ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.11.14р. Справа № 904/8806/14

За позовом Прокурора Довгинцівського
району м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області, 50086, м.
Кривий Ріг, вул. Л.Бородича, б. 3, в
інтересах держави в особі Міністерства
енергетики та вугільної промисловості
України, 01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 30, та
Державного підприємства "Криворізька
теплоцентраль", 50014, м. Кривий Ріг, вул.
Електрична, 1

до Житлового кооперативу
"Рудоремонтник", 50096, м. Кривий Ріг,
вул.Ватутіна, 53А

про стягнення 212 888,02 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

Від позивача Кожемятов К.М. -
спеціаліст з претензійно-позовної
роботи відділу зі стягнення
заборгованості за довіреністю від
13.01.2014 року за № 112/01

Від відповідача не з'явився

За участю прокурора відділу
прокуратури м. Дніпропетровська -
Матісової О.В., посвідчення № 001453 від
27.08.2012 року

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Довгинцівського району м.
Кривого Рогу Дніпропетровської
області звернувся до господарського
суду Дніпропетровської області з
позовом в інтересах держави в особі
Міністерства енергетики та вугільної
промисловості України та Державного
підприємства "Криворізька
теплоцентраль" до Житлового
кооперативу "Рудоремонтник" про
стягнення основного боргу в сумі 176293,10
грн., інфляційних втрат в сумі 23788,51 грн.,
3% річних в сумі 3397,33 грн., пені в сумі
16961,67 грн., штрафу в сумі 12340,51 грн.

Прокурором 27.11.2014 року подано до суду
заяву від 25.11.2014 року за № 41-3910вих-14
про зменшення позовних вимог, в якій
просить суд:

- зменшити позовні вимоги на суму 3500,00
грн.;

- припинити провадження у справі на
суму 16393,10 грн.;

- стягнути з відповідача основного
боргу в сумі 156400,00 грн., інфляційних
втрат в сумі 23788,51 грн., 3% річних в сумі
3397,33 грн., пені в сумі 16961,67 грн., штрафу в
сумі 12340,51 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням відповідачем умов
договору купівлі-продажу теплової
енергії та в гарячій воді від 24.10.2013
року за № 634 в частині своєчасної та
повної оплати за отримані послуги з
теплопостачання.

Відповідач позовні вимоги визнав в
повному обсязі (відзив на позовну заяву
від 25.11.2014 року за № 19), але просив суд
зменшити розмір штрафу та пені.

Також відповідач у відзиві на позовну
заяву просив суд розглядати справу без
участі його представника.

Клопотання задовольняється
господарським судом Дніпропетровської
області.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України у
справі оголошувались вступна та
резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача та
прокурора, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

24.10.2013 року між Державним підприємством
"Криворізька теплоцентраль", як
теплопостачальною організацією -
продавцем, та Житловим кооперативом
"Рудоремонтник", як споживачем -
покупцем, укладено договір
купівлі-продажу теплової енергії в
гарячій воді № 634 за умовами п. 1.1 якого
теплопостачальна організація -
продавець бере на себе зобов'язання
постачати споживачеві - покупцю
теплову енергію в гарячій воді у
потрібних йому обсягах, а споживач -
покупець зобов'язується оплачувати
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами (цінами) в
терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до п. 2.1 договору теплова
енергія постачається
споживачу-покупцю в обсягах згідно з
додатком 1 до цього договору в гарячій
воді на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період
опалювального періоду, - гаряче
водопостачання - протягом року.

Згідно з п. 6.1 договору розрахунки за
теплову енергію, що споживається,
проводиться в грошовій формі,
відповідно до встановлених тарифів.

Пунктом 6.3 договору передбачено, що
оплата за теплову енергію здійснюється
споживачем-покупцем виключно
грошовими коштами відповідно до
встановлених тарифів шляхом 30
відсоткової попередньої оплати
вартості планових обсягів споживання
теплової енергії за 5 днів до початку
здійснення споживання; решта 70%
вартості планових обсягів споживання
теплової енергії сплачується
споживачем-покупцем протягом місяця
споживання теплової енергії. Кошти, які
надійшли від покупця, будуть
зараховані як передоплата за умови
відсутності заборгованості за цим
договором. Остаточний розрахунок за
фактично спожиту теплову енергію
здійснюється до 20-го числа місяця
наступного за місяцем споживання
теплової енергії.

Даний договір набуває чинності з
моменту фактичного надання послуг з
теплопостачання та діє до 23.10.2014 рок
керуючись ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу
України (п. 10.1 договору).

