РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2014 р.
Справа № 924/1276/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Розізнана І.В.

судді
Грязнов В.В. ,

судді
Мельник О.В.

при секретарі судового засідання
Романчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача
державного навчального закладу
"Волочиський промислово-аграрний
професійний ліцей" на рішення
господарського суду Хмельницької
області від 18.09.14 р. у справі № 924/1276/14
(суддя Гладій С.В.)

за позовом управління пенсійного фонду
України у Волочиському районі м.
Волочиськ, Хмельницької області

до державного навчального закладу
"Волочиський промислово-аграрний
професійний ліцей" м. Волочиськ,
Хмельницької області

про стягнення 4875,87 грн.

за участю представників сторін:

позивача - Молявчик О.В., представник за
довіреністю №13/06 від 02.01.2014р.;

відповідача - не з'явився;

Судом роз'яснено представнику права та
обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Управління пенсійного фонду України в
Волочиському районі звернулося до
господарського суду Хмельницької
області з позовною заявою в якій
просить стягнути з державного
навчального закладу "Волочиський
промислово-аграрний професійний ліцей"
шкоду у формі надмірно виплачених
коштів Грищуку В.В. в сумі 4875,87 грн.,
спричиненої внаслідок видачі
недостовірних документів.

Рішенням господарського суду
Хмельницької області від 18.09.14 р. у
справі № 924/1276/14 позов задоволено.

Стягнуто з державного навчального
закладу "Волочиський
промислово-аграрний професійний ліцей"
на користь управління пенсійного фонду
України у Волочиському районі - 4875,87
грн. шкоди. Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

Судове рішення мотивоване доведеністю
матеріалами справи того, що надмірна
виплата сум пенсій відбулася внаслідок
видачі відповідачем недостовірної
довідки, в якій було завищено розміри
заробітної плати гр. Грищуку В.В. за
період роботи з 01.01.1991р. по 31.05.1993р.. Дані
довідки були враховані управлінням
пенсійного фонду України у
Волочиському районі при обчисленні
пенсій, що призвело до переплати йому
пенсії в розмірі 4875, 87 грн., тому суд
першої інстанції дійшов висновку, що
переплата пенсії відбулася внаслідок
неправильних дій відповідача та за
його вини, тому повинна бути ним
відшкодована.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Хмельницької
області від 18.09.14 р. відповідач
звернувся до Рівненського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою в якій просить
рішення суду першої інстанції
скасувати, прийняти нове рішення, яким
в позові відмовити. Вважає, що рішення
господарським судом прийняте з
порушенням норм матеріального права,
висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи.

Скаржник в апеляційній скарзі
зазначає, що довідка про заробітну
плату не містить підпису головного
бухгалтера Волочиського професійно -
технічного училища №21, як того вимагає
Порядок подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій.

Крім того, скаржник посилається на ч. 1
ст. 50 ЗУ "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування"
відповідно до якої суми пенсій,
виплачені надміру внаслідок
зловживань з боку пенсіонера або
подання страхувальником недостовірних
даних, можуть бути повернуті
пенсіонером добровільно або
стягуються на підставі рішень
територіальних органів Пенсійного
фонду чи в судовому порядку, тому, на
думку скаржника, розмір надміру
виплачених сум пенсії повинен
стягуватися з пенсіонера, який отримав
переплату та вважає, що даний спір
підсудний адміністративному суду.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 08.10.2014р.
апеляційну скаргу відповідача
прийнято до провадження, справу
призначено до слухання (а.с. 49).

У відзиві на апеляційну скаргу від
17.10.2014р. №9823/08 позивач вважає, рішення
місцевого господарського суду
законним та обґрунтованим, прийнятим у
відповідності до норм чинного
законодавства, тому просить залишити
його без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення. Зокрема, посилається на
положення ст. ст. 49, 50 ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування", постанову правління
Пенсійного фонду України №22-1 від
25.11.2005р. "Про затвердження Порядку
подання та оформлення документів для
призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до ЗУ "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" та постанову Пленуму
Вищого адміністративного суду України
№2 від 14.02.2014р. "Про внесення змін до
постанови Пленуму Вищого
адміністративного суду України від
20.05.2013р. №8 "Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів"
(а.с. 56).

