ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2014 року Справа №
904/6570/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючий суддя Герасименко І.М.
(доповідач)

судді: Кузнецова І.Л., Сизько І.А.

секретар судового засідання: Мацекос
І.М.

за участю представників сторін:

представник позивача: Шепель А.С.

представник відповідача: Подопригора
Д.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу
Приватного акціонерного товариства
"КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО
ОБЛАДНАННЯ", м.Кривий Ріг,
Дніпропетровська область,

на рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 14.10.2014 р.
у справі № 904/6570/14

за позовом Приватного акціонерного
товариства "БЕРТІ", м. Бердянськ,
Запорізька область,

до Приватного акціонерного товариства
"КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД ГІРНИЧОГО
ОБЛАДНАННЯ", м.Кривий Ріг,
Дніпропетровська область,

про стягнення 842 389,13 грн.,

В С Т А Н О В И В :

Приватне акціонерне товариство "БЕРТІ"
звернувся до господарського суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до Приватного акціонерного
товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД
ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" про стягнення 842
389,13грн.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 14.10.2014р.
по справі №904/6570/14 (суддя -Петренко Н.Е.)
позов задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з Приватного акціонерного
товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД
ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" на користь
Приватного акціонерного товариства
"БЕРТІ" заборгованість у розмірі 842 389,13
грн., витрати по сплаті судового збору у
розмірі 16 847,78 грн..

Не погодившись з рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 14.10.2014р. у справі № 904/6570/14,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою, в якій зазначає, що рішення
суду першої інстанції винесено з
невідповідністю висновків, викладених
у рішенні місцевого господарського
суду, обставинам справи і з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. В своїй апеляційній скарзі
апелянт просить скасувати рішення
господарського суду Дніпропетровської
області по справі №904/6570/14 від 14.10.2014р.,
та прийняти нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ПАТ «Берті»
відмовити повністю. Вказав на те, що
згідно видаткової накладної №РН-0000358
від 04.07.2014р. позивач поставив на адресу
відповідача зазначений вище товар, але
за іншою ціною, більшою ніж передбачено
було сторонами у специфікації №3 від
02.06.2014р. (667, 26 грн. без ПДВ за м. кв. ленти
конвеєрної 2Т2-800-5-ТЛ200-6-2-Т2 та 342,27грн.
без ПДВ за од. матеріалу стик к
2Т2-800-5-ТЛ200-6-2-Т2). Зазначені нові
(завищені) ціни були відображені й у
рахунку - фактурі №458 від 03.07.2014р. та у
податковій накладній №20 від 04.07.2014р.

Відповідно до п. 4.2 Договору №132 від
03.07.2014р. після підписання специфікації
ціна не підлягає перегляду у бік
збільшення. Отже відповідач в
односторонньому порядку збільшив ціну
на ресурси. Відповідач вказав, що це є
істотним порушенням Договору поставки
№132 від 03.07.2014р. Також вказав, що судом
не було враховано факт часткової
оплати відповідачем в сумі 100 000 грн., що
були сплачені до винесення рішення
суду.

В судовому засіданні
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 25.11.2014р.
представник відповідача підтримав
апеляційну скаргу; представник
позивача просить рішення суду залишити
без змін. По справі оголошено перерву
до 02.12.2014р.

В судовому засіданні
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду 02.12.2014р.
представник відповідача підтримав
апеляційну скаргу; представник
позивача просить рішення суду залишити
без змін.

Колегія суддів, дослідивши
докази по справі, в їх сукупності,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення
суду-частковому скасуванню, з
наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи,
03.07.2013р. між позивачем та відповідачем
укладено договір № 132 на придбання
сировинних, паливно-енергетичних або
матеріально-технічних ресурсів (далі -
Договір поставки), відповідно до умов
якого позивач зобов'язується передати,
а відповідач - прийняти та оплатити
матеріали (далі-ресурси) на умовах,
передбачених цим Договором.

За своєю правовою природою укладений
між сторонами договір є договором
поставки, тобто правовідносини сторін
регулюються параграфом 1,3 глави 54
Цивільного кодексу України.

Крім того,02.06.2014р. між сторонами було
підписано Специфікацію № 3 до
вищевказаного Договору поставки,
відповідно до умов якої позивач
повинен протягом 15 календарних днів
від дати заявки відповідача поставити
відповідачу ресурси на загальну суму 979
265,66 грн. з ПДВ, а відповідач повинен
протягом 30 календарних днів від дати
поставки оплатити їх.

