КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р. Справа№ 910/15504/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Мальченко А.О.

при секретарі Кобець
М.О.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2. - представник за
довіреністю від 24.07.2014 року;

від відповідача: Пішенін Д.О. -
представник за довіреністю від 09.09.2014и
року;

від третьої особи: Коваленко Ю. І. -
представник за довіреністю від 22.09.2014
року;

від прокуратури: Бєрова О.В. - посвідч. №
002634,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по м. Києву

на рішення Господарського суду міста
Києва від 01.10.2014 року

у справі № 910/15504/14 (суддя Гулевець
О.В.)

за позовом Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1

до Приватного підприємства
"Фортуна - XXI"

третя особа Регіональне відділення
Фонду державного майна України по м.
Києву

за участю Прокуратури міста Києва

про усунення перешкод в
користуванні майном

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1
звернулась до Господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
підприємства "Фортуна-ХХІ" про
усунення перешкод в користуванні
майном, а саме: готельними номерами №06,
07, 08, 09, 10, 11, 12 та приміщенням сауни разом
з майном, що є невід'ємною частиною
судна "Фараон" шляхом зобов'язання
Приватного підприємства "Фортуна-ХХІ"
повернути судно "Фараон" на місце його
розташування за адресою: м. Київ,
Набережне шосе, в межах східців №6 та №7
між мостами "Парковий" ("Пішохідний") та
"Метро".

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 01.10.2014 року у справі № 910/15504/14
позовні вимоги задоволенні повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням,
третя особа звернулася до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення місцевого господарського суду
скасувати та прийняти нове, яким
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
враховуючи наявність акту
приймання-передачі майна від 14.11.2010
року, майно з орендного користування
повернуто, а тому орендні відносини між
сторонами припинені за взаємною згодою
сторін. Беручи до уваги викладене,
підстави для повернення судна
відсутні. Крім того, місце колишнього
розташування судна є частина споруди
набережної, яка відноситься до
об'єктівт загальнодержавного значення,
які заборонено передавати в оренду.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 30.10.2014 року
апеляційну скаргу Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по м. Києву прийнято до свого
провадження колегією суддів у складі:
Дідиченко М. А. (головуюча), Мальченко А.
О., Руденко М. А. та призначено до
розгляду на 18.11.2014 року.

У судове засідання 18.11.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про поважні причини неявки суд не
повідомив.

Представник позивача у судове
засідання 18.11.2014 року не з'явився, однак
через відділ документального
забезпечення суду подав клопотання про
відкладення розгляду справи.

Представник третьої особи та
представник прокуратури у судовому
засіданні 18.11.2014 року не заперечували
проти задоволення клопотання позивача.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 18.11.2014 року
відкладено розгляд справи до 02.12.2014
року.

Представник позивача у судовому
засіданні 02.12.2014 року заперечував проти
задоволення апеляційної скарги та
просив суд рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Представник відповідача у судовому
засіданні 02.12.2014 року надав пояснення
по суті спору, якими підтримав доводи
апеляційної скарги.

Представник третьої особи та
представник прокуратури у судовому
засіданні 02.12.2014 року просили суд
задовольнити апеляційну скаргу та
відмовити у задоволенні позовних
вимог.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм чинного законодавства, Київський
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та
підтверджується матеріалами справи,
01.03.2010 року між Приватним підприємством
"Фортуна-ХХІ" (надалі - орендодавець,
відповідач) та Фізичною особою
підприємцем Шереметьєвою Лілією
Валентинівною (надалі - орендар,
позивач) укладено договір оренди №
05/01-2010 (надалі - договір оренди).

Відповідно до п. 1.1. договору оренди,
орендодавець передає, а орендар
приймає у тимчасове строкове
користування частину готельного
комплексу "Фараон" та зобов'язується
сплачувати орендну плату орендодавцю.

Згідно із п. 1.2. договору оренди, об'єкт
оренди являє собою готельні номери: №06,
07, 08, 09, 10, 11, 12 та приміщення сауни, разом
з майном, що є невід'ємною частиною
готельного комплексу "Фараон", який
розташований за адресою: м.Київ,
Набережне шосе, між мостами
"Пішохідний" та "Дніпро" в межах східців
№6 та №7.

Пунктами 1.4. та 1.5. договору оренди
передбачено, що основні характеристики
об'єкту оренди зазначені в акті
прийому-передачі, який є невід'ємною
частиною до даного договору, об'єкт
оренди на момент передачі в оренду
знаходиться в робочому стані.