Скаржник надіслав до суду клопотання
(вих. №404 від 07.11.2014р.) в якому просить
розглядати апеляційну скаргу без його
представника (а.с. 59).

В судове засідання 18.11.2014р.
представники сторін не з'явились, про
день, час та місце судового розгляду
повідомлені належним чином, що
підтверджується повідомленнями про
вручення поштових відправлень (а.с. 54-55).

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 18.11.2014р.
розгляд справи відкладався,
зобов'язано позивача надати суду для
огляду оригінал довідки про заробітну
плату гр. Грищуку В.В. за період роботи з
01.01.1991р. по 31.05.1993р. (а.с. 62-63).

В судовому засіданні 08.12.2014р.
представник позивача заперечив проти
доводів апеляційної скарги, вважає
рішення суду першої інстанції законним
та обґрунтованим, тому просить
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення. Надав суду для
огляду оригінал довідки про заробітну
плату гр. Грищуку В.В. за період роботи з
01.01.1991р. по 31.05.1993р., яка судом була
оглянута та повернута представнику.

Представник скаржника в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце судового розгляду повідомлявся
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 64).

Явка представників в судове засідання
обов'язковою не визнавалась (ухвала
суду від 18.11.2014р.), скаржник просив
розглядати апеляційну скаргу без його
представника, тому суд вважає за
можливе провести розгляд справи за
відсутності представника скаржника за
наявними у справі матеріалами.

Розглянувши апеляційну скаргу та
відзив на неї, вивчивши матеріали
справи, наявні в ній докази, заслухавши
пояснення представників сторін,
перевіривши юридичну оцінку обставин
справи та повноту їх встановлення
місцевим господарським судом,
дослідивши правильність застосування
судом першої інстанції при винесенні
оскаржуваного рішення норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла наступного висновку.

Як свідчать матеріали справи та
встановлено місцевим господарським
судом, Волочиським
професійно-технічним училищем №21 була
видана довідка про заробітну плату гр.
Грищуку В.В. за період роботи з 01.01.1991р.
по 31.05.1993р. (а.с 11).

З 01.06.1993 року на підставі заяви та
наданої довідки гр. Грищуку В.В.
проведено перерахунок пенсії з 01.01.1991р.
по 31.05.1993р.

В подальшому, відповідно до ст. 64 Закону
України "Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування", з метою
контролю за цільовим використанням
коштів та правильністю призначення
(перерахунку) пенсій, управлінням ПФУ в
Волочиському районі було проведено
зустрічну перевірку достовірності
наданих документів про стаж і
заробітну плату гр. Грищука В.В. за
період з 01.06.1991р. по 31.05.1993р. в державному
навчальному закладі "Волочиський
промислово-аграрний професійний
ліцей".

За результатами перевірки складено акт
№1745 від 09.12.2013р. зустрічної перевірки
достовірності видачі документів про
стаж та заробітну плату для
призначення (перерахування) пенсій
відповідно до якого в ході перевірки
виявлено розбіжності між довідкою для
обчислення пенсії з 01.06.91р. по 31.05.93р.
виданою відповідачем та відомостями по
нарахуванню заробітної плати Грищуку
В.В. Акт перевірки підписаний
керівником товариства (а.с.12).

На підставі акту №1745 від 09.12.2013р.
проведено перерахунок пенсії гр.
Грищуку В.В. та встановлено переплату в
розмірі 4875,87 грн., що підтверджується
довідкою від 26.02.2014р. управління з
нарахування та виплати пенсій
головного управління пенсійного фонду
України в Хмельницькій області (а.с. 15).

Листом №3430/08 від 21.03.2014р. управління
пенсійного фонду України в
Волочиському районні Хмельницької
області звернулося до відповідача з
вимогою відшкодувати виплачену суму
пенсії в сумі 4875,87 грн. з додатками
копій індивідуальних перерахунків (а.с.
13-15). Проте, відповідач відшкодовувати
шкоду відмовився.

Судом також встановлено, що наказом
Міністерства освіти України №194 від
14.06.1999р. „Про вдосконалення мережі
професійно - технічних навчальних
закладів Хмельницької області"
професійно - технічне училище №21
ліквідовано шляхом злиття і створене
професійно - технічне училище №5 (а.с. 27).

