РІШЕННЯ

"17" листопада 2014 р.Справа №
921/996/14-г/8Господарський суд
Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

Розглянув справу

за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк", вул. Набережна Перемоги, 50,
м. Дніпропетровськ, 49094 (адреса для
листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с
1800)

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1

про cтягнення заборгованості в сумі 18
523,23 грн.

За участі представників:

Позивача: Гулкевич Н.І. - представника,
довіреність № 3072-О від 19.09.2012 р.

Відповідача: не прибув

В судовому засіданні 13.10.2014 р.
представнику позивача роз'яснювались
процесуальні права та обов'язки
передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

За відсутністю відповідного
клопотання сторін технічна фіксація
судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "ПриватБанк", м.
Дніпропетровськ, надалі - позивач,
звернулось до господарського суду
Тернопільської області з позовом до
фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
АДРЕСА_1, надалі - відповідач, про
стягнення заборгованості в загальній
сумі 18 523 грн 23 коп., з яких: 8 000,00 грн -
борг, 6 281,75 грн - проценти, 2 873, 48 грн -
пеня та 1 368,00 грн - комісії за
користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням відповідачем
зобов'язань за Договором банківського
обслуговування б/н від 08.02.2012 року,
внаслідок чого станом на 21.08.2014 року на
поточному рахунку останнього
утворилась заборгованість в загальній
сумі 18 523 грн 23 коп.

В підтвердження наведеного до
матеріалів справи долучено: заяву від
08.02.2012 року про відкриття поточного
рахунку, довідку про розміри
встановлених кредитних лімітів за вих.
№08.7.0.0.0/46 від 28.08.2014 року, виписку
по рахунках відповідача, розрахунок
заборгованості за Договором б/н від
08.02.2012 року, претензію за вих.
№20208ТЕХ0S07С від 04.08.2014 року та докази її
надіслання, а також інші документи,
належним чином засвідчені копії яких
знаходяться в матеріалах справи.

Розгляд справи, призначений вперше
ухвалою суду від 17.09.2014 р. на 15:30 год.
29.09.2014 року, в порядку ст. 77 ГПК України,
було відкладено на 14:15 год. 13.10.2014 р., на
10:00 год. 05.11.2014 р. та, відповідно, на 15:00
год. 17.11.2014 р., з викладених у
відповідних ухвалах підстав.

В судове засідання 17.11.2014 року
представник позивача прибув, позовні
вимоги підтримав в повному обсязі, з
викладених у позові на додаткових
поясненнях від 10.10.2014 р. (вх. №18133)
підстав. Окрім того, на виконання вимог
ухвали суду від 05.11.2014 р. надав
витребовувані судом документи.

Відповідач в судове засідання не
прибув, витребовуваних судом
документів не надав, причин неприбуття
не повідомив, хоча про дату, час т а
місце розгляду справи був повідомлений
належним чином, в порядку ст. 64 ГПК
України, про що свідчить наявне в
матеріалах справи повідомлення про
вручення поштового відправлення -
ухвали суду про відкладення розгляду
справи від 05.11.2014 р.

Зважаючи на те, що явка представників
сторін не визнавалась судом
обов'язковою, брати участь у судовому
засіданні є правом сторони,
передбаченим ст. 22 ГПК України, доказів
у справі є достатньо для вирішення
спору по суті, справа розглядається без
участі представника відповідача,
відповідно до приписів ст. 75 ГПК
України, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши в судових засіданнях доводи
та пояснення представника позивача,
оцінивши наявні у справі докази, суд
встановив:

08.02.2012 року Фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_2 (відповідачем у справі) була
підписана Заява про відкриття
поточного рахунку та картка зі
зразками підписів і відбитка печатки,
відповідно до якої Банк (позивач)
відкрив відповідачу в національній
валюті поточний рахунок НОМЕР_3 та
картковий рахунок НОМЕР_2.

