КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2014 р. Справа№ 2/98-30/54

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Сухового В.Г.

при секретарі судового засідання
Анісімовій М. О.,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги № 10-25/13386 від 06.10.2014 року Фонду
державного майна України на ухвалу
господарського суду міста Києва від
30.09.2014 року

за скаргою Фонду державного майна
України

на дії відділу примусового виконання
рішень Державної виконавчої служби
України

у справі № 2/98-30/54 (суддя -
Ващенко Т. М.)

за позовом Закритого акціонерного
товариства «Ділові партнери»

до 1. Фонду державного
майна України

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія «Бізнес-Інвест»

3. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Славутич -
Реєстратор»

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог -

Відкрите акціонерне
товариство «Дніпроспецбуд»

Третя особа, яка заявляє самостійні
вимоги -

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Ділвест»

про визнання недійсним
договору та пов'язаних з ним актів

В судове засідання з'явились:

від позивача: Конопка І. І. -
довіреність б/н від 09.07.2013 року;

від відповідача 1: Шевчук О . М. -
довіреність № 239 від 16.09.2014 року;

від відповідача 2: не з'явився;

від відповідача 3: не з'явився;

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився;

від ДВС: Рубель І. В. -
довіреність № 4.4-05/4.1/1097 від 10.09.2014 року;

ВСТАНОВИВ:

14.07.2014 року до господарського суду
міста Києва звернувся Фонд державного
майна України із скаргою на дії відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України по
виконанню наказу від 16.12.2008 року по
справі № 2/98-30/54 за позовом закритого
акціонерного товариства «Ділові
партнери» до Фонду державного майна
України, товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестиційна
компанія «Бізнес-Інвест», товариства з
обмеженою відповідальністю «Славутич -
Реєстратор», третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог - відкрите
акціонерне товариство «Дніпроспецбуд»
та третя особа, яка заявляє самостійні
вимоги - товариство з обмеженою
відповідальністю «Ділвест» про
визнання недійсним договору та
пов'язаних з ним актів (а. с. 102-106, т. 4).

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 30.09.2014 року у справі № 2/98-30/54 у
задоволенні скарги Фонду державного
майна України відмовлено повністю (а.
с. 239-242, т. 4).

Не погодившись з прийнятою ухвалою,
Фонд державного майна України 06.10.2014
року надіслав апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати ухвалу
господарського суду міста Києва від
30.09.2014 року по справі № 2/98-30/54 повністю
та прийняти нове рішення про
задоволення скарги на дії відділу
примусового виконання рішень
Державної служби України.

Апелянт стверджує, що оскаржувана
ухвала не відповідає чинному
законодавству України, місцевим
господарським судом неповно з'ясовано
обставини, що мають значення для
справи; неправильне застосовано норми
матеріального та процесуального права.

Апелянт посилається на те, що судом
першої інстанції при винесенні
оскаржуваної ухвали, враховано лише
доводи стягувача (позивача), а доводи
Фонду державного майна України не були
досліджені у повному обсязі, чим
порушено вимоги ст. 4-2 ГПК України
(рівність всіх учасників процесу перед
законом і судом), а також порушено норми
ст. ст. 43, 82 ГПК України, оскільки судом
не надано правової оцінки доводам
боржника.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 24.11.2014 року
апеляційну скаргу Фонду державного
майна України на ухвалу господарського
суду міста Києва від 30.09.2014 року у
справі № 2/98-30/54 прийнято до
провадження у складі колегії суддів:
головуючого судді - Жук Г. А., суддів -
Мальченко А. О., Сухового В. Г.,
призначено розгляд справи на 08.12.2014
року.

В судовому засіданні 08.12.2014 року
представник апелянта підтримав вимоги
апеляційної скарги, просив скасувати
ухвалу місцевого господарського суду
та задовольнити скаргу на дії ДВС.

Представник позивача заперечив доводи
апеляційної скарги, просить ухвалу
господарського суду міста Києва від
30.09.2014 року залишити без змін.

