ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.14р. Справа № 904/9068/14

за позовом Дочірнього підприємства
"Трансгарант-Україна", м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юмін Агро", м.
Дніпропетровськ

про зобов'язання виконати умови
договору

Суддя Красота О.І.

Представники:

від позивача: Цибіков О.О., дов.
№б/н від 27.12.2013 року;

від відповідача: Бреза В.І., дов.№б/н
від 07.08.2014 року;

СУТЬ СПОРУ:

Дочірнє підприємство
"Трансгарант-Україна" (далі-Позивач)
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Юмін Агро"
(далі-Відповідач) про зобов'язання
Відповідача виконати умови Договору
поставки №19/03-14ТГУ, а саме надати дві
належним чином оформлені
товарно-транспортні накладні: №ТТН 0100;
№ТТН18.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням Відповідачем умов пункту
3.8 Договору поставки №19/03-14ТГУ від
19.03.2014 року, а саме обов'язку Продавця
передати копії товарно-транспортних
накладних, які містять штамп терміналу
про приймання товару, так як спірні
товарно-транспортні накладні
виготовлені з помилкою в графі
"Вантажоодержувач" з іншим номером
Договору.

В судовому засіданні представник
Позивача позовні вимоги підтримав,
просив суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання з'явився.
09.12.2014 року надав суду відзив на позов
та документи витребувані ухвалою
господарського суду, відповідно до
якого вказує на те, що листом за №2803-3
від 28.03.2014 року Вантажовідправник в
особі ТОВ "Сапсан-Юг" виправив вказану
помилку вказавши у ТТН №0703 від 25.03.2014
року авто гос.№АЕ6293НЕ, ТТН №0100 від
26.03.2014 року авто гос.№АЕ3597ЕК, ТТН №18 від
28.03.2014 року авто гос.№АЕ9521ЕК, правильні
реквізити, а саме: "Вантажоодержувач"
ТОВ НП "Термінал-УППС". Контракт
№19/03-14ТГУ між ДП "Трансгарант-Україна"
(експортер) та "Юмин Агро" в квоту "Юмин
Агро". Так як всі документи стосуються
саме Договору поставки №19/03-14ТГУ від
19.03.2014 року то вказане виправлення
описки в усіх ТТН є невід'ємним доказом
виправлення помилки, просить суд в
позові відмовити.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу сторонами не
подавалось.

В порядку ст. 85 ГПК України, у судовому
засіданні оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін,
оцінивши надані докази в їх сукупності,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2014 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Юмін Агро"
(далі-Продавець) та Дочірнім
підприємством "Трансгарант-Україна"
(далі-Покупець) був укладений Договір
№19/03-14ТГУ (далі-Договір), відповідно до
пункту 1.1 якого Продавець зобов'язався
поставити та передати у власність
Покупця, а Покупець прийняти та
оплатити олію соняшникову
нерафіновану, в порядку та на умовах,
передбачених Договором. Товар
виготовлений з насіння врожаю 2013 року.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що
Продавець забезпечує поставку товару
автотранспортом на умовах СРТ - ТОВ МП
"Термінал-Укрхарчзбутсировина"
(далі-Термінал), згідно Міжнародним
правилам по інтерпретації комерційних
терміналів ІНКОТЕРМС (редакція 2010 року)
за виключенням обмовок, прямо
передбачених Договором.
Вантажоодержувач: ТОВ МП
"Термінал-Укрхарчзбутсировина".
Покупець зобов'язаний надати
інструкцію по заповненню
товарно-транспортних накладних до
початку поставки товару.

Датою поставки товару вважається дата
приймання товару в пункту поставки та
вказується у видатковій накладній
завіреної підписами обох сторін (п. 3.3
Договору).

Пунктом 3.8 Договору передбачено, які
документи підлягають передачі
Продавцем Покупцеві не пізніше 5 днів з
дати поставки партії товару, зокрема
копії товарно-транспортних накладних,
які містять штамп Термінала про
приймання товару.

На виконання умов Договору 19/03-14ТГУ від
19.03.14р. Відповідач поставив Позивачу
товар на загальну суму 905 117 грн. 84 коп.,
що підтверджується видатковими
накладними №ЮА-0000114 від 27.03.2014 року та
№ЮА-0000117 від 28.03.2014 року, які містяться в
матеріалах справи (а.с. 14, 15).

У зв'язку з отриманням товару
Відповідачем Позивачу був виставлений
рахунок-фактура №ЮА-0000018 від 27.03.2014 року
на загальну суму 905 117 грн. 84 коп. (а.с. 16).

