м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/23504/14 26.11.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Чинчин О.В., при
секретарі судового засідання Бігмі
Я.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Дніпроінмед» до
Приватного акціонерного товариства
«ПРОСТО-Страхування» про стягнення
коштів в розмірі 50 000 гривень 00 копійок

Представники:

від Позивача: Шестак Т.Ю. (представник
за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Приватне акціонерне товариство
«Страхова компанія «Дніпроінмед»
(надалі також - «Позивач») звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «ПРОСТО-Страхування»
(надалі також - «Відповідач») про
стягнення коштів в розмірі 50 000 гривень
00 копійок.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що
Приватним акціонерним товариством
«Страхова компанія «Дніпроінмед» на
підставі Договору добровільного
страхування наземного транспортну
«Стандарт» № ТР-М/30.08.2013/00275 внаслідок
настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди
виплатило страхове відшкодування
власнику автомобіля «Пежо», державний
реєстраційний номер ВЕ 0908 ВІ, а тому
Позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України «Про
страхування» та статті 993 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотньої вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.

Позивач зазначає, що відповідальність
водія транспортного засобу «ВАЗ»,
державний реєстраційний номер В 2039 НИ,
яким скоєно ДТП, застрахована у
Відповідача на підставі Полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/2918210, а тому Позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
збитків покладається на Відповідача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 28.10.2014 р. порушено провадження у
справі № 910/23504/14, судове засідання
призначено на 12.11.2014 р.

11.11.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Моторного (транспортного) страхового
бюро України надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі від
28.10.2014 року.

12.11.2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі від
28.10.2014 року.

Також, 12.11.2014 року через загальний
відділ діловодства суду (канцелярію)
від Відповідача отримано Відзив на
позовну заяву, в якому зазначено, що
відповідно до статті 30 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", якщо транспортний засіб
вважається знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди. Таким чином, на думку
Відповідача, судом при винесенні
рішення має бути досліджена природа
виникнення суми страхового
відшкодування та визначена вартість
залишків транспортного засобу. Крім
того, Відповідач просить Суд
розглядати справу буз участі
уповноваженого представника за
наявними у справі матеріалами.

12.11.2014 року в судове засідання з'явився
представник позивача та надав усні
пояснення. Представник відповідача в
судове засідання не з'явився.

Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 12.11.2014 року відкладено розгляд
справи на 26.11.2014 року.

В судовому засіданні 26.11.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги
та доводи позовної заяви. Представник
Відповідача в судове засідання не
з'явився, про поважні причини
нез'явлення суд не повідомив, про час та
місце судового засідання був
повідомлений належним чином, що
підтверджується відміткою про
відправлення на Ухвалі Господарського
суду м. Києва від 12.11.2014 року.

За таких обставин, незважаючи на те, що
представник Відповідача в судове
засідання 26.11.2014 року не з'явився, за
висновками суду, наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, а неявка вказаного
учасника судового спору не перешкоджає
вирішенню справи по суті.

Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 26 листопада 2014
року, на підставі статті 85
Господарського процесуального кодексу
України, оголошено вступну та
резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

30.08.2013 року між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«Дніпроінмед» (Страховик) та
Барбалюком І.В. (Страхувальник)
укладено Договір добровільного
страхування наземного транспортну
«Стандарт» № ТР-М/30.08.2013/00275, предметом
якого є страхування транспортного
засобу «Пежо», державний реєстраційний
номер ВЕ 0908 ВІ.

Як вбачається з матеріалів справи,
16.11.2013 року в м. Миколаєві відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
транспортного засобу «Пежо», державний
реєстраційний номер ВЕ 0908 ВІ, під
керуванням Барбалюка І.В., та
транспортного засобу «ВАЗ», державний
реєстраційний номер В 2039 НИ, під
керуванням Дворніка В.Ю.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено застрахований
Позивачем автомобіль «Пежо», державний
реєстраційний номер ВЕ 0908 ВІ.

Постановою Корабельного районного
суду м. Миколаєва від 16.04.2013 року у
провадженні № 33/784/116/14, залишеною без
змін Постановою Апеляційного суду
Миколаївської області від 01.08.2014 року,
Дворніка В.Ю. визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до Страхового акту № 165/13
Позивач здійснив виплату страхового
відшкодування в розмірі 58 940 гривень 96
копійок, що підтверджується платіжним
дорученням № 4118 від 25.12.2013 року.

Відповідно до інформації наданої МТСБУ
на запит Суду, цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу «ВАЗ», державний
реєстраційний номер В 2039 НИ, на момент
настання страхової події була
застрахована у Відповідача на підставі
Полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/2918210, розмір франшизи
згідно з вказаним Полісом складає 0
гривень 00 копійок, ліміт по майну
складає 50 000 гривень 00 копійок.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач посилається на те, що
Відповідач, як страховик особи, винної
у вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди, зобов'язаний відшкодувати
суму матеріальної шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, розмір якої становить 50 000
гривень 00 копійок (ліміт по майну
відповідно до Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/2918210).

