м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова Компанія
до Приватного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС»
про відшкодування збитків
Суддя Гумега О.В.
від позивача: не з'явився
від відповідача: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
10.11.2014 р. Приватне акціонерне
товариство «Страхова Компанія
«ПРОВІДНА» (позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС»
(відповідач) про відшкодування збитків
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
Приватним акціонерним товариством
«Страхова Компанія «ПРОВІДНА» на
підставі договору добровільного
комплексного автострахування №
06/0645005/1050/12 від 19.06.2012 р. внаслідок
настання страхового випадку -
дорожньо-транспортної пригоди (надалі -
ДТП) виплачено страхове відшкодування
у зв'язку з пошкодженням автомобіля
«HYUNDAI ACCENT», реєстраційний номер НОМЕР_1,
внаслідок його пошкодження в ДТП, а
тому позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України «Про
страхування» та статей 993, 1191
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Цивільно-правова відповідальність за
шкоду, заподіяну майну третіх осіб
внаслідок експлуатації автомобіля «Seat
Cordoba», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
спричинено ДТП, будь-якою особою, яка
експлуатує його на законних підставах,
застрахована відповідачем на підставі
договору обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (поліс № АВ/2349543), а тому позивач
вказує, що обов'язок з відшкодування
матеріальної шкоди покладається на
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 10.11.2014 р. було порушено
призначено розгляд справи на 01.12.2014 р. о
19.11.2014 р. через відділ діловодства суду
від позивача надійшла заява,
відповідно до якої повідомив суд про
те, що позовні вимоги позивач підтримує
в повному обсязі, та просив суд
проводити розгляд справи без участі
представника позивача.
25.11.2014 р. через відділ діловодства суду
у відповідь на запит суду надійшов лист
Моторного (транспортного) страхового
інформацією про страхове покриття за
полісом № АВ/2349543.
В судове засідання, призначене на 01.12.2014
р. позивач не з'явився, але подав 19.11.2014
р. через відділ діловодства суду заяву,
якою, зокрема, просив суд розглядати
справу без участі представника.
Позивач був належним чином
повідомлений про дату, час та місце
судового розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.
Крім того, матеріалами справи також
підтверджується, що позивач не подавав
та не надсилав до суду заяв (клопотань)
про зміну позовних вимог або про
відмову від позову, а таке свідчить про
те, що позивач підтримує заявлені ним у
Представник відповідача в судове
засідання, призначене на 01.12.2014 р., не
з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив, вимоги ухвали суду
від 10.11.2014 р. не виконав, про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
матеріалами справи, а сааме зворотнім
Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України, від 26.12.2011 р. № 18 визначено, що у
випадку нез'явлення в засідання
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
Враховуючи наведене, суд прийшов до
висновку про можливість розгляду
справи по суті в судовому засіданні
01.12.2014 р. без участі представників
позивача та відповідача, запобігаючи
одночасно безпідставному затягуванню
Після виходу суду з нарадчої кімнати, у
судовому засіданні 01.12.2014 р. у
відповідності до ч. 2 ст. 85 ГПК України
було проголошено вступну та
резолютивну частину рішення та
повідомлено, що повне рішення буде
складено у термін, передбачений ч. 4 ст.
Дослідивши наявні у матеріалах справи
докази, Господарський суд міста Києва
19.06.2012 р. між Приватним акціонерним
товариством «Страхова компанія
«ПРОВІДНА» та ОСОБА_1 (страхувальник)
було укладено договір № 06/0645005/1050/12
добровільного комплексного
автострахування (надалі -договір
Згідно з договором страхування у
позивача був застрахований автомобіль
«HYUNDAI ACCENT», реєстраційний номер НОМЕР_1.
Строк дії договору страхування
визначений з 00:00 год. 20.06.2012 р. до 24:00 год.
24.07.2012 р. в місті Києві на вулиці
дорожньо-транспортна пригода (надалі -
ДТП) за участю автомобіля «HYUNDAI ACCENT»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Seat
Cordoba», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_2. Наведене
підтверджується довідкою № 9042488 про
дорожньо-транспортну пригоду Відділу
ДАІ з обслуговування Солом'янського
району, підпорядкованого УДАІ ГУМВС
України в місті Києві від 28.07.2012 р.
ДТП сталася в результаті порушення
ОСОБА_2 п. 10.9 Правил дорожнього руху
України, що підтверджується постановою
Солом'янського районного суду міста
відповідно до якої ОСОБА_2 визнано
винним у вчиненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та
застосовано до нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в розмірі
Загальний розмір матеріального збитку,
завданого власнику транспортного
засобу - автомобіля «HYUNDAI ACCENT»,
реєстраційний номер НОМЕР_1, в
результаті його пошкодження при ДТП,
вартості матеріального збитку,
спричиненого пошкодженням
транспортного засобу, що складений
04.08.2012 р. оцінювачем ОСОБА_3 становить 2
оцінку від 04.08.2012 р.).
За страховим випадком (ДТП) згідно
складеного страхового акту №
страхування, було визначено суму
страхового відшкодування в розмірі 2
