ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.
Справа № 908/1796/13

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В. І., суддя
Терещенко О.І. , суддя Медуниця О.Є.

при секретарі Чуйковій А.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу відповідача (вх. № 3791
З/1-7) на ухвалу господарського суду
Запорізької області від 16.10.2014 року

за позовом Державного підприємства
"Одеська залізниця", м. Одеса

до ПАТ "Завод залізобетонних
конструкцій № 1", м. Запоріжжя,

про стягнення штрафу

ВСТАНОВИЛА:

До господарського суду Запорізької
області 16.09.2014р. надійшла заява ДП
«Одеська залізниця» про поновлення
строку для пред'явлення наказу до
виконання, виданого у справі № 908/1796/13
за позовом Державного підприємство
«Одеська залізниця» до Публічного
акціонерного товариства "Завод
залізобетонних конструкцій №1" про
стягнення штрафу.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 16.10.2014 року
заяву Державного підприємства
«Одеська залізниця» про поновлення
строку пред'явлення наказу № 908/1796/13 від
03.07.2013р. до виконання задоволено. Строк
пред'явлення до виконання наказу
господарського суду Запорізької
області від 03.07.2013 р. у справі № 908/1796/13
про стягнення з Публічного
акціонерного товариства "Завод
залізобетонних конструкцій №1", м.
Запоріжжя, на користь Державного
підприємства «Одеська залізниця» 22.555
грн. штрафу та 1.720,50 грн. судового збору
поновлено.

На вищенаведену ухвалу відповідачем,
із посиланням на порушення судом норм
чинного законодавства, подано
апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги
відповідач зазначає, що позивач
протягом восьми місяців не здійснив
заходів по отриманню наказу та
пред'явлення його до виконання; не
переконавшись у підвідомчості органу
ДВС, помилково направив наказ на
виконання до ВДВС Запорізького РУЮ;
після направлення заяви про відкриття
виконавчого провадження протягом 4-х
місяців не здійснював дії по
ознайомленню з виконавчим
провадженням; не надав доказів на
підтвердження порушення ВДВС прав
стягувача.

Представники сторін в судове засідання
не з'явились, причини неявки суду не
повідомили, про дату, час та місце
проведення судового засідання
повідомлялись належним чином, про що
свідчать наявні в матеріалах справи
повідомлення про вручення поштових
відправлень.

Беручи до уваги, що відповідно до
статті 33 Господарського
процесуального кодексу України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно за статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за наявними
матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши доводи апеляційної
скарги, вислухавши пояснення
представників та перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів встановила наступне.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 14.06.2013р. позов
Державного підприємство «Одеська
залізниця» до Публічного акціонерного
товариства "Завод залізобетонних
конструкцій №1" про стягнення штрафу
задоволено.

03.07.2013р. на виконання вказаного рішення
видано наказ про стягнення з
Публічного акціонерного товариства
"Завод залізобетонних конструкцій №1"
на користь Державного підприємства
«Одеська залізниця» 22.555 грн. штрафу та
1.720,50 грн. судового збору, який
направлено стягувачу 14.02.2014р.

Наказ дійсний для пред'явлення до
виконання до 01.07.2014р.

19.02.2014р. зазначений наказ отримано ДП
«Одеська залізниця», про що свідчить
вхідний штамп (вх. № 12/369 від 19.2014р.)
отримувача.

11.03.2014р. стягувач звернувся з заявою про
примусове виконання рішення суду від
14.06.2013р. до ВДВС Запорізького районного
управління юстиції заявою № НЮ-14/350 від
11.03.2014р.

20.03.2014р. постановою старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Запорізького
районного управління юстиції
Ігнатченко М.В. відмовлено в прийнятті
до провадження виконавчого документа
та у відкритті виконавчого провадження
з примусового виконання наказу
господарського суду Запорізької
області № 908/1796/13 про стягнення з ПАТ
«Завод залізобетонних конструкцій №1»
на користь ДП «Одеська залізниця» .

