м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПублічного акціонерного
товариства «Аграрний фонд» До
Державної спеціалізованої бюджетної
установи Аграрний фондПростягнення 57
Суддя Борисенко І.І.
Від позивача Деруга Н. О. - за дов.;
Від відповідача Пронін О.А. - за дов.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача на свою
користь заборгованість в розмірі 57 313,
55 грн. за договором складського
зберігання зерна від 08.04.2011р. №97/11.
21.11.2014р. представник відповідача надав
суду письмові пояснення по справі, в
яких зазначив, що визнає позовні вимоги
в повному обсязі, однак не може
сплатити заборгованість позивачу, у
зв'язку з відсутністю бюджетного
Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і заперечення проти позову,
об'єктивно оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -
28 серпня 2014 року для забезпечення
належного виконання договору
складського зберігання зерна від 08.04.2011
№ 97/11 між ПАТ «Аграрний фонд» та ТОВ
«Компанія «Грейнфілд» було укладено
договір про відступлення права вимоги
№ 418-05/14.
Так, між ТОВ «Компанія «Грейнфілд»
(Балівський елеватор) (далі - Зерновий
склад) та Аграрним фондом (далі -
Поклажодавець, Відповідач) був
укладений договір складського
зберігання зерна від 08.04.2011 № 97/11 (далі -
Відповідно до п. 1.1. Договору
Поклажодавець зобов'язався передати на
зберігання Зерновому складу зерно
пшениці, жита, ячменю, кукурудзи, якість
якої відповідає ДСТУ, за заліковою
вагою в кількості, яка визначається по
фактичній кількості зерна, що надійшло
на карточку Поклажодавця і
засвідчується відповідними
складськими документами, а Зерновий
склад зобов'язався прийняти таке зерно
для зберігання на визначених договором
умовах і в установлений строк
повернути його Поклажодавцеві.
Пунктом 3.1.5. Договору визначено, що
після прийняття зерна на зберігання
Зерновий склад зобов'язаний видати
складські документи на зерно.
На підтвердження прийняття зерна від
Аграрного фонду ТОВ «Компанія
«Грейнфілд» (Балівський елеватор)
видав складські квитанції на зерно від
10.10.2013р. № 6881 та від 27.03.2014р. № 7879, які
відповідно до п. 24 ст. 1 Закону України
«Про зерно та ринок зерна в Україні» та
розділу 3 Положення про обіг складських
документів на зерно, затвердженого
наказом Міністерства аграрної
політики від 27.06.2003 № 198 є
товаророзпорядчим документом, що
видається зерновим складом власнику
зерна як підтвердження прийняття зерна
на зберігання та посвідчення наявності
зерна і зобов'язання зернового складу.
Підставою для видачі складської
квитанції на зерно є угода про
зберігання зерна, укладена між
зерновим складом, та поклажодавцем та
факт прийняття зерна на зберігання.
Таким чином, у липні 2014 на зберіганні
Зернового складу знаходилось 4,100 тонн
зерна пшениці 3 класу 2010 року урожаю та 3
270,960 тонн зерна пшениці 3 класу 2013 року
Відповідно до п. 4.4. Договору
Поклажодавець відшкодовує витрати із
зберігання зерна з моменту передачі
зерна Поклажодавця на зберігання
Зерновому складу на підставі актів
відшкодування витрат.
Суду доведено, що ТОВ «Компанія
«Грейнфілд» (Балівський елеватор)
надав Аграрному фонду акти виконаних
робіт з розрахунками обсягів коштів
зберігання зерна за період з 01.07.2014р. по
Виходячи з вищевикладеного та
враховуючи те, що відповідно до п. 4.3
Договору розмір відшкодування витрат
за зберігання за тонну за місяць
становить 17,50 грн., Зерновим складом
Відповідачу за даний період було
надано послуги із зберігання зерна на
загальну суму 57 313,55 грн.
Отже, Відповідач не виконавши своє
зобов'язання, заборгував ТОВ «Компанія
«Грейнфілд» (Балівський елеватор) за
послуги зберігання 57 313, 55 грн.
Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу
України в даному зобов'язанні було
замінено кредитора, шляхом укладення
договору про відступлення права вимоги
відповідно до умов якого ТОВ «Компанія
«Грейнфілд» відступає ПАТ «Аграрний
фонд» (надалі - Позивач), а ПАТ «Аграрний
фонд» набуває право вимоги, належне ТОВ
«Компанія «Грейнфілд», і стає
кредитором за договором складського
зберігання зерна від 08.04.2011 № 97/11,
укладеного між ТОВ «Компанія
«Грейнфілд» та Відповідачем.
