Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" грудня 2014 р.
Справа № 906/1359/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Лозинської І.В.

при секретарі: Поливко М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Гусяк С.П. - представник за
дов. №01/06 від 02.01.2014 р.

від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Управління Пенсійного фонду
України в Полонському районі
Хмельницької області (Хмельницька
область, м. Полонне)

до Публічного акціонерного товариства
"Першотравенський завод
електротехнічного фарфору"
(Житомирська область, смт.
Першотравенськ)

про стягнення 110992,03 грн. шкоди

Управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі Хмельницької
області подало до господарського суду
позов про стягнення з ПАТ
"Першотравенський завод" (Житомирська
область, смт. Першотравенськ)110992,03 грн.
шкоди у вигляді надміру виплачених
коштів, спричиненої внаслідок видачі
недостовірних документів.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що внаслідок видачі ПАТ
"Першотравенський завод
електротехнічного фарфору"
недостовірної довідки про заробітну
плату для обчислення пенсії
громадянину Кузьмінчуку Василю
Юхимовичу, який працював в ВАТ
"Першотравенський завод
електротехнічного фарфору"
(правонаступник ПАТ "Першотравенський
завод електротехнічного фарфору"), було
здійснено неправильне її нарахування
та виплату, що завдало матеріальної
шкоди Державному бюджету України та
призвело до порушення інтересів
держави в особі Пенсійного фонду
України, позбавило можливості в повній
мірі надавати соціальні послуги
населенню з коштів Пенсійного фонду
України, що потягло за собою
несвоєчасну виплату пенсій та інших
соціальних виплат, порушило
конституційні права громадян, сприяло
виникненню соціальної напруженості в
державі.

З огляду на викладене та посилаючись на
пункти 7 та 38 Порядку подання та
оформлення документів для призначення
(перерахунку) пенсій, затверджених
постановою Правління Пенсійного фонду
України від 25.11.2005 № 22-1 (зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за
№ 1566/11846), статті 50, 64 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", статтю 101 Закону України
"Про Пенсійне забезпечення" та статтю
1166 Цивільного кодексу України, позивач
просить суд задовольнити позов в
повному обсязі.

Ухвалою від 15.10.2014 господарський суд
прийняв позовну заяву, порушив
провадження у справі, призначив справу
до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалами від 06.11.2014 та 25.11.2014
господарський суд розгляд справи
відклав, зобов'язав сторони виконати
вимоги згідно з резолютивною частиною
ухвали.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала в
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві, вказала на обов'язок
відповідача за ст. 101 Закону України
"Про Пенсійне забезпечення"
відшкодувати завдану шкоду та надала
для долучення до справи, зокрема,
електронну копію ухвали Баанівського
районного суду Житомирської області
від 10.02.2014 р. у справі №273/167/14-к.

Представник відповідача в судове
засідання не прибув, про причини неявки
не повідомив. Згідно з наданим до суду
відзивом на позовну заяву від 25.11.2014 (а.
с. 52, 53), представник відповідача проти
позову заперечив, з викладених в ньому
мотивів, зокрема зазначив, що надміру
виплачена пенсія, яка виникла у зв'язку
зі зловживаннями з боку пенсіонера або
внаслідок подання страхувальником
недостовірних даних, має утримуватися
саме з пенсіонера, а не зі
страхувальника, про що, на його думку,
вказано в статтях 50, 103 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування". Оскільки саме
пенсіонер Кузьмінчук В.Ю. був
зацікавлений в отриманні матеріальної
вигоди і надміру виплачена пенсія була
отримана саме ним, а не
страхувальником, відповідач вважає, що
надлишково сплачена пенсія повинна
стягуватися саме з пенсіонера.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Першотравенський завод
електротехнічного фарфору"
(правопопередник ВАТ "Першотравенський
завод електротехнічного фарфору")
(відповідач) зареєстроване як суб'єкт
підприємницької діяльності - юридична
особа 09.12.1997 та відповідно до пункту 1
статті 4 Закону України "Про збір та
облік єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування" є платником
єдиного соціального внеску до
Пенсійного фонду України.

Як вбачається з позовної заяви, 03.08.2000 р.
ВАТ "Першотравенський завод
електротехнічного фарфору" на підставі
особових рахунків за 1973 - 1977 роки було
видано довідку про заробіток для
обчислення пенсії № 15/558 на ім'я
Кузьмінчука Василя Юхимовича за період
роботи з 01.01.1977 по 31.12.1977, на підставі
якої йому було нараховано пенсію за
віком на пільгових умовах за Списком
№2. Довідка підписана керівником та
головним бухгалтером ВАТ
"Першотравенський завод
електротехнічного фарфору", скріплена
печаткою товариства (а. с. 11).