Відповідно до п. 2.1. договору оренди,
об'єкт оренди передається в оренду для
ведення господарської діяльності, яка
не суперечить вимогам чинного
законодавства України.

Пунктами 4.1. - 4.3. договору оренди
визначено, що договір вважається
укладеним з моменту його підписання
сторонами та діє до 31.12.2015р., термін дії
договору може бути скорочено за
взаємною згодою обох сторін, орендар
має право відмовитись від даного
договору, попередивши орендодавця в
термін 10 днів.

Листами №05-11/10 від 05.11.2010 року та №10-11/10
від 15.11.2010 року відповідач повідомив
позивача про відшвартування плав
готелю "Фараон" та тимчасове
переміщення його на інше місце стоянки.

Зважаючи на вказане, додатковою угодою
від 15.11.2010 року до договору оренди
№05/01-2010 від 01.03.2010 року сторони
узгодили, про призупинення дії
договору з 01.01.2011 року по 01.01.2014 року.

Звертаючись до суду першої інстанції,
позивач зазначив, що в порушення умов
договору оренди №05/01-2010, який є чинним,
відповідачем не здійснено повернення
готельного комплексу "Фараон" на місце
його постійного розташування, що в свою
чергу унеможливлює здійснення
позивачем користування об'єктом оренди
- готельні номери: №06, 07, 08, 09, 10, 11, 12 та
приміщення сауни, разом з майном, що є
невід'ємною частиною готельного
комплексу "Фараон", який розташований
за адресою: м.Київ, Набережне шосе, між
мостами "Парковий" ("Пішохідний") та
"Метро" в межах східців №6 та №7.

Заперечуючи проти задоволення
позовних вимог відповідач зазначає, що
повернення Судна "Фараон" (Свідоцтво
про право власності на судно PV №03102 від
09.10.2008р.) на місце його розташування за
адресою: м. Київ, Набережне шосе, в межах
східців №6 та №7 між мостами "Парковий"
("Пішохідний") та "Метро" неможливе у
зв'язку з підписанням 12.02.2014 року
Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по місту
Києву акту приймання-передачі
(повернення) нерухомого майна.

Частина 1 статті 759 ЦК України
передбачає, що за договором найму
(оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Аналогічні норми містяться в
положеннях ст. 283 Господарського
кодексу України.

Відповідно до ст.760 Цивільного кодексу
України предметом договору найму може
бути річ, яка визначена
індивідуальними ознаками і яка
зберігає свій первісний вигляд при
неодноразовому використанні
(неспоживна річ).

Колегією суддів встановлено, що у
відповідності до вимог розділу 3
договору оренди, що встановлює порядок
передачі об'єкта в оренду, 10.03.2010 року
сторонами здійснено прийом-передачі
об'єкта оренди про що складено
відповідний акт прийому-передачі
згідно якого орендодавець передав, а
орендар прийняв у тимчасове строкове
користування частину Готельного
комплексу "Фараон" (об'єкт) та
зобов'язався сплачувати орендну плату
в порядку та на умовах договору. Об'єкт
являє собою готельні номери: №06, 07, 08, 09,
10, 11, 12 та приміщення сауни разом з
майном, що є невід'ємною частиною
готельного комплексу "Фараон", який
розташований за адресою: м. Київ, вул.
Набережне шосе, між мостами
"Пішохідний" та "Метро", в межах східців
№6 та №7. На момент передачі в оренду
об'єкт знаходиться в робочому стані.
Основні характеристики об'єкта: назва -
готельний комплекс "Фараон-ХХІ",
кількість номерів 7, загальна площа
приміщень 434,90 кв.м, в тому числі сауна
29,7 кв.м, готельні номери 315,70 кв.м,
господарські приміщення 89,50 кв.м.

Згідно з банківських виписок, наявних в
матеріалах справи, позивачем
здійснювались орендні платежі за
договором оренди, що не спростовується
відповідачем.

Пунктом 1.3. договору оренди визначено
та матеріалами справи підтверджено, що
орендодавець користується об'єктом
оренди відповідно до договору
управління рухомим майном №01/2010 від
01.01.2010 року, укладеним між ПП
"Фортуна-ХХІ" та ОСОБА_3 ., який є
власником судна "Фараон" (призначення
та тип - стоянкове, готельний комплекс)
на підставі Свідоцтва про право
власності на судно НОМЕР_1 від 09.10.2008
року.

У відповідності до вимог п. 1.4. договору
№01/2010 управління рухомим майном від
01.01.2010 року, укладанню договору оренди
від 01.03.2010 року передувало відповідне
рішення судновласника від 27.02.2010 року,
яке міститься в матеріалах справи.

