ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_____________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у прийнятті позовної заяви

"12" грудня 2014 р.924/1888/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі:

Суддя Магера В.В., розглянувши
матеріали

За позовом „SP-IMPEX" Trading service e.K. в особі
директора Шиллер Петер, Muhbachweg-5, 88250
Weingarten, Deutschland

до Приватного підприємства
„Екосервіс" в особі директора Анатолія
Івановича Глушенко, м. Хмельницький,
Україна

про порушення кримінальної справи
стосовно Анатолія Івановича Глушенко
за ознаками злочину, передбаченого
ст.ст.190, 191 Кримінального кодексу
України та відшкодування шкоди, яка
спричинена злочином

ВСТАНОВИВ:

11.12.2014р. на адресу господарського суду
Хмельницької області за вх.№05-08/3200/14
надійшла позовна заява від SP-IMPEX" Trading
service e.K. в особі директора Шиллер Петер,
Muhbachweg-5, 88250 Weingarten, Deutschland до Приватного
підприємства „Екосервіс" в особі
директора Анатолія Івановича Глушенко,
м. Хмельницький, Україна про порушення
кримінальної справи стосовно Анатолія
Івановича Глушенко за ознаками
злочину, передбаченого ст.ст. 190, 191
Кримінального кодексу України та
відшкодування шкоди, яка спричинена
злочином.

Відповідно до ч.1 ст.2 Господарського
процесуального кодексу України
(введений в дію Постановою ВР №1799-XII від
06.11.1991р., ВВР, 1992, №6, ст.57), підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні),
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Судом приймається до уваги, що
відповідно до ч.1 ст.12 Господарського
процесуального кодексу України,
господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при
укладанні, зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів, у
тому числі щодо приватизації майна, та
з інших підстав, крім:

- спорів про приватизацію державного
житлового фонду;

- спорів, що виникають при погодженні
стандартів та технічних умов;

- спорів про встановлення цін на
продукцію (товари), а також тарифів на
послуги (виконання робіт), якщо ці ціни
і тарифи відповідно до законодавства
не можуть бути встановлені за угодою
сторін;

- спорів, що виникають із
публічно-правових відносин та
віднесені до компетенції
Конституційного Суду України та
адміністративних судів;

- інших спорів, вирішення яких
відповідно до законів України та
міжнародних договорів України
віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів
Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених
законодавчими актами до їх
компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних
відносин у спорах між юридичною особою
та її учасниками (засновниками,
акціонерами, членами), у тому числі
учасником, який вибув, а також між
учасниками (засновниками, акціонерами,
членами) юридичної особи, пов'язаними
із створенням, діяльністю, управлінням
та припиненням діяльності такої особи,
крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на
цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із
земельних відносин, в яких беруть
участь суб'єкти господарської
діяльності, за винятком тих, що
віднесено до компетенції
адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами
до боржника, стосовно якого порушено
справу про банкрутство, у тому числі
справи у спорах про визнання
недійсними будь-яких правочинів
(договорів), укладених боржником;
стягнення заробітної плати; поновлення
на роботі посадових та службових осіб
боржника, за винятком спорів,
пов'язаних із визначенням та сплатою
(стягненням) грошових зобов'язань
(податкового боргу), визначених
відповідно до Податкового кодексу
України, а також справ у спорах про
визнання недійсними правочинів
(договорів), якщо з відповідним позовом
звертається на виконання своїх
повноважень контролюючий орган,
визначений Податковим кодексом
України;

8) справи за заявами про затвердження
планів санації боржника до порушення
справи про банкрутство.

Згідно зі ст.61 Господарського
процесуального кодексу України,
питання про прийняття позовної заяви
вирішується суддею, якому вона була
передана у порядку, встановленому ч.3
ст.2-1 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.62 ГПК України,
суддя відмовляє у прийнятті позовної
заяви, якщо заява не підлягає розгляду
в господарських судах України.

Пунктом 3.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. „Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" зазначено, що на
підставі п.1 ч.1 ст.62 ГПК України суддя
відмовляє у прийнятті позовної заяви,
якщо спір непідвідомчий
господарському суду, зокрема, коли його
вирішення законодавством України
віднесено до компетенції іншого органу
або заява взагалі не підлягає
розглядові в судовому порядку
(наприклад, про визнання недійсним
листа, накладної, акта експертизи тощо).

Як вбачається з поданої позовної заяви,
позивач просить господарський суд
порушити кримінальну справу стосовно
директора Приватного підприємства
"Екосервіс" Анатолія Івановича
Глушенко за ознаками вчинення останнім
злочину, передбаченого ст.ст.190, 191
Кримінального кодексу України та
прийняти, передбачені законом заходи
щодо захисту майнових прав позивача
шляхом відшкодування шкоди, яка
спричинена злочином.

