ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 р.
Справа № 917/1208/14

За позовом Управління Пенсійного фонду
України в м. Кременчуці, 39630, Полтавська
область, м. Кременчук, вул. 50-річчя СРСР,
9

до 1. Публічного акціонерного
товариства "Кременчуцька кондитерська
фабрика "Рошен", 39600, Полтавська
область, м. Кременчук, вул. Жовтнева, 57

2. Управління з координації та контролю
за виплатою пенсії Головного
управління пенсійного фонду України в
Полтавській області, 36023, м. Полтава,
вул. Ціолковського, 47

про стягнення 16591,41 грн.

Суддя Гетя Н.Г.

Представники сторін 09.10.2014 р., 04.11.2014 р.
та 27.11.2014 р.:

від позивача: Павленко В.С.

від відповідача: 1. Фещенко І.О.,
Рудницька Л.М.

2. Яковенко Ж.В.

У судових засіданнях 09.10.2014 р., 04.11.2014 р.
було оголошено перерви до 04.11.2014 р. та
27.11.2014 р. відповідно, згідно ст.77 ГПК
України для надання можливості
сторонам подати додаткові докази, про
що представники сторін були
повідомлені під розписку (арк.96, 106
справи).

Після виходу суду з нарадчої кімнати
було оголошено вступну та резолютивну
частини рішення та повідомлено дату
складання повного рішення.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна
заява про відшкодування переплати
пенсій за період з 01.01.2004 року по 31.10.2013
року на загальну суму 16591,41 грн.

Представник позивача на задоволенні
позовних вимог до відповідача 1
наполягає, з мотивів викладених у
позовній заяві та надав клопотання
№21035/0621 від 26.11.2014 р., яким повідомляє,
що здійснення переплати пенсії
відбулося в зв'язку з протиправною
поведінкою відповідача 1, яким видано
довідку №136 від 05.07.1999 р., а спір між
позивачем і відповідачем 2 відсутній.

Відповідач 1 проти задоволення
позовних вимог заперечує, з підстав,
зазначених у відзиві на позовну заяву.
В додаткових письмових поясненнях (вих.
№1 від 06.10.2014 р.) та судовому засіданні
27.11.2014 р. представник відповідача 1
заявив клопотання про направлення
матеріалів судового провадження
№917/1208/14 для організації та проведення
досудового розслідування за ознаками
складу злочину, передбаченого ч.ч. 1,2,
ст. 358 КК України (видача, підроблення,
посвідчення документу) відносно ПАТ
ККФ "Рошен" за підслідністю згідно ст.
216 КПК України до Кременчуцького МУ
УМВС України в Полтавській області та
зупинити судове провадження до
прийняття остаточного рішення у даній
справі згідно КПК України.

Суд відмовляє в задоволенні даного
клопотання, оскільки відповідач не
надав доказів, які б свідчили про
наявність протиправних дій. Крім цього,
суд зазаначає, що відповідач не
позбавлений права самостійно
звернутися до правоохоронних органів з
заявою про організацію та проведення
досудового розслідування з
вищезазначеного питання.

Представники позивача, відповідачів 1
та 2 в судових засіданнях повідомили, що
спір між позивачем та відповідачем 2
відсутній.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Відповідно до Положення про Пенсійний
фонд України, затвердженого Указом
Президента України від 06.04.2011 року №
384/2011, органи Пенсійного фонду України є
органами виконавчої влади, що
призначають пенсії та; акумулюють
кошти на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування для забезпечення
фінансування витрат на виплату пенсій.
Одним з основних завдань органів
Пенсійного фонду України є ефективне
та цільове використання коштів,
удосконалення методів фінансового
планування, звітності та системи
контролю за витрачанням коштів.
Відповідно до Положення про Пенсійний
фонд України, затвердженого Указом
Президента України від 06.04.2011 року №
384/2011, органи Пенсійного фонду України є
органами виконавчої влади, що
призначають пенсії та акумулюють кошти
на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування для забезпечення
фінансування витрат на виплату пенсій.
Одним з основних завдань органів
Пенсійного фонду України є ефективне
та цільове використання коштів,
удосконалення методів фінансового
планування, звітності та системи
контролю за витрачанням коштів.

15.07.1999 року Пилипенко Віра Павлівна
звернувся до Управління Пенсійного
фонду України в м. Кременчуці (далі - УПФ
України в м. Кременчуці) з заявою про
призначення пенсії (а.с. - 5). Для
здійснення перерахунку пенсії
Пилипенко В.П. надана довідка про
заробіток для обчислення пенсії за
період з 01.01.1991 року по 31.12.1995 року (а.с. 6).
Довідка про заробіток видана Закритим
акціонерним товариством "Кременчуцька
кондитерська фабрика «Рошен» від 05.07.1999
року за вих. № 136., повним
правонаступником якого є Публічне
акціонерне товариство "Кременчуцька
кондитерська фабрика «Рошен» (п. 1.1
Статуту ПАТ ККФ "Рошен", а.с. - 41-66).

Як зазначає позивач, пенсію призначено
відповідно до вказаної довідки з 01.01.2004
року.

