ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2014 р.
Справа №917/2454/14

за позовом Комунального підприємства
"Полтава-сервіс" Полтавської міської
ради, пров. Чайковського, 5, м. Полтава,
36002

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1, 36009

про стягнення грошових коштів у сумі 2
267,12 грн.

Суддя О. А. Киричук

Представники:

від позивача: Потоцька Ю. В., довір. № 8
від 19. 05. 2014 року

від відповідача: не з"явився

Розглядається позовна заява про
стягнення заборгованості за договором
оренди від 25.07.14 р. № Ш-12 у розмірі 2 267,12
грн., з них 2 000,00 грн. основного боргу та
267,12 грн. пені.

Позивач в обґрунтування позову вказує,
що відповідач не виконав належним
чином свої договірні зобов'язання,
внаслідок чого утворилась
заборгованість, яка до цього часу не
погашена.

Відповідач відзив на позов не надав,
явку повноважного представника в
судове засідання не забезпечив. Ухвала,
що направлялася відповідачу за
вказаною в позові адресою, повернулася
до суду з відміткою пошти про
закінчення терміну зберігання.

Згідно з витягом з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, який доданий
позивачем до позову, відповідач
значиться в реєстрі за адресою, що
вказана позивачем у позові.

Згідно з п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від
26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає
за можливе розглянути справу і
вирішити спір за наявними у справі
матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд
встановив:

Як зазначає Комунальне підприємство
"Полтава-сервіс" (надалі - позивач) та
підтверджується матеріалами справи,
згідно з рішенням виконавчого комітету
Полтавської міської ради «Про
організацію шкільних ярмарків» по вул.
Жовтневій від вул. Котляревського до
площі перед театром ім. М.В. Гоголя від
24.07.2014 № 93 (далі - Рішення) організовано
тимчасовий шкільний ярмарок «Все для
школи» на земельній ділянці
комунальної власності територіальної
громади міста Полтави по вулиці
Жовтневій.

Пунктом 1 Рішення передбачено
організувати з 01.08.2014 року по 15.09.2014 року
проведення тимчасових шкільних
ярмарків «Все для школи» по вул.
Жовтневій від вул. Котляревського до
площі перед театром ім. М.В. Гоголя та по
вул. Калініна на тротуарі за
майданчиком для паркування перед
магазином ТОВ «Універсам-Полтава» з
режимом роботи з 9 до 18 години.

Пунктом 3 Рішення Позивача зобов'язано
організувати розміщення тимчасових
пересувних споруд суб'єктів
господарювання на території шкільних
ярмарків; забезпечення постійного
належного прибирання та охорону
території шкільних ярмарків.

З матеріалів справи вбачається, що
01.07.2014 року Фізична особа-підприємець
ОСОБА_1 (надалі - відповідач) звернулася
до позивача з заявою про долучення її
до проведення торгівельного ярмарку
«Шкільний ярмарок» з 01.08.2014 року по
15.09.2014 року та надання їй 4 торгівельних
місць.

25 липня 2014 року між сторонами було
укладено договір оренди № Ш-12
торговельних місць на шкільному ринку
НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6
загальною площею 24 кв. метрів, які
розташовані на території шкільного
ярмарку за адресою: м. Полтава, вул.
Жовтнева (від вул. Котляревського до
площі перед театром ім. В.М. Гоголя)
(далі - Договір).

Відповідно до умов Договору (пункт 2.2)
орендодавець (Позивач) зобов'язаний
передати орендареві в тимчасове платне
користування об'єкт оренди -
торговельне місце, а орендар
(Відповідач), у свою чергу, зобов'язаний
своєчасно і в повному обсязі
сплачувати орендодавцю орендну плату
(пункт 3.2), котра становить 3 200,00 грн. за
весь час дії виставки-ярмарки (розділ 4).