На виконання умов цього Договору
поставки, позивачем було поставлено
відповідачу ресурси на загальну суму 842
389,13 грн., що підтверджуються видатковою
накладною № РН-0000358 від 04.07.2014р.,
податковою накладною № 20 від 04.07.2014р.,
довіреністю на отримання цінностей за
вищезазначеним Договором поставки №
1018 від 04.07.2014р., рахунком-фактурою №458
від 03.07.2014р.

В порушення умов Договору поставки,
відповідач за поставлені ресурси не
розрахувався, внаслідок чого у
відповідача виникла заборгованість
перед позивачем у розмірі 842 389,13 грн. (на
момент подання позову).

З метою досудового врегулювання спору,
позивачем 11.08.2014р. та 13.08.2014р. на адресу
відповідача були направлені листи,
відповідно до яких позивач вимагав від
відповідача погашення заборгованості
за Договором поставки. Як зазначає
позивач, вищевказані вимоги були
залишені відповідачем без відповіді та
задоволення, у зв'язку з чим позивач був
змушений звернутися з позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 842 389,13 грн.

Відповідач додав до апеляційної скарги
копії платіжних доручень №14744 від
03.10.2014р. про сплату боргу в сумі 50 000 грн.
та №14752 від 03.10.2014р. про сплату боргу в
сумі 50 000 грн. Таким чином на момент
винесення рішення суду сума боргу
фактично складала 742 389, 13 грн., а в
частині вимог щодо 100 000грн.,
провадження по справі необхідно
припинити відповідно до п.1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно зі статтею 266 Господарського
кодексу України, предметом поставки є
визначені родовими ознаками продукція,
вироби з найменуванням, зазначеним у
стандартах, технічних умовах,
документації до зразків (еталонів),
прейскурантах чи товарознавчих
довідниках. Предметом поставки можуть
бути також продукція, вироби, визначені
індивідуальними ознаками. Загальна
кількість товарів, що підлягають
поставці, їх часткове співвідношення
(асортимент, сортамент, номенклатура)
за сортами, групами, підгрупами, видами,
марками, типами, розмірами
визначаються специфікацією за згодою
сторін, якщо інше не передбачено
законом.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

З матеріалів справи вбачається, що
03.07.2014р. між ПРАТ «Берті» та ПАТ «КЗГО»
був укладений договір №132 від 03.07.2014р.,
згідно п. 1.1 якого постачальник
зобов'язується передати, а покупець -
прийняти та оплатити матеріали на
умовах, передбачених Договором п.1.2
Договору, що кількість, номенклатура
Ресурсів вказується в Специфікаціях до
цього Договору, які є його невід'ємною
частиною.

30.05.2014р. вих. №017/341, відповідач направив
позивачу листа з проханням поставки
ресурсів по ціні стрічки конвеєрної
603,11 грн. без ПДВ за 1м? та стикувального
матеріалу по ціні 309, 37 грн. без ПДВ за 1
комплект. Розглянувши заявку позивач
повідомив відповідача листом вих. №257
від 02.06.2014р., що мінімальна ціна без ПДВ
становить 1930 рублів РФ за 1м? стрічки і
900 рублів РФ за 1 комплект стикувального
матеріалу. В зв'язку з зростанням курсу
валют вищевказана ціна була
зафіксована відносно гривні до рубля
РФ, ціна фіксується на момент
відвантаження. Після узгодження, в цей
день, до Специфікації №3 була внесена
запис, що оплата проводиться в гривнях
(ціна фіксується по курсу НБУ на момент
відвантаження) п.1 - 1930 руб., п.2 - 990 руб
без ПДВ. Вказані обставини
підтверджені матеріалами справи (а.с.
100-110, а.с. 7-16).

На виконання умов Договору та
Специфікації №3, згідно поданої заявки,
ПРАТ «Берті» 26 червня 2014р. поставив
відповідачу 300м? стрічки по ціні 674, 84
грн. за 1м? стрічки, що відповідає курсу
гривні по відношенню до рубля РФ станом
на 25.06.2014р. (показник курсу валют за
26.06.2014р. оприлюднюється після 16 години),
а саме 3, 4966 грн. за 10 рублів РФ (1930 руб. *3,
4966/10=674,84грн.). Також в цей же день
позивач поставив 2 комплекти
стикувального матеріалу по ціні 346, 17
грн. за 1 комплект, що еквівалентно
курсу гривні до рубля РФ і становить 990
рублів РФ. Факт поставки
підтверджується видатковою накладною
№РН 0000339 від 26.06.2014р., податкової
накладної №94 від 26.06.2014р., довіреністю
на отримання цінностей №959 від 25.06.2014р.,
рахунок - фактура №431 від 26.06.2014р. та
товарно - транспортними накладними.

