м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю «Імпап» До
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий Дім «ЕЛІТ»
Простягнення 8 248,69 грн.
Суддя Борисенко І.І.
Від позивача - Гончаревський А.П.,
Від відповідача - не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача на свою
користь заборгованість по договору
поставки №011270 від 21.11.2013р. в розмірі 8
248,69 грн., з яких: 7 481,81 грн. - сума
основного боргу, 603,74 грн. - пеня, 162,14 грн.
Ухвала суду про порушення провадження
у справі та призначення судового
засідання була надіслана за адресою
місцезнаходження відповідача, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, а саме: 01032, м. Київ,
вул. Саксаганського, 115А. Окрім того,
судом було здійснено направлення
поштової кореспонденції за поштовою
адресою відповідача: 04075, м. Київ, вул.
Курортна, 11.

Відповідно до статті 64 ГПК України
судом вчинені дії для належного
повідомлення відповідача про розгляд
справи.

На призначене судове засідання 25.11.2014р.
представник відповідача не з'явився,
витребуваних судом доказів не надав,
будь-яких обґрунтованих заяв чи
клопотань про відкладення судового
засідання з зазначенням підстав щодо
своєї неявки не направив, хоча про дату
та час їх проведення повідомлений
належним чином, про що зокрема свідчать
наявні у матеріалах справи оригінали
поштових відправлень, з яких слідує, що
поштова кореспонденція з ухвалою суду
про призначення судового засідання
була вручена відповідачу 23.10.2014р.,
27.10.2014р.

Отже, відповідач завчасно був
повідомлений про місце, дату та час
судового засідання, і у разі наміру
подати відзив на позовну заяву,
письмові пояснення, додаткові
документи, мав достатньо часу для
цього.

За таких обставин, суд не вбачає за
необхідне відкладати розгляд справи та
відповідно до статті 75 ГПК України
здійснює її розгляд за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, з'ясувавши обставини, на
яких ґрунтуються позовні вимоги,
заслухавши пояснення представника
позивача, об'єктивно оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, Господарський суд міста Києва,
-

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2013 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю "Імпап"
(надалі - Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю " Торговий
Дім "ЕЛІТ "(надалі - Покупець) був
укладений Договір поставки №011270
(надалі - Договір), згідно з п. 1.1. якого
Постачальник поставляє та передає у
власність Покупцеві, а Покупець
приймає та оплачує скотч та стретч
(надалі - Товар).

Відповідно до п. 2.4 Договору
Постачальник буде вважатись таким,
який виконав зобов'язання з поставки
Товару, якщо він поставив Товар з усією
супроводжувальною документацію, яка
вимагається чинним законодавством
України та цим Договором, і якщо
встановлено, що Товар повністю
відповідає Замовленню Покупця, цьому
Договору, а також вимогам
законодавства України.

Згідно з п. 2.5 Договору право власності
і ризик випадкової загибелі або
пошкодження переходить від
Постачальника до Покупця з моменту,
коли Товар поставлено Покупцеві
вивантаженим, і Сторони підписали
документи, що засвідчують факт
отримання товару Покупцем.

Пунктом 3.1 Договору товар приймається
Покупцем за адресою поставки на
підставі накладних та інших
супровідних документів, зазначених у п.
2.8 цього Договору, які підтверджують
відповідність Товару Замовленню
Покупця.

Ціна Товару встановлюється у
погоджених Сторонами рахунках (п. 4.1
Договору).

Відповідно до п. 4.5 договору оплата за
Товар здійснюється Покупцем протягом 28
календарних днів з моменту отримання
товару Покупцем. На строк затримки
Постачальником оформлення (надання)
необхідних супроводжувальних
документів, зазначених в п. 2.8 Договору,
Покупець має право відстрочити
розрахунок з Постачальником.

Як встановлено судом, на виконання умов
Договору Позивачем було поставлено
Товар за наступними накладними:

- ИК-0002779 від 24.12.2013р. на суму 72,00 грн.
у тому числі з ПДВ.

- ИК-0002737 від 13.12.2013р. на суму 2 493,94
грн. у тому числі з ПДВ.

- ИК-0002817 від 24.12.2013р. на суму 4 987,87
грн. у тому числі з ПДВ.

Отримання товару відповідачем
підтверджуються підписами у
вищезазначених видаткових накладних
повноважної особи Відповідача із
засвідченням підпису відбитком
печатки останнього, Довіреностями №2695
від 20.12.2013р., №2695Цб-00114 від 11.12.2013р. №2694
від 20.12.2013р. на отримання товару (копії
яких містяться в матеріалах справи).

Отже, суду доведено, що Позивач свої
зобов'язання за Договором поставки
виконав належним чином.

