РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.
Справа № 903/818/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Розізнана І.В.

судді
Грязнов В.В. ,

судді
Мельник О.В.

при секретарі судового засідання
Романчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача державного
комунального підприємства "Луцьктепло"
на рішення господарського суду
Волинської області від 23.09.2014 р. у
справі № 903/818/14 (суддя Філатова С.Т.)

за позовом державного комунального
підприємства "Луцьктепло", м. Луцьк

до Волинського територіального
відділення Антимонопольного комітету
України, м. Луцьк

про визнання частково недійсним та
скасування рішення

за участю представників:

позивача - Наумчук В.А., представник за
довіреністю №27/08 від 08.01.2014р.;

відповідача - Лесів О.А., представник за
довіреністю №9 від 13.01.2014р.;

Судом роз'яснено представникам права
та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК
України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Державне комунальне підприємство
"Луцьктепло" звернулося до
господарського суду Волинської
області з позовом до Волинського
територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання недійсними та скасування п.п.
2, 3, 4 рішення адміністративної колегії
Волинського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 26.06.2014р. №24 "Про визнання
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу".

Рішенням господарського суду
Волинської області від 23.09.2014р. в
задоволені позову відмовлено.

Прийняте рішення місцевого
господарського суду мотивоване
необґрунтованістю заявлених позовних
вимог з посиланням, зокрема, на приписи
ст.ст. 48, 50, 52, 59 Закону України "Про
захист економічної конкуренції", ст. 28
Закону України "Про метрологію та
метрологічну діяльність", п.п. 9, 29, 32
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою КМУ від 21.07.2005
року №630.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду Волинської
області від 23.09.2014р., позивач звернувся
до Рівненського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою в якій просить рішення суду
першої інстанції скасувати та прийняти
нове, яким позов задоволити в повному
обсязі.

Скаржник вважає рішення суду першої
інстанції незаконним та
необґрунтованим, прийнятим з
порушенням норм матеріального права.

Зокрема, зазначає, що суд першої
інстанції безпідставно не застосував
до спірних правовідносин ст. 11 ЗУ "Про
метрологію та метрологічну
діяльність", якою встановлено, що
засоби вимірювальної техніки можуть
застосовуватися, якщо вони
відповідають вимогам щодо точності,
встановленим для цих засобів, у певних
умовах їх експлуатації. Засоби
вимірювальної техніки, на які
поширюється державний метрологічний
нагляд, дозволяється застосовувати,
випускати з виробництва, ремонту та у
продаж і видавати напрокат лише за
умови, якщо вони пройшли повірку або
державну метрологічну атестацію.

Пунктом 15 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, затвердженими
постановою Кабінету Міністрів України
від 21.07.2005р. №630 передбачено, що засоби
обліку води і теплової енергії,
встановлені у квартирі (будинку
садибного типу) та на вводі у
багатоквартирний будинок, підлягають
періодичній повірці.

Нарахування плати за послуги з
постачання гарячої води та теплової
енергії за показами квартирних засобів
обліку є нічим іншим як застосуванням
засобу вимірювальної техніки.

Дії позивача по нарахуванню плати за
спожиту теплову енергію та послуги з
постачання гарячої води споживачам м.
Луцька згідно із затвердженими
нормативами протягом 2013 та І кварталу
2014 року без врахування показів
квартирних лічильників, які не пройшли
чергову метрологічну повірку, є
правомірними, оскільки спрямовані на
виконання імперативного припису
Закону.

Скаржник вказує, що чинним
законодавством передбачено, що витрати
на повірку квартирних лічильників
теплової енергії та гарячої води
включаються до вартості послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій. В той же час,
позивач не є виконавцем вищевказаних
послуг, а надає послуги з
централізованого опалення і
постачання гарячої води. Відтак,
протягом 2013р. та І півріччя 2014р. (період
за який накладено штраф) позивач не мав
правових підстав здійснювати повірку
квартирних засобів обліку теплової
енергії та гарячої води, які є
власністю фізичних осіб-споживачів.