11.07.2014р., 01.08.2014р. та 03.10.2014р. за
вищевказаний товар ПАТ «КЗГО»
перерахував кошти в сумі 343774, 56 грн. на
поточний рахунок позивача, по ціні яка
була вказана в Специфікації №3, тобто
по курсу НБУ гривні по відношенню до
рубля РФ на момент відвантаження, яка
становила 1930 руб. РФ за 1м? стрічки і 990
руб. РФ за 1 комплект стикувального
матеріалу. Будь яких заперечень
відповідачем не заявлено. Крім цього,
03.10.2014р. Пат «КЗГО» також перерахував на
рахунок позивача кошти в сумі 100 000, 00
грн. за поставлений товар згідно
видаткової накладної №РН 0000358 від
04.07.2014р. без будь - яких заперечень щодо
ціни матеріалів.

Таким чином, ціна матеріалів є
узгодженою сторонами і відповідач
прийняв та частково оплатив матеріали
за вказаною ціною. Зважаючи на те, що
строк оплати товару, що становить 30
днів з моменту поставки 04.07.2014р. є таким,
що настав, борг в сумі 742 389 грн. 13 коп.
підлягає стягненню з відповідача.

Рішення суду необхідно частково
скасувати в зв'язку з тим, що судом не
повно з'ясовано обставини справи, а
саме - сума боргу на день винесення
рішення суду (п.1 ч. 1 ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України).

Судові витрати по справі розподілити
пропорційно задоволених позовних
вимог (ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України),
стягнувши з відповідача судовий збір,
сплачений при поданні позовної заяви -
16 847 грн. 78 коп., та в зв'язку з частковим
задоволенням апеляційної скарги - з
позивача на користь відповідача
судовий збір за подання апеляційної
скарги пропорційно, в сумі 1000 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.80,99,101,103,104,105 ГПК України,
апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ
ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ", м.Кривий
Ріг, Дніпропетровська область, -
задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 14.10.2014
року по справі №904/6570/14, - скасувати
частково.

Резолютивну частину рішення суду
викласти в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ ЗАВОД
ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" (50057, Україна,
Дніпропетровська область, м. Кривий
Ріг, вул. Заводська, буд. 1, , р/р 9765 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851) на
користь Приватного акціонерного
товариства "БЕРТІ" (71111, Україна,
Запорізька область, м. Бердянськ, вул.
Франка-Новоросійська, буд. 2/40, , р/р 2375 в АТ "Сбербанк
Росії", МФО 320627) заборгованість у
розмірі 742 389,13 грн. (сімсот сорок дві
тисячі триста вісімдесят дев'ять грн. 13
коп.), витрати по сплаті судового збору
у розмірі 16 847,78 грн. (шістнадцять тисяч
вісімсот сорок сім грн. 78 коп.).»

В частині стягнення 100 000 грн.
провадження по справі припинити за
відсутністю предмета спору. Стягнути з
Приватного акціонерного товариства
"БЕРТІ" (71111, Україна, Запорізька
область, м. Бердянськ, вул.
Франка-Новоросійська, буд. 2/40, , р/р 2375 в АТ "Сбербанк
Росії", МФО 320627) на користь Приватного
акціонерного товариства "КРИВОРІЗЬКИЙ
ЗАВОД ГІРНИЧОГО ОБЛАДНАННЯ" (50057,
Україна, Дніпропетровська область, м.
Кривий Ріг, вул. Заводська, буд. 1, , р/р 9765 в ПАТ "ПУМБ", МФО
334851) судові витрати, в зв'язку з
поданням апеляційної скарги, у сумі 1000
грн.

Доручити господарському суду
Дніпропетровської області видати
накази по справі.

Постанова може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України на
протязі 20 днів.

Повний текст постанови підписано
08.12.2014р.

Головуючий
І.М. Герасименко

Судді
І.Л. Кузнецова

І.А. Сизько