м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
«Промислово-торговельна компанія
Шабо»доТовариства з обмеженою
відповідальністю «Рабен Україна»третя
особа,яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору, на стороні позивача
Фізична особа-підприємець Ларін Вадим
Представники сторін:
від позивача Галаш В.В. -
представник;від відповідача Власов
Є.А. - представник;від третьої особине
з'явився;ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою
«Промислово-торговельна компанія
Шабо» звернулось до Господарського
суду міста Києва з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рабен Україна» про
завданих, як стверджує позивач,
внаслідок неналежного виконання
відповідачем умов заявки-договору від
06.03.2014 на перевезення вантажу
(алкогольної продукції) по маршруту від
с. Шабо, Білгород-Дністровського району
Одеської області, до с. Мартусівка,
Позовні вимоги мотивовані тим, що
внаслідок несвоєчасної доставки
відповідачем товару вантажоодержувачу
по ТТН№1-Ш-001872 від 06.03.2014, позивачем, на
вимогу вантажоодержувача, було
позивач просить суд стягнути з
відповідача як збитки завдані
неналежним виконанням заявки -договору
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 22.09.2014 було порушено
якої було призначено на 15.10.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 15.10.2014, у зв'язку з неявкою
представника позивача у судове
засідання, розгляд справи було
відкладено на 05.11.2014.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 05.11.2014 судом було залучено до
участі у справі Фізичну
особу-підприємця Ларіна Вадима
Миколайовича третьою особою, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача, а розгляд
справи відкладено на 17.11.2014.
В судове засідання 17.11.2014 з'явились
представники позивача та відповідача.
Представник позивача заявлені позовні
Представник відповідача надав суду
відзив на позов, в якому проти
заявлених позовних вимог заперечив,
посилаючись на те, що надані позивачем
ТТН від 06.03.2014 та від 10.03.2014 мають
однакові номери, що є недопустимим при
перевезенні алкогольних напоїв та
заперечив сам факт укладення між
позивачем і відповідачем договору -
заявки від 06.03.2014, оскільки вказана
заявка не відповідає вимогам чинного
законодавства України.
Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
позивача Фізична особа-підприємець
Ларін Вадим Миколайович повноважних
представників в судове засідання 17.11.2014
не направив, пояснень по суті спору не
Місцезнаходження третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору, на стороні позивача за адресою:
район, с.Сухий Леман, вул. Степова, 50, на
яку було відправлено ухвалу суду,
підтверджується наявними в матеріалах
справи документами, в тому числі
відомостями, що містяться в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців за №19526107 від
Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців), і
не повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.
Таким чином, суд приходить до висновку,
що третя особа повідомлена про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по суті
відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України.
В судовому засіданні 17.11.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, Господарський
суд міста Києва
06.03.2014 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Рабен Україна»
(виконавець, відповідач) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Промислово-торговельна компанія
Шабо» (замовник, позивач) було
підписано договір - заявку про
перевезення вантажу автотранспортом.
Відповідно до умов цієї заявки,
відправником вантажу є позивач, адреса:
отримувачем - ТОВ «АТБ-Маркет»,
Київська обл., с.Мартусівка,
вул.Мойсеєва,72 РЦ 12 (п. 2), дата та час
завантаження: 06.03.2014 (п.4), термін
доставки вантажу 08.03.2014 9-00 (п. 5),
найменування вантажу: алкогольна
продукція (п.7), кількість товару: 4
палети, маса брутто: 2600 кг (п.8), вартість
послуг: 2492,80 грн. (п.10), дійсний
договір-заявка оформлена
уповноваженими представниками сторін
і передана факсимільним зв'язком,
вважається оригіналом, який зобов'язує
обидві сторони виконувати умови
дійсного договору - заявки (п.15), у
випадку порушення термінів доставки
вантажу зазначених в заявці з вини
експедитора, що спричинило
застосування до клієнта штрафних
санкцій зі сторони вантажоодержувача,
експедитор сплачує клієнту
відповідний штраф у повному об'ємі та в
термін вказаний у вимозі (п. 16). Вказана
заявка скріплена печатками сторін та
підписана з боку замовника заступником
генерального директора - Шелеховим Ю.М.,
а з боку виконавця - директором
Позивачем надано суду ТТН від 06.03.2014
№1-Ш-001872 на переміщення алкогольних
напоїв, відповідно до якої
перевізником є ТОВ «Рабен Україна»,
автомобіль: МАН ВН 8544 СО, водій Ларін
Вадим, вантажовідправником є: ТОВ
«Промислово-торговельна компанія
Шабо», вантажоодержувачем є: ТОВ
«АТБ-Маркет», відпущено 2592 пляшки,
масою 2573 кг., вартістю 136818,72 грн., на якій
містяться відбитки штампу відправника
та підпис водія - експедитора Ларіна
Вадима. Вказана накладна перекреслена
лінією та не містить печатки
вантажоодержувача та підпису
уповноваженої особи, які б свідчили про
отримання товару за цією накладною.