Пунктом 6.2. договору №01/2010 управління
рухомим майном від 10.01.2010 року строк
його дії спливає 31.01.2015 року.

З матеріалів справи вбачається, що
листами № 05-11/10 від 05.11.2010 року та №10-11/10
від 15.11.2010 року відповідач повідомив
позивача про відшвартування судна
"Фараон" та тимчасове переміщення його
на інше місце стоянки.

Додатковою угодою від 15.11.2010 року до
договору оренди №05/01-2010 від 01.03.2010 року
сторони узгодили, про призупинення дії
договору з 01.01.2011 року по 01.01.2014 року.

Крім того, колегією суддів встановлено,
що 23.07.2004р. між Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по м. Києву, як орендодавцем в
особі заступника Голови Фонду
державного майна України та приватним
підприємством "Фортуна-ХХІ", як
орендарем в особі директора, укладено
договір оренди № 768 нерухомого майна,
що належить до державної власності
(далі - договір оренди № 768).

Відповідно до п. 1.1. договору оренди № 768
та акту прийому передачі в оренду
нерухомого майна від 23.07.2004р.,
погодженого балансоутримувачем,
Регіональне відділення Фонду
державного майна України по місту
Києву передало, а приватне
підприємство "Фортуна-ХХІ" прийняло в
строкове платне користування державне
нерухоме майно - частину причальної
набережної довжиною 40 п.м, розміщене за
адресою: м. Київ, в межах східців №6 та 7,
розташованих між мостами "Пішохідний"
та станції метро "Дніпро" Набережного
шосе, що знаходиться на балансі ВАТ
"Київський річковий порт" і не увійшло
до його статутного фонду.

Додатковим договором № 1 від 28.07.2006 року
про внесення змін і доповнень до
договору оренди нерухомого майна, що
належить до державної власності № 768
від 23.07.2004 року його строк дії
продовжено на тих самих умовах по 23.06.2010
року.

До того ж, рішенням Господарського суду
від 12.03.2008р. у справі №32/111, залишеним
без змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
27.05.2008р., за позовом ПП "Фотуна-ХХІ" до РВ
ФДМ України по м. Києву позов
задоволено повністю та зобов'язано
Регіональне відділенню Фонду
державного майна України по місту
Києву внести зміни до договору оренди
нерухомого майна, що належить до
державної власності №768 від 23.07.2004 року
шляхом продовження терміну дії
договору на 10 років (до 23.06.2020 року
включно) на умовах запропонованого
позивачем проекту договору про
внесення змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 27.04.2010 року у справі №32/111
залишено без задоволення касаційне
подання заступника прокурора міста
Києва та без змін постанову Київського
апеляційного господарського суду від
27.05.2008 року.

На виконання вищевказаного рішення
суду, сторони договором № 768/2 від 26.06.2008
року про внесення змін до договору
оренди № 768 від 23.07.2004 року та
додаткового договору №1 від 28.07.2006 року
продовжили термін дії договору оренди
№ 768 від 23.07.2004 року до 23.06.2020 року.

Як встановлено судом, рішенням
Господарського суду від 12.03.2008р. у
справі №32/111, залишеним без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.05.2008р., за
позовом ПП "Фотуна-ХХІ" до РВ ФДМ
України по м. Києву позов задоволено
повністю та зобов'язано Регіональне
відділенню Фонду державного майна
України по місту Києву внести зміни до
договору оренди нерухомого майна, що
належить до державної власності №768
від 23.07.2004р. шляхом продовження терміну
дії договору на 10 років (до 23.06.2020р.
включно) на умовах запропонованого
позивачем проекту договору про
внесення змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 27.04.2010р. у справі №32/111
залишено без задоволення касаційне
подання заступника прокурора міста
Києва та без змін постанову Київського
апеляційного господарського суду від
27.05.2008р.

Крім того, під час розгляду справи
судом враховано, що Вищим
господарським судом України в аспекті
відповідності умов договору оренди від
23.07.2004 №768 чинному законодавству,
наголошено на помилковості посилань
прокуратури на ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", п.1.4 Правил технічної
експлуатації річкових портових
гідротехнічних споруд, затверджених
наказом Мінтрансу України від 29.03.2004
№251 та зареєстрованих в Мінюсті
України 27.07.2004р. за №932/9531, п.4 Переліку
майнових комплексів державних
підприємств, організацій, їх
структурних підрозділів основного
виробництва, передача в оренду яких не
допускається, затвердженого Декретом
КМ України від 31.12.1992р. №26-92.

В вищевказаній постанові встановлена
помилковість посилань прокуратури на
ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду
державного та комунального майна", п.1.4
Правил технічної експлуатації
річкових портових гідротехнічних
споруд, затверджених наказом Мінтрансу
України від 29.03.2004 №251 та
зареєстрованих в Мінюсті України
27.07.2004р. за №932/9531, п.4 Переліку майнових
комплексів державних підприємств,
організацій, їх структурних
підрозділів основного виробництва,
передача в оренду яких не допускається,
затвердженого Декретом КМ України від
31.12.1992р. №26-92.

Також, при вирішенні спору у справі
№32/111 судами преюдиціально враховані
судові рішення у справі №24/404 між тими ж
сторонами,. якими встановлено той факт,
що державне нерухоме майно, передане в
користування за договором оренди від
23.07.2004 року №768, не входить до
визначеного ч. 2 ст. 4 Закону України "Про
оренду державного та комунального
майна" переліку об'єктів державної
власності загальнодержавного
значення, які не можуть бути об'єктами
оренди.

Ухвалою Вищого адміністративного суду
України від 31.05.2006 року постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 26.10.2005 року у
справі №24/404 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду України від
21.04.2010 року залишено без розгляду
скаргу Генерального прокурора України
про перегляд за винятковими
обставинами ухвали Вищого
адміністративного суду України від
31.05.2006р.

Відповідно ч. 3 ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що посилання третьої особи
та прокуратури, що майно, яке передане в
користування за договором оренди від
23.07.2004 року №768 відноситься до об'єктів,
що мають статус загальнодержавного
значення, а тому не можуть передаватися
в оренду, є необґрунтованими.

Отже, договір оренди №768 від 23.07.2004 року
укладено з дотриманням вимог,
додержання яких є необхідним для
чинності правочину, є чинним, діючим та
обов'язковим до виконання сторонами.

Щодо посилань апелянта на те, що
договір оренди № 768 від 23.07.2004 року
припинив свою дію у зв'язку із
поверненням відповідачем третій особі
об'єкту оренди, то колегія суддів
зазначає наступне.

Дійсно, листом № 15/03/13 від 15.03.2013 року
відповідач звертався до третьої особи
щодо повернення державного майна за
актами приймання-передачі, які були
переданні йому у користування на
підставі договорів оренди № 462 від
15.01.2003 року та № 768 від 23.07.2004 року.

Водночас, з матеріалів справи
вбачається, що фактично майно було
повернуто 12.02.2014 року, що
підтверджується актом
приймання-передачі (повернення)
нерухомого майна за адресою: м. Київ,
Набережне шосе, в межах сходів № 6 та №
7, розташованих між мостами
«Пішохідний» та станції метро «Дніпро»
від 14.11.2010 року, який підписаний з боку
орендодавця - Регіонального відділення
Фонду державного майна України по м.
Києву 12.02.2014 року.

При цьому, відповідач зазначає, що
листом № 12-10/2 від 12.10.2012 року він
відізвав акт приймання (повернення)
нерухомого майна від 14.10.2010 року.

Однак, третя особа заперечує факт
отримання даного листа. Відповідач
належних та допустимих доказів
направлення на адресу третьої особи
листа № 12-10/2 від 12.10.2012 року сулу не
надав.

Крім того, як зазначалося вище листом №
15/03/13 від 15.03.2013 року відповідач знову
звертався до Регіонального відділення
Фонду Державного майна України по м.
Києву щодо повернення орендованого
майна, а тому колегія суддів приходить
до висновку, що лист № 12-10/2 від 12.10.2012
року не може вважатися належним
доказом відізвання акту
приймання-передачі (повернення)
нерухомого майна від 14.11.2010 року

До того ж, акт приймання-передачі
(повернення) нерухомого майна за
адресою: м. Київ, Набережне шосе, в межах
сходів № 6 та № 7, розташованих між
мостами «Пішохідний» та станції метро
«Дніпро» від 14.11.2010 року підписаний
відповідачем та третьою особою та
скріплений печатками сторін.
Відповідач та третя особа не
заперечують факт повернення
орендованого майна, а тому колегія
суддів вважає, що об'єкт оренди за
договором № 768 від 23.07.2004 року був
повернутий орендодавцю.

Водночас, колегія суддів зазначає, що
повернення об'єкта оренди не тягне за
собою припинення договору оренди.

Так, пунктом 10.6 договору оренди № 768 від
23.07.2004 року передбачено, що у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну цього договору
після закінчення строку його чинності
протягом одного місяця, договір
вважається продовженим на той самий
термін і на тих самих умовах, які були
передбачені цим договором, з
урахуванням змін у законодавстві на
дату продовження цього договору.