Представник відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби в судовому засіданні 08.12.2014 року
стверджував, що виконавець діяв
виключно у відповідності до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження», просить відмовити у
задоволені апеляційної скарги,
підтримує ухвалу господарського суду
міста Києва від 30.09.2014 року, просить
залишити її без змін.

Інші сторони не скористалися правом
захисту своїх прав та інтересів в
судовому засіданні у розгляді скарги
на дії органу ДВС, хоча про час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином.

Враховуючи вимоги ст.102 ГПК України
щодо строків розгляду апеляційної
скарги на ухвали суду, належне
повідомлення сторін про час та місце
розгляду справи, колегія дійшла
висновку про можливість розгляду
скарги без участі відсутніх
представників, за наявними в
матеріалах справи доказами.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у
процесі перегляду справи, апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково наданими доказами, якщо
заявник обґрунтував неможливість їх
надання суду в першій інстанції з
причин, що не залежали від нього,
повторно розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення або ухвали
місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського
апеляційного господарського суду,
розглянувши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення представника апелянта,
дослідивши представлені докази в їх
сукупності, перевіривши правильність
застосування місцевим господарським
судом норм матеріального та
процесуального права встановила
наступне.

У 2007 році до господарського суду міста
Києва звернулося закрите акціонерне
товариство «Ділові партнери» з позовом
до Фонду державного майна України,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Інвестиційна
компанія «Бізнес - Інвест», товариства
з обмеженою відповідальністю
«Славутич - Реєстратор», третя особа
«Відкрите акціонерне товариство
«Дніпроспецбуд» про визнання
недійсним договору та пов'язаних з ним
актів.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 16.04.08 року по справі № 2/98-30/54
позов закритого акціонерного
товариства «Ділові партнери»
задоволено повністю. Визнано
недійсним наказ Фонду державного майна
України № 935 від 16.06.2006 року «Про
виключення зі складу учасників
конкурсу» ЗАТ «Ділові партнери».
Визнано недійсним рішення конкурсної
комісії по проведенню конкурсу з
продажу пакета акцій ВАТ
«Дніпроспецбуд», оформлене протоколом
№ 2 від 16.06.2006 року. Визнано недійсним
наказ Фонду державного майна України №
941 від 16.06.2006 року «Про підсумки
конкурсу з продажу пакета акцій ВАТ
«Дніпроспецбуд». Визнано недійсним, з
моменту укладення, договір № КПП-499 від
16.06.2006 року. купівлі-продажу пакета
акцій ВАТ «Дніпроспецбуд» в кількості
983 044 штуки простих іменних акцій, що
складає 54, 66 % статутного фонду ВАТ
«Дніпроспецбуд», який був укладений
Фондом державного майна України з ТОВ
«ІК «Бізнес-Інвест». Визнано недійсним
акт приймання-передачі пакета акцій
ВАТ «Дніпроспецбуд» № 308 від 16.06.2006
року. Зобов'язано «ІК «Бізнес-Інвест
повернути у власність держави в особі
Фонду державного майна України пакет
акцій ВАТ «Дніпроспецбуд» в кількості
983 044 штуки простих іменних акцій, що
складає 54, 66 % статутного фонду ВАТ
«Дніпроспецбуд». Зобов'язано ТОВ
«Славутич-Реєстратор» внести зміни до
реєстру власників іменних цінних
паперів ВАТ «Дніпроспецбуд», шляхом
списання з рахунку ТОВ «ІК
«Бізнес-Інвест» та зарахування на
рахунок Фонду державного майна
України, частки акцій ВАТ
«Дніпроспецбуд» в розмірі 983 044 штуки
простих іменних акцій, що складає 54, 66 %
статутного фонду товариства.
Зобов'язано Фонд державного майна
України забезпечити проведення та
провести комерційний конкурс з продажу
пакету акцій ВАТ «Дніпроспецбуд» в
кількості 983 044 штук, що становить 54, 66 %
його статутного фонду, який був
виставлений для продажу на конкурс
відповідно до інформаційного
повідомлення Фонду державного майна
України, надрукованого 26.04.2006 року. в
газеті «Відомості приватизації» № 17
(406), за участю ЗАТ «Ділові партнери». В
частині позовних вимог ТОВ «Ділвест» -
провадження у справі припинено (а. с.
71-81, т. 2).

