ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 р.
Справа №917/2268/14

За позовом Дочірнього підприємства
Національної акціонерної компанії
"Надра України" "Український
геологічний науково-виробничий центр",
вул. М. Бірюзова, 53, м. Полтава,
36007, в особі відокремленого
структурного підрозділу "Проектний
інститут "Укргеолбудтехпроект", вул.
Жовтнева, 54, м. Полтава, 36014

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, 36040

про стягнення грошових коштів у
розмірі 13 251,32 грн.

Суддя Киричук О.А.

Представники сторін:

від позивача: Ковтун Ю. Ю., дов. № 4 від
17.04.2014 р., Копяк Т. І., дов. б/н від 26.09.2014 р.,

від відповідача: не з'явились.

Розглядається позовна заява стягнення
заборгованості за договором оренди № 63
від 30.04.2013 р. в розмірі 13 251,32 грн., з яких:
11 673,44 грн. - сума основного боргу,117,33
грн. - 3 % річних, 762,72 грн. - інфляційні
нарахування, 697,83 грн. - пеня.

Позивач в обґрунтування позову вказує,
що відповідач не виконав належним
чином свої договірні зобов'язання,
внаслідок чого утворилась
заборгованість, яка до цього часу не
погашена.

27.11.2014 р. позивачем через канцелярію
суду надано клопотання про долучення
до матеріалів справи копії витягу з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців
відносно відповідача (вх. № 15785).

Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, копія якого надана
позивачем, відповідач значиться в
реєстрі за адресою, що вказана
позивачем у позові.

В судовому засіданні 09.12.2014р.
представник позивача надав суду
письмові пояснення та додаткові докази
на виконання вимог ухвали від 27.11.2014р.
(вх.. №№ 16395 та 16396 від 09.12.2014р.).

Відповідач відзив на позов не надав,
явку повноважного представника в
судове засідання не забезпечив. Ухвали,
що направлялися відповідачу за
вказаною в позові та витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців адресою,
повернулися до суду з відміткою пошти
про закінчення терміну зберігання.

Згідно з п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає
за можливе розглянути справу і
вирішити спір за наявними у справі
матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

Як зазначає позивач та підтверджується
матеріалами справи, 30 квітня 2013 року
між Позивачем та Відповідачем було
укладено договір оренди № 63, п.1.1 якого
передбачено, що орендодавець (позивач)
передає, а орендар (відповідач) приймає
в строкове платне користування
нежитлове приміщення (надалі - Майно)
площею 20,5 м2, яке складається з кімнати
№ 113 , що розміщене на І поверсі будівлі
Орендодавця, за адресою: 36014 м. Полтава,
АДРЕСА_2.

Відповідно до п.2.1, п.2.3 договору орендар
вступає у строкове платне користування
Майном у термін, указаний у Договорі,
але не раніше дати підписання
сторонами акта приймання-передачі
Майна. Майно вважається переданим з
дати підписання сторонами акту
приймання - передачі, який підписується
протягом 10 днів з дати набрання
чинності Договору.

Позивач вказує, що він відповідно до
умов договору передав, а Відповідач
прийняв в строкове платне користування
майно, що підтверджується Актом
прийому-передачі майна від 01.05.2013 року
(копія акту надана в матеріали справи,
а.с.11).

Відповідно до п.3.1. вищевказаного
договору сторони погодили, що орендна
плата визначається з урахуванням
принципів, встановлених методикою
розрахунку орендної плати,
затвердженої Кабінетом Міністрів
України, і становить за базовий місяць
1336,60грн, у тому числі ПДВ.

Згідно п.3.2. Договору нарахування
орендної плати починається з дати
підписання сторонами акту
приймання-передачі майна.

Згідно п.3.3. Договору орендна плата за
кожний наступний місяць визначається
шляхом коригування орендної плати за
попередній місяць на індекс інфляції
за попередній місяць.

Відповідно до п.3.4. сторони погодили
наступний порядок розрахунків:
протягом 5-ти банківських днів з дати
підписання договору оренди - авансовий
платіж в розмірі двох сум - орендну
плату за поточний місяць оренди та
орендну плату за останній місяць
оренди; щомісячна орендна плата - до
закінчення звітного місяця.

Враховуючи положення п.3.1-3.4 договору та
те, що Акт прийому-передачі майна
сторонами був підписаний 01.05.2013 року,
вбачається, що Відповідач у строк до
05.05.2013 року мав перерахувати Позивачу
грошові кошти у вигляді авансу у
розмірі двох місячних орендних плат та
проводити щомісячні платежі у
відповідності до вимог договору №63 від
30.04.2013.

П.3.10 договору передбачено, що не
входять до орендної плати і
відшкодовуються окремо технічне
обслуговування ліфта, утримання
чергових, витрати за користування
телефоном Орендодавця, вартість
комунальних послуг та інші.

Відповідно до п.4.1. договору послугами,
що надаються інженерно
експлуатаційними організаціями та
іншими суб'єктами господарювання,
забезпечує Орендаря Орендодавець.