Даною заявою також передбачено, що:
Банк (позивач у справі) за наявності
вільних грошових ресурсів здійснює
обслуговування кредитного ліміту
клієнта за рахунок кредитних коштів у
межах ліміту, про розмір якого Банк
повідомляє клієнту на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку банку та
клієнта. Порядок встановлення, зміни
ліміту, погашення заборгованості та
розмір відсоткової ставки за
користування кредитним лімітом
регламентується Умовами та Правилами
надання банківських послуг і Тарифами
банку, що розміщені в мережі Інтернет
на сайті www.privatbank.ua, які разом із цією
анкетою (заявою) складають Договір
банківського обслуговування.

Яв вбачається з матеріалів справи, у
заяві про відкриття поточного рахунку
та картки зі зразками підписів і
відтисків печатки, зазначено, що клієнт
підписавши цю заяву, погоджується з
умовами та правилами надання
банківських послуг, у тому числі з
Умовами та Правилами обслуговування за
розрахунковими картками (що розміщені
на сайті банку htt://pprivatbank.ua,
htt://client-bank.pprivatbank.ua), Тарифами банку, які
разом із цією заявою та карткою зі
зразками підписів і відбитка печатки
складають Договір банківського
обслуговування.

Своїм підписом клієнт приєднується та
зобов'язується виконувати умови,
викладені в Умовах та Правилах надання
банківських послуг, тарифах
Приватбанку - договорі банківського
обслуговування в цілому. Відносини між
банком та клієнтом можуть вирішуватись
як шляхом підписання окремих угод або
додаткових угод до договору, так і
шляхом обміну інформацією відносно
банківського обслуговування з
клієнтом через web-сайти банку www.privatbank.ua
та http://client-bank.privatbank.ua чи інший Інтернет
SMS-ресурс, зазначений банком.

Розділом 1 Правил, розміщених на
web-сайті банку www.privatbank.ua, передбачено,
що ці правила є публічною офертою, що
містять умови та правила надання
послуг банком його клієнтам. Таким
чином, клієнт отримує доступ до всіх
без виключення послуг Приватбанку.

Відповідно до ст. 6 Цивільного кодексу
України, сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з врахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ч. 1 ст 627 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 181 ГК України
господарський договір за загальним
правилом викладається у формі єдиного
документа, підписаного сторонами та
скріпленого печатками. Допускається
укладення господарських договорів у
спрощений спосіб, тобто шляхом обміну
листами, факсограмами, телеграмами,
телефонограмами тощо, а також шляхом
підтвердження прийняття до виконання
замовлень, якщо законом не встановлено
спеціальні вимоги до форми та порядку
укладення даного виду договорів.

У відповідності зі ст. 207 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах, у листах, телеграмах, якими
обмінялися сторони. Правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо воля сторін
виражена за допомогою телетайпного,
електронного або іншого технічного
засобу зв'язку. Правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний його стороною
(сторонами). Правочин, який вчиняє
юридична особа, підписується особами,
уповноваженими на це її установчими
документами, довіреністю, законом або
іншими актами цивільного
законодавства, та скріплюється
печаткою. Використання при вчиненні
правочинів факсимільного відтворення
підпису за допомогою засобів
механічного або іншого копіювання,
електронного підпису або іншого
аналога власноручного підпису
допускається у випадках, встановлених
законом, іншими актами цивільного
законодавства, або за письмовою згодою
сторін, у якій мають міститися зразки
відповідного аналога їхніх
власноручних підписів.

Статтею 3 Закону України "Про
електронний цифровий підпис"
встановлено, що електронний цифровий
підпис за правовим статусом
прирівнюється до власноручного
підпису (печатки). Електронний підпис
не може бути визнаний недійсним лише
через те, що він має електронну форму.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
вважається укладеним, коли між
сторонами в потрібній у належних
випадках формі досягнуто згоди за
всіма істотними умовами. Істотними є
умови про предмет договору, а також ті,
які визнані такими за законом або
необхідні для договорів даного виду, а
також усі ті умови, щодо яких за заявою
однієї зі сторін має бути досягнуто
згоди.

