ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" грудня 2014 р.Справа № 916/3818/14

За позовом: Товариство з обмеженою
відповідальністю "ІНФОКС" в особі, якою
є Філія "Інфоксводоканал" Товариства з
обмеженою відповідальністю "Інфокс";

до відповідача: Фізична
особа-підприємець ОСОБА_1

про стягнення 26472,01грн.

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: Угненко І.А. по
довіреності № 14/07 від 30.07.2014р.

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ: позивач, товариство з
обмеженою відповідальністю „ІНФОКС" в
особі філії „ІНФОКСВОДОКАНАЛ",
звернувся до господарського суду
Одеської області з позовною заявою про
стягнення з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 заборгованості на суму 26 472,01
грн. та судових витрат.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 22.09.2014р. порушено
провадження у справі №916/3818/14.

У зв'язку з тим, що строк розгляду
справи закінчувався 18.11.14р., а для
всебічного розгляду справи необхідні
додаткові документи, представник
позивача надав до суду клопотання про
продовження розгляду справи
відповідно до ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 12.11.2014р. строк розгляду
справи продовжено до 03 12 2014року.

Відповідач, 18.18.2014р., надав заперечення
на позовну заяву відповідно яких
просить відмовити позивачу в
задоволенні позовних вимог з підстав
викладених у запереченнях..

21.11.2014р. представник позивача надав
письмові пояснення в яких позовні
вимоги підтримує та просить
задовольнити позов в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання 01.12.2014р.
не з'явився, про поважність причин
відсутності не повідомив тому суд
розглянув справу за відсутності
відповідача.

У судовому засіданні 01.12.2014р. було
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення суду в порядку статті
85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд встановив

Між товариством з обмеженою
відповідальністю "Інфокс" в особі філії
"Інфоксводоканал" та фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 був
укладений договір на послуги
водопостачання та водовідведення від
23.10.2009 р. № 4448/3 (далі - Договір).

Згідно з п. 2.1 Договору, сторони
зобов'язуються керуватися діючими
нормативними актами, у тому числі
Правилами користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України, що
затверджені Наказом
Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008р. №190 та
зареєстровані в Міністерстві юстиції
України 07.10.2008р. за №936/15627 (далі -
Правила).

Відповідно до п. 2.3.1. Водоканал (позивач)
має право вимагати своєчасної та
повної оплати послуг, наданих Абоненту
(відповідачу) та має право перевіряти
технічний стан систем водопостачання -
водовідведення абонента на предмет
наявності витоку, нераціонального
використання питної води, контроля
якості стічних вод, стан приладів
обліку води та стоків (п. 2.3.3 договору).

Відповідно до п.п. 2.4.1 Договору,
відповідач зобов'язаний зберігати у
належному технічному справному стані
свої водоканалізаційні мережі та
споруди, обладнання та пристрої, що
знаходяться у нього на балансі.

Відповідно до п.п. 2.4.5, 2.4.6 Договору,
відповідач зобов'язаний забезпечити
належний санітарно-технічний стан
приміщень, вузлів обліку води та
стоків, а також збереженість та
цілісність запірної арматури, контроль
вимірювальних приладів, приладів
обліку води та стоків, пломб у тому
числі проволки та інших знаків
встановлених працівниками позивача та
Держстандарту на прилади обліку води
та стоків, трубопроводу, фланцевих та
штуцерних з'єднань, запірною арматурою.

Забезпечити безпечний та вільний
доступ представника позивача для
перевірки технічного стану внутрішніх
систем водоканалізаційного
господарства, зняття показників
приладів обліку води та стоків, відбору
проб питної води та стоків. Своєчасно
та у повному обсязі виконувати приписи
позивача.

Згідно до п. 7.1, 7.3 Договору, по всім
іншим питанням, не врегульованим цим
договором, сторони керуються діючим
законодавством у тому числі Правилами.

Договір діє з 23.10.2009р. по 31.12.2013р. у
частині надання послуг водопостачання
та водовідведення. Договір у частині
надання послуг водопостачання та
водовідведення вважається продовженим
на наступні 5 років, якщо за місяць до
його закінчення сторони не прийдуть до
згоди внести зміни або припинити його
дію. В частині розрахунків за надані
послуги водопостачання та
водовідведення договір діє до повного
погашення заборгованості по даному
договору.

