КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2014 р.
Справа№ 925/1334/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

при секретарі:
Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Герасименко
Т.В., дов. від 28.08.2014,

від відповідача-1 Парненко А.А.,
дов. від 17.11.2014 №240/1,

від відповідача-2 Хандюк Т.О., дов.
від 17.01.2014 №10,

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Росьагропродукт"

на рішення Господарського суду
Черкаської області від 24.09.2014

(дата підписання - 29.09.2014)

у справі №925/1334/14 (суддя Пащенко А.Д.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства "Банк Форум"

в особі уповноваженої особи Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПАТ "Банк Форум"

до 1. Товариства з обмеженою
відповідальністю "Росьагропродукт"

2.Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю імені
Шевченка

про стягнення солідарно 132301631,23 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Черкаської області від 24.09.2014 позов ПАТ
"Банк Форум" в особі уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк
Форум" (далі - позивач) до ТОВ
"Росьагропродукт" та
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю імені
Шевченка (далі - відповідач) про
стягнення солідарно 132301631,23 грн
задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з відповідачів на
користь позивача 119824932,81 грн боргу по
кредиту, 10336947,32 грн боргу по процентах
за користування кредитом, 2139751,10 грн
пені.

Стягнуто з відповідача-1 в доход
Державного бюджету України 36540,00 грн
судового збору.

Стягнуто з відповідача-2 в доход
Державного бюджету України 36540,00 грн
судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням,
відповідач-1 звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
рішення Господарського суду
Черкаської області від 24.09.2014
скасувати, постановити нове, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог. На думку апелянта, здійснення
зарахування зустрічних однорідних
вимог можливе під час процедури
ліквідації банку; у випадку
правовідносин позивача та
відповідача-1 черговість задоволення
вимог кредиторів не порушується.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 15.10.2014 прийнято
апеляційну скаргу до розгляду та
порушено апеляційне провадження,
розгляд справи призначено на 05.11.2014.
Дану ухвалу надіслано відповідно до
вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2014 №28. Доказами належного
повідомлення сторін про час і місце
розгляду справи є повідомлення про
вручення поштового відправлення
(ухвали від 15.10.2014) позивачу та
відповідачу-2 - 17.10.2014, відповідачу-1 -
21.10.2014, долучені до матеріалів справи.

05.11.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду позивач та
відповідач-2 надали відзиви на
апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 05.11.2014 оголошено
перерву до 19.11.2014.

17.11.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відповідач-1 надав
пояснення по справі.

19.11.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відповідач-1 надав
клопотання:

- про залучення до участі в справі
Єрнаміо Консалтінг Лтд в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача;

- про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 19.11.2014 оголошено
перерву до 10.12.2014.

09.12.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду позивач надав
клопотання про долучення до матеріалів
справи копії вимоги до СГ ТОВ ім.
Шевченка про виконання зобов'язання
від 15.07.2014 №4157/4.1 та рекомендовані
повідомлення про вручення поштових
відправлень.

09.12.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду відповідач-1 надав
пояснення по справі та копію постанови
Вищого господарського суду України від
18.11.2014 у справі №916/1706/14.

У судовому засіданні 10.12.2014 представник
відповідача-1 підтримав клопотання про
залучення до участі в справі Єрнаміо
Консалтінг Лтд в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача,
підтримав доводи апеляційної скарги,
просив їх задовольнити, рішення
Господарського суду Черкаської
області від 24.09.2014 скасувати,
постановити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача-2 підтримав
клопотання про залучення третьої особи
та позицію відповідача-1, наполягав, що
СГ ТОВ ім. Шевченка не отримувало
вимоги від банку про виконання
зобов'язання, яке забезпечено порукою,
тому підстав для солідарного стягнення
суми боргу немає.

Представник позивача заперечив проти
задоволення клопотання про залучення
третьої особи та доводи апеляційної
скарги, просив залишити їх без
задоволення, а оскаржуване рішення -
без змін; надав докази надсилання
відповідачу-2 вимоги про виконання
зобов'язання на адресу: 19610, Черкаська
обл., Черкаський р-н, с. Софіївка, вул.
Шевченка,39.

