ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2014 р.
Справа № 911/4653/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Черногуза А.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Укртелеком" в
особі Київської обласної філії ПАТ
"Укртелеком" до Управління соціального
захисту населення Іванківської
районної державної адміністрації, про
стягнення боргу, втрат від інфляції та
3% річних,

представники:

позивача: Самокиш Л.В. (дов. № 651 від
11.12.2013);

відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні господарського суду
Київської області знаходиться справа
за позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Київської обласної філії ПАТ
"Укртелеком" до Управління соціального
захисту населення Іванківської
районної державної адміністрації, про
стягнення боргу, втрат від інфляції та
3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором про
порядок відшкодування витрат за надані
житлово-комунальні послуги пільговим
категоріям громадян за рахунок
субвенцій з державного бюджету № 7 від
01.01.2014.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 31.10.2014 порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 11.11.2014.

11.11.2014 через канцелярію господарського
суду Київської області надійшла заява
позивача про зменшення позовних вимог.
Вказана заява прийнята судом, тож
позовні вимоги розглядаються судом у
їх кінцевій редакції, а саме стягнення
з відповідача 326779,63 грн боргу, 29875,25 грн
втрат від інфляції, 4126,46 грн 3% річних.

В судовому засіданні 11.11.2014 суд
заслухав пояснення представника
позивача, він підтримав позовні вимоги
з урахуванням поданої заяви.
Відповідач в судове засідання не
з'явився.

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої ст. 64 та ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України. За
змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо
ухвалу про порушення провадження у
справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом. У
випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.
(Аналогічна правова позиція викладена
в Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»)

Враховуючи, що сторони були належним
чином повідомлені про судове засідання
та те, що реалізація норми ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України щодо витребування
господарським судом у сторін
документів і матеріалів, необхідних
для вирішення спору, безпосередньо
залежить від суб'єктивної реалізації
сторонами їх диспозитивного права
подавати та витребовувати через суд
докази, а також враховуючи положення п.
4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, який
визначає одним з принципів судочинства
свободу в наданні сторонами суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, господарський суд
вважає, що судом в межах наданих
повноважень створені належні умови для
надання сторонами доказів та вважає за
можливе розглядати справу за наявними
у справі документами.

В судовому засіданні 11.11.2014 суд, після
виходу з нарадчої кімнати в порядку ст.
82-1 Господарського процесуального
кодексу України, проголосив вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

01.01.2014 між Управлінням соціального
захисту населення Іванківської
районної державної адміністрації
(платник) та Іванківським ЦТП № 19 КОФ
ПАТ "Укртелеком" (виконавець) було
укладено договір про порядок
відшкодування витрат за надані
житлово-комунальні послуги пільговим
категоріям громадян за рахунок
субвенцій з державного бюджету № 7,
відповідно до п. 1.1. якого він
регламентує взаємовідносини сторін
щодо відшкодування коштів за пільгове
надання послуг з телефонного зв'язку
пільговим категоріям громадян за
рахунок субвенцій з державного бюджету
місцевим бюджетам, які здійснюються
виконавцем.

Відповідно до п.п. 2.4.1. договору платник
зобов'язується своєчасно та у повному
розмірі перераховувати виконавцю
кошти для компенсації витрат по
наданню пільг пільговим категоріям
громадян.

Згідно п.п. 3.1., 3.2., 3.4. договору
виконавець щомісяця до 5 робочого дня
наступного за звітним, подає платнику
наступні документи: на паперових та
електронних носіях форму 2-Пільга
розрахунки на відшкодування витрат,
пов'язаних з наданням пільг окремим
категоріям громадян, на паперових
носіях форму 3-Пільга Акти звіряння
розрахунків з підписами уповноважених
осіб та печаткою виконавця.

Платник щомісяця на протязі 3-х робочих
днів після отримання від виконавця
документів на відшкодування надає
форму 3-Пільга Акт звіряння розрахунків
виконавцю з підписами уповноважених
осіб і печаткою платника, в якому
вказує погоджену зі своєї сторони суму
відшкодувань, подає виконавцю на
паперових та електронних носіях списки
невідповідностей щодо загальної
кількості пільговиків або розміру
пільг, що надаються конкретному
пільговику. Платник на підставі
розрахунків та актів звіряння про
надання житлово-комунальних послуг
пільговикам, забезпечує своєчасне
перерахування сум відшкодування по
пільговому наданню послуг виконавцю.

На виконання своїх договірних
зобов'язань позивачем надавались
відповідачу обумовлені сторонами
послуги, що оформлялись документами у
передбаченому договором порядку. Отже,
суд дійшов висновку, що позивач
належним чином виконував свої
договірні зобов'язання.

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України та ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Статтями 174 Господарського кодексу
України та 11, 509 Цивільного кодексу
України визначено, що господарські
зобов'язання можуть виникати
безпосередньо із закону або іншого
нормативно-правового акта, що регулює
господарську діяльність, а також з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Відповідно до ст. 144 Господарського
кодексу України, майнові права та
майнові обов'язки суб'єктів
господарювання виникають з угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, що
йому не суперечать.

