ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Справа № 925/482/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Іванової Л.Б. - головуючого, Гольцової
Л.А., Козир Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві касаційну скаргу
Управління Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області на постанову Київського
апеляційного господарського суду від
4 вересня 2014 року у справі
Господарського суду Черкаської
області за позовом Управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області до Дочірнього підприємства
Державної акціонерної компанії "Хліб
України" "Тальнівський комбінат
хлібопродуктів" про стягнення суми,

УСТАНОВИВ:

У березні 2014 року Управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області (далі - позивач) звернулось до
Дочірнього підприємства Державної
акціонерної компанії "Хліб України"
"Тальнівський комбінат хлібопродуктів"
(далі - відповідач) з позовом про
стягнення 8064 гривень 87 коп. пенсії,
виплаченої без достатньої правової
підстави.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що
Оксанич О.О., колишньому працівнику
відповідача, безпідставно призначено
пенсію за півтора року до досягнення
пенсійного віку, оскільки запис в
трудовій книжці про звільнення за п. 2
ст. 40 Кодексу законів про працю України
здійснений без належного
документального підтвердження, тобто,
безпідставно.

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 29 квітня 2014 року
в позові відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 4 вересня 2014
року апеляційну скаргу залишено без
задоволення, рішення Господарського
суду Черкаської області від 29 квітня 2014
року залишено без зміни.

У касаційній скарзі Управління
Пенсійного фонду України в
Тальнівському районі Черкаської
області просить скасувати рішення
Господарського суду Черкаської
області від 29 квітня 2014 року, постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 4 вересня 2014
року та прийняти нове рішення.

Посилається на неповне з'ясування
судами попередніх інстанцій обставин
справи.

Представники сторін у судове засідання
не з'явились.

Враховуючи, що про час та місце
розгляду касаційної скарги сторони
повідомлені належним чином, суд вважає
за можливе розглянути справу за їх
відсутності.

Обговоривши доводи касаційної скарги
та вивчивши матеріали справи, суд
вважає, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що Звенигородською
міжрайонною державною фінансовою
інспекцією проведено перевірку
управління Пенсійного фонду України в
Звенигородському районі Черкаської
області, якою встановлено, що Оксанич
О.О., колишньому працівнику Дочірнього
підприємства Державної акціонерної
компанії "Хліб України" "Тальнівський
комбінат хлібопродуктів", безпідставно
призначено пенсію за півтора року до
досягнення нею пенсійного віку,
оскільки запис в її трудовій книжці
"Звільнено у зв'язку з виявленою
невідповідністю займаній посаді
внаслідок стану здоров'я п. 2 ст. 40
Кодексу законів про працю України"
здійснено відповідальними особами
підприємства без належного
документального підтвердження.

Вказано, що 3 грудня 2009 року громадянка
Оксанич О.О., в порядку статті 21 Закону
України "Про основні засади
соціального захисту ветеранів праці та
інших громадян похилого віку в
Україні", звернулася до управління
Пенсійного фонду в Звенигородському
районі Черкаської області з метою
призначення пенсії за півтора року до
досягнення пенсійного віку, згідно
переліку документів, які подаються для
призначення пенсії за віком.

На підставі запису у трудовій книжці
Оксанич О.О. Управлінням Пенсійного
фонду України в Тальнівському районі
нараховано і виплачено пенсію за
період з 3 грудня 2009 року по 24 серпня 2010
року в сумі 8064 гривень 87 коп.

Також встановлено, що Оксанич О.О.
народилась 24 серпня 1960 року, постійно
проживала в м. Тальне, що відноситься до
зони радіоактивного забруднення та,
відповідно до Закону "Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок аварії на
Чорнобильській АЕС", мала право на
призначення пенсії із зниженням
пенсійного віку на 5 років з 25
серпня 2010 року, але на підставі
зробленого запису до її трудової
книжки, а саме: "Звільнено у зв'язку з
виявленою невідповідністю займаній
посаді внаслідок стану здоров'я, п. 2 ст.
40 Кодексу законів про працю України" та
згідно вимог ст. 21 Закону України "Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні" набувала право
на призначення пенсії за півтора року
до досягнення пенсійного віку, тобто,
25 лютого 2009 року.

