КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2014 р. Справа№ 911/2328/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Коршун Н.М.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - не з'явився

від відповідача 1 - не з'явився

від відповідача 2 - не з'явився

від третьої особи - не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Публічного акціонерного
товариства «Племінний завод
«Бортничі»

на рішення господарського суду
Київської області від 03.09.2014 р.

у справі №911/2328/14 (суддя Заєць Д.Г.)

за позовом Публічного
акціонерного товариства «Племінний
завод «Бортничі»

до 1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

2. Комунального підприємства
Бориспільської районної ради
Бориспільське районне «Бюро технічної
інвентаризації»

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору Публічне
акціонерне товариство «Райффайзен
Банк Аваль»

про визнання права власності,
скасування державної реєстрації права
власності та витребування майна з
незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Племінний завод «Бортничі»
звернулось до господарського суду
Київської області з позовною заявою до
Комунального підприємства
Бориспільської районної ради
Бориспільське районне «Бюро технічної
інвентаризації» та Комунального
підприємства Бориспільської районної
ради Бориспільське районне «Бюро
технічної інвентаризації» про
визнання за позивачем права власності
на будинок-контору, що розташований за
адресою - АДРЕСА_1; визнання за
позивачем права власності на
столярно-зварювальний цех, що
розташований за адресою - АДРЕСА_1;
скасування державної реєстрації права
власності ОСОБА_2 на об'єкт нерухомого
майна - будинок-контору, що
розташований за адресою - АДРЕСА_1;
скасування державної реєстрації права
власності ОСОБА_2 на
столярно-зварювальний цех, що
розташований за адресою - АДРЕСА_1;
витребування з незаконного володіння
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на
користь позивача вищезазначеного
нерухомого майна.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 16.06.2014 р. допущено до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль».

Рішенням господарського суду
Київської області від 03.09.2014 р. в
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства «Племінний
завод «Бортничі» до Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, Комунального
підприємства Бориспільської районної
ради Бориспільське районне «Бюро
технічної інвентаризації», за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Публічне акціонерне товариство
«Райффайзен Банк Аваль» про визнання
права власності, скасування державної
реєстрації права власності та
витребування майна з незаконного
володіння, відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду, позивач звернувся
з апеляційною скаргою до Київського
апеляційного господарського суду, в
якій просить скасувати рішення
господарського суду Київської області
від 03.09.2014 р. по справі №911/2328/14 та
прийняти нове рішення, яким позов
задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
судом першої інстанції при винесенні
рішення було неповно з'ясовано
обставини справи, що мають значення для
справи, висновки викладені у рішенні не
відповідають обставинам справи. Також
при винесенні оскаржуваного рішення
було порушено норми матеріального та
процесуального права.

Представники сторін та третьої особи в
судове засідання 09.12.2014 р. не з'явились
про причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
містяться докази належного
повідомлення всіх учасників судового
процесу про час та місце проведення
судового засідання по розгляду
апеляційної скарги, а строки розгляду
апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК
України, колегія суддів, вважає
можливим здійснити перевірку рішення
суду першої інстанції у даній справі в
апеляційному порядку за наявними
матеріалами справи та без участі
представників сторін та третьої особи.

Колегія суддів зазначає, що ухвалами
від 06.10.2014 р., 20.10.2014 р., 03.11.2014 р., 17.11.2014 р.,
25.11.2014 р., 01.12.2014 р. явка сторін у судове
засідання обов'язковою не визнавалась.

Зважаючи на те, що неявка представників
сторін та третьої особи не перешкоджає
всебічному, повному та об'єктивному
розгляду всіх обставин справи,
апеляційний господарський суд вважає
за можливе розглянути справу за
наявними в ній матеріалами в порядку
ст. 75 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи,
дослідивши докази, проаналізувавши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, апеляційний господарський суд
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що позивач є
власником будинку-контори
(реєстраційний номер у Реєстрі прав
власності на нерухоме майно - 16859503) та
столярно-зварювального цеху
(реєстраційний номер у Реєстрі прав
власності на нерухоме майно - 16859730), які
розташовані за адресою - вул.
Ліквідаторів, 1-а в селі Щасливому
Бориспільського району Київської
області, проте, враховуючи, що станом на
момент звернення з даним позовом до
суду право власності на зазначені
об'єкти нерухомого майна зареєстровано
за ОСОБА_2, позивач просить суд визнати
за Публічним акціонерним товариством
«Племінний завод «Бортничі» право
власності на будинок-контору та
столярно-зварювальний цех, які
розташовані за адресою - АДРЕСА_1,
скасувати державну реєстрацію права
власності ОСОБА_2 на зазначені об'єкти
нерухомого майна та витребувати їх з
незаконного володіння фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2.