04.12.2012 згідно із ст. 64 Закону України
"Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування" з метою контролю
за цільовим використанням коштів та
правильністю призначення (перерахунку)
пенсій, управлінням Пенсійного фонду
України в Баранівському районі було
проведено зустрічну перевірку з питань
достовірності відомостей, зазначених у
довідці № 15/558 від 03.08.2000, виданій ВАТ
"Першотравенський завод
електротехнічного фарфору", для
призначення пенсії Кузьмінчуку В.Ю.,
про що складено Акт перевірки
достовірності видачі довідок для
призначення пенсій (а. с. 9). Так, в Акті
зазначено, що в ході перевірки було
виявлено розбіжності між довідкою для
обчислення пенсії за № 15/558 від 03.08.2000,
виданої ВАТ "Першотравенський завод
електротехнічного фарфору", та даними,
що місяться в книгах по нарахуванню
заробітної плати Кузьмінчуку В.Ю. з
січня 1973 по грудень 1977.

04.12.2012 ВАТ "Першотравенський завод
електротехнічного фарфору" направило
на адресу управління Пенсійного фонду
України в Баранівському районі
Житомирської області пояснювальну
записку вих. № 16/60, згідно з якою
просило вважати недійсною раніше
подану ним довідку Кузьмінчука В.Ю. за
1973 - 1977 роки у зв'язку з невірно
вибраними даними (а. с. 15). Одночасно
відповідачем було видано нову довідку
про заробітну плату для обчислення
пенсії від 04.12.2012, відповідно до якої
всі нарахування Кузьмінчука В.Ю.
приведено у відповідність з Актом
перевірки (а. с. 10).

Розмір нарахування надмірного розміру
пенсії, що призвело до необґрунтованих
виплат, які фактично є бюджетними
витратами, був визначений органами
пенсійного управління на підставі
Протоколів індивідуального
перерахунку особових рахунків № 123793
Кузьмінчука Василя Юхимовича від 23.04.2013
та 21.05.2013 і склав за період з 01.08.1999 по
31.12.2007 - 12769,39 грн. та за період з 01.01.2008 по
31.03.2013 - 98222,64 грн., а разом 110992,03 грн. (а. с.
26, 27).

Листом від 26.04.2013 вих. № 5150/04-02
управління з нарахування та виплати
пенсій головного управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області повідомило
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі про необхідність
розглянути питання про відшкодування
переплати в сумі 12769,39 грн. за період з
01.08.1999 по 31.12.2007, яка виникла по
пенсійній справі № 123493 громадянина
Кузьмінчука Василя Юхимовича (а. с. 14).

Пізніше листом від 24.05.2013 вих. № 6390/04-02
управління з нарахування та виплати
пенсій головного управління
Пенсійного фонду України в
Хмельницькій області повідомило
управління Пенсійного фонду України в
Полонському районі про необхідність
розглянути питання про відшкодування
переплати в сумі 98222,64 грн. за період з
01.01.2008 по 31.03.2013, яка виникла по
пенсійній справі № 123493 громадянина
Кузьмінчука Василя Юхимовича (а. с. 13).

Матеріалами справи підтверджується, що
17.06.2013 управління Пенсійного фонду
України в Полонському районі
Хмельницької області направило
відповідачу лист вих. № 3016/06 з вимогою
повернути переплату у розмірі 110992,03
грн., яка виникла у зв'язку з видачею
товариством недостовірної довідки про
заробітну плату для призначення пенсії
Кузьмінчуку В. Ю., однак, за даними
позивача, станом на день подачі позову
до суду вимога була залишена без
відповіді та задоволення (а. с. 12).

Проаналізувавши норми чинного
законодавства, які регулюють спірні
правовідносини, господарський суд
зазначає таке.

Відповідно до статей 15, 16 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права та
інтересу у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, шляхом
звернення до суду у спосіб зокрема
відшкодування збитків та інших
способів відшкодування майнової шкоди.

Згідно із частиною 1 статті 1 ГПК
України до господарського суду згідно
з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів мають
право звертатися підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні),
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

У випадках, передбачених законодавчими
актами України, до господарського суду
мають право звертатися державні та
інші органи, фізичні особи. що не є
суб'єктами підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем заявлено вимоги до ПАТ
"Першотравенський завод
електротехнічного фарфору" про
стягнення 110992,03 грн. шкоди у вигляді
надміру виплаченої суми пенсії.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків є, зокрема, завдання
майнової (матеріальної) та моральної
шкоди іншій особі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відшкодування шкоди є одним із видів
цивільно - правової відповідальності і
для застосування такої міри
відповідальності необхідна наявність
всіх елементів складу правопорушення,
а саме: протиправної поведінки, дії чи
бездіяльність особи; шкідливого
результату такої поведінки - збитків
(шкоди), їх наявності та розміру;
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та збитками; вини особи, яка
заподіяла шкоду. За відсутності б хоча
б одного з цих елементів цивільна
відповідальність не наступає.

