КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р. Справа№ 910/19766/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Дідиченко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі:
Мельниченко О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Єлєніна С.М. ( за
довіреністю б/н від 30.10.2014 року)

від відповідача: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 14.10.2014р.

у справі № 910/19766/14 (суддя: Ярмак О.М.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства Національна акціонерна
компанія "Надра України"

до Публічного акціонерного товариства
"Укрнафта"

про стягнення 175 833,18 грн.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою до відповідача про
стягнення 175 833,18 грн. заборгованості за
виконанні роботи по договору №
7/2989-Р-107М/13 від 19.12.2013 року.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 14.10.2014 року у справі №910/19766/14
позовні вимоги задоволено в повному
обсязі: стягнуто з відповідача на
користь позивача 175 883,18 грн.
заборгованості.

Мотивуючи рішення, суд першої
інстанції зазначив, що доказами
належним чином доведено, що
відповідачем були порушені умови
договору, за виконанні роботи
відповідачем не сплачено, тому позовні
вимоги є обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ
"Укрнафта" звернулось з апеляційною
скаргою, в якій просить апеляційну
скаргу задовольнити, рішення суду
першої інстанції скасувати, прийняти
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної
скарги вказав на те, що судом першої
інстанції не був врахований звіт
позивача , який є свідченням
неналежного виконання робіт. Зазначив
також, договір від 19.12.2013 року №
72989-р-107М13 був укладений у зв'язку з
безвихідним становищем, в яке було
поставлено ПАТ «Укрнафта» через
безпідставне застосування
Держгеонадрами ч.3 пункту 26 Порядку
надання спеціальних дозволів на
користування надрами, затверджено
постановою Кабінету Міністрів України
від 30.05.2011 року № 615, що не відповідає
законодавству України.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 07.11.2014 року
було прийнято до розгляду апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства "Укрнафта" та призначено
розгляд справи на 09.12.2014 р.

24.11.2014 року через відділ
документального забезпечення суду, від
представника позивача, надійшов відзив
на апеляційну скаргу, в якому останній
просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції без змін.

У судове засідання 09.12.2014 року
представник відповідача не з'явився,
про причини неявки суд не повідомив, як
свідчать матеріали справи, про час та
місце розгляду справи всі
представники були повідомлені
належним чином.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві
(Інформаційний лист Вищого
господарського суду від 13.08.2008 р. №
01-8/482 із змінами станом на 29.06.2010 року
„Про деякі питання застосування норми
Господарського процесуального кодексу
України").

Враховуючи те, що матеріали справи
містять докази повідомлення всіх
учасників судового процесу про дату,
час та місце судового засідання
(поштове повідомленні про вручення №
26663590 отримане представником
відповідача 14.11.2014 року (а.с.73), судова
колегія вважає можливим розглянути
справу у відсутності представника
відповідача, за наявними у справі
доказами.

В судовому засіданні 09.12.2014 року
представник позивача вказав , що
рішення суду першої інстанції є
законним та обґрунтованим, підстави
для його скасування відсутні.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи,
розглянувши доводи апеляційної скарги,
дослідивши письмові докази, долучені
до матеріалів справи, виходячи з вимог
чинного законодавства, апеляційний суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ст. 101 Господарського
процесуального кодексу апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі. В
апеляційній інстанції не приймаються і
не розглядаються вимоги, що не були
предметом розгляду в суді першої
інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджується матеріалами справи,
19.12.2013р. між позивачем та відповідачем
був укладений договір про проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування №
7/2989-Р-107М/13 (а.с.29).

За умовами зазначеного договору,
виконавець зобов'язався виконати для
замовника, а замовник - прийняти й
оплатити роботи з проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування з
метою видобування корисних копалин на
Анастасівському родовищі відповідно
до умов даного договору. Обсяг робіт,
етапи (підетапи) та строки їх виконання
наведені в Календарному плані (додаток
№ 1) (а.с.34), який є невід'ємною частиною
договору та складається виконавцем
щорічно (п.1.2).

Згідно пунктів 5.1 та 5.2 договору та
Протоколу узгодження договірної ціни
(додаток 3 2 до договору)(а.с.35) визначено,
що ціна робіт з проведення моніторингу
та наукового супроводження
надрокористування з метою видобування
корисних копалин на Анастасівському
родовищі на 2013 рік становить 175 833,18 грн.
Замовник перераховує виконавцю
попередню оплату у розмірі 100% від
вартості робіт за відповідним етапом
(підетапом). Перерахування попередньої
оплати здійснюється на підставі
рахунку-фактури виконавця протягом 10
банківських днів з дати отримання
рахунку-фактури.