Відповідно до п.4.1. договору розмір
плати за послуги, визначається за
діючими розцінками і тарифами,
виходячи з фактичних платежів та
пропорційно до займаної Орендарем
площі (плата за постачання
електроенергії - з урахуванням
фактичної кількості наявного
енергоспоживаючого обладнання). В
приміщеннях, обладнаних лічильниками
електроенергії, споживання
розраховується за фактичними
показниками з урахуванням (до + 15 %)
витрат на освітлення площі загального
користування.

Відповідно до п.4.3. договору всі
необхідні розрахунки для визначення
суми відшкодування витрат Орендодавця
з утримання орендованого майна, зв'язок
Орендодавець проводить в строк до 28
числа звітного місяця

Відповідно до п.4.1. договору Орендар
зобов'язаний щомісяця не пізніше 1
числа місяця, наступного за звітнім
компенсувати Орендодавцю вартість
спожитих Орендарем комунальних послуг
та витрат Орендодавця на утримання
орендованого нерухомого майна.

Позивачем до позову додані копії
рахунків за травень 2013р. - травень 2014р.
(включно), виписаних відповідачу, в яких
відображено розмір орендної плати,
вартість спожитих комунальних послуг
та витрат на утримання орендованого
нерухомого майна, на загальну суму 23593,80
грн.

Обсяги та вартість спожитих
комунальних послуг та інших послуг,
передбачених п.3.1. договору,
підтверджені відповідними рахунками,
копії яких додані позивачем до справи
супр. листом № 01-07/159 від 08.12.2014р. (вх. №
16396 від 09.12.2014р.).

Позивач вказує, що Відповідачем
оплачено за вказаний період лише
частину суми в розмірі 11920,36грн.: згідно
прибуткового касового ордера №253 від
07.10.2013 на суму 8270,62грн та №21 від 15.01.2014 на
суму 3649,74грн.

Як зазначає позивач та підтверджується
наданими в матеріали справи доказами,
відповідач заборгував позивачу 11673,44
грн. за період з грудня 2013р. по травень
2014р.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України вказує, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, й серед підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
передбачає договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу
України передбачено, що господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 626
Цивільного кодексу України, договір є
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного Кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони уклали договір оренди від 30.04.13
р. № 63 , тобто виникли правовідносини,
що випливають із договору найму
(оренди).

Згідно з ст. 759 Цивільного кодексу
України, наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Відповідно до ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 284 Господарського
кодексу України істотною умовою
договору оренди є, зокрема, орендна
плата.

Пунктом 1 статті 286 Господарського
кодексу України встановлено, що
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу
України, за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 Цивільного
кодексу України, плата за користування
майном вноситься щомісячно, якщо інше
не встановлено договором.

Відповідач доказів сплати орендної
плати та вартості спожитих Орендарем
комунальних послуг та витрат
Орендодавця на утримання орендованого
нерухомого майна у повному обсязі за
договором оренди від 30.04.13 р. № 63 суду
не надав, обставини, на які посилається
позивач у позовній заяві, не
спростував.

За даних обставин, вимоги позивача про
стягнення заборгованості у сумі 11 673,44
грн. є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Згідно зі статтею 3 вказаного Закону
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Пунктом 3.8. зазначеного вище договору
передбачено, орендна плата
перерахована несвоєчасно або не в
повному обсязі, стягується з
урахуванням пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
заборгованості за кожен день
прострочки, включаючи день оплати.

Відповідно до 4.5. договору плата за
роботи та послуги, виконання яких
забезпечує орендодавець, перерахована
несвоєчасно або не в повному обсязі,
стягується з урахуванням пені у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми заборгованості за кожен день
прострочення, включаючи день оплати.

З урахуванням вищевикладеного,
положень ч.6 ст.232 Господарського
кодексу України, суд приходить до
висновку, що вимоги про стягнення пені
у розмірі 697,83 грн. згідно наданого
позивачем розрахунку, доданого до
позову, є обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України та ст.231 Господарського кодексу
України боржник який прострочив
виконання грошового зобов'язання
зобов'язаний сплатити суму з
урахуванням індексу інфляції за весь
період прострочення, а також три
проценти річних від простроченої суми.

Керуючись даними нормами позивач
правомірно нарахував відповідачу
762,72грн. інфляційних нарахувань та 117,33
грн. 3% річних (розрахунок доданий до
позовної заяви), у зв"язку з чим вимоги
про їх стягнення є обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, 36040
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Дочірнього підприємства
Національної акціонерної компанії
"Надра України" "Український
геологічний науково-виробничий центр",
вул. М. Бірюзова, 53, м. Полтава,
36007 (), в особі
відокремленого структурного
підрозділу "Проектний інститут
"Укргеолбудтехпроект", вул. Жовтнева, 54,
м. Полтава, 36014 () 11 673,44
грн. основного боргу, 117,33 грн. 3 % річних,
762,72 грн. інфляційних нарахувань, 697,83
грн. пені, 1827 грн. витрат по сплаті
судового збору

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено ____________

Суддя
Киричук О.А.