ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2014 року
Справа № 904/5266/14

Дніпропетровський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді : Бахмат Р. М.
(доповідача),

суддів: Кузнецова В.О., Кощеєва І.М.

секретар судового засідання :
Назаренко С.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 740 від 15.03.12
р.)

від відповідача: представник в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 м.
Дніпропетровськ на рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 16.09.2014р. у справі № 904/5266/14.

за позовом: фізичної особи - підприємця
ОСОБА_3. м. Дніпропетровськ

до: комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа" м. Кривий
Ріг

про: визнання відсутності права
стягнення за договором

В С Т А Н О В
И В :

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 16.09.2014р.
у справі № 904/5266/14, яке підписано 22.09.2014
р. і оформлено відповідно до ст. 84 ГПК
України (суддя Загинайко Т.В.),
відмовлено у позові фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3. м. Дніпропетровськ
до Комунального підприємства теплових
мереж "Криворіжтепломережа" м. Кривий
Ріг про визнання відсутності права
стягнення заборгованості за теплову
енергію, пені, 3 % річних на підставі
договору від 01.12.2008 р. № 6085 на
постачання теплової енергії для потреб
опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання та пари.

Позивач не погодився з вказаним
рішенням суду, подав апеляційну скаргу,
в якій просить відновити пропущений
процесуальний строк на подання
апеляційної скарги.

Ухвалою від 06.11.2014 р.
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд відновив пропущений
процесуальний строк на подання
апеляційної скарги.

Розпорядженням секретаря судової
палати від 06.11.2014 р. № 858, у зв'язку з
відпусткою судді Євстигнеєва О.С. -
члена постійно діючої колегії суддів,
змінено склад колегії суддів.

Скаржник просить скасувати
оскаржуване рішення та прийняти нове
рішення, оскільки вважає дане рішення
необґрунтованим та таким, що винесене
з порушенням норм процесуального та
матеріального права, виходячи з
наступного.

ФОП ОСОБА_2 не підписував, а отже і
не укладав Договору № 6085 на постачання
теплової енергії для потреб опалення,
вентиляції, гарячого водопостачання та
пари від 01.12.2008 р. та взагалі не знав про
його існування.

Скаржник зазначає, що дані
паспорту, вказані у договорі, не
співпадають з тими, які вказані у його
паспорті, а також підпис від імені ФОП
ОСОБА_2 зроблені не ним, а іншою
невідомою особою.

Скаржник вважає, що суд першої
інстанції проігнорував та неповно
з'ясував доводи позивача та обставини,
що мають істотне значення для повного і
всебічного розгляду справи.

У випадку детального дослідження
обставин справи господарським судом
можливо б було чітко встановити
порушення відповідачем норм
законодавства при укладанні спірного
договору, а відповідно позбавити його
права на стягнення незаконного
нарахованої заборгованості/плати за
послуги.

У запереченні на апеляційну скаргу
відповідач просить залишити
оскаржуване рішення без змін, а
апеляційну скаргу без задоволення,
оскільки вважає, що рішення винесено з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому є законним
і обґрунтованим.

Відповідач не згоден з доводами
позивача, що дані паспорту, вказані у
договорі, не співпадають з тими, які
вказані у його паспорті, оскільки
договірним відділом КПТМ
«Криворіжтепломережа» зазначено в
договорі адресу АДРЕСА_1, 49000 на
підставі наданого ФОП ОСОБА_2
свідоцтва. Паспортні дані апелянта,
зазначені в договорі, співпадають с
даними, вказаними в паспорті. Крім того,
неможна прийняти до уваги посилання
позивача на те, що його підпис в
договорі йому не належить, тому як в
апеляційній скарзі в справі № 904/9596/13
підпис є теж іншим ніж у паспорті, а
апеляційна скарга у даній справі,
екземпляр якої надійшов на адресу
підприємства, взагалі не підписана.

Стосовно рішень господарського суду
Дніпропетровської обл. у справах №
5005/3965/2011, № 28/5005/574/2012 при винесенні
яких, як зазначає апелянт, він не був
присутній відповідач звертає увагу
суду на те, що рішення набрали законної
сили, а тому ніхто не має права вважати
їх незаконними та не доведеними.