Суд апеляційної інстанції відмовляє у
задоволенні клопотання відповідача-1
про залучення до участі в справі
Єрнаміо Консалтінг Лтд в якості
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача, оскільки не
вбачає, що рішення у даній справі може
вплинути на його права та інтереси.

Відповідно до ст. 99 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України) в апеляційній інстанції
справи переглядаються за правилами
розгляду цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представників сторін,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У статті 1049 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) вказано, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) та сплатити відсотки за
користування коштами у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення про позику,
якщо інше не встановлено цим
параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.02.2013 між позивачем та відповідачем-2
укладено кредитний договір №1-0005/13/11-КL
(далі - кредитний договір), відповідно
до якого кредитор (позивач) відкриває
позичальнику (відповідач-2)
невідновлювальну кредитну лінію, в
рамках якої надає останньому кредитні
кошти окремими частинами на засадах
повернення, строковості, платності та
цільового характеру використання, в
межах, визначеної договором граничної
суми коштів, а позичальник
зобов'язується вчасно погашати
кредитору заборгованість за кредитом,
а також сплачувати на користь
кредитора проценти та комісії в
розмірі, в строки та на умовах,
визначених договором (п.1.1 кредитного
договору).

Протягом липня-листопада 2013 року банк
та позичальник уклали ряд договорів
про внесення змін до кредитного
договору: від 05.07.2013 № 1, від 21.08.2013 № 2,
від 15.10.2013 № 3, від 29.11.2013 № 4, від 17.12.2013
№5, №6, від 25.12.2013 №7, від 24.01.2014 №8, якими
вносилися зміни до графіка надання та
погашення вибірок, надання
забезпечення тощо.

17.12.2013 між банком та позичальником
укладено договір №5 про внесення змін
до кредитного договору, за умовами
якого сторони виклали в новій редакції
п.п. 1.2, 1.3, 1.6 кредитного договору та
домовились, що проценти за
користування кредитом, нараховані
кредитором в період з 26.11.2013 по 16.12.2013
(включно) капіталізуються до розміру
заборгованості за кредитним договором.

Максимальна заборгованість
позичальника за цим договором
(загальна сума усіх вибірок) не може
перевищувати кредитний ліміт в сумі
109984932,81 грн (п. 1.2 кредитного договору в
редакції договору від 17.12.2013 №6 про
внесення змін до кредитного договору).

Максимальна заборгованість
позичальника за цим договором
(загальна сума усіх вибірок) з 18.12.2013 не
може перевищувати кредитний ліміт,
розмір якого буде дорівнювати сумі
фактичної заборгованості позичальника
за цим договором після зміни валюти
зобов'язання та погашенню всієї
заборгованості позичальника в доларах
США, як це визначено у п. 1.3 цього
договору (п.1.2.1, внесений згідно
договору від 17.12.2013 №5 про внесення змін
до кредитного договору).

Кредит надається з метою (на цілі):
поповнення оборотних коштів
позичальника, для погашення
заборгованості в доларах США за цим
договором, в т.ч. заборгованості за
кредитом та капіталізованими
процентами за користування кредитом
(п.1.3, внесений згідно договору від
17.12.2013 №5 про внесення змін до
кредитного договору).

З 17.12.2013 кредитні кошти в межах
кредитного ліміту надаються виключно в
гривні та на цілі передбачені цим
договором, в т.ч. з метою погашення
заборгованості в доларах США (п. 1.3.1,
внесений згідно договору від 17.12.2013 №5
про внесення змін до кредитного
договору).

З метою здійснення зміни валюти
зобов'язання за цим договором з доларів
США в національну валюти України -
гривню, в т.ч. для купівлі іноземної
валюти (доларів США) в сумі 13227291 доларів
США 98 центів, банк надає позичальнику
кредитні кошти в гривні в розмірі, що не
перевищує максимальний ліміт
заборгованості, вказаний в п. 1.2 цього
договору (п. 1.3.2, внесений згідно
договору від 17.12.2013 №5 про внесення змін
до кредитного договору).