Судом звертається увага позивача на те,
що за законодавством України питання
щодо притягнення особи до
відповідальності за вчинення злочинів,
передбачених Кримінальним кодексом
України не відносяться до компетенції
господарських судів, а врегульовані
положеннями Кримінального
процесуального кодексу України від
13.04.2012р. №4651-VI (Відомості Верховної Ради
України (ВВР), 2013, № 9-10, № 11-12, № 13, ст.88).

Відповідно до ст.1 Кримінального
процесуального кодексу України
встановлено, що порядок кримінального
провадження на території України
визначається лише кримінальним
процесуальним законодавством України.
Кримінальне процесуальне
законодавство України складається з
відповідних положень Конституції
України, міжнародних договорів, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, цього Кодексу
та інших законів України.

Статтею 60 Кримінального
процесуального кодексу України
встановлено, що заявником є фізична або
юридична особа, яка звернулася із
заявою або повідомленням про
кримінальне правопорушення до органу
державної влади, уповноваженого
розпочати досудове розслідування, і не
є потерпілим.

При цьому, відповідно до ст.241
Кримінального процесуального кодексу
України передбачено, що слідчий,
прокурор невідкладно, але не пізніше 24
годин після подання заяви,
повідомлення про вчинене кримінальне
правопорушення або після самостійного
виявлення ним з будь-якого джерела
обставин, що можуть свідчити про
вчинення кримінального
правопорушення, зобов'язаний внести
відповідні відомості до Єдиного
реєстру досудових розслідувань та
розпочати розслідування.

Статтею 61 Кримінального
процесуального кодексу України
визначено статус цивільного позивача у
кримінальному провадженні, ним є
фізична особа, якій кримінальним
правопорушенням або іншим суспільно
небезпечним діянням завдано майнової
та/або моральної шкоди, а також
юридична особа, якій кримінальним
правопорушенням або іншим суспільно
небезпечним діянням завдано майнової
шкоди, та яка в порядку, встановленому
цим Кодексом, пред'явила цивільний
позов. Права та обов'язки цивільного
позивача виникають з моменту подання
позовної заяви органу досудового
розслідування або суду.

Крім того, судом звертається увага
позивача на те, що механізм
відшкодування шкоди, яка заподіяна
потерпілому внаслідок кримінального
правопорушення встановлений Главою 9
Кримінального процесуального кодексу
України - Відшкодування (компенсація)
шкоди у кримінальному провадженні,
цивільний позов.

Зокрема, ч.2 ст.127 Кримінального
процесуального кодексу України
визначено, що шкода, завдана
кримінальним правопорушенням або
іншим суспільно небезпечним діянням,
може бути стягнута судовим рішенням за
результатами розгляду цивільного
позову в кримінальному провадженні.

Положення щодо цивільного позову у
кримінального провадженні визначені
ст.128 Кримінального процесуального
кодексу України.

З огляду на вище викладене, суд прийшов
до висновку, що у прийнятті позовної
заяви слід відмовити на підставі п.1 ч.1
ст.62 ГПК України у зв'язку з
непідвідомчістю спору господарському
суду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.62 Господарського
процесуального кодексу України, СУД -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті позовної заяви
за вх.№05-08/3200/14 SP-IMPEX" Trading service e.K. в особі
директора Шиллер Петер, Muhbachweg-5, 88250
Weingarten, Deutschland до Приватного
підприємства „Екосервіс" в особі
директора Анатолія Івановича Глушенко,
м. Хмельницький, Україна про порушення
кримінальної справи стосовно Анатолія
Івановича Глушенко за ознаками
злочину, передбаченого ст.ст. 190, 191
Кримінального кодексу України та
відшкодування шкоди, яка спричинена
злочином.

Повернути заявнику SP-IMPEX" Trading service e.K. в
особі директора Шиллер Петер позовну
заяву за вх.№05-08/3200/14 і додані до неї
документи.

Додаток: позовна заява і додані до неї
матеріали на 14 аркушах та конверт.

Суддя
В.В. Магера

Віддрук. 3 прим.:

1 - в наряд;

2 - позивачу: Peter Schiller „SP-IMPEX" Trading service e.K.
(Muhbachweg-5, 88250 Weingarten, Deutschland) - рекоменд. з
повідомл.;

3 - відповідачу: ПП „Екосервіс" (провул.
Проїзний, 10, офіс-центр „ОЛІМП", офіс 260,
м. Хмельницький, 29000) - проста коресп.