Представником позивача при проведенні
контрольної зйомки показників
водоміру за адресою: АДРЕСА_1, актом від
30.03.2012р. № 54808 було зафіксовано
відсутність пломби на обвідній лінії
водомірного вузла, у зв'язку з чим,
відповідача було викликано на
засідання технічної комісії на 15.04.2012р.
Однак, актом від 04.04.2012р. № 55015 вище
наведену дату було змінено на 12.04.2012р.

На засіданні технічної комісії, яке
відбулось 12.04.2012р. і оформлене
протоколом № 14, було прийнято рішення
провести додаткове обстеження об'єкту
для прийняття кінцевого рішення та
актом від 24.04.2012р. № 55662 позивачем було
проведено додаткове обстеження та
зафіксовано відсутність пломби на
обвідній лінії водомірного вузла.

На засіданні технічної комісії, яке
відбулось 26.04.2012р. і оформлене
протоколом № 16, у зв'язку з порушенням
п. 5.18 Правил згідно яких, споживач
відповідає за цілісність та збереження
засобів обліку, пломб і деталей
пломбування, встановлених
представниками територіальних органів
Держспоживстандарту та виробником в
місцях з'єднань засобів обліку,
запірної арматури, манометра та іншого
обладнання вузла обліку незалежно від
місця його розташування. Знімати
засоби обліку, здійснювати будь-які
заміни їх частин або зміни положення на
водомірному вузлі, де їх встановлено,
знімати пломби, накладених органами
Держспоживстандарту або виробником,
має право лише виробник або споживач за
дозволом виробника. У разі самовільних
дій споживач сплачує витрати води
згідно з пунктами 3.3, 3.4 цих Правил. було
прийнято рішення провести розрахунок
згідно пунктами 3.3, 3.4 Правил.

Сума боргу відповідачем визнана
гарантійним листом від 27.06.2012р. за вх. №
2013, про що свідчить графік погашення
заборгованості від 11.07.2013р. вх. № 13713, в
якому зобов'язався сплачувати суму
боргу рівними частинами на протязі 10
місяців по 5000 грн. та зробив 5 проплат на
25000 грн., чим зменшив суму боргу до 23 967,25
грн.

Також, позивачем було розраховано борг
за водопостачання у розмірі 2504,76 грн. за
період з 01.10.2012р. по 01.06.2013р. Облік якої
проведено за особовим рахунком № 263356.

З жовтня 2008р. діють нові Правила
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України, що
затверджені Наказом
Мінжитлокомунгоспу 27.06.2008р. №190, що
закріплюють в п.4.10. аналогічні вимоги
щодо визначення обсягів стічних вод, а
саме, що додатковий обсяг стічних вод,
що неорганізовано потрапляє у періоди
дощів та сніготанення в мережі
водовідведення споживачів або через
зливоприймачі і колодязі на мережах
водовідведення, які розташовані на
території споживачів, у мережі
водовідведення виробника, приймається
на підставі результатів відповідних
досліджень. В разі відсутності таких
результатів додатковий обсяг стічних
вод визначається при загальносплавній
системі водовідведення - відповідно до
площі території, що займає споживач, за
нормами ДСТУ 3013-95 "Правила контролю за
відведенням дощових і снігових стічних
вод з територій міст і промислових
підприємств" та даними гідрометслужби.

Згідно п.п.2.2.1 договору, водоканал
зобов'язується подавати абоненту воду
та приймати стоки у відповідності із
станом мереж та споруд.

Згідно до п. 2.4.4 Договору, відповідач
зобов'язаний у разі передачі об'єкта на
баланс новому власнику, у семиденний
строк після його передачі прибути до
служби "Водосбут" (вул. Ак. Корольова, 45)
для звірки розрахунків та оплати,
погасити наявну заборгованість та
подати заяву про розірвання договору з
вказівкою причин та доданням
відповідних документів.

Відповідно до п.п.2.4.9 п.2.4 зазначеного
розділу абонент зобов'язаний, за
встановленою формою з 19-го числа по
передостанній робочий день у письмовій
формі, надавати відомості про
водоспоживання своїх об'єктів. При їх
ненаданні в строк водоканал здійснює
розрахунок відповідно з „Правилами
водоспоживання".

Абонент зобов'язався з 10-го по 15-є число
місяця, слідуючого за звітним,
оформлювати акт бухгалтерської звірки
по розрахункам за отримані
послуги(пп.2.4.10 п.2.4 договору).

