ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09 грудня 2014 р.
Справа № 918/1556/14

Господарський суд Рівненської області
у складі судді Бережнюк В.В.
розглянувши справу за позовом
Приватне підприємство "Інжпобутсервіс"

до відповідача Департамент з питань
будівництва та архітектури
Рівненської обласної державної
адміністрації

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача : Головне управління
державної казначейської служби
України у Рівненській області

про стягнення в сумі 95 704,00 грн.

Представники:

від позивача: Сорока Р.Г (довіреність
від 05 вересня 2014 року)

від відповідача: Тарасевич Л.А. (
довіреність від 06 серпня 2014 року)

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Інжпобутсервіс"
звернулося до господарського суду
Рівненської області із позовом до
відповідача Департаменту з питань
будівництва та архітектури
Рівненської обласної державної
адміністрації, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача : Головне
управління державної казначейської
служби України у Рівненській області,
про стягнення 95 704,00 грн. боргу. Свої
вимоги обґрунтовує тим, що
відповідачем не виконано належним
чином умови укладеного між сторонами
Договору підряду №226 від 11 червня 2013
року в частині повного розрахунку за
виконані підрядні роботи.

08 грудня 2014 року через канцелярію суду
відповідачем подано відзив на позов, у
якому підтверджує факт щодо укладення
з позивачем Договору підряду № 226 від 11
червня 2013 року по об'єкту "Капітальний
ремонт під'їздної дороги до кладовища в
с.Маща Костопільського району", проте у
зв'язку з тим, що під час проведення
Державною фінансовою інспекцією
України в Рівненській області
перевірки достовірності обсягів
кредиторської заборгованості
розпорядників та одержувачів коштів
державного бюджету з оплати товарів,
робіт і послуг, позивач не допустив її
уповноважених працівників для
проведення зустрічної звірки на об'єкт
"Капітальний ремонт під'їздної дороги
до кладовища в с.Маща Костопільського
району", відповідач вважає, що спірна
сума заборгованості у встановленому
законом порядку не була документально
підтверджена. Окрім того, зазначає, що
пунктом 3.1. Договору № 226 від 11.06.2013 року
передбачено, що остаточний розрахунок
за чинним договором здійснюється після
здачі об'єкта в експлуатацію.
Декларації про завершення робіт на
цьому об'єкті Інспекцією Державного
архітектурно - будівельного контролю
не видавалось, фінансування робіт
проведено з боку держави частково.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги з
підстав зазначених в позовній заяві.

У свою чергу представник відповідача
позовні вимоги не визнав з підстав
викладених у відзиві на позов.

Третя особа без самостійних вимог на
стороні відповідача - ГУ Державної
казначейської служби в області
пояснень не надала, явку представника
до суду не забезпечила.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, повно та
об'єктивно оцінивши всі обставини
справи в їх сукупності, господарський
суд прийшов до висновку, що позов
підлягає задоволенню. При цьому суд
виходив з такого.

Судом встановлено, що 11 червня 2013 року
між Приватним підприємством
"Інжпобутсервіс" (Підрядник) та
Департаментом з питань будівництва та
архітектури Рівненської обласної
державної адміністрації (Замовник)
було укладено Договір підряду № 226,
за умовами якого позивач взяв на себе
обов'язок згідно проектно-кошторисної
документації на власний ризик виконати
комплекс робіт на об'єкті "Капітальний
ремонт під'їздної дороги до кладовища в
с.Маща Костопільського району", а
відповідач, у свою чергу, - надати
будівельний майданчик, передати
проектно-кошторисну документацію, а
також прийняти і оплатити вартість
вищезазначених робіт (арк.с. 10-11).

Договір підписаний уповноваженими
представниками сторін та скріплений
печатками цих юридичних осіб.

Згідно з пунктом 2.1. Договору загальна
вартість робіт, яка підлягає оплаті,
визначається на підставі твердої
договірної ціни (додаток № 3), і
становить 136 720,00 грн.

Відповідно до пункту 3.1. Договору
розрахунки за Договором здійснюються
Замовником шляхом перерахування
грошових коштів на розрахунковий
рахунок Підрядника в наступному
порядку та терміни:

- аванс на виконання робіт у розмірі 30 %
від вартості робіт за чинним Договором
у термін не пізніше 10 календарних днів
з моменту підписання даного Договору
та при умові надходження коштів на
рахунок Замовника. В подальшому
розрахунки здійснюються за фактично
виконані роботи щомісячно на підставі
об'ємів виконаних робіт згідно актів
форми КБ-2в та форми КБ-3, але не більше
як 95 % загальної вартості. Остаточний
розрахунок проводиться після здачі
об'єкту в експлуатацію.

Пунктом 3.2. даного Договору
встановлено, що розрахунки за виконані
роботи проводяться Замовником на
підставі актів форми КБ-2в та форми КБ-3,
які складаються і підписуються
Підрядником в трьох примірниках та
передаються Замовнику станом до 25
числа звітного місяця, або проміжними
платежами на підставі актів форми КБ-2в.
Замовник перевіряє ці документи і в
разі відсутності зауважень підписує їх
і передає один примірник Підрядникові.
Розрахунки за чинним Договором
проводяться згідно плану фінансування,
що є невід'ємною частиною чинного
Договору (додаток № 1), або по мірі
надходження державних коштів на
рахунок замовника.

У матеріалах справи міститься надана
позивачем копія підписаного
уповноваженими представниками сторін
та скріпленого їх печатками плану
фінансування робіт по згаданому
об'єкту, яким передбачено фінансування
даних робіт у червні 2013 року в сумі 136
720,00 грн.

