ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.14р. Справа № 904/8336/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПКП Кран-Сервіс", м.
Олександрія, Кіровоградська область

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб",
м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за
договором підряду в сумі 79 838 грн. 18 коп.

Суддя Красота О.І.

Представники:

від позивача: Поташенко А.В., дов.
№75 від 15.07.2014 року;

від відповідача: Головко О.М., дов.
№180 від 01.11.2013 року;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПКП Кран-Сервіс"
(далі-Позивач) звернулось до
господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інтерпайп
Ніко Тьюб" (далі-Відповідач) про
стягнення заборгованості в сумі 64 170
грн. 00 коп. - основного боргу, 6 860 грн. 85
коп. - пені, 978 грн. 59 коп. - 3% річних, 7 828
грн. 74 коп. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням Відповідачем
умов Договору підряду №1240 від 28.12.2011
року. (а.с. 11-13).

25.11.2014 року Відповідач направив на
адресу суду відзив на позов відповідно
до якого просить суд відмовити
Позивачу в позові у повному обсязі.
Обгрунтовуючи відзив на позов
Відповідач вказує на те, що виникнення
обов'язку по сплаті за товар виникає
лише з моменту отримання відповідного
рахунку-фактури, що передбачено п. 5.1.2.
Договору.

В судовому засіданні представник
Позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача у судовому
засіданні підтвердив наявність
заборгованості за спірним договором,
але посилаючись на відзив на позов
просить суд відмовити Ползивачу у
задоволені його вимог.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу сторонами не
подавалось.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представника Позивача та
Відповідача, оцінивши надані докази в
їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

28.12.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб"
(далі-Замовник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "ПКП
Кран-Сервіс" (далі-Підрядник) був
укладений Договір підряду №1240
(далі-Договір).

Відповідно до пункту 1.1 Договору
Підрядник зобов'язується виконати
роботу з матеріалів Підрядник, по
завдання Замовника, а Замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
роботу, Виконану в межах та на умовах
Договору.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що
вартість робіт та затрати по виконанню
робіт визначаються згідно доданим
кошторисам (Додаток №3 до Договору) та
протоколу узгодження договірної ціни
(Додаток №2).

Вартість робіт та матеріалів за
Договором складає 183 660,00 грн., ПДВ 20% -
36732,00 грн., всього 220 392,00 грн. Розрахунок
вартості робіт розраховується
виходячи з кошторису: №25-11 (в ДЦ) (п. 4.3
Договору).

Оплата за роботу та матеріали
Підрядника здійснюється згідно
виконаним роботам та затраченим
матеріалам, в межах 219 999,60 грн., в тому
числі ПДВ 20% - 36 666,60 грн., визначених
кошторисами та договірної ціни (п. 4.5
Договору).

Пунктом 5.1 Договору передбаченим
порядок оплати за послуги, а саме:

- 5.1.1. Замовник протягом 10 календарних
днів після підписання Договору та
виставлення рахунку Підрядником
здійснює попередню оплату в розмірі 123
952,80 грн. з ПДВ 20%;

- 5.1.2.Підрядник протягом 2 днів після
підписання акту здачі-приймання роботи
зобов'язаний виставити рахунок на
оплату робіт за Договором. Замовник
протягом 75 календарних днів з дня
підписання акту здачі-приймання роботи
зобов'язаний сплатити 96 046,80 грн. з ПДВ 20%
за виконані та прийняті роботи.

Відповідно до пункту 5.2 Договору,
розрахунки здійснюються в
безготівковій формі шляхом
перерахування грошових коштів на
розрахунковий рахунок підрядника.

Договір вважається укладеним з моменту
підписання його сторонами та
скріплення печатками та діє до 01.07.2013
року. Закінчення строку дії Договору не
звільняє сторін від повного виконання
своїх зобов'язань за Договором, а також
від сплати можливих штрафних санкції,
за порушення, яке мало місце під час дії
Договору. (п. 11.1 Договору з урахуванням
додаткових угод №1240-д/1 від 28.12.2012 року
та №1240-д/2 від 28.02.2013 року.

На виконання умов п. 5.1.1 Договору
Відповідачем була здійснена попередня
оплата за послуги в сумі 123 952 грн. 80 коп.,
що підтверджується платіжним
дорученням №2105 від 14.02.2012 року (а.с. 18).

За період з березня 2012 року по грудень
2013 року Позивачем були надані
обумовлені Договором послуги на
загальну суму 188 122 грн. 80 коп., що
підтверджується Актами приймання
виконаних послуг та довідками про
вартість виконаних послуг (а.с. 19-24).

Таким чином, вартість наданих послуг,
яка підлягає оплаті становить суму в
розмірі 64 170 грн. 00 коп.