Згідно платіжного доручення №1917 від
04.04.2014 року Позивачем сплачено суму в
розмірі 860 000 грн. 00 коп. та згідно
платіжного доручення №2072 від 16.04.2014
року Позивачем сплачено суму в розмірі
45 117 грн. 84 коп., разом 905 117 грн. 84 коп.
(а.с.17, 18).

Після здійснення поставки
Відповідачем, на виконання пункту 3.8
Договору, були передані відповідні
документи, серед яких, зокрема, дві
товарно-транспортні накладні №0100 від
26.03.2014 року (а.с. 19-20) та №18 від 28.03.2014 року
(а.с. 21-22).

Позивач вказує, що Відповідачем
зазначені товарно-транспортні
накладні були заповнені з допущенням
помилок, а саме невірно заповнено графи
"Вантажоодержувач" де вказано інший
договір №14/03-14 ТГУ, а не №19/03-14 ТГУ що є
порушення вимог до оформлення вказаних
документів, оскільки вони відносяться
до документів суворого податкового
обліку з урахуванням встановленої
Міністерством транспорту України
форми їх заповнення.

04.08.2014 року Позивач на адресу
Відповідача направив лист №979/1 від
04.08.2014 року з проханням виправити
допущені при оформленні
товарно-транспортних накладних
помилки та оформити їх з дотриманням
встановлених правил, який останній
отримав за вх. №06/08-1 06.08.2014 року (а.с. 23).

Відповідач заперечуючи проти позовних
вимог 09.12.2014 року надав суду відзив на
позов, відповідно до якого вказує на те,
що листом за №2803-3 від 28.03.2014 року
Вантажовідправник в особі ТОВ
"Сапсан-Юг" виправив вказану помилку
вказавши у ТТН №0703 від 25.03.2014 року авто
гос.№АЕ6293НЕ, ТТН №0100 від 26.03.2014 року
авто гос.№АЕ3597ЕК, ТТН №18 від 28.03.2014 року
авто гос.№АЕ9521ЕК, правильні реквізити,
а саме: "Вантажоодержувач" ТОВ НП
"Термінал-УППС". Контракт №19/03-14ТГУ між
ДП "Трансгарант-Україна" (експортер) та
"Юмин Агро" в квоту "Юмин Агро". Так як
всі документи стосуються саме Договору
поставки №19/03-14ТГУ від 19.03.2014 року то
вказане виправлення описки в усіх ТТН є
невід'ємним доказом виправлення
помилки.

Розглядаючи вказані позовні вимоги
необхідно вказати на наступне.

Згідно пункту 11.1 Правил перевезень
вантажів автомобільним транспортом в
Україні, затверджених Наказом
Міністерства транспорту України №363
від 14.10.1997 року, основним документом на
перевезення вантажів є
товарно-транспортна накладна, форму
якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Згідно пункту 1 Правил,
товарно-транспортна накладна - єдиний
для всіх учасників транспортного
процесу юридичний документ, що
призначений для списання
товарно-матеріальних цінностей, обліку
на шляху їх переміщення,
оприбуткування, складського,
оперативного та бухгалтерського
обліку, а також для розрахунків за
перевезення вантажу та обліку
виконаної роботи.

Стаття 193 ГК України встановлює, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 530 Цивільного кодексу
України, встановлено що, якщо у
зобов'язанні встановлено строк (термін)
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк.

Частиною першою статті 666 Цивільного
кодексу України передбачено, якщо
продавець не передає покупцеві
приналежності товару та документи, що
стосуються товару та підлягають
переданню разом з товаром відповідно
до договору купівлі-продажу або актів
цивільного законодавства, покупець має
право встановити розумний строк для їх
передання.

Вважаючи на те, що листом за №2803-3 від
28.03.2014 року Вантажовідправник в особі
ТОВ "Сапсан-Юг" виправив вказану
помилку в спірних накладних, а саме: ТТН
№0100 від 26.03.2014 року авто гос.№АЕ3597ЕК,
ТТН №18 від 28.03.2014 року авто гос.№АЕ9521ЕК
та в накладній ТТН №0703 від 25.03.2014 року
авто гос.№АЕ6293НЕ вказавши правильні
реквізити: «Вантажоодержувач» ТОВ НП
"Термінал-УППС". Контракт №19/03-14ТГУ між
ДП "Трансгарант-Україна" (експортер) та
"Юмин Агро" в квоту "Юмин Агро" тим самим
підтвердив наявність господарської
операції саме за вказаним вище
Договором №19/03-14ТГУ, та наявністю інших
документів на виконання вказаного
Договору №19/03-14ТГУ, суд не вбачає
підстав для задоволення позовних вимог
Позивача з огляду на відсутність
порушеного його права Відповідачем.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати по справі покладаються на
Позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 36, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову - відмовити.

Суддя О.І. Красота

Рішення підписано

09.12.14р