27.11.2014 р. позивач подав письмове
клопотання про залучення до матеріалів
справи ксерокопії договорів
купівлі-продажу квартир та витягів з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності.

В судовому засіданні оголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

Заслухавши суддю-доповідача та
пояснення представника позивача,
розглянувши та обговоривши доводи
апеляційної скарги, заперечення на
апеляційну скаргу, перевіривши
матеріали справи, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, колегія
суддів встановила, що рішенням
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.05.2011р. у справі № 5005/3965/2011
за позовом Прокурора м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в інтересах
держави Криворізької міської ради в
особі Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
про стягнення 9 911 грн. 78 коп. позов
задоволено частково; стягнено з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на
користь Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
заборгованість за теплову енергію в
сумі 8 725 грн. 42 коп., пеню 203 грн.68 коп.,
інфляційні втрати 670 грн. 30 коп., 3%
річних 284 грн. 82 коп.; стягнено з
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 в
доход Державного бюджету України суму
101 грн. 72 коп. державного мита;
стягнено з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 в доход Державного бюджету 235
грн. 72 коп. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу; в решті позову
відмовлено.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 28.02.2012р.
у справі №28/5005/574/2012 за позовом
Прокурора Дзержинського району м.
Кривого Рогу в інтересах держави в
особі Комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
про стягнення 5 859 грн. 19 коп. позов
задоволено повністю; стягнено з
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на
користь комунального підприємства
теплових мереж "Криворіжтепломережа"
заборгованість за теплову енергію 5260
грн. 37 коп., пеню 409 грн. 17 коп.,
інфляційні втрати 83 грн. 90 коп., 3% річних
105 грн. 75 коп.; стягнено з фізичної
особи - підприємця ОСОБА_2 в доход
Державного бюджету України суму 1 609
грн. 50 коп. судового збору.

Відповідно до частини 3 статті 35
Господарського процесуального кодексу
України обставини, встановлені
рішенням суду у господарській,
цивільній або адміністративній справі,
що набрало законної сили, крім
встановлених рішенням третейського
суду, не доказуються при розгляді інших
справ, у яких беруть участь ті самі
особи або особа, щодо якої встановлено
ці обставини.

Як вбачається рішеннями
господарського суду Дніпропетровської
області від 10.05.2011р. у справі №5005/3965/2011
та від 28.02.2012р. у справі №28/5005/574/2012
встановлено, що 01.12.2008р. між Комунальним
підприємством теплових мереж
"Криворіжтепломережа", як
постачальником, та ОСОБА_2, як
споживачем, було укладено Договір №6085
на постачання теплової енергії для
потреб опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання та пари (надалі -
Договір), відповідно до пункту 1.1 якого
постачальник відпускає споживачу
теплову енергію в гарячій воді для
потреб опалення, вентиляції, гарячого
водопостачання і в вигляді пару на
технологічні нужди, а споживач сплачує
отриману теплову енергію за
встановленими тарифами в строки,
передбачені даним договором.

Відповідно до пункту 6.1 Договору даний
договір діє з 01.10.2008 року по 01.10.2009 року
та вважається щорічно продовженим,
якщо за місяць до закінчення строку не
надійде заява однієї зі сторін про
відмову від даного договору або його
перегляд; за умови наявності заяви
однієї зі сторін про розірвання
договору за один місяць і відсутності
заборгованості споживача договір може
бути розірвано; за наявності
заборгованості за споживачем
нарахування за договором припиняються,
а договір не розривається до повного
погашення заборгованості.

Позивач заперечує факт укладення ним з
відповідачем Договору та просить
визнати відсутніми у відповідача
права стягнення з позивача
заборгованості за теплову енергію,
пені, 3% річних на підставі Договору,
відповідач проти задоволення позовних
вимог заперечує, що і є причиною
виникнення спору.

