ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 рокуСправа № 912/3905/14
Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Вавренюк Л.С.,
розглянув у відкритому судовому
засіданні справу № 912/3905/14

за позовом: селянського (фермерського)
господарства "Мрія", м. Бобринець
Кіровоградської області

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Формула-Петрол", м.
Кіровоград

про стягнення 28 992,00 грн.

Представники:

від позивача - Стельмах М.М.,
довіреність № б/н від 10.09.14 р.;

від відповідача - участі не брали,

Селянське (фермерське) господарство
"Мрія" (далі - СФГ "Мрія") звернулося до
господарського суду Кіровоградської
області з позовною заявою про
стягнення з товариства з обмеженою
відповідальністю "Формула-Петрол" (далі
- ТОВ "Формула-Петрол") безпідставно
набутих коштів в сумі 28992,00 грн.

Свої вимоги позивач, з посиланням на ст.
1212 Цивільного кодексу України,
обґрунтовує тим, що селянським
(фермерським) господарством "Мрія"
згідно платіжного доручення № 59 від
18.09.14 р. помилково переховано
відповідачу грошові кошти в сумі 28992,00
грн., які до цього часу відповідачем не
повернуті.

Представник позивача в судовому
засіданні вимоги позивача підтримав в
повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні участі
не брав, будь яких клопотань або
заперечень до суду не подав.

Разом з тим, господарський суд вважає
відповідача таким, що належним чином
повідомлений про час та розгляд даної
справи, з огляду на те, що поштова
кореспонденція, направлена
відповідачу за адресою, зазначеною
позивачем в позові, повернулась до
господарського суду без вручення, із
зазначенням причини невручення: "за
закінченням терміну зберігання" (а.с.
15-16).

При цьому, господарський суд враховує
постанову Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.11 р., відповідно до змісту якої, якщо
копії процесуальних документів було
надіслано відповідачу за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

На підставі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справу
розглянуто за наявними в ній доказами.

Дослідивши наявні матеріали справи,
надані у справі позивачем докази,
заслухавши пояснення представника
позивача, господарський суд встановив
наступне.

Як стверджує у своєму позові позивач,
18.09.13 р. СФГ "Мрія" були помилково
перераховані кошти на рахунок
відповідача в сумі 28992,00 грн. за
дизельне паливо згідно рахунку № 32/09
від 17.09.14 р., що підтверджується
платіжним дорученням № 59 від 18.09.14 р.
(а.с. 9) та банківською випискою з
рахунку позивача від 19.09.14 р. (а.с. 12).

10.10.14 р. позивач звернувся до
відповідача з претензією № 1/10 про
перерахування на рахунок СФГ "Мрія"
безпідставно набутих коштів в сумі
28992,00 грн. у п'ятиденний термін (а.с. 10-11).

Оскільки відповідач відповіді на
претензію не надав, кошти не повернув,
позивач звернувся до господарського
суду за захистом своїх порушених прав
та інтересів.

Разом з цим, з призначення платежу
платіжного доручення № 59 від 18.09.14 р. на
суму 28992,00 грн. вбачається, що вказані
кошти були перераховані позивачем за
дизпаливо згідно рахунку № 32/09 від 17.09.14
р.

На вимогу суду позивач надав до суду
копію рахунку - фактури № 32/09 від 17.09.14
р. та пояснив, що оплата зазначеного
рахунку, а також признанням вказаного
платежу було бухгалтером проведено
помилкова, оскільки рахунки надавались
нам різними особами, придбати позивач
збирався у іншої особи, не у
відповідача, однак бухгалтером
помилково сплачено на рахунок
відповідача кошти в сумі 28 992,00 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно до положеннями ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Позивачем не надано до суду належних
доказів на підтвердження своїх
доводів, а саме щодо безпідставного
перерахування ним відповідачу
грошових коштів в сумі 28 992,00 грн.

Крім того, з наданих до суду доказів, а
саме: рахунку - фактури № 32/09 від 17.09.14
р., виставленого відповідачем на оплату
позивачу, а також фактично здійснену
позивачем оплату даного рахунку
свідчить про виникнення та наявність
між сторонами договірних зобов'язань
щодо купівлі-продажу дизельного палива
в кількості 2 000 літрів за ціною 12,08 грн.
(без ПДВ) на загальну суму 28 992,00 грн., що
фактично є офертою, яку позивачем
фактично прийнято, тобто акцептовано,
шляхом оплати рахунку та перерахування
грошових коштів, зазначених в рахунку
на рахунок відповідача, зазначеного
останнім у своєму рахунку-фактурі.

Статтею 181 Господарського кодексу
України допускається укладення
господарських договорів у спрощений
спосіб, тобто шляхом обміну листами,
факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

Отже, вказані вище обставини свідчать
про наявність у відповідача правових
підстав для здійснення вказаного
платежу в сумі 28 992,00 грн., що в свою
чергу спростовує доводи позивача про
безпідставність (помилковість)
перерахованих позивачем грошових
коштів відповідачу.

Відповідно до норм матеріального
права, що регулюють правовідносини
щодо купівлі-продажу, позивач не
позбавлений права вимагати від
відповідача виконання взятого на себе
відповідачем обов'язку поставити
позивачу оплачену останнім вартість
дизпалива та лише після не виконання
відповідачем свого обов'язку щодо
поставки дизпалива у визначений строк,
позивач матиме право, визначене ч. 2 ст.
693 ЦК України.

Оскільки матеріалами даної справи
спростовуються доводи позивача,
господарський суд дійшов висновку про
безпідставність пред'явлених вимог та
відсутність правових підстав для
задоволення позову саме із зазначених
в позові підстав, а саме ст. 1212 ЦК
України.

З огляду на зазначене, в задоволенні
позову позивачу слід відмовити
повністю.

Згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати у справі покладаються на
позивача.

На підставі ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України, у
судовому засіданні 03.12.14 р.
оголошувалась перерва до 12 год. 30 хв.
цього ж дня.

Керуючись ст. ст. 33-34, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення місцевим господарським
судом.

У разі якщо в судовому засіданні було
оголошено лише вступну та резолютивну
частини рішення, зазначений строк
обчислюється з дня підписання повного
рішення.

Копію рішення направити відповідачу за
адресою: 25014, м. Кіровоград, вул.
Терешкової, буд. 213/А.

Повне рішення складено 08.12.2014 року

Суддя
Л.С. Вавренюк