ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.12.2014 Справа № 920/1829/14

за позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сумитеплоенерго", м.
Суми,

до відповідача: Публічного
акціонерного товариства "Сумське
машинобудівне науково-виробниче
об'єднання ім. М.В.Фрунзе", м. Суми,

про стягнення 179 865 грн. 71 коп.,

Суддя Н.П. Лугова

Представники сторін:

від позивача: Іншин О.І.,

від відповідача: Сафронов М.А.,

При секретарі судового засідання - А.Г.
Кириченко-Шелест

Позивач звернувся до господарського
суду із позовом № 3400 від 28.10.2014р., в
якому просить стягнути з відповідача
на свою користь заборгованість за
неналежне виконання умов договору про
надання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води №
1551-Т від 31.08.2007 року в сумі 179 865 грн. 71
коп., в тому числі: 159 806 грн. 82 коп.
основного боргу, 11 383 грн. 12 коп. пені, 1 515
грн. 43 коп. 3% річних та 7 160 грн. 34 коп.
інфляційних збитків. Витрати по сплаті
судового збору в сумі 3 597 грн. 31 коп.
позивач просить покласти на
відповідача.

У відзиві на позов (а.с. 45) відповідач
просить суд відмовити у задоволенні
позовних вимог, оскільки до порушення
провадження у справі відповідач
повністю розрахувався за спожиті
послуги.

Позивач подав заяву про зменшення
позовних вимог (а.с. 81), у якій, у зв'язку
зі сплатою відповідачем суми основного
боргу, просить стягнути з останнього 20
058,89 грн., в тому числі 11 383 грн. 12 коп.
пені, 1 515 грн. 43 коп. 3% річних, 7 160 грн. 34
коп. інфляційних нарахувань, а також
витрати по сплаті судового збору в сумі
3 597 грн. 31 коп.

Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України, суд
приймає заяву про зменшення позовних
вимог та розглядає по суті вимоги
позивача про стягнення 11 383 грн. 12 коп.
пені, 1 515 грн. 43 коп. 3% річних та 7 160 грн. 34
коп. інфляційних нарахувань.

Також, в даному судовому засіданні
представник відповідача надав
письмове пояснення (вх. № 15688 від
04.12.14р.), в якому просить суд відмовити у
стягненні пені в сумі 116,59 грн. та на
підставі ст. 233 Господарського кодексу
України зменшити розмір заявлених до
стягнення санкцій.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін та оцінивши
надані ними докази,

ВСТАНОВИВ:

31.08.2007 року між ТОВ «Сумитеплоенерго»
та ПАТ "Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім.
М.В.Фрунзе" укладено договір про
надання послуг з централізованого
опалення та постачання гарячої води №
1551-Т, на виконання умов якого позивач
протягом квітня-серпня 2014 року надав
відповідачу послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води на загальну
суму 159 806,82 грн.

Акти прийому-передачі теплової енергії
разом із рахунками (а.с. 18-25) були надані
відповідачу для оплати за спожиту
теплову енергію. Однак, як вбачається з
матеріалів справи, за спожиту теплову
енергію відповідач розрахувався лише
30.10.2014 року, що підтверджується
платіжними дорученнями № 12417 від 30.10.2014
року на суму 111 998 грн. 61 коп., № 12350 від
30.10.2014 року на суму 12 934 грн. 52 коп., № 12349
від 30.10.2014 року на суму 22 449 грн. 88 коп., №
12348 від 30.10.2014 року на суму 12 423 грн. 81
коп. (а.с. 70-73).