У зв'язку з відсутністю оплати за
виконані роботи 26.06.2014 року Позивач
направив на адресу Відповідача
претензію-вимогу №555 від 26.06.2014 року, в
якій вимагав сплати суму в розмірі 64 170
грн. 00 коп.

Відповідач відповіді на претензію не
надав, заборгованість в сумі 64 170 грн. 00
коп. не сплатив, внаслідок чого Позивач
був вимушений звернутись до
господарського суду з метою захисту
своїх інтересів.

Станом на час розгляду спору доказів
сплати вищевказаної заборгованості
сторонами суду не надано.

Розглядаючи вказані позовні вимоги
необхідно вказати на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Стаття 193 ГК України встановлює, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 530 Цивільного кодексу
України, встановлено що, якщо у
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк.

Стаття 598 Цивільного кодексу України
встановлює, що зобов'язання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором або законом.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу
України зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним
чином.

Водночас, порушення зобов'язання є
підставою для застосування
господарських санкцій, передбачених
цим Кодексом, іншими законами або
договором.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, в тому числі у
вигляд обов'язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові
у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що
Замовник за порушення договірних
зобов'язань сплачує Підряднику, за
затримку оплат, передбачених
Договором, пеню в розмірі 0,1% вартості
суми, яка підлягає сплаті, за кожен день
прострочення, але не більше подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який сплачується пеня.

Розмір пені, розрахований Позивачем
від суми простроченої заборгованості
за період з 01.04.2014 року по 30.09.2014 року,
становить 6 860 грн. 85 коп., яка
розрахована Позивачем не вірно,
оскільки невірно визначений період
нарахування пені, так як він повинен
бути з 02.04.2014 року по 30.09.2014 року та сума
пені за вказаний період становить 6 744
грн. 00 коп., яка і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Розрахований Позивачем розмір 3% річних
від суми основної заборгованості, за
період з 01.04.2014 року по 30.09.2014 року
становить суму в розмірі 978 грн. 59 коп.,
яка розрахована Позивачем також не
вірно, оскільки невірно визначений
період нарахування 3% річних, так як він
повинен бути (як вказувалось вище) з
02.04.2014 року по 30.09.2014 року та сума 3%
річних за вказаний період становить 959
грн. 91 коп., яка відповідно і підлягає
задоволенню.

Розрахований Позивачем розмір
інфляційних втрат від суми основної
заборгованості, за період
квітень-вересень 2014 року включно,
становить суму в розмірі 7 828 грн. 74 коп.,
яка розраховані Позивачем не вірно,
однак є меншою, ніж сума збитків від
інфляції, розрахована судом, а тому
підлягає задоволенню в заявленій
частині.

Отже позовні вимоги є обґрунтованими,
підтвердженими матеріалами справи та
такими, що підлягають задоволенню
частково зі стягненням з Відповідача 64
170 грн. 00 коп. - основного боргу, 6 744 грн. 00
коп. - пені, 959 грн. 91 коп. - 3% річних, 7 828
грн. 74 коп. - інфляційних втрат, в решті
позову слід відмовити.

Заперечення Відповідача щодо
виникнення обов'язку по сплаті за товар
лише з моменту отримання відповідного
рахунку-фактури, викладені в його
відзиві, судом не приймаються до уваги
з огляду на наступне.

Рахунок-фактура є документом, який
містить лише платіжні реквізити, на які
потрібно перерахувати грошові кошти,
ненадання рахунку-фактури не є
відкладальною обставиною у розумінні
статті 212 Цивільного кодексу України та
не є простроченням кредитора в
розумінні статті 613 Цивільного кодексу
України, а тому наявність або
відсутність рахунку-фактури не
звільняє Відповідача від обов'язку
оплатити у визначений договором строк
отриманий товар.

Зазначене узгоджується з правовою
позицією Дніпропетровського
апеляційного господарського суду,
викладеною в постанові від 14.08.2014 року,
по справі №904/3823/14, Вищого
господарського суду України, наведеною
у постановах: №6/549-09(20/302-08) від 15.06.2010
року, №14/306-09(6/517-08(21/265-08) від 09.09.2010 року,
а також у постанові Верховного Суду
України №37/405 від 29.09.2009 року.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати
покладаються на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43-45, 49, 82-85, 116-117
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтерпайп Ніко Тьюб"
(53201, Дніпропетровська область м.
Нікополь, пр. Трубників, 56, )
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПКП Кран-Сервіс" (28000,
Кіровоградська область, м.Олександрія,
вул. Паризької комуни, 64-А, )
64 170 грн. 00 коп. - основного боргу, 6 744 грн.
00 коп. - пені, 959 грн. 91 коп. - 3% річних, 7 828
грн. 74 коп. - інфляційних втрат, 1 824 грн. 00
коп. - судового збору.

Наказ видати після набрання судовим
рішенням законної сили.

В решті позову - відмовити.

Суддя О.І. Красота

Рішення підписано

25.11.2014р.