Відмовляючи позивачу у задоволенні
позовних вимог. Суд першої інстанції
дійшов висновку про необґрунтованість
вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Господарського
процесуального кодексу України
підприємства, установи, організації
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів; це
право кореспондується з
повноваженнями суду щодо захисту цих
прав та охоронюваних інтересів.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу; способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) відновлення
становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Відповідно до статті 20 Господарського
кодексу України права та законні
інтереси суб'єктів господарювання
захищаються шляхом: - визнання
наявності або відсутності прав;
-визнання повністю або частково
недійсними актів органів державної
влади та органів місцевого
самоврядування, актів інших суб'єктів,
що суперечать законодавству, ущемляють
права та законні інтереси суб'єкта
господарювання або споживачів; -
визнання недійсними господарських
угод з підстав, передбачених законом; -
відновлення становища, яке існувало до
порушення прав та законних інтересів
суб'єктів господарювання; - припинення
дій, що порушують право або створюють
загрозу його порушення; - присудження
до виконання обов'язку в натурі; -
відшкодування збитків; - застосування
штрафних санкцій; - застосування
оперативно-господарських санкцій; -
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; - установлення, зміни і
припинення господарських відносин; -
іншими способами, передбаченими
законом.

Визнання відсутності права - спосіб
захисту, який застосовується у разі
наявності спору між суб'єктами
цивільного права з приводу відсутності
цивільного права та цивільного
обов'язку.

Заявлені позовні вимоги є нічим іншим
як встановленням факту, що має юридичне
значення - факту відсутності права по
договору; цей факт може
встановлюватися господарським судом
лише при існуванні та розгляді між
сторонами спору про право цивільне;
його встановлення є елементом оцінки
фактичних обставин справи та
обґрунтованості вимог.

Предметом позову є матеріально-правова
вимога позивача до відповідача,
відносно якої суд повинен прийняти
рішення, ця вимога повинна опиратись на
підставу позову; в підставу позову не
можуть входити обставини, які
виступають доказами у справі; з ними
закон не пов'язує виникнення, зміну чи
припинення прав та обов'язків, вони
лише підтверджують наявність або
відсутність юридичних фактів, які
відносяться до підстав позову.

В даному випадку судом враховуються
підстави, якими позивачем обґрунтовано
заявлені вимоги, однак зазначені
обставини мають встановлюватись під
час розгляду спору про право, і в даному
випадку таким є спір щодо стягнення
коштів на підставі договору, а не спір
про визнання відсутності такого права.

Обраний позивачем спосіб захисту про
визнання відсутності права не може
бути застосований у відношенні
договору, оскільки відповідно до
статей 15, 16 Цивільного кодексу, статті 20
Господарського кодексу України
способи захисту прав по своїй суті - це
правові заходи, за допомогою яких у
встановленому законом порядку
здійснюється відновлення порушення
суб'єктивного права, а договір не
підпадає під категорію конкретного
суб'єктивного права.

Спосіб захисту права "визнання права",
"визнання відсутності права"
застосовується в разі необхідності
підтвердження в судовому порядку
наявності чи відсутності у позивача
конкретного, визначеного за змістом і
за обсягом суб'єктивного права; згідно
зі статтею 626 Цивільного кодексу
України договір - це домовленість двох
або більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків; договір -
це більш широка юридична категорія, яка
включає в себе не одне суб'єктивне
право, у зв'язку з чим його не можна
ототожнювати із суб'єктивним правом.

Отже, як вбачається відсутній такий
спосіб захисту, згідно якого можна
визнати відсутнім право стягнення за
договором.

На підставі викладеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції
правомірно зробив висновок, що
відсутній такий спосіб захисту, який
обрав позивач пред'являючи даний позов,
згідно якого можна визнати відсутнім
право стягнення за договором і визнав
позовні вимоги необґрунтованими.

Зважаючи на вище викладене, керуючись
статями 103-105 Господарського
процесуального кодексу України,
Дніпропетровський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 м.Дніпропетровськ
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 16.09.2014 р.
у справі № 904/5266/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Постанова може бути оскаржена протягом
двадцяти днів, з дня набрання
постановою апеляційного
господарського суду законної сили, до
Вищого Господарського Суду України
через Дніпропетровський апеляційний
господарський суд.

Повний текст постанови
виготовлено 02.12.2014 р.

Головуючий
Р.М. Бахмат

Судді:
І.М. Кощеєв

В.О. Кузнецов