Наказом Міністерства освіти України
№377 від 13.2003р. „Про вдосконалення
мережі професійно-технічних
навчальних закладів Хмельницької
області" реорганізовано з 01.07.2003р.
професійно-технічні училища
Хмельницької області у ліцеї,
встановлено, що професійні ліцеї є
правонаступниками
професійно-технічних училищ, що
реорганізовуються і в своїй освітній
діяльності використовують раніше
видані ліцензії до закінчення терміну
їх дії (а.с. 28).

Відповідно до ст. 11 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків є завдання майнової
(матеріальної) та моральної шкоди іншій
особі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 101 Закону України "Про
пенсійне забезпечення", органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів і відшкодовують її.

Відшкодування шкоди є одним із видів
цивільно-правової відповідальності і
для застосування такої міри
відповідальності необхідна наявність
всіх елементів складу правопорушення,
а саме: протиправної поведінки, дії чи
бездіяльності особи; шкідливого
результату такої поведінки - шкоди, їх
наявності та розміру; причинного
зв'язку між протиправною поведінкою та
шкодою; вини особи, яка заподіяла шкоду.
За відсутності хоча б одного з цих
елементів цивільна відповідальність
не настає.

Отже, умовами відшкодування
спричиненої шкоди є спричинення також
їх внаслідок наявності прямого
причинно-наслідкового зв'язку між
діями однієї сторони та зменшення
майнових прав іншої.

Згідно ч. 1 ст. 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" довідки про заробітну
плату видаються підприємством,
установою чи організацією, де
працювала особа, яка звертається за
пенсією.

Відповідно до Порядку подання та
оформлення документів на призначення
пенсій відповідно до Закону України
"Про пенсійне забезпечення",
затвердженого п.3 Наказу Міністерства
соціального забезпечення України №15
від 04.03.1992р. останній регулює питання
щодо подання та оформлення документів
для призначення (перерахунку) пенсій
відповідно до Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування".

Вищенаведеним Порядком подання та
оформлення документів на призначення
пенсій відповідно до Закону України
"Про пенсійне забезпечення"
встановлено форму довідки про
заробітну плату для обчислення пенсії,
відповідно до якої довідка
підписується керівником та головним
бухгалтером підприємства та
затверджується кутовим штампом та
печаткою органу, що видав довідку
(додаток №4 до Наказу).

Окрім того, Порядком передбачено, що
при прийманні документів орган, що
призначає пенсію: здійснює правову
експертизу змісту і належного
оформлення представлених документів,
перевіряє правильність заяви і
подання, відповідність викладених у
них відомостей про заявника даним
паспорта, та документи про стаж, має
право вимагати дооформлення і подання
додаткових документів, а також
перевіряти в необхідних випадках
обґрунтованість їх видачі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що
довідка про заробітну плату гр. Грищуку
В.В. за період роботи з 01.01.1991р. по
31.05.1993р., на підставі якої проводилось
нарахування пенсії гр. Грищуку В.В.,
підписана директором Волочиського
ПТУ-21. У графі: "головний бухгалтер:"
відсутній підпис.

Як зазначалось вище, підпис головного
бухгалтера на довідці про обчислення
заробітку для призначення пенсії
станом на час призначення пенсії (1993р.)
був обов'язковим відповідно до діючого
станом на час видачі довідки "Порядку
подання та оформлення документів на
призначення пенсій відповідно до
Закону України "Про пенсійне
забезпечення", затвердженого п. 3 Наказу
Міністерства соціального забезпечення
України №15 від 04.03.1992р. та викладений у
додатку №4 до Наказу.

Отже, враховуючи вищевикладене,
колегія суддів приходить до висновку
про те, що на орган, що призначив пенсію
було покладено контрольні функції за
дотриманням діючого законодавства при
призначенні пенсії та щодо перевірки
документів, наданих заявником, на
відповідність відомостей викладених в
цих документах законам і підзаконним
актам, на підставі яких оформляється
пенсія, оскільки недотримання даним
органом наведених вище приписів
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій, відповідно до
Закону України „Про пенсійне
забезпечення" свідчить про відсутність
вини відповідача у заподіянні шкоди.