На виконання умов договору позивачем
протягом періоду грудень 2013 року -
березень 2014 року надано відповідачу
послуги з теплопостачання в гарячій
воді на загальну суму 184993,10 грн., що
підтверджується підписаними сторонами
актами здачі-прийняття робіт (надання
послуг) № 1181 від 31.12.2013 року, № 117 від
31.01.2014 року, № 1444 від 28.02.2014 року, № 2771
від 31.03.2014 року (а. с. 19-12).

В порушення прийнятих на себе за
договором зобов'язань відповідач
частково розрахувався з позивачем в
сумі 12200,00 грн. (8700,00 грн. згідно
розрахунку ціни позову за спожиту
теплову енергію + 3500,00 грн., сплачені
04.11.2014 року, що підтверджується
банківською випискою.

Крім того, після порушення провадження
у справі № 904/8806/14, відповідач
розрахувався з позивачем на суму 16393,10
грн., що підтверджується банківськими
виписками.

Отже, в частині позовних вимог про
стягнення з відповідача боргу в сумі
16393,10 грн. провадження у справі № 904/8806/14
підлягає припиненню із-за відсутності
предмету спору.

За приписами п. 1-1 ч. 1 ст. 80
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд припиняє
провадження у справі, якщо відсутній
предмет спору.

Як встановлено судом, сума боргу
відповідача перед позивачем склала
156400,00 грн., яка підтверджується
матеріалами справи та підлягає до
стягнення.

Відповідно до статті 275 Господарського
кодексу України за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (частина
1 статті 193 Господарського кодексу
України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 Цивільного
кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного
кодексу України).

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 Цивільного кодексу України, є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного
зобов'язання) забезпечується, якщо це
встановлено договором або законом (ст.
548 Цивільного кодексу України).
Виконання зобов'язань може
забезпечуватись згідно договору
неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. Штрафом є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми невиконаного або неналежно
виконаного зобов'язання (ст. 549
Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 7.2.7 договору за
порушення строків оплати за отриману
теплову енергію стягується пеня у
розмірі не більше подвійної облікової
ставки НБУ, за які допущено
прострочення за кожний день
прострочення, а за прострочення понад 30
днів додатково стягується штраф у
розмірі 7% вказаної суми. Період, за який
нараховуються штрафні санкції,
становить три роки. Строк позовної
давності щодо стягнення штрафних
санкцій, встановлено у три роки.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Вимоги позивача про стягнення з
відповідача пені в сумі 16961,67 грн. за
загальний період з 21.01.2014 року до 20.10.2014
року, 3% річних в сумі 3397,33 грн. за
загальний період з 21.01.2014 року до 27.10.2014
року, штрафу в сумі 12340,51 грн. грн. є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення з
відповідача інфляційних втрат в сумі
23788,51 грн. за загальний період лютий 2014
року - вересень 2014 року підлягаю
задоволенню частково в сумі 23665,86 грн.
за загальний період лютий 2014 року -
вересень 2014 року.

Клопотання відповідача про зменшення
розміру штрафних санкцій, в тому числі
пені й штрафу, викладене у відзиві на
позовну заяву від 25.11.2014 року, не
задовольняється господарським судом
Дніпропетровської області виходячи з
наступного:

Відповідно до п. 3.17.4 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року за № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" вирішуючи, в тому
числі й з власної ініціативи, питання
про зменшення розміру неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання (п.
3 ст. 83 Господарського процесуального
кодексу України), господарський суд
повинен об'єктивно оцінити, чи є даний
випадок винятковим, виходячи з
інтересів сторін, які заслуговують на
увагу, ступеню виконання зобов'язання,
причини (причин) неналежного виконання
або невиконання зобов'язання,
незначності прострочення виконання,
наслідків порушення зобов'язання,
невідповідності розміру стягуваної
неустойки (штрафу, пені) таким
наслідкам, поведінки винної сторони (в
тому числі вжиття чи невжиття нею
заходів до виконання зобов'язання,
негайне добровільне усунення нею
порушення та його наслідків) тощо.

Дана процесуальна норма може
застосовуватись виключно у
взаємозв'язку (сукупності) з нормою
права матеріального, яка передбачає
можливість зменшення розміру
неустойки (штрафу, пені), а саме
частиною третьою статті 551 Цивільного
кодексу України і статтею 233
Господарського кодексу України. Якщо
відповідні санкції застосовуються не у
зв'язку з порушенням зобов'язання, а з
інших передбачених законом підстав
(наприклад, за порушення вимог
конкурентного законодавства), їх
розмір не може бути зменшено судом.

