м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Публічного акціонерного
товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
2) Дочірнього підприємства "РІТЕЙЛ
про захист права на комерційне
(фірмове) найменування
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Яковенко В.О.
від відповідача 1: Буряченко А.М.
від відповідача 2: не з'явились
вільний слухач: Шиба І.О.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Публічне акціонерне товариство
"Державна продовольчо-зернова
(далі-позивач) звернулося до
Господарського суду міста Києва з
позовом до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"ОРГАНІК-ФУД" (далі-відповідач-1), 2)
Дочірнього підприємства "РІТЕЙЛ ЦЕНТР"
(далі-відповідач-2) про заборону
відповідачу-1 та відповідачу-2
здійснювати будь-яке використання у
господарській діяльності комерційного
(фірмового) найменування
«Новоукраїнський комбінат
хлібопродуктів», шляхом продажу,
поставки, відпуску, передачі,
отримання, введення в цивільний оборот
та пропонування до продажу буль-яким
іншим способом, продукції - пластівці
вівсяні (1), пластівці гречані (2), суміш
пластівців (3), пластівці пшеничні (4),
пластівці ячмінні (5), пластівці житні
(6), пластівці вівсяні «Екстра» (7), мюслі
з 5 фруктів (8), мюслі до сніданку (9),
мюслі «Ізюмінка» (10), мюслі з родзинками
та горіхом (11), мюслі з багатьма
фруктами (12), в упаковці з нанесенням
позначення комерційного (фірмового)
найменування «Новоукраїнський
комбінат хлібопродуктів», не залежно
від способу та форми нанесення такого
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 12.09.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 02.10.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
22.09.2014 р. через загальний відділ
діловодства представник позивача
подав заяву про забезпечення позову, в
якій просить суд накласти арешт на
таропакувальні матеріали Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТД
"ОРГАНІК-ФУД" з написом
«Новоукраїнський комбінат
хлібопродуктів», що знаходиться за
адресою вул. Чайковського, 28, м.
Новоукраїнська, Кіровоградська обл.,
філія ПАТ «ДПЗК» «Новоукраїнський
комбінат хлібопродуктів».
У судовому засіданні 02.10.2014 р.
представник відповідача-2 надав відзив
на позовну заяву, в якому пояснив, що
надані позивачем фіскальні чеки не
мають жодного доказового значення для
справи, також заявив клопотання про
участь у судовому засіданні в режимі
відеоконференції в Господарському
суді Одеської області.
Також у судовому засіданні 02.10.2014 р.
представник відповідача-1 надав відзив
на позовну заяву, в якому проти позову
заперечив та зазначив, що філія
позивача не є юридичною особою та не
може бути суб'єктом права
інтелектуальної власності на
комерційне (фірмове) найменування. Крім
того, між сторонами було укладено низку
договорів, зокрема, договір на
переробку зерна №180 від 01.08.2012 р.,
договір на виготовлення продукції №180
від 01.08.2012 р. та №210 від 01.08.2012 р., договір
на переробку зерна №232 від 01.09.2012 р.
У судовому засіданні оголошувалась
перерва до 07.11.2014 р.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 02.10.2014 р. суд задовольнив
клопотання Товариства з обмеженою
відповідальністю "ТД "ОРГАНІК-ФУД" про
проведення судового засідання,
призначеного на 07.11.2014 р. о 12 год. 00 хв. в
режимі відеоконференції, доручив
забезпечення проведення
відеоконференції Господарському суду
03.11.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник позивача
подав заяву про часткову відмову від
позову, а саме від позовних вимог до
Дочірнього підприємства "РІТЕЙЛ ЦЕНТР".
07.11.2014 р. судове засідання не відбулося
у зв'язку із перебуванням судді
Бондарчук В.В. у відпустці з 03.11.2014 р. по
10.11.2014 р. включно.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.11.2014 р. суд ухвалив
призначити судове засідання на 14.11.2014 р.
та доручив забезпечення проведення
судового засідання у режимі
відеоконференції Господарському суду
У судовому засіданні 14.11.2014 р. розгляд
справи було відкладено на 28.11.2014 р. у
порядку ст. 77 ГПК України.
У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав подану
заяву про часткову відмову від позову
до Дочірнього підприємства "РІТЕЙЛ
ЦЕНТР" та просив задовольнити заявлені
позовні вимоги до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ТД
Розглянувши у судовому засіданні заяву
Публічного акціонерного товариства
"Державна продовольчо-зернова
корпорація України" про часткову
відмову від позову, суд відзначає
Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України,
позивач вправі до прийняття рішення
по справі змінити підставу або предмет
позову, збільшити розмір позовних
вимог, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.
Статтею 78 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що відмова позивача від
позову викладається в адресованій
господарському суду письмовій заяві,
що долучається до справи. Ця заява
підписується позивачем. До прийняття
відмови позивача від позову суд
роз'яснює сторонам наслідки
відповідних процесуальних дій,
перевіряє, чи є повноваження на
вчинення цих дій у представників
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо позивач
відмовився від позову і відмову
прийнято господарським судом.
З огляду на те, що в поданій заяві,
підписаній повноважним представником
Публічного акціонерного товариства
"Державна продовольчо-зернова
корпорація України", останній
відмовився від позовних вимог до
Дочірнього підприємства "РІТЕЙЛ ЦЕНТР",
відмова позивача від позову викладена
в адресованій господарському суду
письмовій заяві; позивачу відомі
наслідки відмови від позову; за
висновком суду, відмова від позовних
вимог не суперечить чинному
законодавству і не порушує чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси,
суд приймає відмову Публічного
акціонерного товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
за позовом Публічного акціонерного
товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" до 1) Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"ОРГАНІК-ФУД", 2) Дочірнього
підприємства "РІТЕЙЛ ЦЕНТР" про захист
права на комерційне (фірмове)
найменування в частині позовних вимог
до Дочірнього підприємства "РІТЕЙЛ
ЦЕНТР", у зв'язку з чим припиняє
провадження у вказаній частині.
Розглянувши подану заяву про
забезпечення позову, суд дійшов
висновку про відмову у її задоволенні з
Статтею 66 ГПК України передбачено, що
господарський суд за заявою сторони,
прокурора або з власної ініціативи має
право вжити передбачених статтею 67
цього Кодексу заходів до забезпечення
позову. Забезпечення позову
допускається в будь-якій стадії
провадження у справі, якщо невжиття
таких заходів може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
господарського суду.
Оскільки позивач у поданій заяві не
зазначив, яким чином невжиття заходів
до забезпечення позову може утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення господарського суду, як і не
обґрунтував доцільність та
співрозмірність обраних в заяві
заходів до забезпечення позову із
заявленим предметом спору у даній
справі, а тому суд визнає
необґрунтованою заяву про
забезпечення позову та відмовляє у її
задоволенні.