Як зазначає позивач, у 1996 році було
проведено приватизацію Державного
племінного заводу «Бортничі» шляхом
його реорганізації у відкрите
акціонерне товариство «Племінний
завод «Бортничі» (Публічне акціонерне
товариство «Племінний завод
«Бортничі»).

Відповідно до пункту 2 постанови
Кабінету Міністрів України від 7 грудня
1992 року за №686 «Про затвердження
Порядку перетворення в процесі
приватизації державних підприємств у
відкриті акціонерні товариства»,
рішення про перетворення державного
підприємства у відкрите акціонерне
товариство приймається державним
органом приватизації на підставі плану
приватизації цього підприємства в
10-денний строк з дня його затвердження.
План приватизації розробляється і
затверджується відповідно до чинного
законодавства.

Пунктом 5 зазначеної постанови
встановлено, що з моменту державної
реєстрації відкритого акціонерного
товариства активи і пасиви державного
підприємства приймаються товариством.
Товариство є правонаступником прав і
обов'язків державного підприємства, що
приватизується.

На підставі наказу Фонду державного
майна України від 13 лютого 1996 року за
№23-АТ (т. 1, а.с. 22) та плану приватизації
майна державного племінного заводу
«Бортничі» (т. 1, а.с. 23-24), затвердженого 5
лютого 1996 року першим заступником
голови Фонду державного майна України
Тарасенко О.Г., було здійснено
приватизацію держплемзаводу
«Бортничі».

Сьомим розділом плану приватизації
було визначено такий спосіб
приватизації ДПЗ «Бортничі», як
перетворення його цілісного майнового
комплексу у відкрите акціонерне
товариство.

В матеріалах справи (т. 1. а.с. 25-28)
наявний перелік майна, переданого до
статутного фонду Акціонерного
товариства «Племінний завод
«Бортничі» від 24 липня 2006 року, який
підписаний заступником голови Фонду
державного майна України. Під
порядковими номерами 16 та 37 даного
переліку зазначено об'єкти - склад тари
в с. Щасливому (інвентарний номер 129) та
контора цеху садовод в с. Щасливому
(інвентарний номер 150).

Як зазначає позивач, під час
приватизації Державного племінного
заводу «Бортничі» вказані об'єкти були
передані до статутного фонду позивача.

21 травня 2008 року Щасливська сільська
рада Бориспільського району Київської
області видала позивачу свідоцтво №12
про право власності на цілісний
майновий комплекс в с. Щасливому, який
складається з промислових споруд та
об'єктів.

Таким чином, на думку позивача, в
результаті приватизації ДПЗ
«Бортничі», шляхом його реорганізації
у відкрите акціонерне товариство,
вказані об'єкти стали власністю
позивача. Отже, свідоцтво №12 про право
власності на цілісний майновий
комплекс, наказ Фонду державного майна
від 13.02.1996 р. №23-АТ про приватизацію ДПЗ
«Бортничі», разом із «Переліком майна,
переданого до статутного фонду ВАТ
«Племінний завод «Бортничі», є
документами, що підтверджують право
власності ПАТ «Племінний завод
«Бортничі» на спірні об'єкти (т. 1, а.с. 4).

Апеляційний господарський суд вважає,
що позивачем не доведено, а в
матеріалах справи відсутні докази які
б давали підстави для визнання права
власності за позивачем на спірні
об'єкти.

Позивач не надав, а в матеріалах справи
відсутні докази, які б підтверджували
факт погодження Кабінетом Міністрів
України приватизації «Племінного
заводу «Бортничі».

Разом із тим з долученого до матеріалів
справи свідоцтва про право власності
на цілісний майновий комплекс № 12 (т. 1,
а.с. 29) вбачається, що вказане свідоцтво
оформлене без дотримання вимог п.п. д) п.
2.2. чинних на той час «Правил державної
реєстрації об'єктів нерухомого майна,
що знаходяться у власності юридичних
та фізичних осіб» (затверджені наказом
Держкомжитлкомгоспу України від 13.12.1995
р. № 56; зареєстровані в Мін'юсті України
19.01.1996 р. за № 31/1056, - надалі Правила),
згідно якого при реєстрації об'єктів
нерухомого майна за юридичними
особами, їм видається реєстраційне
посвідчення, форма якого наведена в
додатку № 7 вищезазначених правил.
Проте позивачем не надано, а в
матеріалах справи відсутні оригінал
або засвідчена належним чином копія
вищевказаного реєстраційного
посвідчення з яким пов'язується факт
виникнення у позивача права власності.

