м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Студіопак Україна
Лімітед»ДоФізичної особи-підприємця
ЄвгеновичаПростягнення 20 709,90 грн.
Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача: Бойко Р.І. - представник за
від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Студіопак Україна
Лімітед» звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до Фізичної
особи-підприємця Шереметьєва Олексія
Євгеновича про стягнення 20 709,90 грн.
Ухвалою суду від 20.10.2014 року було
порушено провадження у справі та
призначено її розгляд на 14.11.2014 року.
У судовому засіданні 14.11.2014 року
представник позивача подав клопотання
про долучення доказів до матеріалів
справи, яке судом розглянуто та
задоволено, а також надав усні
пояснення по суті спору, відповідно до
яких позовні вимоги підтримав.
Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте 13.11.2014 року
через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва подав
клопотання про відкладення розгляду
справи.
У зв'язку з неявкою в судове засідання
представника відповідача, ухвалою від
14.11.2014 року розгляд справи відкладено
В судовому засіданні 01.12.2014 року
представник позивача надав усні
пояснення, відповідно до яких позовні
вимоги підтримав та просив суд позов
Представник відповідача в судове
засідання 01.12.2014 року не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив, про
дату та час слухання справи був
повідомлений належним.
Згідно з абзацом 4 пункту 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-08/140
від 15.03.2010 року «Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 01.12.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
01.06.2012 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Студіопак Україна
Лімітед» (позивач, постачальник) та
Фізичної особою-підприємцем
Шереметьєвим Олексієм Євгеновичем
(відповідач, покупець) був укладений
договір поставки товару №720,
відповідно до п. 1.1 якого постачальник
зобов'язується передати у власність
покупця товар у відповідності з
поданими покупцем замовленнями, а
покупець зобов'язується приймати товар
та своєчасно сплачувати його вартість
на умовах даного договору.
Умови зазначеного договору свідчать
про те, що за своєю правовою природою
він є договором поставки.
У відповідності до частини 1 статті 712
Цивільного кодексу України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до п. 2.4 договору ціна,
асортимент та інші характеристики
товару, що постачається,
відображаються у накладній, яка має
відповідати замовленню.
Пунктом 1.3 договору передбачено, що
право власності на товар переходить до
покупця з моменту підписання
уповноваженими представниками сторін
накладної, яка засвідчує момент
Згідно з пунктом 2.8 договору покупець
має право повернути товар, який не
користується попитом чи товар термін
придатності якого до споживання
Відповідно до п. 4.2 договору покупець
перераховує кошти за поставлену партію
товару після спливу 60 банківських днів
з моменту отримання товару.
Договір діє з моменту його підписання
обома сторонами до 31.12.2012 року (п.7.1),
якщо за місяць до закінчення строку дії
договору жодна сторона письмово не
повідомить одна одну про припинення
дії договору, договір вважається
пролонгованим кожного разу на рік і на
тих саме умовах (п.7.2).
На виконання умов договору поставки
товару №720 від 01.06.2012 року позивач
поставив відповідачу, за період з 18.06.2012
року по 14.02.2014 року, товар загалом на
суму 37 302,48 грн., товар на суму 6 714,54 грн.
був повернутий відповідачем позивачу.
Проте відповідач за поставлений товар
розрахувався не в повному обсязі, у
зв'язку з чим його заборгованість перед
позивачем за становить 20 709,90 грн.
Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
вимоги позивача підлягають
задоволенню повністю з наступних
Частина 1 статті 193 Господарського
кодексу України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.
До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.
Відповідно до статей 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту та інших вимог, що
звичайно ставляться, одностороння
відмова від виконання зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.
Відповідно до статті 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
Умовою виконання зобов'язання - є строк
(термін) його виконання. Дотримання
строку виконання є одним із критеріїв
належного виконання зобов'язання,
оскільки прострочення є одним із
проявів порушення зобов'язання. Строк
(термін) виконання зобов'язання за
загальним правилом, узгоджується
сторонами в договорі.
Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.
З наявних в матеріалах справи копій
видаткових накладних вбачається, що
позивачем на виконання умов договору
поставки товару №720 від 01.06.2012 року було
поставлено відповідачу товар на суму 37
Товар на суму 6 714,54 грн. був повернутий
відповідачем позивачу, що
підтверджується, наявними в матеріалах
справи, копіями накладних на
Проте відповідач за поставлений товар
розрахувався частково на суму 9 878,04
грн., на підтвердження чого позивачем
надано банківські виписки.
У зв'язку з чим заборгованість
відповідача перед позивачем становить
20 709,90 грн. (37 302,48 грн. (вартість
поставленого товару) - 6 714,54 грн.
(вартість повернутого товару) - 9 878,04
грн. (вартість оплаченого товару)).
Таким чином, враховуючи, що відповідач
в установленому порядку обставини, які
повідомлені позивачем, не спростував,
розміру позовних вимог не оспорив та
належних доказів на заперечення
відомостей повідомлених позивачем не
надав, господарський суд приходить до
висновку, що позовні вимоги про
стягнення суми основного боргу
нормативно та документально доведені,
а тому підлягають задоволенню повністю
в сумі 20 709,90 грн.
Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.
Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
Господарський суд міста Києва,
1. Позовні вимоги задовольнити
2.Стягнути з Фізичної особи-підприємця
Шереметьєва Олексія Євгеновича
Чоколовський, буд. 19, кв. 36, номер
облікової картки платника податків
обмеженою відповідальністю «Студіопак
Україна Лімітед» (місцезнаходження:
(двадцять тисяч сімсот дев'ять) грн. 90
коп. - основного боргу та 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. - судового збору.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Суддя
Спичак О.М.

Повне рішення складено

08.12.2014 року