Відповідачем не надано до справи
письмових доказів на підтвердження
викладених у відзиві обставин щодо
тяжкого фінансового становища
підприємства.

При цьому, суд зважає на положення ст. 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, відповідно до
якого кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи упродовж
розумного строку незалежним і
безстороннім судом, встановленим
законом, який вирішить спір щодо його
прав та обов'язків цивільного
характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Першого
Протоколу до Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод кожна
фізична або юридична особа має право
мирно володіти своїм майном. Ніхто не
може бути позбавлений своєї власності
інакше як в інтересах суспільства і на
умовах, передбачених законом і
загальними принципами міжнародного
права.

Невиконанням обов'язку щодо сплати
коштів за отримані послуги з
теплопостачання відповідач порушує
права позивача.

Отже, з урахуванням всіх обставин у їх
сукупності, господарський суд вважає,
що з урахуванням балансу інтересів
сторін клопотання відповідача про
зменшення штрафних санкцій (штрафу й
пені) не підлягає задоволенню.

Судовий збір відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України покладається на сторони
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Однак, при цьому суд звертає увагу
сторін на приписи п. 4.7 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 21.02.2013 за № 7 "Про деякі
питання практики застосування розділу
VI Господарського процесуального
кодексу України", відповідно до яких ч. 2
ст. 49 Господарського процесуального
кодексу України передбачено, що в разі
коли спір виник внаслідок неправильних
дій сторони, господарський суд має
право покласти на неї судовий збір
незалежно від результатів вирішення
спору. Зазначена норма виступає
процесуальною санкцією, яка
застосовується господарським судом
незалежно від того, чи заявлялося
відповідне клопотання заінтересованою
стороною. У такому застосуванні суду
слід виходити з широкого розуміння
даної норми, маючи на увазі, що
передбачені нею наслідки можуть
наставати і в разі неправомірної
бездіяльності винної особи, яка не
вжила заходів до поновлення порушених
нею прав і законних інтересів іншої
особи (зокрема, ухилялася від
задоволення її заснованих на законі
вимог), що змусило останню звернутися
за судовим захистом. Так, якщо
зменшення позивачем розміру позовних
вимог пов'язане з частковим визнанням
та задоволенням позову відповідачем
після подання позову, то судовий збір у
відповідній частині покладається на
відповідача.

Отже, судовий збір в частині позовних
вимог, за якими провадження у справі
припинено - покладається на
відповідача в зв'язку з тим, що спір у
даній справі виник внаслідок
неправильних дій останнього.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Припинити провадження у справі №
904/8806/14 в частині стягнення основного
боргу в сумі 16393,10 грн. із-за відсутності
предмету спору.

Стягнути з Житлового кооперативу
"Рудоремонтник" (50096, м. Кривий Ріг, вул.
Ватутіна, 53А, ) на
користь Державного підприємства
"Криворізька теплоцентраль" (50014, м.
Кривий Ріг, вул.Електрична, 1, р/р 3
у філії Жовтневого відділення № 7714 ВАТ
"Ощадбанк", МФО 805012, ) 156400
(сто п'ятдесят шість тисяч чотириста)
грн. 00 коп. - основного боргу, 23665
(двадцять три тисячі шістсот шістдесят
п'ять) грн. 86 коп. - інфляційних втрат, 3397
(три тисячі триста дев'яносто сім) грн. 33
коп. - 3% річних, 16961 (шістнадцять тисяч
дев'ятсот шістдесят одна) грн. 67 коп. -
пені, 12340 (дванадцять тисяч триста
сорок) грн. 51 коп. - штрафу, про що видати
наказ.

Стягнути з Житлового кооперативу
"Рудоремонтник" (50096, м. Кривий Ріг, вул.
Ватутіна, 53А, ) до
спеціального фонду Державного бюджету
України (одержувач: Управління
Державної казначейської служби
України у Жовтневому районі м.
Дніпропетровська Дніпропетровської
області, , рахунок № 3005
в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області,
МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ
господарського суду Дніпропетровської
області 03499891, п. 2.1 з таблиці ставок
судового збору, за якими визначено
розмір судового збору) 4255 (чотири
тисячі двісті п'ятдесят п'ять) грн. 31
коп. - судового збору, про що видати
наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено - 02.12.2014 року.

Суддя
С.П.Панна