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 12.06.2008 року
рішення господарського суду м. Києва
від 16.04.2008 року по справі № 2/98-30/54
залишено без змін (а. с. 116-122, т. 2).

Постановою Вищого господарського суду
України від 20.08.2008 року по справі №
2/98-30/54 постанову Київського
апеляційного господарського суду від
12.06.2008 року залишено без змін (а. с. 166-171,
т. 2).

На виконання рішення від 16.04.2008 року,
господарським судом міста Києва видано
наказ № 2/98-30/54 від 16.12.2008 року про
примусове виконання рішення (а. с. 202, т.
2).

Відповідно до частини п'ятої статті 124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України. У пункті 9 частини
третьої статті 129 Конституції України
до основних засад судочинства
віднесено обов'язковість рішень суду.

Згідно ст. 115 ГПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, і
виконуються у порядку, встановленому
Законом України «Про виконавче
провадження».

Виконання судових рішень у цивільних
та господарських справах є складовою
права на справедливий суд та однією з
процесуальних гарантій доступу до
суду, що передбачено статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до статті 116 ГПК виконання
рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.
Наказ видається за заявою стягувача чи
прокурору, який здійснює у справі
представництво інтересів громадянина
або держави в суді, або надсилається
стягувачу місцевим господарським
судом після набрання судовим рішенням
законної сили згідно з вимогами статті
85 ГПК і повернення матеріалів справи із
суду апеляційної інстанції (якщо
рішення оскаржувалося в апеляційному
порядку і не було скасоване чи змінене),
а строк пред'явлення наказу до
виконання повинен відповідати статті 22
Закону України «Про виконавче
провадження».

Згідно положень Закону України «Про
виконавче провадження», юридичним
оформленням сукупності дій
уповноваженої особи, направлених на
виконання рішення суду є постанова
державного виконавця.

02.03.2009 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України було винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
ВП № 11653903 з виконання наказу
Господарського суду міста Києва від
16.12.2008 року по справі № 2/98-30/54 про
зобов'язання Фонду державного майна
України забезпечити проведення та
провести комерційний конкурс з продажу
пакету акцій ВАТ «Дніпроспецбуд» в
кількості 983 044 штук, що становить 54, 66 %
його статутного фонду, який був
виставлений для продажу на конкурс
відповідно до інформаційного
повідомлення Фонду державного майна
України, надрукованого 26.04.2006 року в
газеті «Відомості приватизації» № 17
(406), за участю ЗАТ «Ділові партнери».
Зазначеною постановою встановлено
боржнику строк для добровільного
виконання рішення - сім днів з моменту
отримання постанови.

Листом № 10-25-3651 від 17.03.2009 року Фонд
державного майна України повідомив
відділ примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
про неможливість виконати вказаний
наказ і просив зупинити виконавче
провадження ВП № 11653903.

19.03.2012 року відділ примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України направив Фонду
державного майна України вимогу № 377/5-10
від 19.03.2012 року про повідомлення
державного виконавця про стан
виконання наказу Господарського суду
міста Києва від 16.12.2008 року по справі №
2/98-30/54 з попередженням про
відповідальність боржника у
виконавчому проваджені згідно ст. 90
Закону України «Про виконавче
провадження».

У відповіді на вказану вимогу Фонд
державного майна України листом №
10-25-5429 від 10.04.2012 року, повідомив, що
позбавлений можливості забезпечити
проведення комерційного конкурсу з
продажу пакету акцій.

18.06.2014 року головним державним
виконавцем відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України було винесено постанову
ВП № 11653903 про накладення штрафу на Фонд
державного майна України в розмірі 680, 00
грн за невиконання рішення
Господарського суду міста Києва від
16.04.2008 року у справі № 2/98-30/54 та
невиконання вимог державного
виконавця.

