м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Антимонопольного комітету України
На дії Відділу державної
виконавчої служби Оболонського
управління юстиції у м.Києві
(наказ Господарського суду міста Києва
У справі
За позовом Антимонопольного
До Фізичної особи-підприємця
Калімбет Олег Павлович
Про стягнення 2021,50 грн.
Суддя Картавцева Ю.В.
(АКУ) Максименко А.П.- представник
(дов. № 300-122/01-1680 від 28.02.2014 р.)
(ФОП Калімбет О.П.) не з'явився
Від ДВС не з'явився
Антимонопольний комітет України
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовом до Фізичної
особи-підприємця Калімбет Олег
Павлович про стягнення 2021,50 грн.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 31.10.2013 року порушено
справи призначено на 02.12.2013 року.
Рішенням Господарського суду міста
Києва від 18.12.2013р. позовні вимоги
задоволено повністю. Стягнуто з
Фізичної особи-підприємця Калімбет
Олега Павловича до загального фонду
Державного бюджету України на рахунок
відповідного управління Державної
казначейської служби України за
місцезнаходженням платника податків
за кодом класифікації доходів бюджету
21081100 (символ звітності 106) штраф у
розмірі 1300,00 грн., пеню у розмірі 721,50
грн.

09.01.2014 р. на виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
18.12.2013р. №910/20762/13, видано відповідний
наказ.

04.08.2014 р. до Господарського суду міста
Києва звернувся Антимонопольний
комітет України зі скаргою №300-20-3/09-7044
від 01.08.2014р. в порядку ст. 121-2 ГПК України
на дії Відділу державної виконавчої
служби Оболонського районного
управління юстиції у місті Києві.

Згідно даної Скарги, скаржник просить
суд визнати неправомірними дії відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві по поверненню
Комітету наказу Господарського суду
міста Києва від 09.01.2014 №910/20762/14.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 07.08.2014р. у справі №910/20762/13,
скаргу Антимонопольного комітету
України на дії відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у місті
Києві № 300-20.3/09-7044 від 01.08.2014р. у справі
Господарського суду міста Києва №
910/20762/13 повернуто без розгляду.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 25.09.2014р., ухвалу
Господарського суду міста Києва від
07.08.2014р. у справі №910/20762/13 про
повернення без розгляду скарги
Антимонопольного комітету України на
дії відділу державної виконавчої
служби Оболонського районного
управління юстиції у місті Києві №
300-20.3/09-7044 від 01.08.2014р. скасовано та
передано вказану скаргу на розгляд
Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату
Господарського суду міста Києва №
04-23/867 від 14.10.2014 р. призначено повторний
автоматичний розподіл справи № 910/20726/13.

У результаті повторного автоматичного
розподілу справи № 910/20762/13, останню
передано до розгляду судді Картавцевій
Ю.В.

Відповідно до вимог ст.121-2 ГПК України
скарги на дії органів Державної
виконавчої служби розглядаються
господарським судом, про час і місце
якого повідомляються ухвалою стягувач,
боржник чи прокурор та орган виконання
судових рішень.

За таких обставин ухвалою суду від
16.10.2014 р. розгляд скарги
Антимонопольного комітету України на
дії відділу державної виконавчої
служби Оболонського районного
управління юстиції у місті Києві №
300-20.3/09-7044 від 01.08.2014р. призначено на 10.11.14
р.

У судове засідання 10.11.2014 р.
представники боржника (відповідача) та
відділу ДВС не з'явились, про поважні
причини неявки суд не повідомили,
вимоги ухвали суду не виконали, про час
та місце судового засідання були
повідомлені належним чином.

Таким чином, у зв'язку з нез'явленням в
судове засідання представників
боржника (відповідача) та відділу ДВС,
невиконанням вимог ухвали суду, суд,
відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав
розгляд скарги на 01.12.2014р., про що
10.11.2014р. виніс відповідну ухвалу.

28.11.2014р. через відділ діловодства суду
представником позивача подано
письмові пояснення по суті скарги.
Згідно даних пояснень, скаржником
надано копії матеріалів виконавчого
провадження № 43187195, та надано
додаткове обґрунтування по суті
скарги. Зокрема, скаржник зазначає, що
відділом ДВС Оболнського РУЮ м. Києва
не було вжито у повному обсязі заходів
з примусового виконання виконавчого
документа, що передбачені статтями 11, 40,
75 Закону України «Про виконавче
провадження», а отже у ДВС були
відсутні підстави для повернення
скаржнику виконавчого документа.

Представник ДВС та відповідача у
судове засідання 01.12.2014р. не з'явились,
вимог ухвали суду не виконали, про час
та місце розгляду скарги були
повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали скарги, суд
зазначає таке.

