КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р. Справа№ 910/24553/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Копитової О.С.

Сотнікова С.В.

представник заявника в судове
засідання не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
ліквідатора товариства з обмеженою
відповідальністю "АГРОПРОДІНВЕСТ"
Саєнка В.В. на ухвалу господарського
суду міста Києва від 10.11.2014 у справі №
910/24553/14 (суддя Пасько М.В.)

за заявою боржника товариства з
обмеженою відповідальністю
«АГРОПРОДІНВЕСТ», м. Київ

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ліквідатор товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОПРОДІНВЕСТ»
звернувся до суду з заявою про
порушення справи про банкрутство
товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОПРОДІНВЕСТ» за
спрощеною процедурою, передбаченою ст.
95 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.11.2014 року у справі № 910/24553/14
(суддя Пасько М.В.) заяву ліквідатора
товариства з обмеженою
відповідальністю ««АГРОПРОДІНВЕСТ»
про порушення справи про банкрутство з
приєднаними до неї документами
повернуто без розгляду.

Ухвала місцевого господарського суду
мотивована тим, що до заяви про
порушення справи про банкрутство не
відповідає вимогам, зазначеним у ч. 4 ст.
11 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», оскільки з
заяви про порушення провадження у с
праві та матеріалів доданих до неї
вбачається, що у боржника відсутнє
майно, достатнє для покриття судових
витрат.

При цьому суд керувався ч ст.ст. 11, 15, 95
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», ст. 86
Господарського процесуального кодексу
України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою
суду, товариство з обмеженою
відповідальністю ««АГРОПРОДІНВЕСТ»
звернулося до Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу, а заяву про відкриття
провадження у справі про банкрутство
повернути до суду першої інстанції для
прийняття до провадження.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням місцевим господарським
судом при прийнятті оскаржуваної
ухвали норм процесуального права, а
саме ст.ст. 11, 95 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом».
також, скаржник зазначає, що судом
неповно враховано обставини справи,
оскільки не взято до уваги, що
власниками юридичної особи
гарантовано надання грошових коштів
для здійснення ліквідації боржника в
процедурі банкрутства.

В судове засідання ліквідатор банкрута
арбітражний керуючий Саєнко В.В. не
з'явився, причини неявки суду не
повідомив. Враховуючи обмежений
господарським процесуальним правом
строк розгляду апеляційних скарг на
ухвали місцевого суду та наявність в
матеріалах справи доказів належного
повідомлення сторін у справі, колегія
суддів дійшла висновку про можливість
розгляду апеляційної скарги за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши застосування судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права, колегія суддів
Київського апеляційного
господарського суду дійшла до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступних підстав.

Частиною 2 ст. 4-1 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що господарські суди
розглядають справи про банкрутство у
порядку провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(надалі - Закон).

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК
України апеляційний господарський суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний
господарський суд, переглядаючи
рішення в апеляційному порядку,
користується правами, наданими суду
першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
господарський суд не пізніше п'яти днів
з дня надходження до господарського
суду заяви про порушення справи про
банкрутство повертає її та додані до
неї документи без розгляду, якщо
зокрема, заява не відповідає змісту
вимог, зазначених у цьому Законі; з
інших підстав, передбачених ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, з урахуванням вимог цього
закону.

Статтею 16 Закону встановлено загальні
вимоги до оформлення та змісту заяви
про порушення провадження у справі про
банкрутство.

Як передбачено ч. 1 ст. 95 Закону якщо
вартості майна боржника - юридичної
особи, щодо якого прийнято рішення про
ліквідацію, недостатньо для
задоволення вимог кредиторів, така
юридична особа ліквідується в порядку,
передбаченому цим Законом. У разі
виявлення зазначених обставин
ліквідатор (ліквідаційна комісія)
зобов'язаний звернутися до
господарського суду із заявою про
порушення справи про банкрутство такої
юридичної особи.

Частиною 4 ст. 11 Закону встановлено, що
боржник подає заяву до господарського
суду за наявності майна, достатнього
для покриття судових витрат, якщо інше
не передбачено цим Законом.

Відповідно до п. 12 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
28.03.13 № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(у редакції Закону України від 22.12.2011 N
4212-VI)» слід мати на увазі, що заява про
порушення провадження у справі про
банкрутство подається боржником лише
за наявності майна, достатнього для
покриття судових витрат (частина
четверта статті 11 Закону). У визначенні
таких витрат слід враховувати
необхідність виплати винагороди
арбітражному керуючому у мінімальному
розмірі не менше ніж за дванадцять
місяців його роботи, відшкодування
витрат на публікацію оголошень у
справі та судового збору, сплаченого
кредиторами.

У разі відсутності майна, достатнього
для покриття судових витрат,
господарський суд повинен повернути
заяву боржника про порушення
провадження у справі про банкрутство у
зв'язку з тим, що заява не відповідає
вимогам, зазначеним у Законі.

Колегією суддів за результатом
дослідження поданої ліквідатором
товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОПРОДІНВЕСТ»
заяви та доданих до неї документів
встановлено, що у боржника відсутнє
будь-яке майно, грошові кошти, а
дебіторська заборгованість становить
35 000,00 грн.

Наведене дає підстави стверджувати про
відсутність у товариства з обмеженою
відповідальністю «АГРОПРОДІНВЕСТ»
можливості у майбутній процедурі
банкрутства покриття судових витрат,
здійснення яких є обов'язковим для
законного перебігу процедури
банкрутства підприємства в судовому
порядку.

Таким чином, враховуючи вище наведені
обставини колегія суддів погоджується
з висновком місцевого господарського
суду про те, що заява ліквідатора ТОВ
«АГРОПРОДІНВЕСТ» не відповідає змісту
вимог, визначених Законом України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»,
у зв'язку з чим її поверненню без
розгляду є правомірним.

Також, апеляційний суд не вбачає
підстав для скасування ухвали
місцевого господарського суду в
зв'язку з наявністю гарантій від
власників товариства про надання ТОВ
«АГРОПРОДІНВЕСТ» безповоротної
фінансової допомоги в сумі 35000 грн для
завершення процедури банкрутства
цього товариства, які оформлені
протоколом загальних зборів учасників
ТОВ «АГРОПРОДІНВЕСТ» від 05.08.2014,
оскільки ліквідатором не надано
жодного доказу на підтвердження
перерахування даних коштів на рахунок
боржника.

Таким чином, на підставі
вищевикладеного апеляційний суд не
приймає до уваги твердження скаржника,
що зазначені в апеляційній скарзі
стосовно порушення місцевим
господарським судом ст.ст. 11, 95 Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом».

У відповідності до ст.ст. 32-34 ГПК
України, доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Інших додаткових пояснень або доказів,
окрім тих, які наявні в матеріалах
справи, суду надано не було.

Враховуючи викладене, колегія суддів
на підставі доказів та пояснень
наявних в матеріалах справи дійшла до
висновку, що відповідно до ст. 104
Господарського процесуального кодексу
України підстав для скасування чи
зміни ухвали місцевого господарського
суду не вбачає, а тому апеляційна
скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 99,
101-103, 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
Законом України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду міста Києва
від 10.11.2014 року у справі № 910/24553/14
залишити без змін, апеляційну скаргу
ліквідатора товариства з обмеженою
відповідальністю ««АГРОПРОДІНВЕСТ»
Саєнка В.В. - без задоволення.

Головуючий суддя
Т.І. Разіна

Судді
О.С. Копитова

С.В. Сотніков