Розділом 3 даного договору
запроваджений порядок та строки
розрахунків.

Відповідно до п.3.1 цього розділу облік
спожитої води здійснюється за
показниками приладів обліку води,
встановлених на об'єктах.

За п.3.2 вказаного розділу оплата послуг
водокористування та водовідведення
здійснюється до 5-го числа місяця,
наступного за розрахунковим. Грошові
кошти перераховуються на поточний
рахунок „Водоканала".

Оплата здійснюється за тарифами,
затвердженими у встановленому діючим
законодавством порядку(п.3.3 цього
розділу).

Відповідальність сторін встановлена
розділом 4 цього договору.

Додаткові умови запроваджені
сторонами у розділі 5.

Однак Відповідач не сплачував в
повному обсязі надані послуги, у
результаті чого у нього склалася
заборгованість в сумі 2504,76 грн., що
підтверджується обгрунтованим
розрахунком суми боргу і об'ємів
водопостачання та водовідведення.

Враховуючи невиконання відповідачем
взятого на себе за договором обов'язку
щодо оплати заборгованості за отримані
послуги, позивач звернувся до суду з
даною позовною заявою та просить суд
стягнути з відповідача заборгованість
за договором №4448/3 від 23.10.2009р. у розмірі
26472,01грн. за послуги водопостачання та
порушення „Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України"

Розглянувши матеріали справи,
проаналізувавши норми чинного
законодавства, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог з наступних
підстав:

У відповідності до ст. 11 Цивільного
кодексу України цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а підставою виникнення
цивільних прав та обов'язків є договір
та інші правочини. Правочин, різновидом
якого є договори - основний вид
правомірних дій - це волевиявлення
осіб, безпосередньо спрямовані на
виникнення, зміну або припинення
цивільних прав і обов'язків. При цьому,
ст.12 цивільного кодексу України
передбачає, що особа здійснює свої
цивільні права вільно, на власний
розсуд.

Відповідно до ст. 175 Господарського
кодексу України
майново-господарськими визнаються
цивільно-правові зобов'язання, що
виникають між учасниками
господарських відносин при здійсненні
господарської діяльності, в силу яких
зобов'язана сторона повинна вчинити
певну господарську дію на користь
другої сторони або утриматися від
певної дії, а управнена сторона має
право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються Цивільним кодексом
України з урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Статтею 901 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Положення цієї глави можуть
застосовуватися до всіх договорів про
надання послуг, якщо це не суперечить
суті зобов'язання.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України визначено, якщо за договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку. При
цьому, зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
незалежним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу.
Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається. В свою чергу, порушення
зобов'язання, відповідно до ст.610
Цивільного кодексу України, є його
невиконання або виконання з порушення
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежного виконання).

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами. Припинення
зобов'язання на вимогу однієї із сторін
в силу положень ч. 2 ст. 598 цього Кодексу
допускається лише лише у випадках,
встановлених договором або законом.

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, у
вигляді відшкодування збитків та
моральної шкоди.

Судом встановлено наявність наданих
позивачу послуг з водопостачання та
водовідведення.

Так, судом встановлено наявність
надання позивачем послуг за договором
№4448/3 від 23.10.2009р., існування
заборгованості Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 по оплаті, у
зв'язку з чим позовна вимога позивача
щодо стягнення з відповідача в розмірі
26 472,01 грн., яка складається з 23 967,25 грн.
за порушення п. 5.18 Правил та 2 504,76 грн.
боргу за водопостачання у період з
01.10.2012р. по 01.06.2013р. є обґрунтованою та
підлягає судом задоволенню.

Заперечення відповідача судом до уваги
не приймаються з наступних підстав.

Згідно пунктів 7.3 Договору він діє з
23.10.2009р по 31.12.2013р. у частині надання
послуг водопостачання та
водовідведення. Договір в частині
надання послуг водопостачання та
водовідведення вважається продовженим
на наступні 5 років, якщо до спливу
місяця після закінчення строку його
дії жодна сторона не заявить про зміну
або припинення його дії. В частині
розрахунків за отримані послуги
водопостачання та водовідведення
договір діє до повного погашення
заборгованості по даному договору.