Видаткова накладна позивача №1-Ш-001872
від 06.03.2014 на поставку ТОВ «АТБ-Маркет»
2592,00 пляшок на суму 136818,72 грн. не містить
печатки вантажоодержувача та підпису
уповноваженої особи, що свідчить про
отримання товару за цією накладною. При
цьому, у вказаній накладній
автопідприємством вказано ТОВ «Рабен
Україна», автомобіль МАН ВН 8544 СО, водій
Ларін Вадим та вказано про виписку
рахунку-фактури №1-Ш-001872 від 06.03.2014.
Позивачем надано суду рахунок-фактуру
відповідача №КІ-0001393 від 08.03.2014 на
оплату внутрішніх перевезень на суму
2492,80 грн. При цьому, № замовлення за
виконання якого виставлено рахунок, в
самому рахунку не вказано.
Також, позивачем надано суду ТТН від
10.03.2014 №1-Ш-001872 на переміщення
алкогольних напоїв, відповідно до якої
перевізником є ТОВ «Рабен Україна»,
автомобіль: МАН ВН 8544 СО, водій Ларін
Вадим, вантажовідправником є: ТОВ
«Промислово-торговельна компанія
Шабо», вантажоодержувачем є: ТОВ
«АТБ-Маркет», відпущено 2592 пляшки,
масою 2573 кг., вартістю 136818,72 грн., на якій
містяться відбитки штампу відправника
та вантажоодержувача. Вказана накладна
не містить підпису водія-експедитора
про прийняття вантажу до перевезення.
Відповідно до видаткової накладної
№1-Ш-001872 від 10.03.2014 ТОВ
«Промислово-торговельна компанія
Шабо» було поставлено, а ТОВ
«АТБ-Маркет» одержано 2592,00 пляшок на
суму 136818,72 грн. 11.03.2014. При цьому, у
вказаній накладній автопідприємством
вказано ТОВ «Рабен Україна»,
автомобіль МАН ВН 8544 СО, водій Ларін
Вадим та вказано про виписку
рахунку-фактури №1-Ш-001872 від 10.03.2014.
Як стверджує позивач, за змістом умов
п.7.1. укладеного між ним, як
постачальником та ТОВ «АТБ-Маркет», як
випадку прострочки поставки товару на 1
день постачальник повинен оплатити
покупцеві штраф у розмірі 5% від
вартості невчасно поставленого товару,
а у випадку прострочки поставки більше
ніж на 1 день постачальник повинен
сплатити штраф у розмірі 20% від суми
невчасно поставленого товару.
Позивач вказує на те, що повідомлення
постачальника про штраф, відбувається
на підставі п. 1.4. укладеного між
позивачем, як постачальником та ТОВ
від 01.01.2014, а саме за допомогою EDI - (electronic
data interchange) - технологія передання
інформації між бізнес партнерами,
електронний документообіг,
EDI-документи - електронні повідомлення
покупця, у тому числі і про нарахування
Також, позивач стверджує, що відповідно
укладеного між ним, як постачальником
та ТОВ «АТБ-Маркет», як покупцем,
повідомлення про нарахування штрафу,
яке направляється постачальнику з
допомогою системи EDI, має повну
юридичну силу, можуть бути
представлені до судових інстанцій в
якості належних доказів подання чи
прийняття повідомлень постачальником,
у разі відправлення вказаних
повідомлень через систему EDI, достатнім
підтвердженням відправки чи отримання
повідомлень є звіт провайдера EDI ТОВ
«КомАрх» про відправлення
повідомлення покупцем.
Позивачем надано суду звіт про
виконання замовлень ТОВ «АТБ-Маркет»
за період з 01.03.2014 по 31.03.2014, у
відповідності до якого позивачу
нараховано штраф за прострочку
поставки товару згідно замовлення від
провайдера EDI ТОВ «КомАрх» про
відправлення повідомлення покупцем
Відповідно до платіжного доручення
№2360 від 15.05.2014 ТОВ
«Промислово-торговельна компанія
грн. штрафу за березень 2014.