Разом з тим, порушуючи умови Договору
Товариство з обмеженою
відповідальністю "ТД "ЕЛГІ" не виконало
взяті на себе за договором зобов'язання
щодо оплати поставленого товару.

Відповідачем було проведено частковий
розрахунок за отриманий товар в сумі 72
грн., залишок вартості поставленого
товару на суму 7 481,81 грн. відповідачем
оплачено не було.

Так, станом на 08.10.2014р. за поставлений
Товар по Договору поставки за
відповідачем рахується заборгованість
у сумі 7 481,81 грн. за видатковими
накладними ИК-0002737 від 13.12.2013р.; ИК-0002817
від 24.12.2013р.

Також, в матеріалах справи наявний акт
звірки взаєморозрахунків, з якого
вбачається, що станом на 31.12.2013р. (акт
звірки складений за 4 квартал 2013 року)
за відповідачем рахувалась
заборгованість в розмірі 7 553,81 грн.
Вказаний акт підписаний сторонами та
скріплений печатками сторін.

Відповідно до статті 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться (частина 1). Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу
(частина 2). Не допускаються
одностороння відмова від виконання
зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у
статтях 525, 526 Цивільного кодексу
України.

Згідно до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 712 ЦК України передбачено, що за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Факт наявності боргу у Відповідача
перед Позивачем в сумі 7 481,81 грн.
належним чином доведений,
документально підтверджений і
Відповідачем не спростований.

За таких обставин, позов в частині
стягнення основної суми боргу підлягає
задоволенню у сумі 7 481,81 грн.

З огляду на наявність прострочення
грошового зобов'язання, позивач також
правомірно нарахував відповідачу суму
боргу з урахуванням 3% річних в сумі 162,14
грн. від простроченої суми за весь час
прострочення, відповідно до ст. 625 ЦК
України.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, ч. 1 ст. 625 ЦК України
встановлює виняток із загального
правила ст. 614 ЦК України, що закріплює
принцип вини як підставу
відповідальності боржника.

Слід зазначити, що передбачене законом
право кредитора вимагати стягнення
боргу, враховуючи 3% річних та
інфляційні витрати, є способом захисту
майнових прав та інтересів кредитора,
сутність яких складається з
відшкодування матеріальних втрат
кредитора та знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів,
а також отримання компенсації (плати)
від боржника за користування ним
грошовими коштами, які належать до
сплати кредитору.

Приймаючи до уваги вищенаведені
приписи Цивільного кодексу України
щодо наявності у позивача права за
порушення грошового зобов'язання
відповідачем вимагати сплати останнім
проценти річних від простроченої суми,
перевіривши здійснений позивачем
розрахунок, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог щодо
стягнення з відповідача 3% річних в сумі
162,14 грн.

Позивачем, також вимога про стягнення
пені в розмірі 603,74 грн.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Штрафними санкціями у Господарському
кодексі України визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Пунктом 1 статті 216 ГК України
встановлено що, учасники господарських
відносин несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Згідно з п. 1 ст. 218 ГК України, підставою
господарсько-правової
відповідальності учасника
господарських відносин є вчинене ним
правопорушення у сфері господарювання.

Пунктом 6.4 Договору передбачено, що за
порушення строків оплати Покупець
сплачує Постачальнику пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, але не
більше ніж 01% від вартості неоплаченого
товару. Сторони домовились, що індекс
інфляції за даним договором не
нараховується.

Частина 6 статті 232 ГК України
передбачає, що нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язання, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Приймаючи до уваги, що наявність
простроченої заборгованості
відповідача перед позивачем у
досліджуваний період підтверджується
матеріалами справи, розмір заявленої
до стягнення пені не перевищує
встановленого статтею 3 Закону України
„Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
граничного розміру, а період стягнення
визначений із урахуванням меж,
передбачених частиною 6 статті 232
Господарського кодексу України суд,
перевіривши арифметичних розрахунок в
цій частині позовних вимог, відповідно
до розрахунку позивача, дійшов
висновку про задоволення стягнення
пені повністю у розмірі 603,74 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом
повністю, а саме: 7 481,81 грн. - основний
борг, 3% річних в сумі 162,14 грн. та пеня в
розмірі 603,74 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий
збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торговий Дім «ЕЛІТ»
(01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.
115-А, ідентифікаційний код 34965659) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Імпап» (49000, м.
Дніпропетровськ, вул. Московська, буд.
12, ідентифікаційний код 30198424)
заборгованість у розмірі 7 481 (сім тисяч
чотириста вісімдесят одну) грн. 81 коп., 3%
річних в розмірі 162 (сто шістдесят дві) 14
коп., пеню в сумі 603 (шістсот три) грн. 74
коп., а також 1 827 (одну тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
України.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 01.12.2014р.

Суддя
І.І. Борисенко