Кінцевий термін, до настання якого
(включно) має бути повністю погашена
заборгованість за кредитом,
визначається згідно з графіком
зменшення кредитного ліміту,
встановленого в п. 1.5 цього договору,
але в будь-якому випадку не може
перевищувати 27.02.2016 включно (п. 1.4
кредитного договору).

У пункті 1.5 кредитного договору в
редакції договору від 17.12.2013 №6 про
внесення змін до кредитного договору
наведено графік зменшення кредитного
ліміту, у якому вказані періоди дії
кредитного ліміту, сума ліміту на
початок кожного періоду, дата і сума
погашення заборгованості в кожному
періоді.

Днем (моментом) надання вибірки
вважається день перерахування банком
коштів з відповідного
внутрішньобанківського позичкового
рахунку на поточний рахунок
позичальника, в сумі відповідної
вибірки (п. 2.4 кредитного договору).

За користування кредитом позичальник
сплачує банку проценти у валюті
відповідної вибірки, що нараховуються
на суму фактичної заборгованості
позичальника за кредитом за фактичний
строк існування заборгованості з
періодичністю, визначеною в п.3.3
договору. При розрахунку процентів
враховується день надання кредиту та
не враховується день повного погашення
заборгованості за кредитом,
використовується річна процентна
ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2
кредитного договору, та приймається
рік, що складається з фактичної
кількості календарних днів у
відповідному році - 365 або 366 днів - для
вибірок у гривні (п. 3.1 кредитного
договору в редакції договору від 17.12.2013
№5 про внесення змін до кредитного
договору).

За користування кредитом позичальник
сплачує проценти за фіксованою
процентною ставкою, яка встановлюється
на весь період дії цього договору в
розмірі 18,5% річних (п.3.2 кредитного
договору в редакції договору від 17.12.2013
№5 про внесення змін до кредитного
договору). Порядок сплати процентів
встановлений в п. 3.3 кредитного
договору.

Погашення вимог банку за кредитним
договором, незалежно від призначення
платежу, визначеного позичальником у
відповідному розрахунковому
документі, здійснюється в наступній
черговості: прострочені проценти,
прострочені комісії, прострочена
заборгованість за кредитом, строкові
проценти, строкові комісії, строкова
заборгованість за кредитом, неустойка
(штраф, пеня), інші вимоги банку
(відшкодування завданих збитків тощо)
(п. 4.2 кредитного договору).

Згідно п.7.1.1 кредитного договору
випадком порушення зобов'язань є
невиконання або виконання неналежним
чином позичальником будь-якого свого
обов'язку (платіжного чи неплатіжного)
за кредитним договором (зокрема, не
здійснення погашення заборгованості,
не сплата процентів та/або комісій,
можливу неустойку (штраф, пеню), не
відшкодування збитків тощо) та/або за
будь-яким іншим договором, що укладений
або буде укладений з банком.

За несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом,
несвоєчасну сплату процентів та/або
комісій за кредитним договором
позичальник сплачує кредитору пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що
діятиме протягом відповідного
порушення, від суми простроченого
платежу за кожен день прострочення.
Пеня сплачується окремо від процентів,
комісій та штрафу, що підлягають сплаті
відповідно до цього договору (п. 8.2
кредитного договору). Порядок
здійснення розрахунку пені
встановлений в п. 8.2.1 кредитного
договору.

Договір набирає чинності з моменту
його укладення сторонами та діє до
повного остаточного виконання
сторонами своїх зобов'язань за
договором (п.10.7 кредитного договору).

Кредитний договір підписано
уповноваженими представниками сторін,
підписи яких скріплено печатками
товариств.