Згідно положень ст. 626 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Цивільним законодавством (ст. 627 ЦК
України) передбачено, що сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням цього Кодексу,
інших актів законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно із ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом. Не
допускаються одностороння відмова від
виконання зобов'язань, крім випадків,
передбачених законом, а також відмова
від виконання або відстрочка виконання
з мотиву, що зобов'язання другої
сторони за іншим договором не було
виконано належним чином.

Відповідач всупереч умовам договору,
за надані послуги розраховувався
несвоєчасно та не у повному обсязі,
внаслідок чого, з урахуванням оплат, що
були здійснені відповідачем, у нього
утворилась заборгованість перед
позивачем у сумі 326779,63 грн. Вказаний
факт підтверджується актами звіряння
розрахунків між сторонами,
розрахунками наданими позивачем,
доказами оплат наданими під час
розгляду справи, та не заперечується
відповідачем.

Крім того, суд зазначає, що у своєму
відзиві відповідач визнав наявність
заборгованості у сумі 369467,83 грн, що
перевищує заявлену позивачем суму.

Відтак, суд дійшов висновку про
доведеність факту існування боргу
відповідача перед позивачем у розмірі
326779,63 грн, а отже вимога про його
стягнення є обґрунтованою,
відповідачем належним чином не
запереченою та не спростованою, а отже
підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача 29875,25 грн втрат від
інфляції, 4126,46 грн 3% річних у зв'язку з
несвоєчасним та неповним виконанням
ним своїх договірних зобов'язань

Заперечуючи проти позовних вимог в
частині стягнення втрат від інфляції
та 3% річних, відповідач зазначав, що він
є бюджетною установою та фінансується
тільки за рахунок державного бюджету, а
відтак погашення заборгованості
залежить лише від вчасного та
достатнього фінансування тільки в
межах бюджетних асигнувань.

Суд не погоджується з такою позицією
відповідача, виходячи з наступного.

Згідно постанови Кабінету Міністрів
України № 256 від 04.03.2002 "Про
затвердження Порядку фінансування
видатків місцевих бюджетів на
здійснення заходів з виконання
державних програм соціального захисту
населення за рахунок субвенцій з
державного бюджету" головними
розпорядниками коштів місцевих
бюджетів на здійснення заходів з
виконання державних програм
соціального захисту населення є
керівники головних управлінь,
управлінь, відділів та інших
самостійних структурних підрозділів
місцевих держадміністрацій,
виконавчих органів рад, до компетенції
яких належать питання праці та
соціального захисту населення (далі -
головні розпорядники коштів). Головні
розпорядники коштів місцевих бюджетів
щомісяця готують інформацію про
фактично нараховані суми та акти
звіряння розрахунків за надані послуги
з підприємствами - надавачами
відповідних послуг і надсилають їх
фінансовим органам
райдержадміністрацій, виконкомів
міських рад (міст республіканського
Автономної Республіки Крим і обласного
значення).

Таким чином, відшкодування витрат,
понесених внаслідок надання
телекомунікаційних послуг,
здійснюється відповідачем за рахунок
державних субвенцій (державного та
місцевих бюджетів).

Водночас, ПАТ «Укртелеком» не є
учасником бюджетного процесу і
правовідносини між позивачем та
відповідачем регулюються нормами
Цивільного та Господарського кодексів
України.

З врахуванням ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Отже, наявність у відповідача обов'язку
з відшкодування витрат за надані
пільговим категоріям громадян не
залежить від строків або обсягів
бюджетних асигнувань, які є лише
засобом реалізації державних програм.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до п. 4.1. договору сторони
несуть відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
умов даного договору, відповідно до
чинного законодавства України.

Перевіривши розрахунок наданий
позивачем, суд дійшов висновку, що він є
арифметично вірним, а відтак вимога про
стягнення з відповідача 29875,25 грн втрат
від інфляції, 4126,46 грн 3% річних.

Крім того, у своєму відзиві відповідач
просив розстрочити виконання рішення.
Суд відмовляє у задоволенні вказаного
клопотання, оскільки відповідачем на
зазначено конкретних періодів та
належних до сплати у вказані період
сум.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відтак, сторони, звертаючись до суду
повинні враховувати те, що визначення
та наповнення доказової бази
переданого на розгляд суду спору
покладаються саме на сторони, а не на
суд. Суд вирішує спір на підставі
поданих та витребуваних в порядку ст. 38
ГПК України сторонами доказів.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
покладаються судом на відповідача.
Крім того, оскільки позивачем було
подано заяву про зменшення позовних
вимог, а також оскільки при поданні
позову було переплачено судовий збір,
суд вважає за необхідне повернути
останньому суму переплаченого
судового збору про що винести
відповідну ухвалу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Управління
соціального захисту населення
Іванківської районної державної
адміністрації () на
корись Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі
Київської обласної філії ПАТ
"Укртелеком" () 326779,63 грн,
29875,25 грн втрат від інфляції, 4126,46 грн 3%
річних, а також 7215,63 грн судового збору.

3. Видати наказ.

Повний текст рішення складено 01.12.2014

Суддя
А.Ф.
Черногуз