Згідно з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо
сторони домовилися укласти договір у
певній формі, він вважається укладеним
з моменту надання йому цієї форми,
навіть якщо законом ця форма для даного
виду договорів не вимагалася.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що
зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства. Сторони
мають право укласти договір, в якому
містяться елементи різних договорів
(змішаний договір). До відносин сторін у
змішаному договорі застосовуються у
відповідних частинах положення актів
цивільного законодавства про договори,
елементи яких містяться у змішаному
договорі, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
змішаного договору.

Приписами ст. 633 ЦК України передбачено,
що публічним є договір, в якому одна
сторона - підприємець взяла на себе
обов'язок здійснювати продаж товарів,
виконання робіт або надання послуг
кожному, хто до неї звернеться
(роздрібна торгівлі, перевезення
транспортом загального користування,
послуги зв'язку, медичне, готельне,
банківське обслуговування тощо).

Умови публічного договору
встановлюються однаковими для всіх
споживачів, крім тих, кому за законом
надані відповідні пільги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або фінансова
установа (кредитодавець)
зобов`язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов`язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Таким чином, за своєю правовою природою
укладений між ПАТ КБ "Приватбанк" та ФОП
ОСОБА_2 договір банківського
обслуговування є змішаним договором
банківського рахунку та кредитного
договору.

Отже, для укладення договору
банківського обслуговування, який є
змішаним за своєю правовою природою і
має елементи кредитного договору,
сторони повинні були обмінятися всіма
документами, в яких зафіксований зміст
правочину, щоб договір був вчинений у
письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України,
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Ч. 1 ст. 1067 ЦК України передбачено, що
договір банківського рахунка
укладається для відкриття клієнтові
або визначеній ним особі рахунка у
банку на умовах, погоджених сторонами.

Відповідно до п. 3.18.1.1. Правил, кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів і
здійснення поточних платежів клієнта,
в межах кредитного ліміту.

Про розмір ліміту банк повідомляє
клієнта на свій вибір або в письмовій
формі, або через встановлені засоби
електронного зв'язку банка та клієнта.
Кредит надається в обмін на
зобов'язання клієнта щодо його
повернення, сплати процентів та
винагороди (п. 3.18.1.3).

Пунктом 3.18.1.6. Умов передбачено, що
ліміт може бути змінений банком в
односторонньому порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбачених внутрішніми
нормативними документами банку.
Підписавши угоду, клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна ліміту
проводиться банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення клієнта на
свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).

У відповідності до п. 3.18.1.8 Правил,
проведення платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання Клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг" (або у
формі "Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки із зразками підписів
і відтиском печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнтбанк / інтернет клієнтбанк, або у
формі обміну паперовою або електронною
інформацією, або в будь-якій іншій
формі - "Угода"). При порушенні клієнтом
будь-якого із обов'язків, передбачених
"Умовами і правилами надання
банківських послуг", банк на власний
розсуд, має право змінити умови
кредитування, встановити інший строк
повернення кредиту. При належному
використанні клієнтом обов'язків,
передбачених "Умовами і правилами
надання банківських послуг",
проведення платежів клієнта в порядку
обслуговування ліміту може бути
продовжено банком на той же строк.

Пунктом 3.18.1.11. Правил встановлено
період безперервного користування
кредитним лімітом - не більше 35 днів
(періодом безперервного користування
кредитним лімітом є період часу, на
протязі якого безперервно існувало
дебетове сальдо на поточному рахунку).

В силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.2.2.3 та 3.18.2.2.5
Правил, клієнт зобов'язується
проводити погашення кредитного ліміту
не пізніше строку закінчення періоду
безперервного користування кредитним
лімітом, сплатити відсотки за весь час
фактичного користування кредитом та
повністю повернути кредит в строки,
передбачені Правилами.