За умовами пункту 12.1. Договору останній
вступає в силу з моменту його
підписання і діє до 31 грудня 2013 року,
але в будь-якому випадку до повного
виконання сторонами своїх зобов'язань.

На виконання умов пункту 3.1. Договору 25
липня 2013 року відповідач сплатив на
розрахунковий рахунок позивача аванс у
розмірі 41 016,00 грн., що підтверджується
наявною у матеріалах справи
банківською випискою (арк.с. 18-19).

У серпні 2013 року позивач у повному
обсязі здійснив обумовлені в Договорі
роботи по виконанню комплексу робіт на
об'єкті "Капітальний ремонт під'їздної
дороги до кладовища в с.Маща
Костопільського району", що
підтверджується наданим позивачем
актом приймання виконаних будівельних
робіт форми КБ-2в на загальну суму 136 720,00
грн., а також відповідною довідкою про
вартість виконаних будівельних робіт.
Вказані документи підписані
уповноваженими представниками сторін
та скріплені печатками цих юридичних
осіб (арк.с. 15-16).

Про належне виконання позивачем своїх
зобов'язань за Договором від 11 червня
2013 року № 226 також свідчить відсутність
з боку відповідача претензій та
повідомлень про порушення виконавцем
умов даної угоди.

Проте, як було зазначено вище,
відповідач взяте на себе за вказаним
договором зобов'язання по оплаті даних
робіт виконав частково, сплативши
позивачу лише аванс у розмірі 41 016,00 грн.
та заборгувавши таким чином останньому
95 704,00 грн.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного
кодексу України (далі ЦК України)
встановлено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України
передбачено, що однією з підстав
виникнення цивільних прав та
обов'язків є договори та інші
правочини.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частинами 1, 2 статті 837 ЦК України
унормовано, що за договором підряду
одна сторона зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони, а замовник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу. Договір підряду може
укладатися на виготовлення, обробку,
переробку, ремонт речі або на виконання
іншої роботи з переданням її
результату замовникові.

Строки виконання роботи або її окремих
етапів встановлюються у договорі
підряду. Якщо у договорі підряду не
встановлені строки виконання роботи,
підрядник зобов'язаний виконати
роботу, а замовник має право вимагати
її виконання у розумні строки,
відповідно до суті зобов'язання,
характеру та обсягів роботи та звичаїв
ділового обороту (стаття 846 ЦК України).

За частиною 1 статті 612 ЦК України,
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно частини 1 статті 193
Господарського кодексу України (далі
ГК України) суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Водночас ненадходження державних
коштів на рахунок замовника не може
бути підставою для звільнення його від
виконання взятих на себе грошових
зобов'язань, оскільки у такому випадку
строк виконання зобов'язання з оплати
виконаних робіт фактично ставиться в
залежність від дій особи, яка не є
стороною договору.

Згідно з частиною першої статті 96 ЦК
України, юридична особа самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями, а
статтями 525, 526 названого Кодексу
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 511 ЦК України передбачено, що
зобов'язання не може створювати
обов'язку для третьої особи.

Зі змісту частини 2 статті 528 ЦК України
вбачається, що у разі невиконання або
неналежного виконання обов'язку
боржника іншою особою цей обов'язок
боржник повинен виконати сам.

Слід також зазначити, що за частиною 2
статті 218 ГК України відсутність у
боржника необхідних коштів, а також
порушення зобов'язань контрагентами
правопорушника не вважається
обставинами, які є підставою для
звільнення боржника від
господарсько-правової
відповідальності.

Приписами статті 617 ЦК України
встановлено, що випадкові обставини
недодержання своїх обов'язків
контрагентом боржника чи відсутність у
боржника необхідних коштів не
звільняють боржника від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

У постановах Вищого господарського
суду України від 3 грудня 2012 року у
справі № 5011-16/4107-2012, від 27 березня 2013
року у справі № 8/348 та від 12 червня 2013
року у справі № 5011-53/9454-2012 суд
касаційної інстанції також дійшов
висновку про те, що наявність такої
відкладальної обставини, як дії
третьої особи, яка не є стороною
договору, не є підставою для звільнення
боржника від оплати виконаних
підрядних робіт. Крім того, аналогічна
правова позиція викладена і в
постанові Верховного Суду України від
15 травня 2012 року у справі № 11/446.

Посилання відповідача на п.3.1 договору,
який передбачає розрахунок за фактично
виконані роботи не більше 95% загальної
вартості, а проведення остаточного
розрахунку після здачі об`єкту в
експлуатацію не заслуговують на увагу,
оскільки згідно вимог ст.854 ЦК України
якщо договором підряду передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов`язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника - достроково.

Враховуючи те, що сума основного боргу
відповідача за Договором підряду від 11
червня 2013 року № 226, яка складає 95 704,00
грн., підтверджена належними доказами,
наявними у матеріалах справи, і на
момент прийняття рішення не надано
документи, які свідчать про сплату
вказаної заборгованості позивачу, суд
дійшов висновку про законність та
обґрунтованість вимог позивача до
Департаменту про стягнення вказаної
суми основного боргу, у зв'язку з чим
даний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України на
відповідача покладаються судові
витрати внаслідок його неправильних
дій - доведення спору до господарського
суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Департаменту з питань
будівництва та архітектури
Рівненської обласної державної
адміністрації (33028, місто Рівне, майдан
Просвіти, будинок 1, ідентифікаційний
код: 36565276) на користь Приватного
підприємства "Інжпобутсервіс" (04080,
місто Київ, вулиця Костянтинівська,
будинок 71, ідентифікаційний код: 32300337) -
95 704,00 грн. основного боргу, 1 914,08 грн.
судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повне рішення складено "09" грудня 2014
року

Суддя
Бережнюк В.В.