На виконання вказаних умов кредитного
договору позивач надав відповідачу-2
кредитні кошти згідно з його заявками,
що підтверджується меморіальними
ордерами від 18.03.2013 № на суму
52753799,84 грн (6599999,98 доларів США), від 18.04.2013
№ на суму 26177072,68 грн (3271999,71
доларів США), від 08.05.2013 № на суму
26177072,68 грн (3274999,71 доларів США).

29.11.2013 відповідачем-2 сплачено 20000,00
доларів США, що не заперечується
сторонами.

Заборгованість відповідача-2 перед
позивачем по тілу кредиту станом на
16.12.2013 становить 13129999,40 доларів США.

17.12.2013 відповідачем-2 сплачено 104948085,20
грн (13129999,40 доларів США) по тілу кредиту
(згідно меморіального ордера від 17.12.2013
№18, що підтверджено актом звірки
розрахунків, наданого позивачем).

На підставі заявки відповідача-2 від
17.12.2013 позивач надав кредит в сумі
110447888,03 грн, що підтверджується
меморіальним ордером від 17.12.2013 №330250.
Дата погашення вибірки - 14.10.2014.

Загальна сума заборгованості
відповідача-2 перед позивачем по тілу
кредиту станом на 24.12.2013 становила
109984932,81 грн.

25.12.2013 між відповідачами укладено
договір про переведення боргу,
внаслідок чого відбулася заміна
зобов'язаної сторони - позичальника у
зобов'язанні, що виникає із кредитного
договору. ТОВ "Росьагропродукт" став
позичальником за кредитним договором,
та відповідно боржником по виконанню
зобов'язання щодо повернення 109984932,81
грн тіла кредиту.

25.12.2013 ПАТ "Банк Форум", ТОВ
"Росьагропродукт" (відповідач-1) та СТОВ
імені Шевченка (відповідач-2) уклали
договір №7 про заміну сторони за
кредитним договором.

Згідно п.1.6 кредитного договору в
редакції договору від 17.12.2013 №5 про
внесення змін до кредитного договору
позичальник, в якості забезпечення
виконання зобов'язань за договором,
укладає, зокрема, з ТОВ
"Росьагропродукт" договір поруки.

25.12.2013 між ПАТ "БАНК ФОРУМ" та СТОВ ім.
Шевченка укладено договір поруки
№1-0541/13/11-Р (далі - договір поруки), за
умовами якого СТОВ ім. Шевченка
поручився перед ПАТ "БАНК ФОРУМ" за
належне та своєчасне виконання ТОВ
"Росьагропродукт" у повному обсязі
зобов'язань за кредитним договором, а
саме: повернення суми кредиту, сплати
процентів за користування кредитом,
комісій, а також можливої неустойки
(пені, штрафу) у розмірі та у випадках,
передбачених кредитним договором.

У пункті 1.1 договору поруки вказано, що
у разі порушення боржником
забезпечених порукою згідно з
договором зобов'язань за кредитним
договором поручитель та боржник
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники.

Порука забезпечує в повному обсязі
виконання всіх платіжних зобов'язань
боржника за кредитним договором, а
саме:

повернення кредиту у формі
невідновлювальної кредитної лінії в
сумі 109948932,81 грн з кінцевим терміном
повернення, встановленим згідно з
графіком зменшення заборгованості
відповідно до п. 1.5 кредитного договору,
але в будь-якому випадку не може
перевищувати 27.02.2016 включно або
протягом іншого строку/в інший термін
дострокового погашення кредиту у
випадках, передбачених кредитним
договором;

сплату процентів за користування
кредитом в розмірі 18,5 % з можливим
збільшенням процентної ставки, та інші
платежі;

сплату комісій у розмірі, в строки
(терміни) та в порядку, визначених
кредитним договором; сплату можливої
неустойки (пені, штрафу), визначеної
кредитним договором;

відшкодування витрат кредитора,
пов'язаних зі стягненням
заборгованості за кредитним договором
(п. 2.1 договору поруки).