Поряд з цим сторонами погоджено, що:

- за користування кредитом в період з
дати виникнення дебетового сальдо на
поточному рахунку Клієнта при закритті
банківського дня Клієнт виплачує
відсотки, виходячи з процентної ставки,
розмір якої залежить від терміну
користування кредитом
(диференційована процентна ставка) (п.
18.4.1 Правил);

- за період користування кредитом з
моменту виникнення дебетового сальдо
до дати обнуління дебетового сальдо в
одну із дат з наступного 20-го до 25-го
числа місяця (період, в який дебетове
сальдо підлягає обнулінню), розрахунок
відсотків здійснюється за процентною
ставкою в розмірі 0% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості.
При необнулінні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнулінню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
клієнт сплачує банку за користування
кредитом відсотки в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду, в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню. У разі непогашення кредиту
протягом 90 днів з дати закінчення
періоду, в який дебетове сальдо
підлягало обнулінню, починаючи з 91-го
дня після дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнулінню, кредит вважається
простроченим, а грошові зобов'язання
клієнта з погашення заборгованості
вважаються порушеними. При порушенні
клієнтом будь-якого з грошового
зобов'язання клієнт сплачує банку
відсотки за користування кредитом у
розмірі 48 % річних від суми залишку
непогашеної заборгованості.
Розрахунок процентів за користування
кредитом проводиться щоденно,
починаючи з дня виникнення на
поточному рахунку дебетового сальдо
при закритті банківського дня, за
кількість днів користування
кредитними коштами, виходячи з 360 днів в
році. Розрахунок процентів
здійснюється до повного погашення
заборгованості по кредиту, на суму
залишку заборгованості по кредиту.
День повернення кредиту не включається
в період нарахування відсотків.
Нарахування відсотків здійснюється на
дату сплати (п.п. 3.18.4.1.1- 3.18.4.1.3, 3.18.4.9
Правил);

- у разі непогашення кредиту впродовж 90
днів * з дати закінчення періоду, в який
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
починаючи з 91 -го * дня після дати
закінчення періоду , в який дебетове
сальдо підлягало обнуленню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта з погашення
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні Клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань Клієнт сплачує
Банку відсотки за користуванням
кредитом у розмірі 56 ( п'ятдесят шість) %
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості. У разі порушення
Клієнтом будь-якого з грошових
зобов'язань і при реалізації права
Банку на встановлення іншого терміну
повернення кредиту, передбаченого
Умовами та правилами надання
Банківських послуг, Клієнт сплачує
Банку пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми залишку
непогашеної заборгованості за кожен
день прострочення, виходячи з 360 днів у
році. Сплата пені здійснюється з дня ,
наступного за датою порушення
зобов'язань (п.п. п.п.3.2.1.4.1.3 Умов і Правил
чинних з 01.07.2014 р.).

- клієнт сплачує банку винагороду за
використання ліміту (щомісячна
комісія) відповідно до п.п. 3.18.1.6., 3.18.2.3.2.,
1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 %
від суми максимального сальдо кредиту,
що існував на кінець банківського дня
за попередній місяць, у порядку,
передбаченому Умовами та правилами
надання банківських послуг. Клієнт
доручає банку здійснювати списання
винагороди зі своїх рахунків. Сплата
винагороди здійснюється в гривні (п.
3.18.4.4. Правил).

В судовому засіданні встановлено, що на
виконання вимог договору, Умов та
правил надання банківських послуг,
Банком з 08.02.2012 р. на поточний рахунок
відповідача НОМЕР_3 було встановлено
кредитний ліміт в сумі 8 000 грн. Наведене
підтверджується наявними в матеріалах
справи довідкою Банку №08.7.0.0.0/46
від 28.08.2014 р. та банківськими виписками.

У наданих суду додаткових письмових
поясненнях б/н від 10.10.2014 р. (вх. №18133)
позивач вказує, що зазначеним
кредитним лімітом відповідач
користувався з лютого місяця 2012 р.,
повністю погасив ліміт і знову
користувався ним. Проте належним чином
свої зобов'язання за Договором не
виконував, кредит в порядку та сумах,
зазначених вище не погашав, у зв'язку із
чим з 27.11.2012 р. прострочена
заборгованість по кредиту становила 8
000 грн.