Разом з тим, пунктами 3.2., 3.3., 3.4., 3.5.
договору передбачено, що розрахунковим
періодом є календарний місяць.
Споживач до 15 числа розрахункового
періоду сплачує виконавцю вартість
зазначеної в договорі кількості
теплової енергії, передбаченої на
розрахунковий період. Щомісячно до 6-го
числа споживач отримує від виконавця
акт прийому-передачі теплової енергії,
форма якого (додаток № 3) є невід'ємною
частиною договору, та рахунок на оплату
за спожиту теплову енергію. Протягом 3-х
робочих днів споживач зобов'язується
підписати і повернути на адресу
виконавця підписаний акт
приймання-передачі послуг. Несвоєчасне
отримання рахунку, непідписання,
неповернення на адресу виконавця акту
не звільняє споживача від
відповідальності щодо сплати за надані
виконавцем послуги. Остаточний
розрахунок за спожиту теплову енергію
здійснюється до 10 числа місяця,
наступного за розрахунковим з
урахуванням залишкової суми (сальдо)
розрахунків на початок місяця.

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 цього ж Кодексу,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк.

Згідно із ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 612 цього ж Кодексу визначено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом, а ст. 629 ЦК України
встановлено, що договір є обов'язковим
для виконання сторонами.

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема: сплата неустойки.

Так, оскільки відповідач розрахувався
за спожиту теплову енергію із
порушенням строку визначеного у
договорі, на підставі п. 5.1.5 договору
позивач нарахував відповідачу пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за період 13.05.2014р. - 30.09.2014р., що становить
11 383,12 грн.

У письмовому поясненні (вх. № 15688 від
04.12.14р.) відповідач не погоджується із
розрахунком пені, оскільки остання
нарахована позивачем з 11.05.2014 року, що
припадає на вихідний день суботу та
надав власний розрахунок, згідно якого
просить відмовити в частині стягнення
пені в розмірі 116,59 грн.

Представник позивача проти наданого
відповідачем контррозрахунку пені не
заперечував.

Також на підставі ст. 233 Господарського
кодексу України відповідач просить
зменшити розмір заявлених до стягнення
санкцій.

Враховуючи фактичні обставини справи,
суд не вбачає правових підстав для
зменшення розміру пені, оскільки
відповідач не надав суду жодних
доказів в обґрунтування підстав для
зменшення. Факт порушення строків
оплати наданих позивачем послуг з
централізованого опалення та
постачання гарячої води
підтверджується матеріалами справи;
правомірність нарахування позивачем
пені перевірено судом, тому у
задоволенні клопотання відповідача
про зменшення розміру пені суд
відмовляє.

Таким чином, вимоги позивача про
стягнення пені підлягають задоволенню
частково в сумі 11 266,53 грн.

Крім того, за період 11.05.2014р. - 30.09.2014р.
позивач просить стягнути з відповідача
1 515 грн. 43 коп. - 3% річних та 7 160 грн. 34 коп.
інфляційних нарахувань.

У відповідності до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу,
сплата яких передбачена частиною
другою статті 625 ЦК України, виступають
способом захисту майнового права та
інтересу, який полягає у відшкодуванні
матеріальних втрат кредитора від
знецінення коштів внаслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення в їх сплаті. Сплата трьох
процентів річних від простроченої суми
(якщо інший їх розмір не встановлений
договором або законом), так само як і
інфляційні нарахування, не мають
характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним коштами, належними до
сплати кредиторові.

При зазначених обставинах, вимоги
позивача щодо стягнення 1 515 грн. 43 коп. -
3% річних та 7 160 грн. 34 коп. інфляційних
нарахувань визнаються судом
правомірними і обґрунтованими, а позов
таким, що підлягає задоволенню
частково на загальну суму 19 942,30 грн.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір покладається на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам в розмірі 3 594,98 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 22, 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Сумське машинобудівне
науково-виробниче об'єднання ім.
М.В.Фрунзе" (40004, м. Суми, вул. Горького,
буд. 58, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Сумитеплоенерго"
(40022, м. Суми, вул. 2-га Залізнична, 10, ) 11 266 грн. 53 коп. пені, 1 515
грн. 43 коп. - 3% річних, 7 160 грн. 34 коп.
інфляційних нарахувань та 3 594 грн. 98
коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог, в сумі 116 грн. 59
коп. - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено 10.12.2014 року.

Суддя Н. П. Лугова