Пунктом 3.4.1 договору поруки
передбачено право кредитора стягнути
заборгованість за кредитним договором
з поручителя та/або боржника як
солідарних боржників в примусовому
порядку у разі невиконання поручителем
забезпеченого порукою зобов'язання
(його частини) протягом трьох робочих
днів від дати отримання письмової
вимоги кредитора щодо виконання
відповідного зобов'язання за боржника.

24.01.2014 між позивачем та новим боржником,
як позичальником, укладено договір №8
про внесення змін до кредитного
договору, в якому зазначено:

п. 1.2. Максимальна заборгованість
позичальника за договором (загальна
сума усіх вибірок) не може перевищувати
кредитний ліміт в сумі 119984932,81 грн.

Також сторони змінили графік
зменшення кредитного ліміту,
встановлений в п 1.5 кредитного
договору.

24.01.2014 між ПАТ "БАНК ФОРУМ" та СТОВ ім.
Шевченка укладено договір № 1 про
внесення змін до договору поруки, пункт
2.1 якого виклали в такій редакції:

2.1. Порука за цим договором забезпечує в
повному обсязі виконання всіх
платіжних зобов'язань боржника за
кредитним договором, а саме:

повернення кредиту у формі
невідновлювальної кредитної лінії в
сумі 119948932,81 грн з кінцевим терміном
повернення, встановленим згідно з
графіком зменшення заборгованості
відповідно до п. 1.5 кредитного договору,
але який в будь-якому випадку не може
перевищувати 27.02.2016 включно або
протягом іншого строку/в інший термін
дострокового погашення кредиту у
випадках, передбачених кредитним
договором;

сплату процентів за користування
кредитом в розмірі 18,5 % з можливим
збільшенням їх розміру на 2%;

сплату комісій у розмірі, в строки
(терміни) та в порядку, визначених
кредитним договором;

сплату можливої неустойки (пені,
штрафу), визначеної кредитним
договором.

На виконання умов кредитного договору
позивач надав відповідачу-1 (новому
позичальнику) кредитні кошти згідно з
його заявкою, що підтверджується
меморіальним ордером від 28.01.2014 №487324 на
суму 10000000,00 грн.

Таким чином, сума кредиту, надана
відповідачу-1 (новому позичальнику,
боржнику), становить 120447888,03 грн (110447888,03
грн згідно договору між відповідачами
про переведення боргу від 25.12.2013 +
10000000,00 грн).

Відповідачем-1 сплачено 622955,22 грн по
тілу кредиту, що відображено у акті
звірки позивача.

Отже, заборгованість по тілу кредиту
відповідача-1 перед позивачем станом на
18.07.2014 становить 119824932,81 грн.

В зв'язку з тим, що відповідач-1 (новий
позичальник) не виконував платіжні
зобов'язання перед банком за кредитним
договором, позивач звернувся до ТОВ
"Росьагропродукт" з вимогою від 10.04.2014
№999/3.1, в якій просив в день отримання
вимоги сплатити заборгованість за
кредитним договором, а також суму
неустойки.

ТОВ "Росьагропродукт" вимогу не
виконав, кредитні кошти не повернув та
суму неустойки не сплатив, у зв'язку з
чим позивач достроково просить
стягнути всю суму кредиту, нараховані
проценти за користування і пеню.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
передбачено додаткову
відповідальність поручителя (ч.1 ст.554
ЦК України, п.11 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
27.10.2014 №01-06/1666/14).

Оскільки відповідач-2 є поручителем
відповідача-1 згідно договору поруки
від 25.12.2013 №1-0541/13/11-Р, то відповідачі
несуть відповідальність перед банком
як солідарні боржники.

17.07.2014 банк направив СГ ТОВ ім.. Шевченка
вимогу від 15.07.2014 №4157/4.1 про виконання
зобов'язання, в якій просив в строк не
пізніше третього робочого дня від дати
отримання вимоги виконати зобов'язання
забезпечене порукою, як солідарний
боржник, та сплатити заборгованість за
кредитним договором.

18.07.2014 вимога отримана представником
відповідача-2 за адресою: 19610, Черкаська
обл., Черкаський р-н, с. Софіївка, вул.
Шевченка,39, про що свідчить
рекомендоване повідомлення про
вручення поштового відправлення
№989.