Слід зазначити, що основні принципи,
засади і механізми функціонування
системи загальнообов'язкового
державного пенсійного страхування,
призначення, перерахунку і виплати
пенсій, надання соціальних послуг з
коштів Пенсійного фонду, що формуються
за рахунок страхових внесків
роботодавців, бюджетних та інших
джерел визначаються Конституцією
України, Основами законодавства
України про загальнообов'язкове
державне соціальне страхування,
Законами України "Про пенсійне
забезпечення", "Про загальнообов'язкове
пенсійне страхування" тощо.

Приписами статті 46 Конституції України
унормовано, що громадяни мають право на
соціальний захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Це право гарантується
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням за рахунок
страхових внесків громадян,
підприємств, установ і організацій, а
також бюджетних та інших джерел
соціального забезпечення; створенням
мережі державних, комунальних,
приватних закладів для догляду за
непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та
допомоги, що є основним джерелом
існування, мають забезпечувати рівень
життя, не нижчий від прожиткового
мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" громадяни
України мають право на державне
пенсійне забезпечення за віком, по
інвалідності, у зв'язку з втратою
годувальника та в інших випадках,
передбачених цим Законом.

Пенсійне забезпечення у відповідності
до статті 10 вказаного Закону
здійснюється органами Пенсійного
фонду України.

За ст. 64 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" пенсії обчислюються за
встановленими нормами у відсотках до
середньомісячного заробітку, що
визначається згідно із ст. 65 - 67 Закону,
який громадяни одержували перед
зверненням за пенсією.

Згідно із ст. 65 Закону України "Про
пенсійне забезпечення"
середньомісячний заробіток для
обчислення пенсій береться за будь-які
60 календарних місяців роботи підряд
протягом усієї трудової діяльності
незалежно від перерв у роботі та за
період роботи починаючи з 1 липня 2003
року до моменту звернення за пенсією.
Заробіток за період роботи до 1 липня 2003
року враховується на підставі
документів про нараховану заробітну
плату (виплати, дохід), виданих у
встановленому законодавством порядку,
а за період роботи починаючи з 1 липня
2003 року - за даними персоніфікованого
обліку відомостей у системі
загальнообов'язкового державного
пенсійного страхування.

Як зазначено в пункті 3 Порядку подання
та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій,
затверджених постановою Правління
Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №
22-1, за бажанням пенсіонера у період до 01
січня 2016 року ним може подаватись
довідка про заробітну плату (дохід) до 01
липня 2000 року (додаток 1) із зазначенням
у ній назв первинних документів, на
підставі яких її видано, їх
місцезнаходження та адреси, за якою
можливо провести перевірку
відповідності змісту довідки
первинним документам.

Довідка про заробітну плату (дохід)
особи видається на підставі особових
рахунків, платіжних відомостей та
інших документів про нараховану та
сплачену заробітну плату
підприємством, установою чи
організацією, де працював померлий
годувальник або особа, яка звертається
за пенсією. Якщо такі підприємства,
установи, організації ліквідовані або
припинили своє існування з інших
причин, то довідки про заробітну плату
видаються правонаступником цих
підприємств, установ чи організацій
або архівними установами (пункт 2.10
Порядку).

Частиною 3 статті 44 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" визначено, що органи
Пенсійного фонду мають право вимагати
відповідні документи від підприємств,
організацій і окремих осіб, видані ними
для оформлення пенсії, а також в
необхідних випадках перевіряти
обґрунтованість їх видачі та
достовірність поданих відомостей про
осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному
пенсійному страхуванню, умови їх праці
та інших відомостей, передбачених
законодавством для визначення права на
пенсію.

Аналогічні приписи містяться в статті
101 Закону України "Про пенсійне
забезпечення", згідно з якою також
вказано, що підприємства та
організації несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
громадянам або державі внаслідок
несвоєчасного оформлення або подання
пенсійних документів, а також за видачу
недостовірних документів і
відшкодовують її.

Відповідно до пункту 2 Порядку
відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення, затвердженого постановою
правління Пенсійного фонду України від
21.03.2003 № 6-4, переплатою пенсій та
грошової допомоги є сума пенсій та
грошової допомоги, виплачена з різних
причин понад розмір, визначений
законодавством.