Як вбачається з матеріалів справи,
10.09.2013 року працівниками УПФ України в
м. Кременчуці складено Акт № 1255
перевірки характеру виконуваної
роботи та умов праці для підтвердження
права працівника на пільгове пенсійне
забезпечення та довідок про заробітну
плату (а.с. - 7-8). Перевірка проводилась з
питань обґрунтованості видачі довідки
про заробіток для обчислення пенсії
від 05.07.1999 року за № 136. За результатами
перевірки заробітної плати, яка
враховується для обчислення пенсії
Пилипенко В.П. за період з 01.01.1991 року по
31.12.1995 року встановлено заниження в
сумі 610 грн. 04,150 коп. заробітної плати,
зазначеної у довідці № 136 від 05.07.1999
року. Відповідачем 10.09.2013 року надано
нову довідку № 345 про заробіток для
обчислення пенсії Пилипенко В.П. за
період 01.01.1991 року по 31.12.1995 року (а.с.- 9).
Дані, викладені в довідці № 345 від 10.09.2013
року, відповідають даним первинних
документів ПАТ "КрКФ «Рошен".

Таким чином, внаслідок перерахунків
пенсії за період з 01.01.2004 року по 31.10.2013
року виникла переплата пенсії
Пилипенко В.П. у розмірі 16591,41 грн.

Переплата пенсії виникла у зв'язку з
поданням ПАТ "КрКФ «Рошен"
(страхувальником) недостовірних даних
про заробітну плату Пилипенко В.П., які
викладені у довідці про заробіток для
обчислення пенсії від 05.07.1999 року № 136.

З метою досудового врегулювання спору
Управлінням ПФУ в м. Кременчуці на
адресу ПАТ " КрКФ «Рошен" за вих. № 1877/06-21
від 27.11.2013 року (а.с. - 13) направлено лист,
в якому зазначено, що вказана сума
переплати пенсії підлягає
відшкодуванню. На адресу управління
13.12.2013 р. надійшла відповідь за вих. 1221/05
згідно якої відповідач відмовився
сплатити кошти в добровільному
порядку.

Відповідно до статті 11 Цивільного
кодексу України (далі - ЦК України)
підставою виникнення цивільних прав і
обов'язків, у тому числі щодо
відшкодування кредиторові або іншій
особі збитків (шкоди), є зобов'язання,
які виникають з договорів та інших
правочинів або внаслідок завдання
шкоди.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Визначена у вказаній нормі Цивільного
кодексу відповідальність є деліктною і
застосування такого виду
відповідальності можливе лише при
наявності певних, передбачених законом
умов, а саме: наявність складу
правопорушення, тобто - наявність
шкоди; протиправна поведінка
заподіювача шкоди - відповідача;
причинний зв'язок між шкодою та
протиправною поведінкою заподіювача;
вина відповідача - заподіювача шкоди.

Згідно із ч. 1 ст. 50 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" суми пенсій, виплачені
надміру внаслідок зловживань з боку
пенсіонера або подання
страхувальником недостовірних даних,
можуть бути повернуті пенсіонером
добровільно або стягуються на підставі
рішень територіальних органів
Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Згідно ч. 2 ст. 17 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" довідки про заробітну
плату видаються підприємством,
установою чи організацією, де
працювала особа, яка звертається за
пенсією.

Відповідно до статті 101 Закону України
"Про пенсійне забезпечення" органи, що
призначають пенсії, мають право
вимагати відповідні документи від
підприємств, організацій і окремих
осіб, а також в необхідних випадках
перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Підприємства та організації несуть
матеріальну відповідальність за шкоду,
заподіяну громадянам або державі
внаслідок несвоєчасного оформлення
або подання пенсійних документів, а
також за видачу недостовірних
документів, і відшкодовують її.

Відповідно до ст. 224 ГК України саме
учасник господарських відносин, який
порушив господарське зобов'язання або
установлені вимоги щодо здійснення
господарської діяльності, повинен
відшкодувати завдані цим збитки
суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Згідно ст. 22 ЦК України, особа, якій
завдано збитків в результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

З матеріалів справи вбачається, що
надмірна виплата сум пенсій відбулася
внаслідок подання відповідачем 1
недостовірної довідки, в якій
відповідачем 1 було вказано занижені
розміри заробітної плати Пилипенко
В.П., яка враховується при обчисленні
пенсій. Виправлена довідка була надана
тільки після проведення позивачем
перевірки, коли переплата вже
відбулась

Встановлені обставини свідчать про те,
що завдана шкода у вигляді переплати
пенсії в розмірі 16591,41 грн. відбулася
внаслідок неправомірних дій
відповідача за його вини.
Відшкодування вказаної шкоди
покладається на відповідача за нормами
статті 101 Закону України "Про пенсійне
забезпечення". Розмір шкоди
підтверджуються довідкою із вірним
визначенням розміру заробітної плати,
яка надана відповідачем 1.

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень. В
силу вказаної норми предметом
доказування є обставини, які свідчать
про дійсні права та обов'язки сторін у
справі та складаються з фактів, якими
позивач обґрунтовує підстави позову,
та фактів, якими відповідач
обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено,
що господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом, а згідно
ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають
для суду заздалегідь встановленої
сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах
змагальності.

