ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення скарги на дії державної
виконавчої служби без розгляду

"01" грудня 2014 р.
Справа № 10/025-10

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Київська
книжково-журнальна фабрика", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця
Доценко Тетяни Миколаївни, смт.
Терезине, Білоцерківський район

про стягнення 107379,00 грн.

суддя Лопатін А.В.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Київська
книжково-журнальна фабрика" звернулося
до господарського суду Київської
області з позовом до Фізичної
особи-підприємця Доценко Тетяни
Миколаївни про стягнення 107379,00 грн.

Рішенням господарського суду
Київської області від 23.03.2010 р. позовні
вимоги задоволено частково, стягнуто з
ФОП Доценко Тетяни Миколаївни на
користь ТОВ "Київська
книжково-журнальна фабрика" 85770,00 грн.
заборгованості та 9186,29 грн. пені, а
також судові витрати: 949,56 грн.
державного мита та 208,70 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу, у частині стягнення
2000,00 грн. припинено провадження у
справі, а в частині стягнення з
відповідача 10422,71 грн. пені відмовлено.

На виконання рішення господарського
суду Київської області від 23.03.2010 р.
видано відповідний наказ.

27.11.2014 р. на адресу господарського суду
Київської області від ТОВ "Київська
книжково-журнальна фабрика" надійшла
скарга на дії ВДВС Шевченківського РУЮ
м. Києва.

У п.п. 9.8. та 9.9. роз'яснень наданих Вищим
господарським судом України у
постанові пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" від 17 жовтня 2012 року N 9 вказано,
що за змістом частини четвертої статті
82 Закону України "Про виконавче
провадження" і частини першої статті
121-2 ГПК розгляду господарським судом
підлягають ті скарги на рішення, дії чи
бездіяльність органу Державної
виконавчої служби, які подано
прокурором або сторонами виконавчого
провадження (стягувачем чи боржником),
відкритого на підставі виданого
господарським судом виконавчого
документа; скарги ж, подані іншими, крім
зазначених, особами розгляду в
господарських судах не підлягають.
Скарга має відповідати загальним
вимогам щодо змісту та форми позовної
заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з
доданням до неї документів, зазначених
у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті
і за необхідності - зазначених у
частинах другій і третій статті 57
названого Кодексу, а також містити
відомості, перелічені в пунктах 3 - 5
частини сьомої статті 82 Закону України
"Про виконавче провадження". У
вирішенні питань, які виникають у
розгляді скарг на рішення, дії або
бездіяльність посадових осіб
Державної виконавчої служби, до заяв
учасників виконавчого провадження
(заявників) мають застосовуватися
положення ГПК, якими врегульовано
аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18,
21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9
частини першої статті 63, статті 64,
розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Відповідно до ч. 7 ст. 82 Закону України
"Про виконавче провадження" скарга у
виконавчому провадженні подається у
письмовій формі та має містити:
найменування органу державної
виконавчої служби, до якого вона
подається; повне найменування (ім'я)
стягувача та боржника, їх місце
проживання чи перебування (для
фізичних осіб) або місцезнаходження
(для юридичних осіб), а також
найменування (ім'я) представника
сторони виконавчого провадження, якщо
скарга подається представником;
реквізити виконавчого документа (вид
документа, найменування органу, що його
видав, день видачі та номер документа,
його резолютивна частина); зміст
оскаржуваних рішень, дій чи
бездіяльності та норму закону, яку
порушено; викладення обставин, якими
скаржник обґрунтовує свої вимоги;
підпис скаржника або його представника
із зазначенням дня подання скарги.

Згідно з п. 2 частини першої статті 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява повинна містити
найменування (для юридичних осіб) або
ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за
його наявності для фізичних осіб)
сторін, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
(для фізичних осіб), ідентифікаційні
коди суб'єкта господарської діяльності
за їх наявності (для юридичних осіб) або
реєстраційний номер облікової картки
фізичної особи - платника податків за
його наявності.