Дія даного договору припиняється за
домовленістю сторін та по іншим
встановленим цим договором та діючим
законодавством обставинам (п. 7.5.
договору).

Докази в підтвердження припинення дії
Договору або визнання його недійсним в
матеріалах справи відсутні.

Відповідач в своїх запереченнях
стверджує, що він не є власником об'єкту
за адресою: АДРЕСА_1 з моменту прийняття
ухвали апеляційним судом Одеської
області від 06.02.2013р. у справі №
22-ц/785/1776/13, якою рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 11.12.2012р. у
справі № 22-ц/785/1776/13 про визнання
недійсним, з моменту укладання -
договору купівлі-продажу нежилих
будівель виставочного павільйону і
складської бази АДРЕСА_1, які в цілому
складаються з трьох нежилих будівель,
зазначених на схематичному плані під
літерою "А", "Б, "В", загальною площею 2810,5
кв. м., вольєру під літерою "Г", будівель
ТП під літерами "Д", "Ж", гаражу під
літерою "Е", І -мостіння, II - рампа, III -
підземна пожежна насосна станція, № 1-2
огорожа, розташованих на земельній
ділянці 6139 кв. м., укладеного 19.08.2005р. між
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, зареєстрованого у
реєстрі за № 3277, посвідченого
приватним нотаріусом Одеського
міського нотаріального округу - ОСОБА_4,
залишено без змін.

Згідно ст. ст. 203, 204, 215 Цивільного
кодексу України зміст правочину не
може суперечити цьому Кодексу, іншим
актам цивільного законодавства, а
також інтересам держави і суспільства,
його моральним засадам. Особа, яка
вчиняє правочин, повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. Волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою
-третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин,
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Однак, рішення у справі № 22-ц/785/1776/13 на
яке посилається відповідач не має у
собі жодного посилання на договірні
відносини, щодо надання послуг
водопостачання та водовідведення за
Договором та не спростовано факт
надання наведених послуг або визнання
Договору недійсним.

Отже , рішення у справі № 22-ц/785/1776/13
взагалі не поширюються на предмет
спору у справі №916/3818/14.

Таким чином, порушення, яке встановлено
позивачем відбулось у момент дії
договірних відносин згідно Договору до
наявності вище наведених рішень, у той
час коли власником об'єкту по вище
наведеній адресі був ФОП ОСОБА_1, в
присутності якого було складено та ним
підписано акт від 24.04.2012р. № 55662.

Крім того, суд звертає увагу на те, що
відповідно до п. 2.4.4 Договору,
відповідач зобов'язаний у разі
передачі об'єкта на баланс новому
власнику, у семиденний строк після його
передачі прибути до служби "Водосбут"
(вул. Ак. Корольова, 45) для звірки
розрахунків та оплати, погасити наявну
заборгованість та подати заяву про
розірвання договору з вказівкою причин
та доданням відповідних документів.

Отже, судом не приймаються до уваги
заперечення відповідача, так як вони не
відповідають вимогам діючого
законодавства не підтверджуються та
спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. При цьому,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких грунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно ст. 43. Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищезазначені матеріали
справи та проаналізувавши положення
чинного законодавства України, суд,
вбачає доведеними та обґрунтованими
заявлені позовні вимоги товариства з
обмеженою відповідальністю „ІНФОКС" в
особі філії „ІНФОКСВОДОКАНАЛ", у
зв'язку з чим, стягненню з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає сума
боргу за водопостачання у розмірі 26 472,01
грн.

Відповідно до приписів ст. 44, 49
Господарського процесуального кодексу
України слід стягнути з відповідача на
користь позивача витрати по сплаті
судового збору, а саме 1827,00 грн.
судового збору.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
Країни, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою
відповідальністю „ІНФОКС" в особі
філії „ІНФОКСВОДОКАНАЛ" - задовольнити
повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_2,ІПН НОМЕР_1) на користь
товариства з обмеженою
відповідальністю „ІНФОКС" в особі
філії „ІНФОКСВОДОКАНАЛ" (65039, м. Одеса,
вул. Басейна,5, ) 26 472,01
(двадцять шість тисяч чотириста
сімдесят дві) грн. 01 коп. -
заборгованість, 1827 (тисячу вісімсот
двадцять сім) грн. 00 коп. - судового
збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено та
підписано 08 грудня 2014 р.

Суддя
С.В. Літвінов