Таким чином, на підставі матеріалів
справи суд дійшов висновку, що позовні
вимоги в частині позовних вимог до
відповідача 1 обґрунтовані,
підтверджуються наявними доказами (в
мат. справи) і підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача 1, щодо того, що
позивачем не доведено наявності у
сукупності всіх елементів складу
правопорушення, які тягнуть за собою
відповідальність у вигляді
відшкодування шкоди, в сумі 16591,41 грн.
заподіяної відповідачем 1 державі
внаслідок видачі недостовірних
документів (довідки від 05.07.1999 року за
вих. № 136 ) суд відхиляє виходячи з
наступного.

Згідно зі статтею 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.101 ЗУ "Про пенсійне
забезпечення" підприємства та
організації несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
громадянам або державі внаслідок
несвоєчасного оформлення або подання
пенсійних документів, а також за видачу
недостовірних документів, і
відшкодовують її. Таким чином,
обов'язок відшкодування відповідачем
заподіяних збитків прямо встановлений
законом.

Доводи відповідача щодо обов'язку
позивача перевіряти обґрунтованість
видачі довідки судом не можуть бути
взяті до уваги, оскільки згідно із п. 32
Порядку подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсій, затвердженого
наказом Міністерства праці та
соціальної політики України та
Пенсійного фонду України № 224/30 від
30.04.2002 року, це є правом органу, який
призначає пенсію. Крім того, довідка,
відповідно до якої було здійснено
перерахунок пенсії, містить печатку
відповідача 1 та підписи уповноважених
осіб - керівника і головного
бухгалтера, тобто на момент подання
довідки для перерахунку пенсії у
позивача могло не виникнути сумнівів у
її достовірності. Посилання
відповідача 1 на те, що позивачем
перераховано пенсію з 01.01.2004 року по
31.10.2013 року, не зважаючи на строк
позовної давності в три роки є
безпідставними, оскільки позивач
звернувся з даним позовом до суду після
того, як йому стало відомо про дане
порушення після проведення перевірки
10.09.2013 року, як наслідок позивач
правомірно заявив про стягнення з
відповідача переплату пенсії за весь
час порушення. При цьому відповідачем 1
заява про застосування строку позовної
давності не подавалась.

Посилання відповідача у відзиві на те,
що позивач висуває позовну вимогу до
іншої юридичної особи, а не до тієї
особи, яка видала довідку від 05.07.1999 р.
за вих. 136 - Закритого акціонерного
товариства "Кременчуцька кондитерська
фабрика "Рошен" є необґрунтованими
оскільки, позивач є повним
правонаступником Закритого
акціонерного товариства "Кременчуцька
кондитерська фабрика "Рошен", що
підтверджується Статутом ПАТ "КрКФ
"Рошен", копія якого міститься в
матеріалах справи.

Крім того, позивачем були надані
відповідачу 1 додаткові пояснення щодо
методики здійснення розрахунку
переплати пенсії Пилипенко В.П. та
здійснено перевірку розрахунку
переплати. Як повідомив представник
відповідача 1 на час проведення даного
судового засідання в нього не має
зауважень щодо методики та
правильності нарахування суми
переплати. Заперечення відповідача 1 на
час проведення судового засідання
зводяться лише до того, що він вважає
довідку від 05.07.1999 р. за вих. №136
фальсифікованою. Дані твердження
відповідача не підтверджені жодними
доказами та не можуть братися судом до
уваги.

Щодо позовних вимог в частині до
відповідача 2, то суд зазначає, що
відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України
господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору. Припинення провадження
у справі на підставі зазначеної норми
ГПК можливе у разі, якщо предмет спору
існував на момент виникнення
останнього та припинив існування в
процесі розгляду справи (п.4.4 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції").

Як зазначає позивач та відповідач 2 між
ними на час розгляду справи спір
відсутній. В зв'язку з викладеним
провадження у справі в частині
позовних вимог до відповідача 2
підлягає припиненню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача 1.

Враховуючи вищенаведене та керуючись
ст. ст. 32-34, 43, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82-85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Кременчуцька кондитерська
фабрика "Рошен" (39600, Полтавська
область, м. Кременчук, вул. Жовтнева, 57,
) на користь Управління
Пенсійного фонду України в м.
Кременчуці (вул.50-річчя СРСР, 9, м.
Кременчук, Полтавська область,39600,
ідентифікаційний код 37895789, р/р 0462
в ФПОУ АТ "Ощадбанк", МФО 831467) 16591,41 грн.
відшкодування надмірно виплаченої
пенсії.

3. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Кременчуцька кондитерська
фабрика "Рошен" (39600, Полтавська
область, м. Кременчук, вул. Жовтнева, 57,
) в доход Державного
бюджету України 1827,00 грн. судового
збору.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

4. Провадження в частині позовних вимог
до відповідача 2 Управління з
координації та контролю за виплатою
пенсії Головного управління
пенсійного фонду України в Полтавській
області - припинити.

Повне рішення складено 01.12.2014р.

Суддя
Гетя Н.Г.