19.05.2004 позивач звернувся до відповідача
з претензією за вих.№127, в якій просив
відповідача, відповідно до п.16
заявки-договору від 06.03.2014,
У відповіді на претензію позивача за
вих.№Кі 1408-462 від 15.08.2014 відповідачем
заперечувався сам факт укладення між
сторонами договору-заявки від 06.03.2014, у
зв'язку з тим, що у названій заявці
невірно вказано адресу відповідача,
його банківські реквізити, підпис,
проставлений від імені директора
підприємства - відповідача не є
тотожнім справжньому підпису
Враховуючи вищевикладене, позивач
звернувся до Господарського суду міста
Києва з позовною заявою про стягнення з
він стверджує, спричинила несвоєчасна
доставка відповідачем вантажу за
замовленням позивача.
Відповідно до. 909 Цивільного кодексу
України за договором перевезення
вантажу одна сторона (перевізник)
зобов'язується доставити довірений їй
другою стороною (відправником) вантаж
до пункту призначення та видати його
особі, яка має право на одержання
вантажу (одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату. Договір
перевезення вантажу укладається у
письмовій формі. Укладення договору
перевезення вантажу підтверджується
складенням транспортної накладної
(коносамента або іншого документа,
встановленого транспортними кодексами
(статутами). Законом можуть бути
передбачені особливості укладення та
виконання договору перевезення
Статтею 526 Цивільного кодексу України
встановлено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.
Аналогічна норма міститься і в ст. 193
Господарського кодексу України, яка
регламентує, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню
у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу
України, у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема,
відшкодування збитків.
Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України одним із способів захисту
цивільних прав та інтересів є
відшкодування збитків.
Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу
України збитками є втрати, яких особа
зазнала у зв'язку із знищенням або
пошкодженням речі, а також витрати, які
особа зробила або мусить зробити для
відновлення свого порушеного права
(реальні збитки); доходи, які особа
могла б реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушене (упущена вигода).
Для застосування такої міри
відповідальності, як стягнення
збитків, потрібна наявність усіх
елементів складу цивільного
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки, збитків, причинного зв'язку
між протиправною поведінкою боржника
та збитками, вини. За відсутності хоча б
одного з цих елементів
цивільно-правова відповідальність не
При цьому саме на позивача
покладається обов'язок довести
наявність збитків, протиправність
поведінки заподіювача збитків та
причинний зв'язок такої поведінки із
заподіяними збитками. У свою чергу
відповідач повинен довести, що в його
діях відсутня вина у заподіянні
Частиною 2 ст. 224 Господарського кодексу
України встановлено, що під збитками
розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.
До складу збитків, що підлягають
відшкодуванню особою, яка допустила
господарське правопорушення,
включаються: вартість втраченого,
пошкодженого або знищеного майна,
визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом (стаття 225
Господарського кодексу України).
Як свідчать матеріали справи, між
сторонами 06.03.2014 було підписано
договір-заявку на перевезення вантажу,
відповідно до якого відповідач,
виступав виконавцем, а позивач -
замовником перевезення за маршрутом
с.Шабо, вул. Дзержинського, 10 - Київська
обл., с. Мартусівка, вул.Мойсеєва,72 РЦ 12,
дата та час завантаження: 06.03.2014, термін
доставки вантажу 08.03.2014 9-00,
найменування вантажу: алкогольна
продукція, кількість товару: 4 палети,
маса брутто: 2600 кг., вартість послуг:
2492,80 грн. Вказана заявка скріплена
печатками сторін та підписана з боку
замовника заступником генерального
директора - Шелеховим Ю.М., а з боку
виконавця - директором Хрусловим Б.В.
Посилання відповідача на те, що
договір-заявка від 06.03.2014 між сторонами
не підписувалась, у зв'язку з тим, що у
названій заявці невірно вказано адресу
відповідача, його банківські
реквізити, а підпис, проставлений від
імені директора підприємства -
відповідача не є тотожнім справжньому
підпису директора, суд відхиляє,
оскільки належними і допустимими
доказами відповідач свою позицію не
Відповідно до п.64 Інструкції про
порядок обліку, зберігання і
використання документів, справ, видань
та інших матеріальних носіїв
інформації, які містять службову
інформацію, що затверджена Постановою
№1893 від 27.11.1998р. Кабінету Міністрів
України, обов'язковому обліку
підлягають печатки і штампи з повним
найменуванням організацій. Особи, що
персонально відповідають за облік і
зберігання печаток, штампів і бланків,
призначаються наказами керівників
організацій. Облік печаток і штампів
ведеться у журналі за формою 11 (додаток
11), бланків - у журналі за формою 12
(додаток 12) окремо за видами бланків.