094,18 грн., виплата якого позивачем
підтверджується платіжним дорученням
№ 0042360 від 23.08.2012 р.
Частиною другою статті 1187 ЦК України
передбачено, що шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
За чинним законодавством України окрім
особи, винної у завданні шкоди,
потерпілий у ДТП має також право
одержати майнове відшкодування або за
рахунок страхової організації, якою
застраховане його майно, за правилами і
в порядку, встановленому Цивільним
кодексом України та Законом України
«Про страхування», або за рахунок
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, що володіє
транспортним засобом, водія якого
визнано винним у ДТП, за правилами та у
порядку, встановленому ЦК України та
Законом України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів».
Право потерпілого обрати той чи інший
спосіб захисту чинним законодавством
В даному випадку потерпілий звернувся
за відшкодуванням майнової шкоди до
позивача, який застрахував його майно
(автомобіль). В п. 1.1, 1.4, 1.7 ст. 1 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції чинній станом на
24.07.2012 р.) наведені визначення наступних
- страхувальники - юридичні особи та
дієздатні громадяни, що уклали із
страховиками договори обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності за шкоду, заподіяну
життю, здоров'ю, майну третіх осіб під
час експлуатації наземного
транспортного засобу;
- особи, відповідальність яких
застрахована, - страхувальник та інші
особи, які експлуатують забезпечений
транспортний засіб на законних
- забезпечений транспортний засіб -
транспортний засіб, зазначений у
чинному договорі обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності, за умови його
експлуатації особами,
відповідальність яких застрахована.
Статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 ЦК України
(визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у разі настання страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Стаття 28 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» надає визначення поняття
«шкода, заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди майну
потерпілого». Шкода, заподіяна в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну потерпілого - це шкода,
з пошкодженням чи фізичним знищенням
транспортного засобу;
з пошкодженням чи фізичним знищенням
доріг, дорожніх споруд, технічних
засобів регулювання руху;
з пошкодженням чи фізичним знищенням
з проведенням робіт, які необхідні для
врятування потерпілих у результаті
дорожньо-транспортної пригоди;
з пошкодженням транспортного засобу,
використаного для доставки
потерпілого до відповідного закладу
охорони здоров'я, чи забрудненням
салону цього транспортного засобу;
з евакуацією транспортних засобів з
місця дорожньо-транспортної пригоди.
У відповідності до ст. 29 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, чинній станом на
час виникнення спірних правовідносин
по страховому випадку, що настав 24.07.2012
р.) у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.
Таким чином, до позивача перейшло право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
В спірному випадку позивачем заявлена
до стягнення з відповідача сума
страхового відшкодування, виплаченого
позивачем на умовах договору
страхування, що укладений між
позивачем та страхувальником у
відношенні транспортного засобу, який
було пошкоджено в ДТП. При цьому право
регресу до страховика винної особи
переходить саме по розміру збитків,
завданих пошкодженому автомобілю в
межах фактичних витрат страховика.
Відповідач на вимогу ухвали
Господарського суду міста Києва від
10.11.2014 р. не надав копію полісу № АВ/2349543.
Матеріали справи містять відомості по
зазначеному полісу з єдиної
централізованої бази даних МТСБУ,
надані позивачем разом із позовною
заявою та на запит суду.
Відповідно до полісу № АВ/2349543
встановлено, що транспортний засіб,
яким спричинено ДТП, що потягнуло
нанесення шкоди застрахованому у
позивача транспортному засобу, взято
на страхування Приватним акціонерним
товариством «Страхова група «ТАС»
(відповідачем), страхувальником за
даним полісом визначено ОСОБА_2, ліміт
відповідальності за шкоду, заподіяну
майну визначений в сумі 50 000,00 грн.,
франшиза - в сумі 0,00 грн., строк дії
даного полісу з 19.12.2011 р. до 18.12.2012 р.
По матеріалам справи судом
встановлено, що ОСОБА_2 керував
автомобілем «Seat Cordoba», реєстраційний
номер НОМЕР_2, на законних підставах.
Таким чином відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля,
застрахованого у позивача, відповідно
до положень Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в межах, передбачених полісом
№ АВ/2349543, а до позивача як страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором страхування, перейшло
право вимоги, яке потерпіла особа мала
до відповідача, як особи,
відповідальної за завдані збитки.
Аналогічні висновки по застосуванню
положень закону містяться у постанові
Верховного Суду України судової палати
у господарських справах від 25
листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також
і у постанові Верховного Суду України
11/104 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), висновки
якої про застосування правової норми у
спірних правовідносинах при прийнятті
рішення у справі, є обов'язкові до
врахування судом згідно положень ч. 2
ст. 82 ГПК України.