Скаржник вважає, що судом безпідставно
взяті до уваги доводи відповідача про
те, що позивач був зобов'язаний
заздалегідь повідомляти споживачів
про закінчення міжповірочного
інтервалу квартирних лічильників.

Суд першої інстанції всупереч. п. 12
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №15 від
26.12.2011р. "Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства" не з'ясував, яким саме
чином дії позивача призвели до
ущемлення прав та інтересів
споживачів.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 22.10.2014р.
апеляційна скарга позивача прийнята до
провадження, справу призначено до
слухання.

Волинським територіальним відділенням
Антимонопольного комітету України
поданий відзив на апеляційну скаргу
від 25.11.2014р. №20/1.25-1952 в якому відповідач
просить апеляційну скаргу залишити без
задоволення, рішення суду першої
інстанції без змін. Вважає, що рішення
прийняте з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
з встановленням всіх фактичних
обставин справи. Зокрема, зазначає, що
позивачем порушено норми
конкурентного законодавства у вигляді
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку послуг шляхом
неправомірного нарахування плати за
спожиту теплову енергію та послуги з
гарячого водопостачання споживачам м.
Луцька згідно із затвердженими
нормативами без врахування показань
приладів обліку. Вказані дії позивача
призвели до ущемлення прав та
інтересів споживачів та значного
зростання витрат на послуги з
постачання гарячої води та теплової
енергії.

В судовому засіданні 02.12.2014р.
представник скаржника доводи
апеляційної скарги підтримав з підстав
викладених у ній, надав пояснення по
суті справи, вважає рішення незаконним
та необґрунтованим, тому просить його
скасувати.

Представник відповідача заперечив
проти доводів апеляційної скарги,
надав пояснення по суті справи, просить
апеляційну скаргу залишити без
задоволення, рішення суду першої
інстанції без змін.

Згідно статті 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та
обставини на предмет повноти їх
встановлення, надання їм судом першої
інстанції належної юридичної оцінки,
вивчивши доводи апеляційної скарги
стосовно дотримання норм
матеріального і процесуального права,
заслухавши пояснення представників
сторін, колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалами справи, до
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
протягом 2013-2014 років надійшли
звернення гр. Москалюк К.П. (м. Луцьк,
вул. Коновальця, 1а/8) (а.с. 28), гр. Кочуро
О.В. (м. Луцьк, вул. Коновальця, 1а/57)
(а.с.37-38), гр. Дзюрило А.Р. (м. Луцьк, вул.
Кравчука, 11в/82) (а.с. 47-48) та гр. Філіпчука
М.М. (м. Луцьк, проспект Відродження,
41Б/35) (а.с.50) щодо нарахування плати за
спожиту теплову енергію/гаряче
водопостачання за нормативами без
врахування показів лічильників.

Волинське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України надіслало державному
комунальному підприємству "Луцьктепло"
рекомендації від 20.03.2014р. №41 щодо
припинення дій, які містять ознаки
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції, відповідно до
яких рекомендувало останньому вжити
заходів, спрямованих на припинення дій,
які містять ознаки порушення
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченого ч. 1 ст. 13, п. 2
ст. 50 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" у вигляді
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку послуг з
централізованого постачання гарячої
води шляхом приведення порядку
нарахування плати за спожиту гарячу
воду гр. Кочуро О.В. (вул.. Коновальця,
1а/57, м. Луцьк) у відповідності до
законодавства України; провести
перерахунок гр. Кочуро О.В. за спожиту
гарячу воду відповідно до показань
приладів обліку за вересень 2013 року -
листопад 2013 року (а.с. 42-45).

Листом від 04.04.2014р. №2016108/14 державне
комунальне підприємство "Луцьктепло"
повідомило Волинське обласне
територіальне відділення
Антимонопольного комітету України про
виконання рекомендацій від 20.03.2014р. №41
та проведення перерахунку плати за
послуги з гарячого водопостачання по
особовому рахунку гр. Кочуро О.В. (а.с. 46).