Відмовляючи в позові, Господарський
суд Черкаської області, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
виходив з того, що п. 2 ст. 40 Кодексу
законів про працю України, на підставі
якого була звільнена із займаної
посади Оксанич О.О. не передбачає
обов'язкового проходження особою, що
підлягає звільненню,
лікарсько-консультативної комісії з
отриманням відповідного висновку.
Зазначено, що твердження позивача про
необхідність отримання такого
висновку з посиланням на ст. 170 Кодексу
законів про працю України є
безпідставним, оскільки названа стаття
регулює порядок переведення
працівників на легшу роботу, а не їх
звільнення.

Проте, суд касаційної інстанції не може
повністю погодитись з вказаними
висновками з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону України "Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні" особам,
трудовий договір з якими розірвано за
півтора року до досягнення пенсійного
віку, встановленого статтею 26 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", або
віку, що дає право на призначення
пенсії відповідно до законів "України
"Про державну службу", "Про статус
народного депутата України", "Про
прокуратуру", "Про наукову і
науково-технічну діяльність", у зв'язку
із виявленою невідповідністю
працівника займаній посаді за станом
здоров'я, гарантується право на
достроковий вихід на пенсію за півтора
року до встановленого законодавством
строку, якщо вони мають страховий стаж,
необхідний для призначення пенсії за
віком у мінімальному розмірі,
передбачений абзацом першим частини
першої статті 28 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону України "Про
основні засади соціального захисту
ветеранів праці та інших громадян
похилого віку в Україні" виплата пенсій
особам, звільненим у зв'язку з
виявленою невідповідністю працівника
займаній посаді за станом здоров'я,
зазначеним у частині першій цієї
статті, здійснюється за рахунок
коштів Державного бюджету України до
досягнення ними пенсійного віку.

Відповідно до п. 2 ст. 40 Кодексу законів
про працю України передбачено, що
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку, зокрема, виявленої
невідповідності працівника займаній
посаді або виконуваній роботі
внаслідок недостатньої кваліфікації
або стану здоров'я, які перешкоджають
продовженню даної роботи.

Так, підставою для розірвання
трудового договору за п. 2 ст. 40 Кодексу
законів про працю України є фактичні
дані, які підтверджують, що внаслідок
стану здоров'я (стійкого зниження
працездатності) працівник не може
належно виконувати покладені на нього
трудові обов'язки чи їх виконання
протипоказано за станом здоров'я.

Як вбачається з позовної заяви,
підставою для висновків щодо
незаконної виплати пенсії Оксанич О. О.
є відсутність документів щодо стійкого
зниження працездатності вказаної
особи або такого стану її здоров'я, що
перешкоджав на момент звільнення
виконувати роботу за займаною у
відповідача посадою, та акт перевірки
управління ПФУ в Тальнівському районі
Черкаської області Звенигородською
міжрайонною державною фінансовою
інспекцією.

Проте, документального підтвердження
того, що Оксанич О.О. не відповідає
займаній посаді або виконуваній роботі
внаслідок стану здоров'я матеріали
справи не містять, як і не містять акту
перевірки Звенигородської міжрайонної
державної фінансової інспекції, яким
начебто встановлено, що Оксанич
О.О. безпідставно призначено пенсію.

У судових рішеннях взагалі відсутні
відомості, яку посаду займала вказана
особа, яку виконувала роботу (важка
робота, робота із шкідливими чи
небезпечними умовами праці тощо), суди
не дослідили, чи проводився медичний
огляд звільненої працівниці, не
встановлено наявність висновку
медичного закладу про те, що працівник
має професійне або загальне
захворювання, у зв'язку з яким
непридатний до роботи за професією.

Враховуючи, що з'ясування даних
обставин має суттєве значення для
юридично правильного вирішення спору,
судові рішення визнати законними не
можна, тому вони підлягають скасуванню,
а справа - передачі на новий розгляд до
суду першої інстанції.

При новому розгляді місцевому
господарському суду необхідно
врахувати наведене, витребувати
вказані документи, з'ясувати дійсні
обставини справи та прийняти законне і
обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 111-5, 111-7 - 111-11
Господарського процесуального кодексу
України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити
частково.

Скасувати постанову Київського
апеляційного господарського суду від
4 вересня 2014 року та рішення
Господарського суду Черкаської
області від 29 квітня 2014 року.

Справу передати до Господарського суду
Черкаської області на новий розгляд в
іншому складі суду.

Головуючий
Л. Іванова

Судді
Л. Гольцова

Т. Козир