є порушенням, як
умов договору, так і положень Закону
України „Про оренду державного та
комунального майна", у зв'язку з чим суд
вбачає правомірними позовні вимоги ДКВ
ОМР щодо розірвання цього договору на
вимогу сторони, права якої порушені.

Крім того, позивач просить суд виселити
відповідача із орендованого
приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України
„Про оренду державного та
комунального майна" у разі розірвання
договору оренди, закінчення строку
його дії та відмови від його
продовження або банкрутства орендаря,
він зобов'язаний повернути
орендодавцеві об'єкт оренди на умовах,
зазначених у договорі оренди.

Із аналізу вказаної статті вбачається,
що наслідком розірвання договору
оренди є обов'язкове повернення об'єкта
оренди орендодавцю, з огляду на що
позовна вимога позивача про виселення
ФОП ОСОБА_2 з нежитлової будівлі
загальною площею 78, 8 кв.м., що
розташована за адресою: АДРЕСА_2, та
передачу його на користь ДКВ ОМР
підлягає задоволенню у повній мірі.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи
докази у справі в їх сукупності,
законодавство, що регулює спірні
правовідносини, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
як обґрунтовані, підтверджені
належними доказами та наявними
матеріалами справи.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Розірвати договір оренди
нежитлового приміщення № 25/94 від
31.10.2012р., укладений між департаментом
комунальної власності Одеської
міської рад (65039, м. Одеса, вул.
Артилерійська, 1, ) та
фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2
(65074, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1).

3. Виселити фізичну особу -
підприємця ОСОБА_2 (65074, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) з
нежитлової будівлі, загальною площею 78,
8 кв.м., що розташована за адресою:
АДРЕСА_2, та передати вказане
приміщення департаменту комунальної
власності Одеської міської ради (65039, м.
Одеса, вул. Артилерійська, 1, ).

4. Стягнути з фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 (65074, АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь департаменту комунальної
власності Одеської міської рад (65039, м.
Одеса, вул. Артилерійська, 1, ) 4 924 (чотири тисячі дев'ятсот
двадцять чотири) грн. 28 коп. -
заборгованості по орендній платі, 147
(сто сорок сім) грн. 13 коп. - пені та 4 263
(чотири тисячі двісті шістдесят три)
грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового
збору.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Ю.І. Мостепаненко

Повне рішення складено 05 грудня 2014 р.