ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року Справа № 37/495

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючогоПолянського
А.Г.,суддівКравчука Г.А., Мачульського
Г.М. (доповідач),розглянувши у
відкритому судовому
засіданнікасаційну скаргуАмєліної
Анни Сергіївнина ухвалуКиївського
апеляційного господарського
судувід12.09.2014р.у
справі№37/495Господарського судуміста
Києваза позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю
"Поліграфімпорт"доПідприємства з
іноземними інвестиціями Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтертехнологія"простягнення сумиза
зустрічним позовомПідприємства з
іноземними інвестиціями Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Інтертехнологія"доТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Поліграфімпорт"прозобов'язання
вчинити дії

за участю

- представник Амєліної А.С.:Жданкіна Л.К.
(довіреність від 27.11.2014р.),

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись у суд з даним позовом,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Поліграфімпорт"
(далі - ТОВ "Поліграфімпорт") просило з
урахуванням зміни позовних вимог
стягнути з Підприємства з іноземними
інвестиціями "Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтертехнологія"
(далі - ПІІ "ТОВ "Інтертехнологія") 952996,25
грн. боргу за поставлений товар. ПІІ
"ТОВ "Інтертехнологія" звернулось з
зустрічним позовом до Товариства ТОВ
"Поліграфімпорт", в якому просило суд
зобов'язати останнього виконати умови
договору поставки в частині виконання
робіт по монтажу устаткування,
введення його в експлуатацію та
проведення інструктажу виробничого
персоналу ПІІ "ТОВ "Інтертехнологія".

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 26.10.2009 первісний позов
задоволено, у зустрічному позові
відмовлено. На виконання вказаного
рішення місцевим судом виданий наказ і
відкрито виконавче провадження.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
Амєліна Анна Сергіївна звернулась до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 12.09.2014 (колегія
суддів у складі: головуючий суддя -
Кропивна Л.В., судді Руденко М.А., Чорна
Л.В.) апеляційну скаргу Амєліної Анни
Сергіївни повернуто на підставі п.4 ч.1
ст.97 Господарського процесуального
кодексу України.

У касаційній скарзі Амєліна Анна
Сергіївна просить скасувати
вищевказану ухвалу від 12.09.2014 та
направити справу до апеляційного суду
для апеляційного перегляду,
посилаючись на порушення апеляційним
судом норм процесуального права.

Переглянувши у касаційному порядку
оскаржену ухвалу, колегія суддів
Вищого господарського суду України
виходить з наступного.

Повертаючи апеляційну скаргу суд
апеляційної інстанції виходив,
зокрема, з того, що відповідно до пункту
четвертого частини першої статті 97
Господарського процесуального кодексу
України апеляційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
апеляційним господарським судом, якщо
скаргу подано після закінчення строку,
встановленого для її подання.

Із обставин справи вбачається, що
рішення місцевого господарського суду,
на яке було подано апеляційну скаргу,
повернуту оскарженою у касаційному
порядку ухвалою, було прийнято та
одночасно оформлено згідно вимог
статті 84 Господарського
процесуального кодексу України 26.10.2009.

Відповідно до приписів абзацу
дев'ятого пункту другого Перехідних
положень Закону України "Про
судоустрій і статус суддів", який
набрав чинності 30.07.2010, судові рішення,
прийняті судами першої інстанції до
набрання чинності цим Законом,
набирають законної сили та можуть бути
оскаржені в апеляційному порядку
протягом строків, що діяли до набрання
чинності цим Законом.

Статтею 93 Господарського
процесуального кодексу України у
редакції, що діяла до набрання чинності
наведеним Законом, було передбачено, що
відновлення пропущеного строку
подання апеляційної скарги (подання)
можливе протягом трьох місяців з дня
прийняття рішення місцевим
господарським судом (ч.2).

Отже із вказаних приписів Перехідних
положень Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" вбачається,
що розгляд питання про відновлення
пропущеного строку на подання
апеляційної скарги можливий лише
протягом трьох місяців з 26.10.2009 - дня
прийняття рішення місцевим
господарським судом.

Враховуючи викладене, доводи заявника,
викладені у касаційній скарзі, про те,
що до спірних правовідносин мають
застосовуватись положення частини
другої статі 93 Господарського
процесуального кодексу України у
редакції Закону України від 07.07.2010
№2453-VI "Про судоустрій і статус суддів",
яка не обмежувала можливість
оскарження судового рішення
трьохмісячним строком, обраховуваним з
дня прийняття рішення місцевим
господарським судом, є безпідставними.

Як роз'яснив пленум Вищого
господарського суду України у своїй
постанові від 24.10.2011 №11 "Про деякі
питання практики застосування розділу
XII1 Господарського процесуального
кодексу України" відповідно до частини
першої статті 11110 Господарського
процесуального кодексу України
підставою для скасування судового
рішення місцевого чи апеляційного
господарського суду є, зокрема,
порушення або неправильне
застосування норм процесуального
права. Проте судовий акт підлягає
скасуванню лише за умови, якщо таке
порушення призвело до прийняття
неправильного судового рішення (п.11).

За вказаних обставин не вбачається що
застосування судом апеляційної
інстанції вказаних норм права призвело
до прийняття неправильного судового
рішення, тому підстави для скасування
ухвали суду апеляційної інстанції, з
урахуванням мотивів, наведених у даній
постанові, відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п.1, 11111, 11113
Господарського процесуального кодексу
України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Амєліної Анни
Сергіївни залишити без задоволення, а
ухвалу Київського апеляційного
господарського суду від 12.09.2014р. у
справі Господарського суду міста Києва
№37/495, залишити без змін.

Головуючий суддя
А.Г. Полянський

Судді
Г.А. Кравчук

Г.М. Мачульський