ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.12.2014 Справа № 920/1902/14

Господарський суд Сумської області, у
складі судді Зайцевої І.В. при
секретарі судового засідання Мітіній
Н.М., розглянувши матеріали справи №
920/1902/14:

за позовом: Приватного
підприємства «ВІП - Безпека», м.
Вінниця,

до відповідача: Дочірнього
підприємства державної акціонерної
компанії «Хліб

України» «Роменський
комбінат хлібопродуктів», м. Ромни,

Сумська область,

про стягнення 100 000 грн. 00 коп.,

За участю представників сторін:

Від позивача: представник Медончак М.М..
(довіреність № б/н від 29.07.2014 року);

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: позивач подав позовну
заяву, в якій просить суд стягнути з
відповідача 100000 грн. заборгованості за
надані охоронні послуги згідно
договору № 08 від 01.11.2011 року та
договору № 05/13 від 30.12.2013 року, судові
витрати у розмірі 2000 грн. та витрати на
послуги адвоката у розмірі 4000 грн.

02.12.2014 року відповідач надіслав до суду
відзив на позовну заяву, в якому
зазначає, що позовні вимоги приватного
підприємства «ВІП-Безпека»
задовольнити не може, оскільки ухвалою
господарського суду Сумської області
від 16.10.2014 року порушено провадження у
справі № 920/1630/14 про банкрутство
дочірнього підприємства Державної
акціонерної компанії «Хліб України»
«Роменський комбінат хлібопродуктів».

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлені позовні
вимоги в повному обсязі та наполягав на
їх задоволенні.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, проте подав
клопотання про розгляд справи без
участі їх представника.

Враховуючи достатність часу, наданого
позивачу та відповідачу для підготовки
до судового засідання та подання
витребуваних судом документів,
приймаючи до уваги принципи
змагальності та диспозитивності
господарського процесу, закріплені п. 4
ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та
ст. 33 Господарського процесуального
кодексу України, суд вважає, що
господарським судом, в межах наданих
йому повноважень, сторонам створені
усі належні умови для надання доказів у
справі та є підстави для розгляду
справи за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та оцінивши надані докази, суд
встановив:

01.11.2011 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір №08
про надання охоронних послуг, згідно
умов якого, відповідач передає, а
позивач приймає під охорону об'єкт,
вказаний в дислокації (додатку №1),
який є невід'ємною частиною даного
договору, та надає охоронні послуги 2
(двома) цілодобовими постами. Вартість
охоронних послуг, згідно п. 1.32 договру
становить 14 000,00 грн.

Відповідно до п.п. 7.1, 7.2 договору
відповідач за надані послуги сплачує
позивачеві щомісячно до 10 числа місяця,
наступного за звітним, за
безготівковим розрахунком, суму оплати
договору, обумовлену сторонами.

Відповідно до п. 9.1 Договору термін дії
Договору визначено з 01.11.2011 по 01.04.2012
року.

05.12.2011 року сторони підписали додаткову
угоду №1, якою згідно п. 1 було додано ще
три поста охорони: два добових і один
денний з « 05» грудня 2011 року, загальна
вартість вище вказаних постів
становить 14 000,00 грн. Тобто після
підписання додаткової угоди №1 від
05.12.2011 року загальна вартість послуг
становить 28 000,00грн. - 14 000,00 грн. по
договору .№08 та 14 000,00 грн. згідно
додаткової угоди №1.

27.12.2011 року сторони підписали додаткову
угоду, якою визначили, що основний
договір набирає чинності з 01.01.2012 року
та діє до 01 квітня 2012 року.

Строк дії договору неодноразово було
продовжено додатковими угодами, а саме
додатковою угодою від 26.03.2012 року до 01
липня 2012 року, додатковою угодою від
21.06.2012 року до 01.10.2012 року, додатковою
угодою від 13.09.2012 року до 31 грудня 2012
року, додатковою угодою від 17.12.2012 року
до 31 березня 2013 року, додатковою угодою
від 21.03.2013 року до 30 червня 2013 року,
додатковою уг7одою від 27.06.2013 року до 01
вересня 2013 року.

Після закінчення строку, на який
укладався договір, період з вересня 2013
року по 31 грудня 2013 року позивачем
надавались послуги відповідачу і це
підтверджується наступними актами : №
ОУ - 0006, № ОУ - 0007, № ОУ - 0010, № ОУ - 0019, а
також посвідченнями про відрядження
працівників позивача, оригінали яких
були надані в судовому засідання для
огляду.

30 грудня 2013 року між сторонами було
укладено договір № 05/13 про надання
охоронних послуг, згідно умов якого
позивач здійснює охорону об'єктів
чотирма цілодобовими та двома денними
постами; вартість охоронних послуг за
місяць становить 28000 грн.

Відповідно до п. 9.1 договору строк дії
договору № 05/13 визначено з 01 січня 2014
року по 31 грудня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач неодноразово звертався до
відповідача із письмовими зверненнями
про сплату боргу, що підтверджується
листами від 25.06.2013 року вих. № 46 та від
17.03.2014 року вих. .№ 4083.

У відповідь на письмові звернення
позивача відповідач визнав борг
станом на 25.03.2014 року в розмірі 82000 грн.,
що підтверджується листом від 25.03.2014
року за вих.. № 155. Також між сторонами
були підписані акти звірки.

31.03.2014 року сторони підписали акт про
зняття постів, отже фактично
правовідносини між сторонами діяли з 01
листопада 2011 року по 30 березня 2014 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що відповідач
порушив взяті на себе зобов'язання та
всупереч умовам укладених між
сторонами договорів не повністю
оплатив вартість наданих охоронних
послуг, в зв'язку з чим у нього, станом
на 16.09.2014 року виникла заборгованість
перед позивачем в сумі 100000 грн.

Згідно статей 526, 629 Цивільного кодексу
України, пункту 1 статті 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться, одностороння відмова від
зобов'язання не допускається; договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено факт надання
охоронних послуг позивачем
відповідачу за договором № 08 від 01.11.2011
року та договором № 05/13 від 30.12.2013 року,
що підтверджується наявними в
матеріалах справи документами, а саме:
актами виконаних робіт та
посвідченнями про відрядження
працівників, які засвідченні печаткою
відповідача.

Проте, в порушення умов укладеного
договору та вимог статей 526, 629
Цивільного кодексу України, статті 193
Господарського кодексу України,
відповідач не розрахувався за надані
послуги, чим порушив права та
охоронювані законом інтереси позивача.

Приписами статті 610 Цивільного кодексу
України, встановлено, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до частиною першої статті 222
Господарського кодексу України,
учасники господарських відносин, що
порушили майнові права або законні
інтереси інших суб'єктів, зобов'язані
поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм
претензії чи звернення до суду.

Частиною 1 статті 530 цього ж Кодексу,
визначено, якщо в зобов'язанні
встановлено строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Враховуючи зазначені обставини,
зокрема те, що відповідачем не подано
доказів погашення заборгованості,
позовні вимоги в частині стягнення 100000
грн. заборгованості за наданні
охоронні послуги за договором № 08 від
01.11.2011 року та договором № 05/13 від 30.12.2013
року , суд вважає обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач у позовній заяві
просить суд задовольнити вимоги щодо
відшкодування витрат на послуги
адвоката в сумі 4000 грн. 00 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 3 ст. 48 Господарського
процесуального кодексу України
витрати, що підлягають сплаті за
послуги адвоката , визначаються у
порядку, встановленому Законом України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність».

Так, статтею 30 Закону України "Про
адвокатуру та адвокатську діяльність"
визначено, що формою винагороди
адвоката за здійснення захисту,
представництва та надання інших видів
правової допомоги клієнту є гонорар,
порядок обчислення та сплати якого
(фіксований розмір, погодинна оплата),
підстави для зміни розміру, умови
повернення тощо визначаються в
договорі про надання правової
допомоги. При встановленні розміру
гонорару враховуються складність
справи, кваліфікація і досвід адвоката,
фінансовий стан клієнта та інші
істотні обставини. Гонорар має бути
розумним та враховувати витрачений
адвокатом час.

Слід зазначити, що відшкодування за
рахунок відповідача фактичних витрат
на правову допомогу особі, права якої
були порушені, а згодом відновлені
судовим рішенням, відповідає принципу
справедливості.

На підтвердження надання адвокатом
Медончак М.М. правової допомоги
позивачу на загальну суму 4000 грн. 00 коп.
останнім суду надано докази, а саме:
ордер серія ВН № 019445 від 05.11.20114 року на
надання правової допомоги, свідоцтво
про право на заняття адвокатською
діяльністю № 768 від 24.09.2012 року,
квитанцію до прибуткового касового
ордеру № 019445 від05.11.2014 року.

Таким чином, у відповідності до ст.ст. 44,
49 Господарського процесуального
кодексу України, судовий збір в сумі 2000
грн. та витрати на правову допомогу в
сумі 4000 грн. 00 коп. покладаються на
відповідача.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього
підприємства державної акціонерної
компанії «Хліб України» «Роменський
комбінат хлібопродуктів» (Сумська
область, м. Ромни, вул. Прокопенка, 10 код
00955880 ) на користь Приватного
підприємства «ВІП-БЕЗПЕКА» (21020,
Віницька область, м. Вінниця, вул. Б.
Лук'яновського, 23 ) 100000 грн.
заборгованості за надані охоронні
послуги згідно договору № 08 від01.11.2011
року та договору № 05/13 від 30.12.2013 року,
4000 грн. витрат на послуги адвоката та
2000 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 05.12.2014 року.

Суддя
І.В. Зайцева