Разом з тим, подана ТОВ "Київська
книжково-журнальна фабрика" скарга на
дії ВДВС Шевченківського РУЮ м. Києва
не містить прізвище, ім'я та по батькові
боржника, його місце проживання та
реєстраційний номер облікової картки
фізичної особи - платника податків.

Відповідно до п. 2 частини першої статті
63 Господарського процесуального
кодексу України суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо у позовній заяві не
вказано повного найменування сторін,
їх поштових адрес.

Згідно з п. 5 частини другої статті 54
Господарського процесуального кодексу
України позовна заява повинна містити
виклад обставин, на яких ґрунтуються
позовні вимоги; зазначення доказів, що
підтверджують позов; обґрунтований
розрахунок сум, що стягуються чи
оспорюються; законодавство, на
підставі якого подається позов.

Відповідно до п. 4 частини першої статті
57 Господарського процесуального
кодексу України до позовної заяви
додаються документи, які підтверджують
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги.

Статтею 1212 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що скарги на дії чи
бездіяльність органів Державної
виконавчої служби щодо виконання
рішень, ухвал, постанов господарських
судів можуть бути подані стягувачем,
боржником або прокурором протягом
десяти днів з дня вчинення
оскаржуваної дії, або з дня, коли
зазначеним особам стало про неї відомо,
або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Проте, скаржником до скарги не додано
жодних доказів того, що останньому лише
12.11.2014 р. стало відомо про винесення
27.10.2014 р. ВДВС Шевченківського РУЮ
м. Києва постанови про повернення
виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до п. 3 частини першої статті
63 Господарського процесуального
кодексу України суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо у позовній заяві не
вказано обставин, на яких ґрунтується
позовна вимога, доказів, що
підтверджують викладені в заяві
обставини, обґрунтований розрахунок
стягуваної чи оспорюваної суми.

Згідно з частиною першою статті 56
Господарського процесуального кодексу
України позивач, прокурор зобов'язані
при поданні позову надіслати сторонам
копії позовної заяви та доданих до неї
документів відповідно до кількості
відповідачів та третіх осіб листом з
описом вкладення.

Пунктом 2 частини першої статті 57
Господарського процесуального кодексу
України встановлено, що до позовної
заяви додаються документи, які
підтверджують відправлення
відповідачеві копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

Згідно з положеннями постанови
Кабінету Міністрів України "Про
затвердження Правил надання послуг
поштового зв'язку" від 05.03.2009 р. № 270
розрахунковим документом, що
підтверджує факт надання послуг
поштового зв'язку є документ
встановленої відповідно до Закону
України "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та
послуг" форми та змісту (касовий чек,
розрахункова квитанція тощо).

Виходячи з наведеного, належними
доказами надіслання копії скарги та
доданих до неї документів іншим
сторонам у справі є оригінали
квитанцій, фінансових чеків та описи
вкладення у цінний лист з
перерахуванням документів, які
відправляються.

Однак, з матеріалів скарги вбачається,
що скаржником не додано доказів
направлення скарги з доданими до неї
документами ВДВС Шевченківського РУЮ
м. Києва та боржнику - ФОП Доценко
Тетяні Миколаївні.

Відповідно до п. 6 частини першої статті
63 Господарського процесуального
кодексу України суддя повертає позовну
заяву і додані до неї документи без
розгляду, якщо не подано доказів
надсилання відповідачеві копії
позовної заяви і доданих до неї
документів.

Разом з тим, суд звертає увагу
скаржника, що додані до скарги
документи не засвідчені належним
чином, як того вимагають приписи статті
36 ГПК України.

З огляду на вищенаведене, скарга ТОВ
"Київська книжково-журнальна фабрика"
на дії ВДВС Шевченківського РУЮ м.
Києва підлягає поверненню заявникові
без розгляду.

Разом з тим, суд зазначає, що повернення
скарги не перешкоджає повторному
зверненню з нею до господарського суду
в загальному порядку після усунення
допущених порушень.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 63,
ст. 86, 1212 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ухвалив:

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "Київська
книжково-журнальна фабрика" матеріали
скарги на дії Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції м. Києва
без розгляду.

Суддя
А.В. Лопатін