Позивачем не доведено наявність
спричинення відповідачем шкоди та
обставини, які б свідчили про наявність
повного складу правопорушення
відповідачем, оскільки мала місце
протиправна поведінка і працівників
відділу соціального забезпечення з
приводу неналежної перевірки довідки,
що не відповідала вимогам
законодавства. Також не доведено
причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою заподіювача,
оскільки за належної перевірки
документів для призначення пенсії
шкода могла б бути не заподіяна, вина
безпосередньо відповідача не доведена,
як і не встановлена вина працівника
відповідача за результатами звернення
начальника УПФ України у Волочиському
районі по факту надання недостовірної
довідки про заробітну плату гр. Грищуку
В.В. для перерахунку розміру пенсії
(06.06.2014р. В.о. начальника Волочиського РВ
УМВСУ в Хмельницькій області майором
міліції Дрозд О.В. надано висновок
відповідно до якого перевірку по факту
надання недостовірної довідки про
заробітну плату гр. Грищуку В.В. для
перерахування розміру пенсії
припинено).

Враховуючи викладене апеляційна
скарга відповідача підлягає
задоволенню, рішення місцевого суду
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позовних
вимог про стягнення збитків.

Доводи скаржника про те, що даний спір
підсудний адміністративному суду
судовою колегією не приймаються до
уваги з наступних підстав.

Частина 2 статті 21 Кодексу
адміністративного судочинства України
передбачає, що вимоги про
відшкодування шкоди, заподіяної
протиправними рішеннями, діями чи
бездіяльністю суб'єкта владних
повноважень або іншим порушенням прав,
свобод та інтересів суб'єктів
публічно-правових відносин,
розглядаються адміністративним судом,
якщо вони заявлені в одному
провадженні з вимогою вирішити
публічно-правовий спір. Інакше вимоги
про відшкодування шкоди вирішуються
судами в порядку цивільного або
господарського судочинства.

Як вбачається із матеріалів справи, між
сторонами існує спір, який за
суб'єктним складом підлягає розгляду в
порядку адміністративного
судочинства. Проте, за предметним
складом між сторонами відсутні ознаки
публічно-правового спору, а вимога
позивача відшкодувати шкоду
ґрунтується на нормах Цивільного
кодексу України та заявлена окремо від
провадження щодо вирішення
публічно-правового спору.

Враховуючи те, що між сторонами у даній
справі відсутні публічно-правові
відносини, які можна визначити як
врегульовані правом суспільні
відносини, що складаються в процесі
здійснення державою, її органами та
посадовими особами, іншими суб'єктами
владних повноважень, а натомість мають
місце цивільно-правові відносини, то
вказаний спір про стягнення шкоди
підлягає розгляду в порядку
господарського судочинства.

Відповідно до ст. 49 ГПК України стороні,
на користь якої відбулося рішення,
господарський суд відшкодовує мито за
рахунок другої сторони і в тому разі,
коли друга сторона звільнена від
сплати судового збору.

Враховуючи викладене, судовий збір за
розгляд апеляційної скарги підлягає
стягненню з позивача на користь
відповідача.

Відповідно до ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

В силу приписів статті 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного
навчального закладу "Волочиський
промислово-аграрний професійний ліцей"
на рішення господарського суду
Хмельницької області від 18.09.14 р. у
справі № 924/1276/14 - задоволити.

2. Рішення господарського суду
Хмельницької області від 18.09.14 р. у
справі № 924/1276/14 скасувати, в позові
відмовити.

3. Стягнути з управління пенсійного
фонду України у Волочиському районі
Хмельницької області (31200, Хмельницька
область, м. Волочиськ, вул. Лисенка, 8,
) на користь державного
навчального закладу "Волочиський
промислово-аграрний професійний ліцей"
(31200, Хмельницька область, м. Волочиськ,
вул. Запорізька, 9, )
судовий збір в розмірі 913, 50 грн. за
розгляд апеляційної скарги.

4. Доручити господарському суду
Хмельницької області видати наказ.

5. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
ХІІ-1 Господарського процесуального
кодексу України.

6. Справу повернути до господарського
суду Хмельницької області.

Головуючий суддя
Розізнана І.В.

Суддя
Грязнов В.В.

Суддя
Мельник О.В.