Видача бланків відповідальним за їх
використання особам здійснюється під
розписку у відповідних журналах.
Печатки і штампи повинні зберігатися у
сейфах або металевих шафах. Бланки
дозволяється зберігати у шафах, що
надійно замикаються та опечатуються
(п.68 Інструкції про порядок обліку,
зберігання і використання документів,
справ, видань та інших матеріальних
носіїв інформації, які містять
службову інформацію, яку затверджено
Постановою №1893 від 27.11.1998р. Кабінету
Згідно з п.69 Інструкції у разі втрати
печаток і штампів керівники
організацій зобов'язані негайно
повідомити про це органи Міністерства
внутрішніх справ України та вжити
заходів для їх розшуку.
Отже, наведеними вище нормами чинного
законодавства України передбачено, що
відповідальність за печатки, штампи,
фірмові бланки та їх використання несе
саме суб'єкт господарювання, а також
уповноважені ним особи.
На вищеназваному договорі-заявці
міститься печатка Товариства з
обмеженою відповідальністю «Рабен», а
в матеріалах справи відсутні будь-які
докази звернення відповідальних осіб
підприємства відповідача до органів
внутрішніх справ з заявами про втрату
печатки Товариства з обмеженою
відповідальністю «Рабен», її підробку
чи інше незаконне використання третіми
особами всупереч волі виконавця за
Дослідивши надані позивачем до
матеріалів справи ТТН від 06.03.2014
№1-Ш-001872 на переміщення алкогольних
напоїв та видаткову накладну позивача
№1-Ш-001872 від 06.03.2014 суд відзначає, що
вказані документи не можуть вважатися
належним доказом передачі вантажу
відповідачу для здійснення
перевезення, оскільки в цих документах
відсутні підписи уповноважених осіб як
перевізника, так і вантажоодержувача.
ТТН від 06.03.2014 перекреслена, що на думку
суду свідчить про те, що перевезення за
цією накладною взагалі не
здійснювалось, оскільки позивачем
долучено до матеріалів справи ТТН від
10.03.2014 №1-Ш-001872 на переміщення
алкогольних напоїв та видаткову
накладну №1-Ш-001872 від 10.03.2014, на яких
містяться печатка позивача, як
вантажовідправника, штамп
підприємства - вантажоодержувача і
підпис уповноваженої на отримання
вантажу особи підприємства -
вантажоодержувача (ТОВ «АТБ-Маркет») з
датою про отримання товару 11.03.2014. При
цьому, судом встановлено, що підпис
водія-експедитора на ТНН та видатковій
накладній №1-Ш-001872 від 10.03.2014 відсутній
взагалі, а тому не можна достовірно
стверджувати про прийняття вантажу до
перевезення саме водієм - експедитором,
прізвище якого вказано в зазначених
Отже, відсутні підстави стверджувати
про прострочення відповідачем
зобов'язання з доставки вантажу
вантажоодержувачу по договору-заявці
від 06.03.2014 (вказана дата доставки
вантажу - 08.03.2014) і, як наслідок, про
покладення на відповідача обов'язку
відшкодування позивачеві будь-яких
збитків, завданих цією прострочкою,
оскільки докази, які свідчать про
отримання товару вантажоодержувачем,
містяться лише на ТНН від 10.03.2014 №1-Ш-001872
на переміщення алкогольних напоїв та
видатковій накладній №1-Ш-001872 від
10.03.2014, що фактично виключає можливість
виконання обов'язку з перевезення
вантажу 08.03.2010, тобто раніше дати
відпуску цієї продукції позивачем.
Враховуючи наведене, суд дійшов
висновку про те, що позивачем не
доведено суду наявності усіх елементів
складу цивільного правопорушення, а
саме: протиправної поведінки, збитків,
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою відповідача та збитками і
вини відповідача, у зв'язку з чим
позовні вимоги позивача про стягнення
необґрунтованими та такими, що
задоволенню не підлягають.
У зв'язку з відмовою в задоволенні
позову, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, судовий збір покладається на
На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд
У задоволенні позову відмовити
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 28.11.2014

Суддя
Ю.М. Смирнова