Відповідно до ст. 4-5 ГПК України,
господарські суди здійснюють
правосуддя шляхом прийняття
обов'язкових до виконання на усій
території України рішень, ухвал,
постанов.

В силу ст. 124 Конституції України, ст. 115
ГПК України, рішення господарського
суду, що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче
провадження" визначено, що виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

В силу ст. 12 названого Закону, сторони
виконавчого провадження мають право,
між іншим, оскаржувати рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця з
питань виконавчого провадження у
порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України,
скарги на дії чи бездіяльність органів
Державної виконавчої служби щодо
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів можуть бути подані
стягувачем, боржником або прокурором
протягом десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 18.12.2013р. позовні вимоги
Антимонопольного комітету України
задоволено повністю. Стягнуто з
Фізичної особи-підприємця Калімбет
Олега Павловича до загального фонду
Державного бюджету України на рахунок
відповідного управління Державної
казначейської служби України за
місцезнаходженням платника податків
за кодом класифікації доходів бюджету
21081100 (символ звітності 106) штраф у
розмірі 1300,00 грн., пеню у розмірі 721,50
грн.

09.01.2014 р. на виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
18.12.2013р. №910/20762/13, видано відповідний
наказ.

З метою виконання вказаного наказу
стягувач звернувся до Відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві.

Відділом державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві 08.05.2014р. відкрито
виконавче провадження № 43187195 з
виконання зазначеного наказу суду, та
надано боржнику строк для самостійного
виконання останнього, про що 08.05.2014р.
Відділом ДВС винесено відповідну
постанову.

25.06.2014р. Відділом ДВС Оболонського РУЮ у
місті Києві прийнята постанова про
повернення виконавчого документа
стягувачеві з посиланням на п. 2 ч. 1 ст.
47, ст. 50 Закону України "Про виконавче
провадження".

Згідно описової частини даної
Постанови, відділом ДВС зазначено, що в
ході здійснення виконавчих дій
державним виконавцем виявити кошти або
майно, на яке можливо звернути
стягнення в рахунок погашення боргу по
виконавчому документу, не виявилося
можливим. У відповідності до п.5 ст. 47
Закону України «Про виконавче
провадження», повернення виконавчого
документа стягувачу з підстав,
передбачених цією статтею, не
позбавляє його права повторно
пред'явити виконавчий документ до
виконання протягом строків,
встановлених статтею 22 цього Закону.

Не погоджуючись із даною постановою,
скаржник звернувся до суду із Скаргою
№300-20-3/09-7044 від 01.08.2014р. в порядку ст. 121-2
ГПК України на дії Відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у місті
Києві, згідно якої, просить суд визнати
неправомірними дії відділу державної
виконавчої служби Оболонського
районного управління юстиції у місті
Києві по поверненню Комітету наказу
Господарського суду міста Києва від
09.01.2014 №910/20762/14.

Розглянувши подані скаржником докази,
заслухавши доводи скаржника та
проаналізувавши матеріали виконавчого
провадження № 43187195 суд зазначає таке.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку, визначаються Законом України
"Про виконавче провадження".

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження, боржником у добровільному
порядку не виконано рішення суду, що
набрало законної сили.

За таких обставин, вказане рішення
підлягає примусовому виконанню, в
порядку визначеному Законом України
"Про виконавче провадження" (Далі -
Закон).

Згідно частини 3 статті 11 Закону,
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право:

1) проводити перевірку виконання
боржниками рішень, що підлягають
виконанню відповідно до цього Закону;

2) здійснювати перевірку виконання
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами,
фізичними особами - підприємцями
рішень стосовно працюючих у них
боржників;

3) з метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну;

4) безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища;

5) накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку;

6) накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей;

7) за згодою власника використовувати
приміщення, у тому числі комунальної
власності, для тимчасового зберігання
вилученого майна, а також транспортні
засоби стягувача або боржника для
перевезення майна;

8) звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення;

9) звертатися до органу (посадової
особи), який видав виконавчий документ,
про роз'яснення змісту документа;

10) звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання;

11) викликати фізичних осіб, посадових
осіб з приводу виконавчих документів,
що знаходяться у виконавчому
провадженні, а в разі неявки боржника
без поважних причин виносити постанову
про його привід через органи
внутрішніх справ;

12) залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання;

13) накладати стягнення у вигляді штрафу
на фізичних, юридичних та посадових
осіб у випадках, передбачених законом;

14) застосовувати під час провадження
виконавчих дій відеозапис, фото- і
кінозйомку;

15) у процесі виконання рішень за
наявності вмотивованого рішення суду
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових та інших приміщень
боржника - фізичної особи, особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, проводити в них огляд, у разі
необхідності примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення;

