ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 листопада 2014 року Справа № 904/8416/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді:Губенко
Н.М.,суддів:Дунаєвської Н.Г., Кочерової
Н.О., Мележик Н.І., Самусенко С.С.,

розглянувши заявуКомунального
підприємства теплових мереж
"Криворіжтепломережа"про перегляд
Верховним Судом України
постановиВищого господарського суду
України від 01.10.2014у справі№ 904/8416/13за
позовомФізичної особи-підприємця
ОСОБА_6доКомунального підприємства
теплових мереж
"Криворіжтепломережа"треті особи1.
Товариство з обмеженою
відповідальністю"ДИВОБУД"; 2.
Комунальне підприємство
житлово-експлуатаційна організація №
20провизнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 28.04.2014 у
справі № 904/8416/13 позов задоволено
повністю; визнано недійсним договір №
4626 від 30.06.2005 на відпуск теплової
енергії для потреб опалення,
вентиляції, гарячого водопостачання та
пару, укладений між Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_6 та
Комунальним підприємством теплових
мереж "Криворіжтепломережа"; стягнуто з
Комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа" в дохід
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 1 147,00 грн.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
03.07.2014 у справі № 904/8416/13 рішення
місцевого господарського суду змінено,
доповнено резолютивну частину рішення
абзацом четвертим, відповідно до якого
стягнуто з Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
на користь Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_6 4 900,00 грн. витрат на послуги
адвоката; в решті рішення залишено без
змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 01.10.2014 у справі № 904/8416/13
постанову суду апеляційної інстанції
залишено без змін.

Комунальним підприємством теплових
мереж "Криворіжтепломережа" подано
заяву про перегляд Верховним Судом
України постанови Вищого
господарського суду України від 01.10.2014
у справі № 904/8416/13, у якій просить
вказану постанову, скасувати, а справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого
господарського суду України від 02.04.2013
у справі № 5017/1731/2012, від 04.12.2007 у справі
№ 42/10 та постанову Судової палати у
господарських справах Верховного Суду
України від 16.04.2013 у справі № 18/957/12,
мотивовано неоднаковим застосуванням
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд
постанови суду касаційної інстанції та
додані до неї матеріали, Вищий
господарський суд України не вбачає
підстав для допуску справи до
провадження Верховного Суду України з
огляду на таке.

Відповідно до статті 11116
Господарського процесуального кодексу
України (далі - ГПК України) заява про
перегляд судових рішень господарських
судів може бути подана виключно на
таких підставах: 1) неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, внаслідок чого
ухвалено різні за змістом судові
рішення у подібних правовідносинах; 2)
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

У постанові від 01.10.2014 у справі № 904/8416/13,
про перегляд якої подано заяву, суд
касаційної інстанції погодився з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо наявності підстав для задоволення
позову про визнання недійсним договору
на відпуск теплової енергії для потреб
опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання та пару. При цьому, суд
касаційної інстанції виходив із
встановлених судами попередніх
інстанцій обставин справи про те, що в
порушення приписів Закону України "Про
житлово-комунальні послуги" та правил
надання послуг, затверджених
постановою Кабінету Міністрів від
21.07.2005 № 630, між позивачем та
відповідачем спірний договір був
укладений з іншим предметом (на продаж
теплової енергії, а не надання
житлово-комунальних послуг), з іншою
особою (кінцевим споживачем), у
непередбаченій законом формі (без
врахування умов Типового договору);
крім того, погоджуючи предмет договору,
сторони домовились, що відповідач
(енергопостачальна організація) продає
теплову енергію безпосередньо
позивачу (споживачу), в той час, як
установки позивача не приєднані до
мережі енергопостачальної
організації, а приєднані до
внутрішньобудинкових мереж,
обслуговування яких здійснює
житлово-експлуатаційне підприємство.

Водночас у постанові від 02.04.2013 у справі
№ 5017/1731/2012 суд касаційної інстанції
погодився з висновками судів
попередніх інстанцій в частині відмови
у задоволенні зустрічного позову про
визнання недійсним договору про
постачання теплової енергії,
зазначивши, що відсутність письмової
згоди сторін стосовно факсимільного
відтворення підпису у спірному
договорі та додатках до нього не є
підставою для визнання його недійсним,
оскільки реальність настання правових
наслідків за договором
підтверджується виконанням
зобов`язань зустрічним відповідачем у
повному обсязі протягом всього часу
дії договору та частковим виконанням
зобов`язань житловим управлінням,
складанням актів звіряння
взаєморозрахунків між сторонами,
листуванням стосовно виконання вимог
даного договору.

Таким чином, зазначені судові рішення
не підтверджують доводів заявника щодо
неоднакового застосування норм
матеріального права в подібних
правовідносинах, а свідчать лише про
наявність у згаданих справах різних
обставин, залежно від яких суд
касаційної інстанції дійшов
відповідних правових висновків.

Колегія суддів не може розцінити як
доказ неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права постанову
Вищого господарського суду України від
04.12.2007 у справі № 42/10, оскільки предмети
та підстави позовів у вказаній справі
та у справі № 904/8416/13, про перегляд
постанови у якій подано заяву, є
різними. Так, предметом позову у справі
№ 904/8416/13 є визнання недійсним договору
на відпуск теплової енергії для потреб
опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання та пару, в той час як
предметом спору у справі № 42/10 є
стягнення заборгованості за
постачання теплової енергії у гарячій
воді, пені, інфляційних втрат та 3%
річних, тобто спірні правовідносини у
зазначених справах не є подібними.

До кола судових рішень, на які може бути
здійснене посилання на підтвердження
підстави, встановленої пунктом 1
частини першої статті 11116 ГПК України,
належать виключно рішення суду
касаційної інстанції, ухвалені в
порядку розгляду касаційної скарги на
рішення судів попередніх інстанцій, а
тому на постанову Судової палати у
господарських справах Верховного Суду
України від 16.04.2013 у справі № 18/957/12 не
може бути здійснене посилання,
оскільки останню прийнято згідно з
розділом ХІІ2 ГПК України, якою
встановлено порядок перегляду судових
рішень Верховним Судом України після
їх перегляду в касаційному порядку.

З огляду на викладене Вищий
господарський суд України дійшов
висновку про відсутність підстав для
допуску даної справи до провадження
Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11114- 11121 ГПК
України, Вищий господарський суд
України

У Х В А Л И В :

Відмовити Комунальному підприємству
теплових мереж "Криворіжтепломережа" у
допуску справи № 904/8416/13 до провадження
Верховного Суду України.

Головуючий суддяН. Губенко Судді:Н.
Дунаєвська Н. Кочерова Н. Мележик С.
Самусенко