18.08.2014 р. Банк звернувся до відповідача
з претензією №20208ТЕХ0S07С від 04.08.2014р.,
згідно якої повідомив останнього, що
станом на 04.08.2014 р заборгованість за
кредитним договором становить 18 126 грн
03 коп., з яких: 8 000 грн - прострочена
заборгованість за тілом кредиту, 6 070,19
грн - прострочена заборгованість за
відсотками, 1 368 грн- заборгованість по
комісії за користування кредитом та 2
687,87 грн - пеня та просив негайно
погасити заборгованість у повному
обсязі. Докази надіслання претензії:
копія опису вкладення до цінного листа,
копії списку згрупованих поштових
відправлень та фіскального чека від
18.08.2014р., знаходяться в матеріалах
справи.

Проте, відповідачем дана претензія
була залишена без відповіді та
задоволення, що і зумовило позивача
звернутись до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно ставляться
(ст. 526 ЦК України).

Ч.1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 Цивільного кодексу України
визначено, що зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Факт надання відповідачу кредитних
коштів, їх використання останнім та
наявності перед позивачем боргу в сумі
8 000 грн підтверджено долученою до
матеріалів справи банківською
випискою з поточного рахунку ПП ОСОБА_2

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності;
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно вимог ст. ст. 32, 33 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь - які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному порядку встановлює
наявність чи відсутність обставин, на
яких ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідач в судове засідання 17.11.2014 р.
не прибув, не заперечив належними та
допустимими доказами доводів позивача,
як і не надав суду доказів належного
виконання зобов'язань перед позивачем
за договором банківського
обслуговування б/н від 08.02.2012 р.

Таким чином, згідно вимог ст. ст. 33, 34 ГПК
України, вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" щодо
стягнення з Фізичної особи - підприємця
ОСОБА_2 8 000 грн заборгованості за
кредитом є обґрунтованими,
правомірними та такими, що підлягають
до задоволення.

В силу ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу
України позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором.

Кредити надаються банком під відсоток,
ставка якого, як правило, не може бути
нижчою від відсоткової ставки за
кредитами, які бере сам банк, і
відсоткової ставки, що виплачуються
ним по депозитах. Надання
безвідсоткових кредитів
забороняється, крім випадків,
передбачених законом (ч.3 ст. 346 ГК
України).

Слід зазначити, що згаданими вище
Правилами, до яких приєднався та з
якими погодився відповідач у даній
справі, визначено умови та порядок
проведення розрахунків.

В судовому засіданні встановлено,
підтверджено матеріалами справи та не
заперечено відповідачем факт
неналежного виконання зобов'язань за
договором банківського обслуговування
та наявності боргу.

Приєднавшись до Умов та Правил надання
банківських послуг, відповідач
зобов'язався сплачувати відсотки за
користування кредитом та винагороду за
використання ліміту (щомісячну
комісію), порядок нарахування яких
встановлено п.п. 3.18.4.1, 3.18.4.1.4 п. 3.18.4 та
п.п. 3.2.1.4.1.3 п. 3.2.1.4 р. 3 Правил.

З огляду на наведене вище, позивачем
заявлено до стягнення відсотки за
користування кредитом в розмірі 6 281,75
грн. нараховані за період з 24.10.2012 р. по
21.08.2014 р. та комісію в розмірі 1 368 грн
нараховану за період з березня місяця
2013 р. по серпень місяць 2014 р.

Заборгованість відповідача по
відсотках в сумі 6 281,75 грн за період з
23.10.2012 р. по 21.08.2014 р. та заборгованість
по комісії в сумі 1 368 грн за період
березень місяць 2013 р. по серпень місяць
2014 р. підтверджена наявними в
матеріалах справи виписками з рахунку
ФОП ОСОБА_2 та відповідним розрахунком
позивача, який не був спростований
відповідачем.

Відповідно до Узагальнюючої
податкової консультації щодо
використання банківських виписок як
первинних документів, затвердженої
Наказом Державної податкової служби
України 05.07.2012 N 583, первинним документом
вважається документ, який містить
відомості про господарську операцію та
підтверджує її здійснення.

В свою чергу господарська операція -
дія або подія, яка викликає зміни в
структурі активів та зобов'язань,
власному капіталі підприємства.