Враховуючи порушення позичальником
графіка погашення кредиту та право
банку вимагати дострокового погашення
заборгованості по кредиту, сплати
процентів та/або комісії, можливої
неустойки, відшкодування збитків (п.7.2.1
кредитного договору), суд апеляційної
інстанції погоджується з висновком
місцевого господарського суду про
задоволення позову в частині стягнення
солідарно з відповідачів 119824932,81 грн
заборгованості по поверненню тіла
кредиту.

Позивач також надає розрахунок та
просить стягнути солідарно з
відповідачів 10336947,32 грн процентів за
користування кредитом та 2139751,10 грн
пені (1785676,00 грн пені за несвоєчасне
повернення кредитних коштів за період
з 03.03.2014 по 20.06.2014 та 354075,10 грн пені за
несвоєчасне повернення нарахованих
процентів за період з 03.03.2014 по 17.07.2014).

Оскільки позичальник не повернув суму
тіла кредиту, проценти за користування
ним не сплачує, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що вимога позивача про
стягнення з відповідачів 10336947,32 грн
процентів за користування кредитними
коштами підлягає задоволенню.

З огляду на те, що відповідач
прострочив виконання зобов'язання по
поверненню кредиту та сплати процентів
за користування ним, то у відповідача
виникла договірна відповідальність у
вигляді сплати пені.

Перевіривши розрахунок, наданий
позивачем, суд першої інстанції
задовольнив позовну вимогу про
стягнення 2139751,10 грн пені (1785676,00 грн
пені за несвоєчасне повернення
кредитних коштів за період з 03.03.2014 по
20.06.2014 та 354075,10 грн пені за несвоєчасне
повернення нарахованих процентів за
період з 03.03.2014 по 17.07.2014), з чим
погоджується суд апеляційної
інстанції.

Відповідачем враховано всі здійснені
позичальниками проплати за кредитним
договором, таким чином, з відповідачів
підлягає стягненню в загальному 132301631,23
грн.

14.03.2014 згідно рішення №14 виконавчої
дирекції Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб розпочату процедуру
виведення ПАТ "Банк Форум" з ринку та
здійснення в ньому тимчасової
адміністрації з 14.03.2014 по 13.06.2014.

16.06.2014 виконавчою дирекцією Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
прийнято рішення №49 "Про початок
ліквідації ПАТ "БАНК ФОРУМ" та
призначення уповноваженої особи Фонду
на ліквідацію", в якому вирішено з 16.06.2014
розпочати ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ"
на підставі постанови Правління
Національного банку України від 13.06.2014
№355 "Про відкликання банківської
ліцензії та ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ".

Уповноваженою особою Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПАТ "БАНК ФОРУМ" призначено
начальника відділу запровадження
процедури тимчасової адміністрації та
ліквідації департаменту врегулювання
неплатоспроможності банків Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб
Соловйову Наталію Анатоліївну строком
на 1 рік з 16.06.2014 по 16.06.2015 включно.

Повідомлення про ліквідацію позивача
розміщено у газеті "Голос України" від
20.06.2014 №117 (5867).

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 47 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" уповноважена особа
Фонду діє без довіреності від імені
банку, що ліквідується, має право
підпису будь-яких договорів
(правочинів), інших документів від
імені банку.

За приписом п.5 ч.1 ст. 48 Закону України
"Про систему гарантування вкладів
фізичних осіб" на уповноважену особу
Фонду покладено обов'язок у
встановленому законодавством
порядку вживати заходів до
повернення заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що
15.09.2014 між Компанією Єрнаміо Консалтінг
ЛТД та ТОВ "Росьагропродукт" укладено
договір відступлення права вимоги
(цесії), відповідно до якого цедент
(Компанія Єрнаміо Консалтінг ЛТД)
передає цесіонарію (ТОВ
"Росьагропродукт"), а цесіонарій
набуває право вимоги, належне
цедентові за договором банківського
рахунку від 11.01.2013 №21119/233109, укладеного
між ПАТ "Банк Форум", в частині коштів в
сумі 130161880,14 грн. За договором цесії
цесіонарій набуває право
розпоряджатись грошовими коштами в
сумі 130161880,14 грн, які знаходяться на
рахунку №3109, відкритому цеденту в
ПАТ "Банк Форум" на підставі договору
банківського рахунку від 11.01.2013
№21119/233109.