Окрім цього позивачем не надано, а в
матеріалах справи відсутні засвідчені
належним чином рішення про відведення
земельної ділянки або акт про право
власності на земельну ділянку для
будівництва об'єкта і акт прийняття
цього об'єкта в експлуатацію,
затверджений рішенням місцевого
органу державної виконавчої влади,
місцевого самоврядування, як цього
вимагає п.9 Додатку № 1 Правил.
Відповідних доказів на підтвердження
права власності або користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані спірні об'єкти, а також
належним чином оформленого акту
введення в експлуатацію споруджених
«Племінним заводом «Бортничі»
будівель, суду представлено не було.

Також, на думку суду апеляційної
інстанції, в долученій до матеріалів
справи копії свідоцтва про право
власності (т. 1, а.с. 29) не зовсім коректно
визначена й форма власності на
цілісний майновий комплекс, що
суперечить вимогам чинного на той час
законодавства України. Адже згідно
розділу IV та, зокрема, ст. 25 Закону
України «Про власність», в редакції
чинній на час видачі вказаного
правовстановлюючого документа,
власність акціонерного товариства
визначалась як колективна.

Окрім цього позивачем не надано, а в
матеріалах справи відсутній
засвідчений належним чином витяг з
Реєстрової книги на нежилі об'єкти
нерухомого майна, які належать
юридичним особам, який би
підтверджував факт реєстрації за
позивачем права власності на спірні
об'єкти.

Долучений до матеріалів справи Перелік
майна, переданого до статутного фонду
ВАТ «Племінний завод «Бортничі» (т. 1,
а.с.25) судом апеляційної інстанції
оцінюється критично оскільки цей
перелік не відповідає вимогам
належності, що визначені ст. 34 ГПК
України, адже Перелік було складено
безпосередньо позивачем та на вимогу
ухвали господарського суду Київської
області від 15.07.2004 р. у справі № 173/19-04,
який затверджено заступником голови
ФДМ України значно пізніше дати видачі
позивачу свідоцтва про право
власності, а саме - 27.07.2006 р.

Таким чином, враховуючи вищезазначене,
колегія суддів приходить до висновку,
що позовні вимоги в частині визнання за
позивачем права власності на
будинок-контору, що розташований за
адресою - АДРЕСА_1 та на
столярно-зварювальний цех, що
розташований за адресою - АДРЕСА_1 є
такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що позовні вимоги про
скасування державної реєстрації права
власності за ОСОБА_2 на спірні об'єкти
нерухомого майна та витребування їх з
незаконного володіння фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2 є похідними
від вимог про визнання права власності,
в задоволені яких судом відмовлено, то
колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції щодо
відмови в задоволенні позовних вимог
про скасування державної реєстрації
права власності за ОСОБА_2 на спірні
об'єкти нерухомого майна та
витребування їх з незаконного
володіння.

Також матеріали справи не містять, а
позивачем не надано доказів на
підтвердження факту звернення
останнього до відповідача 2 з
відповідною заявою щодо реєстрації
права власності на спірний об'єкт
нерухомості та/або факту відмови
уповноваженого суб'єкта щодо
задоволення відповідних вимог
позивача. Вказані обставини в їх
сукупності свідчать про те, що
відповідач 2 не порушив законних прав
та охоронюваних законом інтересів
позивача для захисту яких останній
звернувся до суду з позовною заявою.

З урахуванням вищевикладеного суд
апеляційної інстанції приходить до
висновку про неможливість задоволення
позовних вимог на підставі документів,
що були надані позивачем.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної
норми, належним чином апеляційну
скаргу не обґрунтовано, доказів та
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції апеляційному суду не
наведено.

З огляду на викладене, посилання
скаржника на порушення норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування судом обставин
справи та невідповідність висновків,
викладених у рішенні, обставинам
справи, не знайшли свого підтвердження
в судовому засіданні. Крім того, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку місцевого господарського
суду та не підтверджуються наявними
матеріалами справи.

Колегія суддів вважає, що рішення
господарського суду Київської області
від 03.09.2014 р. у даній справі є таким, що
відповідає нормам матеріального і
процесуального права, фактичним
обставинам та матеріалам справи, у
зв'язку з чим підстави для задоволення
апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.
105 ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Племінний
завод «Бортничі» залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду Київської
області від 03.09.2014 р. у справі №911/2328/14
залишити без змін.

Справу №911/2328/14 повернути до
господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
С.О. Алданова

Судді
С.Я. Дикунська

Н.М. Коршун