На підставі ст. 514 Цивільного кодексу
України до нового кредитора переходять
права первісного кредитора у
зобов'язанні в обсязі і на умовах що
існували на момент переходу цих прав,
якщо інше не встановлено договором або
Так, відповідно до умов Договору про
відступлення права вимоги від 28.08.2014р.
№ 418-05/14 ПАТ «Аграрний фонд» отримав
право вимагати від Аграрного фонду
належне виконання всіх зобов'язань за
договором складського зберігання
зерна від 08.04.2011 № 97/11, а саме, вимагати
оплату грошового боргу (грошового
зобов'язання) у сумі 57 313,55 грн.
Відповідно до норм цивільного
законодавства та умов договору про
відступлення права вимоги від 28.08.2014 №
418-05/14 заміна кредитора у зобов'язанні
здійснюється без згоди боржника, якщо
інше не встановлено договором або
законом з обов'язковим повідомленням
29.08.2014р. Аграрний фонд отримав
повідомлення про відступлення права
вимоги, а 01.09.2014 вимогу від ПАТ
«Аграрний фоні» про сплату боргу.
Станом на час розгляду справи кошти не
03.09.2014 Аграрний фонд у своїй відповіді
підтвердив наявність заборгованості
перед ТОВ «Компанія «Грейнфілд» у
розмірі 57 313,55 грн., однак, зазначив, що у
зв'язку з відсутністю фінансування не
має можливості здійснити оплату.
В процесі судового розгляду, в своїх
письмових та усних поясненнях наданих
суду Відповідач також не заперечив
проти позовних вимог, однак посилався
на неможливість погашення існуючої
заборгованості перед Позивачем, в
зв'язку з відсутністю бюджетного
фінансування, оскільки Відповідач є
державною спеціалізованою установою
та утримується за рахунок коштів
Проте, чинним законодавством не
передбачено підставу для звільнення
від виконання зобов'язання, в зв'язку з
відсутністю бюджетного фінансування.
Таким чином, заборгованість Аграрного
фонду перед ПАТ «Аграрний фонд» за
неналежне виконання свого зобов'язання
за договором складського зберігання
зерна від 08.04.2011 № 97/11, враховуючи умови
договору про відступлення права вимоги
від 28.08.2014р. № 418-05/14 становить 57 313,55 грн.
Договір складського зберігання зерна
від 08.04.2011р. № 97/11 є підставою для
виникнення у його сторін господарських
майново-господарських зобов'язань
згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського
кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509
Цивільного кодексу України, і згідно
ст. 629 Цивільного кодексу України є
обов'язковим для виконання сторонами.
Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу
України визначено, що господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управлена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
Згідно із ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають зокрема з
договору або іншого правочину.
Таким чином, згідно ст.ст. 526, 527
Цивільного кодексу України, ст. 193
Господарського кодексу України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто якщо інше
не встановлено договором або законом.
Суду доведено та матеріалами справи
підтверджується наявність
заборгованості Відповідача перед
Позивачем в розмірі 57 313, 55 грн.
Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу
України визначено, що боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
Крім цього, суд критично ставиться до
пояснень Відповідача, в яких він вказує
про неможливість сплати боргу, в
зв'язку з відсутністю бюджетного
фінансування, оскільки зазначене не є
законодавчо визначеною підставою для
звільнення від виконання зобов'язання.
Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень.
Відповідно до ст. 34 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
В судовому засіданні, допустимими
доказами, які знаходяться в матеріалах
справи Позивач довів, що його вимоги є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню в повному обсязі.
Витрати по оплаті судового збору,
згідно ст. 49 ГПК України покладаються
Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -
Позов задовольнити повністю.
вул. Б. Грінченка, 1; Код: 33642855) на користь
Публічного акціонерного товариства
Грінченка, 1; Код: 38926880) 57 313 (п'ятдесят
сім тисяч триста тринадцять) грн. 55 коп.
заборгованості за договором
складського зберігання зерна від
08.04.2011р. №97/11 та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
витрат по сплаті судового збору.
Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК
Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального
кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 03.12.2014р.

Суддя
І.І.Борисенко