15.09.2014 (під час процедури ліквідації
банку) цедент повідомив банк про
відступлення права вимоги в сумі
130161880,14 грн відповідачу-1.

Того ж дня, 15.09.2014, відповідач-1 направив
уповноваженій особі Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб на
ліквідацію ПАТ "Банк Форум" заяву №201
про припинення зобов'язання
зарахуванням, в якій, посилаючись на
ст.601 ЦК України та 203 Господарського
кодексу України, повідомив, що припиняє
зобов'язання щодо сплати боргу в сумі
130161880,14 грн по кредитному договору
внаслідок зарахування боргу в сумі
130161880,14 грн по договору про
відступлення права вимоги (цесії) від
15.09.2014.

Таким чином, на думку відповідача-1,
його зобов'язання перед позивачем по
кредитному договору по сплаті
заборгованості в сумі 130161880,14 грн
(119824932,81 грн тіла кредиту + 10336947,32 грн
процентів за користування кредитом) є
припиненим.

Суд першої інстанції вірно вказав, що
зарахування зустрічних однорідних
вимог під час процедури ліквідації
банку не допускається, оскільки це може
призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановлених Законом України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб".

Статтею 601 ЦК України дійсно
передбачена можливість припинення
зобов'язання шляхом здійснення
зарахування зустрічних однорідних
вимог, однак зарахування зустрічних
вимог не допускається у випадках,
встановлених договором або законом (ч.5
ст.602 ЦК України).

Особливості ліквідації банків
встановлено Законом України "Про банки
та банківську діяльність" та Законом
України "Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб".

Статтею 52 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб"
встановлено черговість та порядок
задоволення вимог кредиторів, а
оскільки зарахування зустрічних
однорідних вимог є по суті погашенням
вимоги кредитора, то таке зарахування
призведе до порушення порядку та
черговості погашення вимог кредиторів,
передбаченого процедурою ліквідації
банку.

Таким чином, недопустимо здійснювати
зарахування однорідних зустрічних
вимог до банку, відносно якого відкрита
ліквідаційна процедура.

Аналогічної правової позиції
дотримується Верховний Суд України у
своїх постановах від 10.10.2011 у справі
№57/216-10 та від 24.10.2011 у справі №16/041-10.

Згідно ч. 3 ст. 46 Закону України "Про
систему гарантування вкладів фізичних
осіб" під час здійснення ліквідації у
банку не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури (зарахування
зустрічних однорідних вимог не є
такими витратами).

Вимоги за зобов'язаннями банку, що
виникли під час проведення ліквідації,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури та
погашаються у сьому чергу відповідно
до ст. 52 Закону України "Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб".

З огляду на викладене вище, відповідач-1
в апеляційній скарзі не навів
переконливих доводів на спростування
позовних вимог та висновків суду
першої інстанції.

Посилання відповідача-1 на постанову
Вищого господарського суду України від
18.11.2014 у справі №916/1706/14, як на судову
практику у відповідних відносинах, не
приймається до уваги, оскільки суд
апеляційної інстанції не вбачає
аналогії в обставинах справ.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія Київського апеляційного
господарського суду не вбачає підстав
для скасування рішення Господарського
суду Черкаської області від 24.09.2014 у
даній справі, оскільки воно відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, фактичним
обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Росьагропродукт" залишити без
задоволення, а рішення Господарського
суду Черкаської області від 24.09.2014 у
справі №925/1334/14 - без змін.

2. Матеріали справи №925/1334/14
повернути до Господарського суду
Черкаської області.

Дану постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.І. Рябуха

Судді
Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій