КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2014 р. Справа№ 910/8232/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Хрипуна О.О.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання
Вага В.В.

за участю представників

від позивача: Петренко В.О.,

від відповідача: Ханін О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант" на рішення
Господарського суду міста Києва від
11.09.2014р. у справі №910/8232/14 (суддя Ващенко
Т.М.)

за позовом Відкритого акціонерного
товариства Національної акціонерної
страхової компанії "Оранта"

до Товариства з додатковою
відповідальністю "Страхова компанія
"Альфа-Гарант"

про стягнення 21784,86 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовною заявою до Відповідача
про стягнення страхового
відшкодування в сумі 21784,86 грн. (з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 11.09.2014р. позовні вимоги
задоволено частково, стягнуто з
Відповідача на користь Позивача 19547,32
грн. страхового відшкодування, в іншій
частині в позові відмовлено.

Рішення обґрунтоване тим, що до
Позивача перейшло право зворотної
вимоги до особи, відповідальної за
заподіяний збиток в межах суми 31374,33
грн. в силу вимог ст.22.1 та ст.29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів». Розмір
страхового відшкодування має бути
зменшений на суму франшизи,
розрахованої за правилами п.12.1
вказаного Закону, а тому з врахуванням
зазначеного, оскільки Відповідачем
частково відшкодовано Позивачеві
страхове відшкодування, позов підлягає
задоволенню частково.

Не погодившись з прийнятим рішенням,
Відповідач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просив
скасувати рішення Господарського суду
міста Києва від 11.09.2014р.

Апеляційна скарга мотивована тим, що
судом при винесенні рішення порушено
норми матеріального права.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 13.10.2014р.
апеляційну скаргу Відповідача
прийнято до провадження, розгляд
справи призначено на 28.10.2014р.

Розпорядженням заступника Голови
Київського апеляційного
господарського суду від 28.10.2014р. справу
№910/8232/14 за апеляційною скарго
Відповідача передано на розгляд
колегії суддів у складі Власов Ю.Л.
(головуючий), Станік С.Р., Хрипун О.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 28.10.2014р.
відкладено розгляд справи на 11.11.2014р.

В судовому засіданні 11.11.2014р.
відповідно до ст.77 Господарського
процесуального кодексу України
оголошувалась перерва на 18.11.2014р.

Розглянувши у судовому засіданні
апеляційну скаргу, заслухавши
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи та зібрані у ній докази, суд
встановив:

08.08.2013р. між Позивачем та Генеральною
прокуратурою України був укладений
договір добровільного страхування
транспортних засобів 100-40 №269 та, в тому
числі, додаток №1, відповідно до яких
Позивачем було застраховано майнові
інтереси страхувальника, пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу марки «Lexus» LX 570, державний номер
АА 1997 КА.

03.08.2013р. між Відповідачем та
Колокольніковим С.Г. був укладений
поліс №АС/3765610 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, про страхування
цивільно-правової відповідальності
останнього, як власника наземного
транспортного засобу - автомобілю «Chery
BEAT», державний номер АА2597МЕ. Вказаним
договором передбачено, що ліміт
відповідальності за шкоду заподіяну
майну третіх осіб становить 50000,00 грн.,
франшиза 0,00 грн.

29.11.2013р. в м. Києві на 16 км Житомирського
шосе сталася дорожньо-транспортна
пригода за участю автомобіля «Lexus» LX 570,
державний номер АА 1997 КА, який належить
Генеральній прокуратурі України, під
керуванням Міщенко О.Г. і автомобіля
«Chery BEAT», державний номер АА 2597 МЕ, що
належить Колокольнікову С.Г., під
управлінням Чекмасова Б.В., що
підтверджується відомістю №9309808 про
дорожньо-транспортну пригоду,
сформованою АІПС ДТП.

18.12.2013р. Святошинським районним судом м.
Києва винесено постанову №759/19250/13-п,
якою було визнано Чекмасова Б.В. винним
у вчинені правопорушення,
передбаченого ст.124 КпАП України.

Вказаною постановою встановлено, що
29.11.2013р. о 22 год. 15 хв. на автодорозі
Київ-Чоп, 16 км, громадянин Чекмасов Б.В.,
керуючи автомобілем «Chery BEAT», державний
номер АА 2597 МЕ, перед початком руху з
одночасною зміною напрямку руху, не
попустив та не надав дорогу автомобілю
«Lexus», державний номер АА 1997 КА, під
керуванням водія Міщенка О.С., який
рухався ліворуч в попутному напрямку
прямо, внаслідок чого сталось
зіткнення між вказаними автомобілями,
яке призвело до пошкодження
транспортних засобів, чим порушив п.10.1.
ПДР, за що передбачена
відповідальність згідно ст. 124 КУпАП

Відповідно до звіту про оцінку
автомобіля «Lexus», державний номер АА 1997
КА, від 04.12.2013р. матеріальний збиток,
завданий власникові автомобіля «Lexus»,
державний номер АА 1997 КА, в результаті
його пошкодження при ДТП, складає 31374,33
грн.