Представник відповідача проти позову
заперечив.

Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 28.11.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Державна продовольчо-зернова
корпорація України" є юридичною особою,
створеною внаслідок перетворення
державного підприємства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 06.06.2011 р. № 593.

В свою чергу, державну реєстрацію
Державного підприємства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" було проведено 16.09.2010 р.

Позивач також має відкриті філії для
здійснення своєї діяльності, зокрема і
філію Публічного акціонерного
товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" «Новоукраїнський комбінат
хлібопродуктів», яка діє на підставі
відповідного положення.

Як стверджує позивач, вказана філія
відома під комерційним (фірмовим)
найменуванням «Новоукраїнський
комбінат хлібопродуктів», який
використовується підприємством понад
60 років, починаючи з 1952 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
зазначає, що 24.06.2014 р. в магазині
«Фуршет», за адресою: м. Київ, вул.
Ярославська, 56-А, розповсюджувалися
наступні товари: пластівці вівсяні
«Екстра», суміш пластівців «Екстра» та
гречані пластівці «Екстра» у картонні
та поліетиленові упаковці
торгівельної марки «Геркулес». Крім
того, на офіційному сайті відповідача-1
(www,org-food.com) розміщені фото та інформація
про продукцію, що розповсюджується
відповідачем-1, вигляд якої повністю
співпадає із упаковками, що
розповсюджувалися в торгівельному
закладі «Фуршет».

Оцінюючи подані докази та наведені
обґрунтування за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Частиною 1-2 ст. 489 Цивільного кодексу
України встановлено, що правова
охорона надається комерційному
найменуванню, якщо воно дає можливість
вирізнити одну особу з-поміж інших та
не вводить в оману споживачів щодо
справжньої її діяльності. Право
інтелектуальної власності на
комерційне найменування є чинним з
моменту першого використання цього
найменування та охороняється без
обов'язкового подання заявки на нього
чи його реєстрації і незалежно від
того, є чи не є комерційне найменування
частиною торговельної марки.

Відповідно до ст. 8 Паризької Конвенції
про охорону промислової власності від
20 березня 1883 року, фірмове найменування
охороняється в усіх країнах Союзу без
обов'язкового подання заявки чи
реєстрації і незалежно від того, чи є
воно частиною товарного знака.