За приписами статті 50 Закону України
"Про загальнообов'язкове пенсійне
страхування" суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в
установленому законом порядку на
підставі судових рішень, ухвал,
постанов і вироків (щодо майнових
стягнень), виконавчих написів
нотаріусів та інших рішень і постанов,
виконання яких відповідно до закону
провадиться в порядку, встановленому
для виконання судових рішень.

Розмір відрахування з пенсії
обчислюється з суми, що належить
пенсіонерові до виплати.

Як встановлено в процесі розгляду
справи, довідка про заробіток для
обчислення пенсії № 15/558 від 03.08.2000
видана відповідачем на ім'я
Кузьмінчука Василя Юхимовича, містила
недостовірні дані щодо розмірів
заробітку останнього, що відображено
фахівцями Управління Пенсійного фонду
України в Баранівському районі
Житомирської області в Акті зустрічної
перевірки достовірності видачі
довідок для призначення пенсій від
04.12.2012 р. (а. с. 9), виданих відповідачем на
ім'я Кузьмінчука Василя Юхимовича.

Вказаний Акт підписано головою
правління та головним бухгалтером
відповідача, доказів його оскарження
суду не подано.

На підставі викладеного, пенсію
Кузьмінчука В.Ю. приведено у
відповідність до Акту перевірки
достовірності видачі довідок для
призначення пенсій від 04.12.201р. та нової
довідки про заробітну плату для
обчислення пенсії, виданої
відповідачем 04.12.2012 за вих. № 15/400, що
підтверджується Протоколами
індивідуального перерахунку від 23.04.2013
та 21.05.2013, згідно з якими загальний
розмір переплати по о/р № 123493
Кузьмінчука В.Ю. за період з серпня 1999
по березень 2013 років складає 110992,03 грн.

Слід зазначити, що нарахування
надмірного розміру пенсії призвело до
необґрунтованих виплат на вказану
суму, які фактично є бюджетними
втратами.

Таким чином, з боку відповідача наявний
склад правопорушення умов пенсійного
законодавства України, внаслідок чого
завдано шкоди державі від імені якої
виступають органи Пенсійного фонду
України:

- протиправна поведінка відповідача -
подання недостовірної довідки;

- шкода - нарахування надмірного
розміру пенсії, що призвело до
необґрунтованих виплат на суму 110992,03
грн.;

- причинний зв'язок - нарахування пенсії
на основі недостовірних документів;

- вина відповідача - надання довідки за
підписом керівника та головного
бухгалтера.

Оскільки доказів сплати відповідачем
матеріальної шкоди, спричиненої
внаслідок видачі недостовірних
документів, суду не надано, враховуючи
положення статті 33 Господарського
процесуального кодексу України в силу
яких кожна сторона доводить ті
обставини на які вона посилається,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги є обґрунтованими,
підтверджені належними доказами та
підлягають задоволенню на суму 110992,03
грн.

Доводи відповідача, викладені у
відзиві на позовну заяву від 25.11.2014, суд
вважає такими, що спростовуються
матеріалами справи та зробленими в
процесі її розгляду висновками.

Так, положення ст. 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове пенсійне
страхування" слід розуміти як
можливість стягнення суми пенсії,
виплаченої надміру, з вказаних в статті
підстав як шляхом повернення останніх
пенсіонером добровільно, так і
стягнення їх на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку, в т. ч. зі
страхувальника, що узгоджується зі ст.
101 Закону України "Про пенсійне
забезпечення" та п. 3 Порядку
відшкодування коштів, надміру
виплачених за призначеними пенсіями,
та списання сум переплат пенсій та
грошової допомоги, що є безнадійними до
стягнення.

Вирішуючи питання щодо розподілу
судових витрат за результатами
розгляду справи, суд вказує, що
оскільки Пенсійний фонд України та
його органи у відповідності до пункту 18
статті 5 Закону України "Про судовий
збір" звільнені від його сплати,
судовий збір у розмірі 2219,84 грн.
стягується з відповідача в доход
Державного бюджету України на підставі
частини 3 статті 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст., 49, 82 - 85 ГПК України,
господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Першотравенський завод
електротехнічного фарфору" (12746,
Житомирська обл., Баранівський р-н, смт.
Першотравенськ, вул. Комсомольська,
буд. 1, )

на користь управління Пенсійного фонду
України у Полонському районі
Хмельницької області (30500, Хмельницька
обл., Полонський р-н, м. Полонне, вул.
Лесі Українки, буд. 97, )
110992,03 грн. шкоди у вигляді надміру
виплаченої суми пенсії.

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Першотравенський завод
електротехнічного фарфору" (12746,
Житомирська обл., Баранівський р-н, смт.
Першотравенськ, вул. Комсомольська,
буд. 1, ) в доход
Державного бюджету України 2219,84 грн.
судового збору.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 11.12.14

Суддя
Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу (рекоменд.)