06.12.2013р. Позивачем був складений та
підписаний страховий акт №СТО-13-15619/1,
відповідно до якого Генеральній
прокуратурі України підлягає виплата
страхового відшкодування в сумі 33611,87
грн.

28.01.2014р. Позивачем виплачено
Генеральній прокуратурі України
страхове відшкодування в сумі 33611,87
грн., що підтверджується платіжним
дорученням №4954.

Таким чином, Чекмасов Б.Г. зобов'язаний
відшкодувати Позивачу в порядку
регресу шкоду у розмірі 33611,87 грн.

12.03.2014р. Позивач звернувся до
Відповідача з регресною вимогою про
відшкодування шкоди, заподіяної
джерелом підвищеної небезпеки, в сумі
33611,87 грн., в якій просив Відповідача
здійснити відшкодування в порядку
регресу.

16.06.2014р. Відповідач здійснив часткову
оплату страхового відшкодування в
порядку регресу в сумі 11317,01 грн. на
користь Позивача.

Оцінюючи подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
апеляційна скарга Відповідача не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з ст.979 Цивільного кодексу
України за договором страхування одна
сторона (страховик) зобов'язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу
України до страховика, який виплатив
страхове відшкодування за договором
майнового страхування, у межах
фактичних витрат переходить право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки.

Згідно з ст.1191 Цивільного кодексу
України особа, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з ст.22 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст.29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.

Згідно з ст.34 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» для визначення розміру
збитків страховиком, МТСБУ та
потерпілими можуть залучатися
аварійні комісари, експерти або
юридичні особи, у штаті яких є аварійні
комісари чи експерти.

З наведених норм права статей 22, 29, 32
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" та встановлених
судом обставин вбачається, що
Відповідач повинен відшкодувати
оцінену шкоду, заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
визначається вартістю
відновлювального ремонту
транспортного засобу з урахуванням
зносу, тому місцевий господарський суд
дійшов вірного висновку про
задоволення позовних вимог про
відшкодування шкоди з врахуванням
коефіцієнту фізичного зносу.

Разом з тим, місцевий суд помилково
врахував франшизу в розмірі 510,00 грн.
під час розрахунку суми, що підлягає
стягненню з Відповідача, оскільки
полісом №АС/3765610 від 03.08.2013р. укладеного
між Відповідачем та Колокольніковим
С.Г. передбачена франшиза в розмірі 0,00
грн.

Враховуючи вищевказане апеляційний
суд вважає, що позовні вимоги Позивач
про стягнення з Відповідача страхового
відшкодування в порядку регресу
підлягають задоволенню частково в сумі
20057,32 грн. (31374,33 грн. - 11317,01 грн. = 20057,32
грн.)

Апеляційний суд не може погодитись з
доводами Відповідача щодо
неможливості врахування вартості
деталі «юбка бампера», оскільки як
вбачається х матеріалів справи
зазначена деталь є складовою бамперу
комплектації транспортного засобу Lexus
LX 570.

Також, матеріалами справи, а саме
платіжним дорученням №4954 від 28.01.2014р.,
спростовуються доводи Відповідача
щодо виплати страхування на користь
Генеральної прокуратури України з
урахуванням ПДВ.

Оскільки відповідно до Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
оцінені витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством, тому не
можуть бути прийняті до уваги доводи
Відповідача, що сума страхового
відшкодування повинна бути зменшена на
суму франшизи, передбаченої договором
страхування, укладеного між
Генеральною прокуратурою України та
Позивачем.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга
Відповідача не підлягає задоволенню,
проте рішення господарського суду
міста Києва підлягає відповідній
зміні.

Керуючись ст.99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Київський апеляційний господарський
суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Альфа-Гарант" на рішення
Господарського суду міста Києва від
11.09.2014р. у справі №910/8232/14 залишити без
задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста
Києва від 11.09.2014р. у справі №910/8232/14
змінити.

3. Позовні вимоги задовольнити
частково. Стягнути з Товариства з
додатковою відповідальністю "Страхова
компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ,
бульвар Лесі Українки, б. 26;
ідентифікаційний код 32382598) на користь
Відкритого акціонерного товариства
Національної акціонерної страхової
компанії "Оранта" (02081, м. Київ, вул.
Здолбунівська, б. 7-Д; ідентифікаційний
код 00034186) 20057 (двадцять тисяч п'ятдесят
сім) грн. 32 коп. - страхового
відшкодування в порядку регресу та
витрати по сплаті судового збору в
розмірі 1682 (одну тисячу шістсот
вісімдесят дві) грн. 12 коп.

В іншій частині у позові відмовити.

Повний текст складено 28.11.2014р.

Головуючий суддя
Ю.Л. Власов

Судді
О.О. Хрипун

С.Р. Станік