Відповідно пунктів 4.1 та 4.2 договору по
завершенню кожного етапу (підетапу)
виконавець надає замовнику підписаний
ним Акт здавання-приймання виконаних
робіт в 2-х примірниках та звіт у
письмовій формі. Замовник протягом 5
робочих днів з дня одержання звіту та
акту здавання-приймання виконаних
робіт, якщо вони відповідають умовам
договору, зобов'язаний направити
виконавцю підписаний та належним чином
оформлений акт здавання-приймання
виконаних робіт.

Відповідно до протоколу узгодження
договірної ціни на 2013 рік сторони
досягли домовленості про ціну робіт з
проведення моніторингу та наукового
супроводження надрокористування з
метою видобування корисних копалин на
Анастасівському родовищі на 2013 рік, яка
становить 175 833,18 грн., в тому числі ПДВ 29
305,53 грн. (а.с. 35) Цей протокол є
невід'ємною частиною Договору про
проведення моніторингу та наукового
супроводження надрокористування від 19
грудня 2013 року № 7/2989-Р-107М/13.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно акту здачі-приймання робіт
(надання послуг) № Н-00000012 від 14.01.2014р.,
підписаного сторонами, без зауважень,
позивачем були виконані обумовлені
договором роботи з проведення
моніторингу по договору № 7/2989-Р-107М/13 на
суму 175 833,18 грн.(а.с.36)

Отже, позивач обов'язки за договором №
72989-Р-107М13 від 19.12.2013 року виконав, проте
відповідач , в порушення п.п.5.2 п.5
вищевказаного договору, вартість робіт
не сплатив.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про те, що

відповідач в порушення умов договору
свої зобов'язання щодо оплати
виконаних позивачем робіт не виконав,
виставлений для оплати вищезазначений
рахунок-фактуру № Н-00000521 від 11.08.2014р. на
суму 175 883,18 грн. не оплатив, у зв'язку з
чим у нього виникла заборгованість
перед позивачем у вказаному розмірі
вартості виконаних робіт.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції
зважаючи на наступне.

Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
та у встановлений строк. Одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається (ст. 525 ЦК України).

Згідно чистин 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України, що
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Договір є
двостороннім, якщо правами та
обов'язками наділені обидві сторони
договору. Договір є відплатним, якщо
інше не встановлено договором, законом
або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 903 ЦК України якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Враховуючи вищевикладені обставини,
колегія суддів дійшла висновку, що
доказів здійснення оплати
відповідачем суми 175 883,19 грн., в тому
числі в установлені договором строки,
не надано.

Посилання скаржника в апеляційній
скарзі на та, що судом першої інстанції
не був врахований звіт позивача, який є
свідченням неналежного виконання
робіт, посилання відповідача на умови
п.4.1 договору та заперечення факту
отримання від позивача звіту у
письмовій формі, виготовленого на
виконання п.4.1 договору від 19.12.2013р.
№7/2989-Р-107М/13 колегія вважає
необґрунтованими, оскільки зі змісту
п.4.2 договору видно, що акт
здавання-приймання виконаних робіт
підписується замовником лише у разі,
коли звіт та акт відповідають умовам
договору.

Таким чином, як вбачається з матеріалів
справи, акт здачі-приймання робіт
(надання послуг) № Н-00000012 від 14.01.2014р. на
суму 175 883,18 грн. підписаний та
скріплений печатками як позивача, так і
відповідача без зауважень щодо якості,
вартості та строків виконання робіт.

Колегія суддів зазначає, що у розумінні
п.5.2 надсилання замовнику
рахунку-фактури стосується виконання
останнім зобов'язання щодо здійснення
передоплати у розмірі 100% від вартості
робіт за відповідним етапом, проте не
має прив'язки щодо оплати вже виконаних
позивачем та прийнятих за актом
здачі-приймання робіт на спірну суму,
тому судом першої інстанції правомірно
було задоволено позовні вимоги в
повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Господарський суд
приймає тільки ті докази, які мають
значення для справи. Обставини справи,
які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновку місцевого
господарського суду з огляду на
вищевикладене.

Дослідивши матеріали наявні у справі,
апеляційний суд робить висновок, що суд
першої інстанції дав належну оцінку
доказам по справі та виніс законне
обґрунтоване рішення, яке відповідає
чинному законодавству, фактичним
обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія
суддів вважає, що скаржник не довів
обґрунтованість своєї апеляційної
скарги, докази на підтвердження своїх
вимог суду не надав, апеляційний суд
погоджується із рішенням
господарського суду міста Києва від
14.10.2014 року у справі № 910/19766/14, отже
підстав для його скасування або зміни
не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Укрнафта" на
рішення господарського суду міста
Києва від 14.10.2014 року у справі № 910/19766/14
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста
Києва від 14.10.2014 року у справі № 910/19766/14
залишити без змін.

Матеріали справи № 910/19766/14 повернути
до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України через суд
апеляційної інстанції протягом
двадцяти днів.

Головуючий суддя
М.А. Руденко

Судді
М.А. Дідиченко

Є.Ю. Пономаренко