Як роз'яснено Вищим господарським
судом України у п. 80 Постанови Пленуму
№12 від 17 жовтня 2012 року «Про деякі
питання практики вирішення спорів,
пов'язаних із захистом прав
інтелектуальної власності» момент
першого використання комерційного
(фірмового) найменування може
встановлюватися за даними державної
реєстрації юридичної особи або
фізичної особи - суб'єкта
господарювання, фінансової і технічної
документації (рахунки, накладні,
технічні умови), рекламних матеріалів,
охоронних документів на об'єкти
промислової власності (патенти на
промислові зразки, деклараційні
патенти на винаходи), реєстрації
доменного імені тощо.

Так, судом було встановлено вище, що
позивач є юридичною особою, яка
створена внаслідок перетворення
державного підприємства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" згідно постанови Кабінету
Міністрів України від 06.06.2011 р. №593, яке
було зареєстровано 16.09.2010 р., що
підтверджується спеціальним витягом з
ЄДРПОУ.

Позивачу також належить філія
Публічного акціонерного товариства
"Державна продовольчо-зернова
корпорація України" «Новоукраїнський
комбінат хлібопродуктів», яка діє на
підставі положення про філію.

Згідно ч. 3 статті 95 ЦК України, філії та
представництва не є юридичними
особами. Вони наділяються майном
юридичної особи, що їх створила, і діють
на підставі затвердженого нею
положення.

В позовній заяві позивач вказує на те,
що «Новоукраїнський комбінат
хлібопродуктів» використовує своє
комерційне найменування ще з 1952 року, в
підтвердження чого надається копія
трудової книжки за 1952 рік з печаткою
підприємства, при цьому, позивач як
юридична особа був створений лише у 2010
році.

Також із наданих фотознімків
продукції, що розповсюджувалася 24.06.2014
р. в магазині «Фуршет», за адресою: м.
Київ, вул. Ярославська, 56-А, а саме
упаковки вбачається, що виробником
зазначеної продукції є Публічне
акціонерне товариство "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України", адреса потужностей
виробництва - філія Публічного
акціонерного товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" «Новоукраїнський комбінат
хлібопродуктів», а вироблена продукція
на замовлення ТОВ «ТД «ОРГАНІК-ФУД».

Крім того, в матеріалах справи наявні
копії договорів на переробку зерна №180
від 01.08.2012 р., договір на виготовлення
продукції №180 від 01.08.2012 р. та №210 від
01.08.2012 р., договір на переробку зерна №232
від 01.09.2012 р. Наявний також виробничий
акт-звіт про використання сировини і
виробництво готової продукції Органік
Фуд, акти приймання-передачі наданих
послуг щодо виробництва, гранулювання,
переробки мюслів.

Зазначені вище документи були укладені
між сторонами, скріплені печатками їх
підприємств та підтверджують
наявність договірних взаємовідносин
між ними, а також факт того, що спірна
продукція, на розповсюдження якої
посилається позивач, була вироблена
філією Публічного акціонерного
товариства "Державна
продовольчо-зернова корпорація
України" «Новоукраїнський комбінат
хлібопродуктів» за замовленням
відповідача-1.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що відповідачем-1 не
використовувалося комерційне (фірмове)
найменування «Новоукраїнський
комбінат хлібопродуктів», оскільки ним
не здійснювалося виготовлення
упаковки чи продукції в цілому, а
здійснювалося виключно розповсюдження
та продаж виготовленої філією
Публічного акціонерного товариства
"Державна продовольчо-зернова
корпорація України" «Новоукраїнський
комбінат хлібопродуктів» продукції.

Доказів того, що відповідачем-1
здійснювалося використання спірного
комерційного (фірмового) найменування
у будь-який інший спосіб, також
позивачем не надано.

Згідно частини 1 ст. 490 Цивільного
кодексу України, майновими правами
інтелектуальної власності на
комерційне найменування є: 1) право на
використання комерційного
найменування; 2) право перешкоджати
іншим особам неправомірно
використовувати комерційне
найменування, в тому числі забороняти
таке використання; 3) інші майнові права
інтелектуальної власності,
встановлені законом.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу
України встановлено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Частина 1 ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Згідно з ч. 2 ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Згідно п. 1 ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Таким чином, оскільки позивач у
належний спосіб не довів факт
використання відповідачем-1 спірного
найменування, суд дійшов висновку, що
відповідачем-1 не порушувались права
позивача, а тому суд визнає вимоги
позивача необґрунтованими та такими,
що не підлягають задоволенню із
заявлених позивачем підстав.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 78, 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

В И Р І Ш И В:

1. Провадження у справі № 910/19294/14
припинити на підставі пункту 4 частини 1
статті 80 ГПК України в частині позовних
вимог до Дочірнього підприємства
«РІТЕЙЛ ЦЕНТР».

2. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 01.12.2014 р.

Суддя
Бондарчук В.В.