Місцевий господарський суд,
посилаючись на невиконання ФДМ України
рішення суду впродовж п'яти років, без
поважних причин, визнав доводи
скаржника неправомірними та відмовив у
задоволенні скарги ФДМ України на дії
відділу примусового виконання рішення
ДВС України.

В своїй апеляційній скарзі Фонд
державного майна України наголошує на
тому, що основною вимогою Закону для
винесення державним виконавцем
постанови про накладення штрафу на
боржника - є невиконання ним без
поважних причин у встановлений
державним виконавцем строк рішення
суду. Стверджує, що невиконання рішення
суду не залежить лише від нього,
оскільки пакет акцій до нині не
передано у власність держави.

Обґрунтовуючи скаргу на дії ДВС, ФДМ
України зазначає, що неодноразово
звертався до відповідачів у справі
щодо необхідності виконання ними
рішення суду від 16.04.2008 року, та
неодноразово повідомляв державного
виконавця про об'єктивні причини
невиконання рішення суду Фондом.

Однак, з матеріалів справи вбачається,
що ФДМ України за весь час виконавчого
провадження лише двічі - у 2009 (через два
тижні після відкриття виконавчого
провадження) та у 2012 роках (у відповідь
на вимогу державного виконавця)
повідомив ДВС про неможливість
проведення конкурсу з продажу акцій.
Зазначене не може вважатись належним
підтвердженням поважності причин
невиконання судового рішення по даній
справі та задоволення скарги на дії
державного виконавця.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду завертає увагу на
те, що з моменту відкриття виконавчого
провадження з виконання наказу
Господарського суду міста Києва від
16.12.2008 року по справі № 2/98-30/54 - 02.03.2009
року до моменту винесення постанови
про накладення штрафу - 18.06.2014 року
пройшло п'ять років.

Після відкриття виконавчого
провадження по виконанню судового
рішення № 2/98-54/30 Фонд державного майна
України не виконав рішення суду
протягом терміну добровільного
виконання, не сприяв виконанню
судового рішення, що призвело до
порушення строків здійснення
виконавчого провадження.

При цьому, Фонд державного майна
України не надав доказів вчинення
будь-яких дій направлених на виконання
рішення суду, лише посилається не
неможливість такого виконання з огляду
на бездіяльність інших відповідачів по
справі.

Окрім того, скаржник не скористався
правом звернення до органу ДВС, в
порядку ст. 36 Закону України «Про
виконавче провадження», чи до
місцевого господарського суду в
порядку ст. 121 ГПК України, із заявою про
відстрочку виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
16.04.2008 року по справі № 2/98-30/54 в частині
зобов'язання Фонду державного майна
України забезпечити проведення та
провести комерційний конкурс з продажу
пакету акцій ВАТ «Дніпроспецбуд» в
кількості 983 044 штук, що становить 54, 66 %
його статутного фонду.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду, що протиправна бездіяльність
Фонду державного майна України
призвела до невиконання рішення суду
протягом п'яти років, що стало
підставою притягнення боржника до
відповідальності в порядку ст. 90 Закону
України «Про виконавче провадження».

Враховуючи наведене, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що доводи скаржника
не є підставою для скасування
постанови про накладення штрафу ВП №
11653903 від 18.06.2014 року.

За даних обставин, оскаржувана ухвала
господарського суду міста Києва від
30.09.2014 року у справі № 2/98-30/54 про відмову
у задоволенні скарги Фонду державного
майна України на дії відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України по
справі № 2/98-30/54, є законною та
обґрунтованою, прийнята з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, у зв'язку з чим апеляційна скарга
відповідача задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-106, 121-2 ГПК
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу № 10-25/13386 від
06.10.2014 року Фонду державного майна
України на ухвалу господарського суду
міста Києва від 30.09.2014 року по справі №
2/98-30/54 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду
міста Києва від 30.09.2014 року по справі №
2/98-30/54 залишити без змін.

3.Справу № 2/98-30/54 повернути до
господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у
касаційному порядку відповідно до
вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя
Г.А. Жук

Судді
А.О. Мальченко

В.Г. Суховий