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Дніпроінмед» підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Положення статті 22 Цивільного кодексу
України передбачає, що особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Також, статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивачем на виконання зобов'язань за
Договором добровільного страхування
наземного транспортну «Стандарт» №
ТР-М/30.08.2013/00275 відшкодовано на користь
страхувальника 58 940 гривень 96 копійок.

Таким чином, Суд зазначає, що до
Позивача перейшло право вимоги до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено Судом, вина особи, яка
керувала транспортним засобом «ВАЗ»,
державний реєстраційний номер В 2039 НИ,
встановлена у судовому порядку
Постановою Корабельного районного
суду м. Миколаєва від 16.04.2013 року у
провадженні № 33/784/116/14, залишеною без
змін Постановою Апеляційного суду
Миколаївської області від 01.08.2014 року.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про
страхування" визначено, що майнові
інтереси, які пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням майном,
а також інтереси, пов'язані з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності) віднесені до
об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхова
сума - грошова сума, в межах якої
страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку.

Страхове відшкодування - це страхова
виплата, яка здійснюється страховиком
у межах страхової суми за договорами
майнового страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку (абзац 16 статті 9
Закону України „Про страхування").

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 36.4 статті 36 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

В статті 1191 Цивільного кодексу України
зазначено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Суд звертає увагу, що реальним
підтвердженням виплати суми
страхового відшкодування
страхувальнику є саме платіжне
доручення. Звіт про оцінку
транспортного засобу є лише попереднім
оціночним документом, в якому
зазначається про можливу, але не
кінцеву суму, що витрачена на
відновлення транспортного засобу.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Вищого господарського суду
України від 23 серпня 2011 року у справі №
42/92.

Згідно статті 228 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

Суд не погоджується з твердженнями
Відповідача про те, що до спірних
правовідносин повинні бути
застосовані положення статті 30 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", з огляду на наступне.

Статтею 30 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" визначено, що 30.1.Транспортний
засіб вважається фізично знищеним,
якщо його ремонт є технічно неможливим
чи економічно необґрунтованим. Ремонт
вважається економічно
необґрунтованим, якщо передбачені
згідно з аварійним сертифікатом
(рапортом), звітом (актом) чи висновком
про оцінку, виконаним аварійним
комісаром, оцінювачем або експертом
відповідно до законодавства, витрати
на відновлювальний ремонт
транспортного засобу перевищують
вартість транспортного засобу до
дорожньо-транспортної пригоди. 30.2. Якщо
транспортний засіб вважається
знищеним, його власнику
відшкодовується різниця між вартістю
транспортного засобу до та після
дорожньо-транспортної пригоди, а також
витрати на евакуацію транспортного
засобу з місця дорожньо-транспортної
пригоди.

Як вбачається зі Звіту № 131/11/2013,
ринкова вартість транспортного засобу
«Пежо», державний реєстраційний номер
ВЕ 0908 ВІ, до моменту пошкоджень
складала 111 800 гривень 00 копійок, а
розмір матеріального збитку, завданого
власнику транспортного засобу «Пежо»,
державний реєстраційний номер ВЕ 0908 ВІ,
становить 102 357 гривень 64 копійки.

За таких обставин, Суд зазначає, що
витрати на відновлювальний ремонт
транспортного засобу «Пежо», державний
реєстраційний номер ВЕ 0908 ВІ, не
перевищують вартість транспортного
засобу до дорожньо-транспортної
пригоди.

Отже, враховуючи визначені Полісом №
АС/2918210 розміри лімітів
відповідальності та франшизи, Суд
приходить до висновку, що Відповідач
зобов'язаний відшкодувати Позивачу
витрати в розмірі 50 000 гривень 00
копійок.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 77, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Дніпроінмед» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства
«ПРОСТО-Страхування» (04050, м. Київ,
вулиця Герцена, будинок 10,
ідентифікаційний код 24745673) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Дніпроінмед» (49005,
Дніпропетровська обл., місто
Дніпропетровськ, ВУЛИЦЯ
СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, будинок 21, кімната 307,
ідентифікаційний код 21870998) 50 000
(п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок.

3 Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «ПРОСТО-Страхування» (04050, м.
Київ, вулиця Герцена, будинок 10,
ідентифікаційний код 24745673) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Дніпроінмед» (49005,
Дніпропетровська обл., місто
Дніпропетровськ, ВУЛИЦЯ
СІМФЕРОПОЛЬСЬКА, будинок 21, кімната 307,
ідентифікаційний код 21870998) 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00
копійок судового збору.

4. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

5.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 28 листопада 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин