ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2014 року
Справа № 915/1666/14

м.Миколаїв

За позовом: Публічного акціонерного
товариства «Миколаївська
теплоелектроцентраль»

(54020, м.Миколаїв, вул. Каботажний узвіз,
18)

до відповідача: Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

(АДРЕСА_1

АДРЕСА_2)

Суддя Васильєва Л.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Дяченко В.С., дов. №09-01/22
від 21.03.2014р.

від відповідача: представник не
з'явився.

Суть спору: стягнення 13001,3 грн.

Відповідач відзив на позов не надав,
заперечень проти позову не висловив.
Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки не
повідомив.

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідач був належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, однак не скористався своїм
процесуальним правом участі в судовому
засіданні.

Представник позивача наполягає на
розгляді справи на підставі наданих
ним матеріалів посилаючись на те, що
відповідач свідомо уникає від
вирішення питання про погашення
заборгованості в позасудовому порядку.

На підставі ст.75 ГПК України суд вважає
за можливе розглянути справу за
наявними матеріалами та поясненнями
позивача.

Заслухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
докази у їх сукупності, господарський
суд, -

в с т а н о в и в:

01.10.2009р. за №3102 між ВАТ «Миколаївська
ТЕЦ» (правонаступник - ПАТ
«Миколаївська ТЕЦ»), як
енергопостачальною організацією, та
фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як
споживачем, було укладено договір про
постачання теплової енергії в гарячій
воді, за умовами якого
енергопостачальна організації
зобов'язалась постачати споживачеві
теплову енергію в гарячій воді в
потрібних йому обсягах, а споживач
зобов'язався оплачувати одержану
теплову енергію за встановленими
тарифами (цінами) в терміни,
передбачені цим договором (п.1
договору).

Вказаний договір є діючим
(пролонгованим) в силу положень п.9.4
договору, оскільки жодна із сторін не
заявила про його припинення.

Пунктом 6.3 договору сторони
передбачили, що споживач за 20 днів до
початку розрахункового періоду
сплачує енергопостачальній
організації вартість зазначеної в
договорі кількості теплової енергії,
передбаченої за розрахунковий період,
з урахуванням залишкової суми (сальдо)
розрахунків на початок місяця.

Відповідно до п.6.5 договору споживачу
щомісяця направляється акт
прийому-передачі теплової енергії в
гарячій воді за попередній місяць.
Споживач зобов'язаний протягом п'яти
календарних днів підписати зазначений
акт і один екземпляр направити на
адресу позивача. У випадку відсутності
протягом п'яти днів мотивованого
відмовлення від підписання або
неповернення підписаного екземпляра
енергопостачальній організації, акт
прийому-передачі теплової енергії в
гарячій воді вважається прийнятим
споживачем.

Виконуючи умови договору позивач за
період з жовтня 2013 року по березень 2014
року відпустив відповідачу теплову
енергію на загальну суму 5696,08 грн., що
підтверджується рахунками за теплову
енергію (а.с.45-50) а також актами
прийому-передачі теплової енергії у
гарячій воді (а.с.51-56), направленими на
адресу відповідача, що підтверджується
реєстрами вручення рахунків та актів
прийому-передачі теплової енергії
(а.с.57-62).

25.03.2014р. за №190-Ю у зв'язку з виникненням
заборгованості станом на 25.03.2014р. в сумі
5089,05 грн. енергопостачальна
організація направила фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_1 претензію з
вимогою сплатити існуючу
заборгованість.

У визначений законом строк відповідач
відповіді на вимогу не надав,
заборгованість погасив частково,
сплативши 1389,5 грн., що підтверджується
копією платіжного доручення №659/88 від
28.05.2014р. (а.с.63).

Залишок боргу складає 4306,58 грн.

Стаття 525 Цивільного кодексу України
передбачає, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

У відповідності до вимог ст.526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору.

Приписами ст.530 Цивільного кодексу
України обумовлено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст.599 Цивільного кодексу
передбачено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 193 Господарського
кодексу України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
задоволенню інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як підставу
своїх вимог або заперечень.

На момент розгляду справи відповідач
не надав суду доказів погашення
існуючого боргу.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги в частині стягнення
основного боргу є обґрунтовані,
підтверджені матеріалами справи та
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі п.7.2.2 договору та ст.1 Закону
України «Про відповідальність
суб'єктів підприємницької діяльності
за несвоєчасне внесення плати за
спожиті комунальні послуги та
утримання прибудинкових територій»
від 20.05.1999р. №686-XIV, позивач нарахував та
просить суд стягнути з відповідача
пеню за загальний період з 12.10.2013р. по
11.09.2014р. згідно з розрахунком (а.с.14) у
загальній сумі 10318,72 грн. з врахуванням
приписів абз.3 ст.1 названого Закону,
яким передбачено, що сума пені не має
перевищувати 100% загальної суми боргу.
За таких обставин позивач просить суд
стягнути з відповідача пеню в сумі 4306,58
грн.

Окрім стягнення суми боргу та пені,
позивач, на підставі 625 Цивільного
кодексу України, нарахував та просить
суд стягнути з відповідача інфляційні
втрати за період з жовтня 2013р. по
серпень 2014р. в сумі 3448,0 грн. та 3% річних
за період 01.09.2013р. по 30.09.2014р. у розмірі
940,14 грн.

З наданого позивачем розрахунку
вбачається, що нарахування трьох
відсотків річних та інфляційних втрат
окрім основного боргу за
жовтень2013-березень 2014р. в розмірі 4306,58
грн., здійснено на суму основного боргу,
стягнутого рішеннями суду від 20.07.2010р. у
справі №17/144/10 в розмірі 6599,6 грн., за
рішенням суду від 19.05.2011р. у справі
№5016/844/2011 (13/52) в розмірі 3631,98 грн., за
рішенням суду від 16.10.2012р. у справі
№5016/1915/2012 (7/79) в розмірі 8409,21 грн. та за
рішенням суду від 13.08.2013р. у справі
№915/1240/13 в розмірі 6814,67 грн.

Положеннями п.п.7.1 п.7 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №14
від 17.12.2013р. передбачено, що інфляційні
нарахування та нарахування трьох
відсотків річних на цю заборгованість
можуть здійснюватись на загальних
підставах відповідно до частини другої
статті 625 Цивільного кодексу України з
дня, наступного за днем набрання
законної сили відповідним судовим
рішенням.

Враховуючи вищевикладене,
господарський суд вважає, що позовні
вимоги в цих частинах позову
обґрунтовані у відповідності з діючим
законодавством, підтверджені
матеріалами справи та підлягають
задоволенню.

Враховуючи викладене, позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49,82-85 ГПК
України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному
обсязі.

2. Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
АДРЕСА_2, відомості про розрахункові
рахунки відсутні, ідент.номер НОМЕР_1)
на користь Публічного акціонерного
товариства «Миколаївська
теплоелектроцентраль», 54020, м.Миколаїв,
вул. Каботажний узвіз, 18, , 4306,58 грн. основного боргу, 4306,58 грн.
пені, 3448,0 грн. інфляційних втрат, 940,14
грн. - 3% річних та 1827,0 грн. судового
збору.

3. Видати наказ.

Рішення у відповідності зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі,
мають право оскарження в апеляційному
порядку рішення повністю або частково
у порядку і строку, встановлені ст.93
Господарського процесуального кодексу
України.

Повний текст рішення підписано "04"
грудня 2014р.

Суддя
Л.І. Васильєва