Постанова державного виконавця
мотивована порушенням територіальної
підвідомчості - «виконавчий документ
пред'явлено не за місцем виконання
рішення. Адреса боржника не є
підвідомчою ВДВС Запорізького РУЮ».

Але зазначена постанова ВДВС була
направлена стягувачу лише 02.07.2014р., про
що свідчить поштовий штемпель на
конверті.

Таким чином, строк, протягом якого
наказ дійсний до пред'явлення на
виконання, встановлений статтею 22
Закону України "Про виконавче
провадження", минув.

Відповідно до статті 43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 статті 116
Господарського процесуального кодексу
України, виконання рішення
господарського суду проводиться на
підставі виданого ним наказу, який є
виконавчим документом. Після набрання
судовим рішенням законної сили наказ
видається за заявою стягувану чи
прокурору, який здійснював у цій справі
представництво інтересів громадянина
або держави в суді, або надсилається
стягувану рекомендованим чи цінним
листом.

Наказ виданий 03.07.2013р. по справі №
908/1796/13, набрав законної сили 01.07.2013р. та
дійсний для пред'явлення до виконання
державному виконавцю до 01.07.2014р.

Таким чином, рішення господарського
суду Запорізької області від 14.06.2013р. у
справі № 908/1796/13 не виконано у спосіб та
порядок, зазначений судом, та на
користь особи, яка є стягувачем за
виконавчим документом.

Відповідно до п. 4 статті 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами Іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

У статті 4-5 ГПК України також
закріплено, що господарські суди
здійснюють правосуддя шляхом
прийняття обов'язкових до виконання на
усій території України рішень, ухвал,
постанов.

Відповідно до статті 115 ГПК України
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими для
виконання на всій території України.

Рішеннями Європейського суду з прав
людини встановлено, зокрема, що для
досягнення цілей статей Конвенції з
прав людини та основоположних свобод,
виконання рішення, ухваленого
будь-яким судом, має розцінюватися як
невід'ємна частина судового розгляду.

Згідно з ч. 1 статті 116 ГПК України
виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.

Статтею 22 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання протягом року, якщо інше не
передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 статті 24 Закону
України "Про виконавче провадження"
стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися із
заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання.

Згідно зі статтею 119 Господарського
процесуального кодексу України у разі
пропуску строку для пред'явлення
наказу до виконання з причин, визнаних
господарським судом поважними,
пропущений строк може бути відновлено.

Виходячи з вимог процесуального
закону, для поновлення пропущеного
стягувачем строку суд повинен
дослідити причини пропуску вказаного
строку і відновити його у випадку, коли
заявник доведе їх поважність. Під
поважними обставинами слід розуміти
такі, які об'єктивно унеможливлювали
своєчасне, в передбачений строк,
пред'явлення наказу до виконання.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом, причиною пропуску
строку пред'явлення наказу до
виконання є несвоєчасне надсилання
виконавчою службою стягувачу
постанови від 20.03.2014р. про відмову у
відкритті виконавчого провадження та
наказу господарського суду.

Отже заявником доведено поважність
причин пропуску строку для
пред'явлення наказу до виконання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
враховуючи всі обставини, наведені
сторонами у справі, вимоги чинного
законодавства, з метою захисту
порушених прав позивача, місцевий
господарський суд дійшов вірного
висновку про наявність правових
підстав для задоволення заяви про
поновлення строку для пред'явлення
наказу до виконання.

Беручи до уваги всі наведені обставини
в їх сукупності, судова колегія дійшла
висновку, що під час розгляду справи
господарським судом першої інстанції
фактичні обставини справи встановлені
на основі всебічного, повного і
об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають
обставинам справи та їм надана
правильна юридична оцінка, прийнята
ухвала відповідає нормам чинного
законодавства та підстав для її
скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без
задоволення.

Ухвалу господарського суду
Запорізької області від 16.10.2014 року
залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови складено 08.12.2014
року.

Головуючий суддя
Сіверін В. І.

Суддя
Терещенко О.І.

Суддя
Медуниця О.Є.