Положеннями Закону «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» (ст. 12)
передбачена можливість встановлення
франшизи при укладанні договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
розмір якої при відшкодуванні шкоди,
заподіяної майну потерпілих не може
перевищувати 2 відсотки від ліміту
відповідальності страховика, в межах
якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

За встановлених обставин, до виплати зі
страховика, яким застраховано
відповідальність особи, яку визнано
винною у ДТП, належить сума в розмірі 2
094,18 грн., оскільки франшиза за полісом
№ АВ/2349543 дорівнює 0,00 грн.

Так, до виплати зі страховика, яким
застраховано відповідальність особи,
яку визнано винною у ДТП, була належна
сума в розмірі 2 094,18 грн. (сума
матеріального збитку підтверджена
звітом № 04537/КВ про оцінку від 04.08.2012 р.,
страховим актом № 1001/06/36256/82437 від 14.08.2012
р. по договору страхування та платіжним
дорученням № 0042360 від 23.08.2012 р.).

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (в редакції, що була дійсною на
момент виникнення спірних
правовідносин) виплата страхового
відшкодування здійснюється протягом 90
днів з дня отримання заяви про
страхове відшкодування та документів,
зазначених у ст. 35 цього Закону.

Страховик, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, має право звернутися до
суду з вимогою про стягнення суми
виплаченого страхового відшкодування,
і таке право не пов'язане з попереднім
зверненням з аналогічною вимогою до
особи, відповідальної за заподіяний
збиток, або до особи, у якої
застраховано її цивільно-правову
відповідальність.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27
Закону України «Про страхування» до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

З приписів зазначених норм не
вбачається, що позивач мав обов'язково
звертатись до страховика, в якого
застрахована цивільно-правова
відповідальність особи.

Таким чином відповідач є
відповідальною особою за завдані
збитки власнику автомобіля,
застрахованого у позивача, відповідно
до положень Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» в межах, передбачених полісом
№ АВ/2349543, а до позивача як страховика,
який виплатив страхове відшкодування
за договором страхування, перейшло
право вимоги, яке потерпіла особа мала
до відповідача, як особи,
відповідальної за завдані збитки.

З огляду на викладене, позивач отримує
право вимоги потерпілої особи після
виплати останній страхового
відшкодування та не зобов'язаний
звертатися до особи, відповідальної за
заподіяний збиток, або до особи, у якої
застраховано її цивільно-правову
відповідальність, з вимогою виплатити
матеріальне відшкодування. Відповідно
до зазначених законодавчих приписів,
позивач може реалізувати своє право
шляхом подання позову до суду.

Аналогічні висновки містяться в
постанові Вищого господарського суду
України від 14.11.2012 р. № 5028/17/22/2012 та в
Оглядовому листі Вищого
господарського суду України від 14.01.2014
р. № 01-06/15/2014 «Про деякі питання
практики вирішення спорів, що
виникають з правовідносин
страхування».

Станом на час вирішення спору по суті
матеріали справи не містять доказів на
підтвердження здійснення відповідачем
виплати страхового відшкодування в
сумі 2 094,18 грн.

Приписами статей 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими учасниками
судового процесу. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

За наведених обставин, вимога позивача
про стягнення з відповідача 2 094,18 грн.
страхового відшкодування
підтверджується матеріалами справи та
підлягає задоволенню повністю в сумі 2
094,18 грн.

Судові витрати позивача на оплату
судового збору в розмірі 1827,00 грн.
відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова група «ТАС» (03062,
м. Київ, пр. Перемоги, 65;
ідентифікаційний код 30115243), з
будь-якого рахунку виявленого
державним виконавцем під час виконання
рішення, на користь Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПРОВІДНА» (03049, м. Київ, пр.
Повітрофлотський, 25; ідентифікаційний
код 23510137) 2 094,18 грн. (дві тисячі
дев'яносто чотири гривні 18 коп.)
страхового відшкодування в порядку
регресу, 1 827,00 грн. (одну тисячу вісімсот
двадцять сім гривень 00 коп.) судового
збору.

3. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 01.12.2014 р.

Суддя

Гумега О. В.