ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 грудня 2014 року Справа № 902/1018/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіБожок
В.С.,суддівКостенко Т.Ф., Сибіги
О.М.розглянувши матеріали касаційної
скаргиФермерського господарства
"Ставнійчука М.О.", с. Токарівка,
Вінницька обл.на
постановуРівненського апеляційного
господарського суду від 22.10.2014 рокуу
справі господарського суду Вінницької
областіза позовомЗаступника
Жмеринського міжрайонного прокурора,
м. Жмеринка, Вінницька обл. в інтересах
держави в особі Головного управління
Держземагентства у Вінницькій області,
м. ВінницядоФермерського господарства
"Ставнійчука М.О.", с. Токарівка,
Вінницька обл.за участю третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні
позивачаДержавної інспекції
сільського господарства у Вінницькій
області, м. Вінницяпростягнення 75 646, 30
грн. та повернення самовільно зайнятої
земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга фермерського
господарства "Ставнійчука М.О." на
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 22.10.2014 року у
справі № 902/1018/14 не відповідає
вимогам розділу ХІІ1 Господарського
процесуального кодексу України з
огляду на наступне.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч. 1 ст.
1117 Господарського процесуального
кодексу України переглядаючи у
касаційному порядку судові рішення,
касаційна інстанція на підставі
встановлених судом фактичних обставин
справи перевіряє застосування судом
першої та апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Крім того, касаційна інстанція на
підставі вже встановлених судом
фактичних обставин справи перевіряє
судові рішення виключно на предмет
правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення у рішенні або постанові
господарського суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга за змістом
повинна містити вимоги особи, що подала
касаційну скаргу, із зазначенням суті
порушення або неправильного
застосування норм матеріального чи
процесуального права судом.

Тобто, в касаційній скарзі повинен бути
чітко викладений зміст порушення або
неправильного застосування норм права
із зазначенням конкретних їх пунктів
та статей, в чому саме полягає таке
порушення або неправильне
застосування і яким чином воно
вплинуло на прийняття оскаржуваного
рішення.

Всупереч наведеному, вимоги вказаної
норми процесуального закону
скаржником дотримано не було.

У поданій касаційній скарзі
фермерського господарства
"Ставнійчука М.О." посилається на те, що
суди попередніх інстанції, приймаючи
оскаржувані рішення, неправильно
застосували і порушили норми
матеріального і процесуального права,
однак не вказує суті порушення
зазначених правових норм.

Крім того, в поданій касаційній скарзі
не зазначено, які норми були не
застосовані, застосовані неправомірно
або порушені господарськими судами і
яким чином це вплинуло на прийняття
оскаржуваних у справі судових актів,
натомість скаржник лише спонукає до
переоцінки наявних у справі доказів і
вказує, що судами попередніх інстанцій
не взято до уваги відсутність в
матеріалах справи доказів, які
свідчили б про накладання на скаржника
адміністративного стягнення чи
застосування кримінального покарання,
що було б підставою стягнення шкоди за
самовільне зайняття земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Натомість доводи, викладені у
касаційній скарзі, зводяться лише до
аналізу наявних у справі доказів, яким
вже було надано оцінку господарськими
судами попередніх інстанцій.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо у
скарзі не зазначено суті порушення або
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, касаційна скарга
фермерського господарства
"Ставнійчука М.О." на постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду від 22.10.2014 року у
справі № 902/1018/14 не може бути прийнята
до розгляду Вищим господарським судом
України і підлягає поверненню на
підставі п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.
86, 111, п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України,

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу фермерського
господарства "Ставнійчука М.О." на
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 22.10.2014 року у
справі № 902/1018/14 повернути скаржнику.

Головуючий суддя В.С. Божок

Судді:
Т.Ф. Костенко

О.М. Сибіга