Відповідно до п. 4.2 Договору орендна
плата вноситься не пізніше 3-х днів з
моменту укладення договору та до
початку дії виставки-ярмарку. Орендна
плата підлягає сплаті незалежно від
результатів провадження господарської
діяльності орендаря.

Позивач зазначає, що ним на виконання
пункту 2.2 Договору передано
відповідачу в тимчасове платне
користування торговельні місця на
шкільному ринку НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5,
НОМЕР_6, загальною площею 24 кв. метрів,
які розташовані на території шкільного
ярмарку за адресою: м. Полтава, вул.
Жовтнева.

У позовній заяві позивач вказує на те,
що протягом усього часу дії договору
ним не вчинялося дій, які б
перешкоджали відповідачу
користуватися торговельними місцями.

Відсутність претензій по об"єму, якості
та строкам надання послуг - оренди
торговельного місця - підтверджується
актом надання послуг № 15821 від 31.08.2014р.,
що підписаний представниками обох
сторін (копія додана до позовної заяви).

Позивач у позові вказує, що відповідач
свої обов'язки в частині своєчасної
сплати орендної плати у повному обсязі
не виконав, у зв'язку з чим станом на
31.10.2014р. виникла заборгованість 2000 грн.
(розрахунок доданий до позовної заяви).

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу
України вказує, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, й серед підстав виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема,
передбачає договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу
України передбачено, що господарські
зобов'язання можуть виникати, зокрема,
із господарського договору та інших
угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але
таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч.1 ст.193 Господарського
кодексу України до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 626
Цивільного кодексу України, договір є
підставою виникнення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного Кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України
встановлено, що одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
сторони уклали договір від 25.07.14 р. № Ш-12
оренди торговельного місця, тобто
виникли правовідносини, що випливають
із договору найму (оренди).

Згідно з ст. 759 Цивільного кодексу
України, наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк.

Відповідно до ст. 283 Господарського
кодексу України за договором оренди
одна сторона (орендодавець) передає
другій стороні (орендареві) за плату на
певний строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до статті 284 Господарського
кодексу України істотною умовою
договору оренди є, зокрема, орендна
плата.

Пунктом 1 статті 286 Господарського
кодексу України встановлено, що
орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю
незалежно від наслідків своєї
господарської діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу
України, за користування майном з
наймача справляється плата, розмір
якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 Цивільного
кодексу України, плата за користування
майном вноситься щомісячно, якщо інше
не встановлено договором.

Відповідач доказів сплати орендної
плати у повному обсязі за договором
оренди від 25.07.14 р. № Ш-12 суду не надав,
обставини, на які посилається позивач у
позовній заяві, не спростував.

За даних обставин, вимоги позивача про
стягнення заборгованості у сумі 2 000
грн. є обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Статтею 230 ГК України передбачено, що
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 5.4. зазначеного вище договору у
разі несвоєчасної оплати Орендарем
орендної плати та витрат за комунальні
послуги та/або у разі несвоєчасного
повернення Орендарем з оренди
торгівельного місця, останні сплачує
Орендодавцю пеню у розмірі 1 (один)
відсоток від суми заборгованості за
кожен день такої несплати. Сплата пені
не звільняє Орендаря від виконання
своїх зобов'язань по даному договору.

Згідно зі статтею 3 вказаного Закону
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

З урахуванням вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що вимоги про
стягнення пені у розмірі 267,12 грн. за
період з 25.07.2014р. по 31.10.2014р. згідно
наданого позивачем розрахунку,
доданого до позову, є обґрунтованими і
такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК
України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, 36009, ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Комунального
підприємства «Полтава-сервіс»
Полтавської міської ради (36002, м.
Полтава, пров. Чайковського, 5, р/р
в Банк АБ «Полтава-банк», МФО 331489, ) 2 000,00 грн. основного боргу,
267,12 грн, пені, 1827 грн. витрат по сплаті
судового збору

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Повний текст рішення складено ____________

Суддя
О. А. Киричук