16) вимагати від матеріально
відповідальних і посадових осіб
боржників - юридичних осіб або від
боржників - фізичних осіб надання
пояснень за фактами невиконання рішень
або законних вимог державного
виконавця чи іншого порушення вимог
законодавства про виконавче
провадження;

17) з метою профілактичного впливу
повідомляти органам державної влади,
громадським об'єднанням, трудовим
колективам і громадськості за місцем
проживання або роботи особи про факти
порушення нею вимог законодавства про
виконавче провадження;

18) у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням;

19) у разі необхідності залучати до
проведення чи організації виконавчих
дій суб'єктів господарювання, у тому
числі на платній основі, за рахунок
авансового внеску стягувача;

20) здійснювати інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 47
Закону, на яку посилається Відділ ДВС,
як на підставу повернення виконавчого
документа, виконавчий документ, на
підставі якого відкрито виконавче
провадження, за яким виконання не
здійснювалося або здійснено частково,
повертається стягувачу у разі, якщо у
боржника відсутнє майно, на яке може
бути звернуто стягнення, а, здійснені
державним виконавцем відповідно до
цього Закону заходи щодо розшуку
такого майна виявилися
безрезультатними.

Як вбачається з копії матеріалів
виконавчого провадження № 43187195, що
надані скаржником, віддлом ДВС не
вчинено дій, які згідно з Законом має
право вчиняти державний виконавець з
метою примусового виконання рішення.

Так, в матеріалах виконавчого
провадження № 43187195 міститься лише
запит державного виконавця до
Управління Державтоінспекції, згідно
якого, державний виконавець просить
надати інформацію про наявність майна,
що зареєстроване на Калімбет О.П.
Відповіді на вказаний запит в
матеріалах виконавчого провадження
відсутні.

Будь-яких інших доказів вчинення
державним виконавцем яких-небудь
значимих дій з метою виконання рішення
суду, державним виконавцем не
вчинялось, доказів іншого суду не
надано.

Із наявних у матеріалах справи доказів,
суд приходить до висновку, що держаним
виконавцем не виконано у повній мірі
вимог Закону та не вчинено дій, що
згідно Закону віднесені до повноважень
державного виконавця, які слід вчинити
державному виконавцю з метою
примусового виконання рішення суду, а
отже, дії відділу державної виконавчої
служби Оболонського районного
управління юстиції у місті Києві по
поверненню виконавчого документа
стягувачеві є передчасними та
неправомірними.

Крім того, суд вважає за необхідне
зазначити також, що у жодне судове
засідання представник ДВС не з'явився,
вимог ухвал суду не виконав, зокрема,
належним чином засвідчених копій
виконавчого провадження № 43187195, а
також письмових пояснень по суті
скарги не надав.

Згідно з п.9.13 Постанови №9 від 17.10.2012р.
Пленуму Вищого господарського суду
України "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України" за
результатами розгляду скарги
виноситься ухвала, в якій
господарський суд або визнає доводи
заявника правомірними і залежно від їх
змісту визнає постанову державного
виконавця щодо здійснення заходів
виконавчого провадження недійсною, або
визнає дії чи бездіяльність органу
Державної виконавчої служби
незаконними, чи визнає недійсними
наслідки виконавчих дій, або зобов'язує
орган державної виконавчої служби
здійснити певні виконавчі дії, якщо він
ухиляється від їх виконання без
достатніх підстав, або визнає доводи
скаржника неправомірними і скаргу
відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі
самостійно вчиняти ті чи інші дії,
пов'язані із здійсненням виконавчого
провадження, замість державного
виконавця (наприклад, відкривати або
закінчувати виконавче провадження),
але може зобов'язати державного
виконавця здійснити передбачені
законом дії, від вчинення яких той
безпідставно ухиляється.

Таким чином, вимоги скаржника щодо
визнання неправомірними дії відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві по поверненню
Комітету наказу Господарського суду
міста Києва від 09.01.2014 №910/20762/14. є
такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись
Законом України "Про виконавче
провадження", статтями 86, 121-2 ГПК
України, суд

УХВАЛИВ:

1.Скаргу Антимонопольного комітету
України №300-20-3/09-7044 від 01.08.2014р. в
порядку ст. 121-2 ГПК України на дії
Відділу державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії відділу
державної виконавчої служби
Оболонського районного управління
юстиції у місті Києві щодо винесення
постанови від 25.06.2014р. про повернення
стягувачеві виконавчого документа
(наказу Господарського суду міста
Києва від 09.01.2014 №910/20762/14.).

Дану ухвалу може бути оскаржено в
порядку, передбаченому чинним
законодавством України.

Суддя Ю.В. Картавцева