Листом від 16.05.2014р. №2811/14 державне
комунальне підприємство "Луцьктепло"
повідомило про врахування зауважень
адміністративної колегії
територіального відділення та
проведення у розрахунках за травень
місяць 2014 року перерахунків плати за
послуги з опалення по квартирах №№ 13,
14, 16, 21, 36, 82, 104, 108 по вул. Кравчука №11В в
м. Луцьку, знявши при цьому нарахування
по нормативу і провівши нарахування по
показниках квартирних лічильників
теплової енергії.

Рішенням адміністративної колегії
Волинського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 26.06.2014р. №24 "Про визнання
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу" (а.с. 10-14), зокрема:

- визнано, що державне комунальне
підприємство "Луцьктепло" неправомірно
нарахувавши плату за спожиту теплову
енергію та послугу з постачання
гарячої води споживачам м. Луцька
згідно із затвердженими нормативами
протягом 2013 року та І кварталу 2014 року
без врахування показань лічильників,
вчинило порушення законодавства про
захист економічної конкуренції,
передбачене частиною 1 статті 13,
пунктом 2 статті 50 Закону України "Про
захист економічної конкуренції", у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку послуг
з централізованого опалення та
постачання гарячої води в межах м.
Луцька шляхом вчинення дій, що призвели
до ущемлення інтересів споживачів, які
були б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку (пункт 2
рішення);

- відповідно до абзацу другого частини
другої статті 52 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
накладено на державне комунальне
підприємство "Луцьктепло" штраф за
вчинення порушення, вказаного в пункті
2 резолютивної частини рішення, у
розмірі 15000,00 гривень (пункт 3 рішення);

- зобов'язано державне комунальне
підприємство "Луцьктепло" припинити
порушення, зазначене у п. 2 резолютивної
частини рішення шляхом здійснення
перерахунку плати за послуги з
постачання гарячої води гр. Філіпчук
Н.Ф. (м. Луцьк, проспект Відродження,
41Б/35) з врахуванням показників
квартирного лічильника за період з
жовтня 2013 року по червень 2014 року (пункт
4 рішення).

Державне комунальне підприємство
"Луцьктепло" в межах двохмісячного
строку скористалось своїм правом на
судове оскарження рішення
адміністративної колегії Волинського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
26.06.2014р. №24, подавши позов до суду
просить визнати недійсними та
скасувати п.п. 2, 3, 4 вказаного рішення,
як такі, що прийняті з порушенням та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Апеляційний суд зазначає, що
відповідно до ст. 3 Закону України "Про
Антимонопольний комітет України" до
основних завдань Антимонопольного
комітету України відноситься зокрема,
здійснення державного контролю за
дотриманням законодавства про захист
економічної конкуренції на засадах
рівності суб'єктів господарювання
перед законом та пріоритету прав
споживачів, запобігання, виявлення і
припинення порушень законодавства про
захист економічної конкуренції.

Відповідно до статей 14 Закону України
"Про Антимонопольний комітет України"
адміністративна колегія
територіального відділення
Антимонопольного комітету України
приймає рішення від імені
територіального відділення
Антимонопольного комітету України;
адміністративна колегія
територіального відділення
Антимонопольного комітету України має,
зокрема, повноваження проводити
дослідження ринку, визначати межі
товарного ринку, а також становище, в
тому числі монопольне (домінуюче),
суб'єктів господарювання на цьому
ринку та приймати відповідні рішення
(розпорядження).

Правові засади підтримки та захисту
економічної конкуренції, обмеження
монополізму в господарській
діяльності визначаються Законом
України "Про захист економічної
конкуренції", який спрямований на
забезпечення ефективного
функціонування економіки України на
основі розвитку конкурентних відносин
та застосовується до відносин, що
впливають чи можуть вплинути на
економічну конкуренцію на території
України.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку є дії чи
бездіяльність суб'єкта господарювання,
який займає монопольне (домінуюче)
становище на ринку, що призвели або
можуть призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції,
зокрема обмеження
конкурентоспроможності інших
суб'єктів господарювання, або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів, які були
б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку.

Зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку, зокрема,
визнається: встановлення таких цін чи
інших умов придбання або реалізації
товару, які неможливо було б встановити
за умов існування значної конкуренції
на ринку; часткова або повна відмова
від придбання або реалізації товару за
відсутності альтернативних джерел
реалізації чи придбання.

Згідно статті 5 Закону України "Про
природні монополії" суб'єкти, що
здійснюють діяльність у сфері
централізованого водопостачання та
водовідведення, транспортування
теплової енергії є суб'єктами
природних монополій в Україні.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні
відповідачем (і не оспорюється
позивачем), державне комунальне
підприємство "Луцьктепло" відповідно
до положень чинного законодавства є
суб'єктом природної монополії на
досліджуваних ринках (його частка на
досліджуваних ринках складає 95%).

Позивач як на підставу визнання
недійсним п.п. 2,3,4 вказує, що
відповідачем не правильно встановлено,
що обов`язок щодо здійснення повірки
квартирних засобів обліку теплової
енергії та гарячої води, які є
власністю фізичних осіб-споживачів
покладено на нього, тому прийняв
рішення з порушенням норм
матеріального права.

Колегія суддів не може погодитися з
такими доводами скаржника, оскільки
згідно ч. 3 ст. 28 Закону України «Про
метрологію та метрологічну
діяльність» періодична повірка,
обслуговування та ремонт (у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж)
засобів вимірювальної техніки
(результати вимірювань якими
використовуються для здійснення
розрахунків за спожиті для побутових
потреб електричну і теплову енергію,
газ і воду) здійснюються за рахунок
підприємств і організацій, які надають
послуги з електро-, тепло-, газо- і
водопостачання.

Пунктом 9 Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення,
затверджених постановою КМУ від 21.07.2005
року №630 (далі Правила), передбачено, що
періодична повірка, обслуговування та
ремонт (у тому числі демонтаж,
транспортування та монтаж) квартирних
засобів обліку проводяться за рахунок
виконавця.

Пунктом 10 Правил встановлено, що
справляння плати за нормативами
(нормами) споживання за наявності
квартирних засобів обліку без
урахування їх показань не
допускається, за винятком випадків,
передбачених абзацом п'ятим пункту 16
цих Правил. Виконавець і споживач не
мають права відмовлятися від
врахування показів засобів обліку.

Відповідно до п. 16 Правил у разі
виникнення сумнівів щодо правильності
показань квартирних засобів обліку
споживач в установленому порядку може
проводити їх позачергову повірку за
власні кошти, про що інформує
виконавця. Якщо виявлена у показаннях
помилка виходить за межі, передбачені у
паспорті квартирного засобу обліку,
виконавець повинен здійснити
перерахунок плати за споживання води
та/або теплової енергії з дня останньої
повірки або встановлення засобу
обліку, якщо його повірка не
проводилась, шляхом зменшення плати на
відсоток, який перевищує встановлені
межі точності для цього типу засобу
обліку, до моменту виявлення помилки.

У відповідності до п.п. 29, 32 Правил
споживач має право на періодичну
повірку, обслуговування та ремонт (у
тому числі демонтаж, транспортування
та монтаж) квартирних засобів обліку, а
виконавець зобов'язаний контролювати
установлені міжповіркові інтервали,
проводити періодичну повірку
квартирних засобів обліку, їх
обслуговування та ремонт, у тому числі
демонтаж, транспортування та монтаж.

Поряд з тим, згідно п. 24 Порядку
формування тарифів на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, що
затверджений постановою КМУ від
01.06.2011р. N 869 "Про забезпечення єдиного
підходу до формування тарифів на
житлово-комунальні послуги" (чинним на
момент прийняття рішення), витрати з
проведення періодичної повірки,
обслуговування і ремонту квартирних
засобів обліку води та теплової
енергії, у тому числі їх демонтажу,
транспортування та монтажу після
повірки, визначаються відповідно до
укладених договорів між виконавцем та
субпідрядником, який виконує зазначені
послуги, з розрахунку на один
квартирний засіб обліку води та
теплової енергії і нараховуються
щомісяця споживачеві у складі послуги
залежно від кількості таких засобів
обліку шляхом додавання плати за
проведення періодичної повірки,
обслуговування і ремонту квартирних
засобів обліку води та теплової
енергії, у тому числі їх демонтажу,
транспортування та монтажу після
повірки, до загальної вартості послуг.