Виписки з особових рахунків клієнтів,
що є регістрами аналітичного обліку,
вміщують записи про операції,
здійснені протягом операційного дня,
та є підтвердженням виконаних за день
операцій і призначаються для видачі
або відсилання клієнту. Порядок,
періодичність друкування та форма
надання виписок (у паперовій чи
електронній формі) із особових
рахунків клієнтів обумовлюються
договором банківського рахунку, що
укладається між банком і клієнтом під
час відкриття рахунку.

З огляду на вищенаведене, додані
позивачем до матеріалів справи виписки
по рахунку відповідача є первинними
документами, а відповідно і належними
та допустимими доказами в розумінні ст.
ст. 33-34 ГПК України, тому приймаються до
уваги судом.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги в частині стягнення 6 281
грн 75 коп. заборгованості по процентам
за користування кредитом та 1 368 грн
заборгованості по комісії за
користування кредитом є правомірними,
обґрунтованими, такими, що
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами та підлягають до
задоволення.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки (ст. 611 ЦК України).

Згідно з приписами ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею)є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 3.18.5.1. Правил при
порушенні клієнтом будь-якого із
зобов'язань зі сплати відсотків за
користування кредитом, термінів
повернення кредиту винагороди
(комісії) клієнт сплачує банку за
кожний випадок порушення пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. А в разі
реалізації банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, клієнт сплачує банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від
суми заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Законом України „Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових
зобов'язань", передбачено, що пеня
нараховується в розмірі, встановленому
умовами договору, але не може
перевищувати подвійної облікової
ставки НБУ, яка діяла в період за який
стягується пеня.

Окрім того, відповідно до ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

П. 3.18.5.4 Правил визначено, що
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбачених п. 3.18.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3.,
здійснюється протягом 3-х років з дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконано клієнтом.

На підставі наведених вище положень
Договору, вимог чинного законодавства,
зважаючи на наявність простроченої
заборгованості по кредиту,
заборгованості по сплаті відсотків та
комісії, позивачем нараховано та
заявлено до стягнення за період з 11.02.2013
р. по 21.08.2014 р. пеню в загальній сумі 2 873
грн 48 коп., з якої: 1 893,50 грн - пеня за
несвоєчасне повернення тіла кредиту за
період з 12.02.2013 р. по 21.08.2014 р., 171 грн 46 коп
- пеня за несвоєчасну сплату комісії за
період з 02.03.2013 р. по 21.08.2014 р. та 808,51 грн -
пеня за несвоєчасну сплату відсотків
за користування кредитом.

Згідно проведеного судом за допомогою
інформаційно-аналітичного центру
"Ліга" перерахунку заявленої позивачем
до стягнення суми пені, правомірними та
такими, що підлягають до задоволення є
вимоги позивача в частині стягнення
останньої в сумі 2 800 грн. 83 коп. Позов в
частині стягнення 72,65 грн пені є
безпідставним та такими, що
задоволенню не підлягає (розрахунок
проведений судом знаходиться в
матеріалах справи).

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати
по сплаті судового збору в розмірі 1 819
грн 83 коп. відшкодовуються позивачу за
рахунок відповідача, пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 1, 2, 4, 12, 20, 22, 32-34, 43, 44, 49, 69, 75, 77, 82-85, 115-117
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1
(ідентифікаційний код НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк", вул. Набережна Перемоги, 50,
м. Дніпропетровськ, 49094 ()
8 000 грн - заборгованості за кредитом, 6 281
грн 75 коп. - заборгованості по процентам
за користування кредитом, 2 800 грн 83 коп.
- пені за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором, 1 368 грн -
заборгованості по комісії за
користування кредитом, а також 1 819 грн 83
коп. в повернення витрат по сплаті
судового збору.

3. В задоволенні решта частини
позову відмовити.

4. Рішення господарського суду
набирає законної сили в десятиденний
строк з дня його прийняття (підписання
рішення).

5. Наказ видати стягувачеві після
набрання судовим рішенням законної
сили.

6. Сторони вправі подати
апеляційну скаргу на рішення місцевого
господарського суду, яке не набрало
законної сили протягом десяти днів з
дня його прийняття (підписання), через
місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 24.11.2014 р.

Суддя
І.М. Гирила