Відповідно до п. 10.4 договору оренди № 768
від 23.07.2004 року встановлено, що зміни і
доповнення або розірвання цього
договору допускаються за взаємної
згоди сторін.

Отже, договором № 768 від 23.07.2004 року
передбачено його дострокове
розірвання лише за взаємною згодою
сторін.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 34 ГПК України встановлено,
що обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Так, належних та допустимих доказів
(заява про розірвання договору, угода
про розірвання договору) розірвання
договору № 768 від 23.07.2004 року сторони
суду не надали.

При цьому, колегія суддів зазначає, що
повернення об'єкту оренди не свідчить
про те, що сторони дійшли згоди про
розірвання самого договору оренди.
Повернення об'єкта оренди свідчить
лише про зупинення користування майном
та внесення орендної плати.

Беручи до уваги викладене, зважаючи на
те, що договір № 768 від 23.07.2004 року є
чинним, колегія суддів наголошує, що
відповідач як орендар за вказаним
договором може у будь-який час вимагати
від орендодавця передання йому об'єкту
оренди.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідач -
Приватне підприємство "Фортуна-ХХІ", в
порушення умов договору оренди №05/01-2010,
який є чинним, після закінчення строку
його призупинення не здійснив
повернення готельного комплексу
(судна) "Фараон" на місце його
постійного розташування за адресою: м.
Київ, Набережне шосе, між мостами
«Пішохідний» та «Дніпро» в межах
східців № 6 та № 7, що в свою чергу
унеможливлює здійснення позивачем
користування вказаним об'єктом оренди.

Відповідно до ст. 396 Цивільного кодексу
України особа, яка має речове право на
чуже майно, має право на захист цього
права, у тому числі і від власника
майна, відповідно до положень глави 29
цього Кодексу.

Статтею 391 Цивільного кодексу України
передбачено право вимоги усунення
перешкод у користуванні майно, як один
із способів порушеного права.

Враховуючи вищевикладене колегія
суддів зазначає, що суд першої
інстанції дійшов до правильних
висновків про обґрунтованість
позовних вимог щодо усунення перешкоди
у користуванні майном, а саме:
готельними номерами №06, 07, 08, 09, 10, 11, 12 та
приміщенням сауни разом з майном, що є
невід'ємною частиною Судна "Фараон"
(Свідоцтво про право власності на судно
PV №03102 від 09.10.2008р.) шляхом зобов'язання
Приватного підприємства "Фортуна-ХХІ"
повернути Судно "Фараон" (Свідоцтво про
право власності на судно PV №03102 від
09.10.2008р.) на місце його розташування за
адресою: м. Київ, Набережне шосе, в межах
східців №6 та №7 між мостами "Парковий"
("Пішохідний") та "Метро".

При цьому, колегія суддів зазначає, що
посилання відповідача на неповернення
третьою особою об'єкта оренди за
договором № 768 від 23.07.2004 року як на
підставу відмови у задоволенні позову
фізичної особи - підприємця
Шереметьєвої Л.В. є необґрунтованими
враховуючи наступне.

Так, договір оренди № 05/01-2010 від 01.03.2010
року є двостороннім правочином, який є
підставою виникнення прав та
обов'язків у його сторін (позивача та
відповідача)

Крім того, як вбачається із змісту
вказаного договору, виконання
зобов'язань по даному договору не
ставиться в залежності від виконання
відповідачем або третьою особою своїх
обов'язків за договором № 768 від 23.07.2004
року. При цьому, відповідач не
звільняється від виконання своїх
зобов'язань по договору оренди № 05/01-2010
від 01.03.2010 року у зв'язку із
невиконанням третьою особою
зобов'язань по договору оренди № 768 від
23.07.2004 року.

Беручи до уваги зазначене, колегія
суддів погоджується із висновком суду
першої інстанції про задоволення
позовних вимог у повному обсязі.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, а тому рішення
Господарського суду міста Києва від
01.10.2014 року у справі № 910/15504/14
відповідає чинному законодавству,
фактичним обставинам та матеріалам
справи і підстав для його скасування не
вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по
сплаті судового збору за подання
апеляційної скарги покладаються на
заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по м. Києву на рішення
Господарського суду міста Києва від
01.10.2014 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 01.10.2014 року у справі № 910/15504/14 -
без змін.

3. Матеріали справи № 910/15504/14 повернути
до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів до Вищого господарського
суду України.

Головуючий суддя
М.А. Дідиченко

Судді
М.А. Руденко

А.О. Мальченко