Крім того, умовами договору про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання гарячої води від 01.09.2009р.
(розділ 19 пункт 3), укладеного між
державним комунальним підприємством
"Луцьктепло" та гр. Філіпчук Н.Ф., саме на
позивача, як виконавця послуг,
покладається обов'язок контролювати
установлені міжпровірочні інтервали,
проводити періодичну перевірку
квартирних засобів обліку гарячої води
і теплової енергії, забезпечувати їх
обслуговування та ремонт (у т.ч.
демонтаж, транспортування та монтаж)
(а.с. 53-57).

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів приходить до висновку, що саме
на виконавця послуг (позивача)
покладений обов'язок повірки засобів
обліку.

Отже, колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції, що дії
позивача мають склад порушення
конкурентного законодавства,
передбаченого ст. 50, ч. 1 ст. 13 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", рішення відповідача є
законне та обґрунтоване, прийняте у
відповідності до норм матеріального
права, зокрема: ст. ст. 50, 52 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", ст. 28 Закону України "Про
метрологію та метрологічну
діяльність", п.п. 9, 29, 32 Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення, а тому
відсутні підстави передбачені ст. 59
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" для визнання його
недійсним.

Крім того, ч. 2 ст. 52 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
передбачено, що за порушення,
передбачені пунктами 1, 2 та 4 статті 50
цього Закону, накладаються штрафи у
розмірі до десяти відсотків доходу
(виручки) суб'єкта господарювання від
реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг) за останній звітний рік, що
передував року, в якому накладається
штраф.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні
накладення штрафу відповідачем
здійснено відповідно до ст. 52 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" та при визначенні розміру
штрафу враховані обставини, зокрема:
вчинення порушення конкурентного
законодавства повторно, тривалість
вчинення порушення, визнання вчинення
порушення конкурентного
законодавства, фінансовий стан (збиток
підприємства за 2013р. складає 20 474 000 грн.)
та сприяння територіальному
відділенню під час розгляду справи.

Нарахування споживачам плати за
послуги з постачання гарячої води та
теплової енергії без врахування
показників лічильників призвело до
ущемлення прав та інтересів споживачів
та до значного зростання витрат на
послуги. Після приведення порядку
нарахування плати у відповідність до
договору - згідно з показниками
лічильника позивачем зменшено
нарахування для гр. Москалюка К.П. у
листопаді 2013р. на 203, 84 грн., для гр.
Кочуро О.В.- 505,12 грн., для гр. Філіпчука
К.П. - 3 393, 62 грн., для гр. Дзюрило А.Р. - 1077,
53 грн..

Доводи скаржника наведені в
апеляційній скарзі, судова колегія
вважає безпідставними, документально
необґрунтованими, такими, що належним
чином досліджені судом першої
інстанції при розгляді спору.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, а обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З огляду на викладене вище, колегія
суддів Рівненського апеляційного
господарського суду вважає, що рішення
господарського суду Волинської
області ґрунтується на чинному
законодавстві і підстав для його
скасування немає. Зазначені в
апеляційній скарзі доводи скаржника не
обґрунтовані та не спростовують
висновків суду першої інстанції, а тому
не можуть бути підставою для
скасування чи зміни оскаржуваного
рішення.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Рівненський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного
комунального підприємства "Луцьктепло"
на рішення господарського суду
Волинської області від 23.09.2014 р. у
справі № 903/818/14 - залишити без
задоволення, а рішення суду першої
інстанції - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
ХІІ-1 Господарського процесуального
кодексу України.

3. Справу повернути до господарського
суду Волинської області.

Головуючий суддя
Розізнана І.В.

Суддя
Грязнов В.В.

Суддя
Мельник О.В.