ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 р.
Справа № 923/1494/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Нікітенка С.В., при
секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом приватного підприємства
"Херсонтеплогенерація", м. Херсон

до комунального закладу "Херсонська
міська клінічна лікарня
ім.О.С.Лучанського", м.

Херсон

про стягнення 790461,97 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - представник Хмаро А.С.,
довіреність від 08.08.2014р.;

від відповідача - представник
Рейнхаарт С.А., довіреність від 22.10.2014р.

Суть спору: приватне підприємство
"Херсонтеплогенерація" (позивач)
звернулось до суду з позовом, в якому
просить стягнути з комунального
закладу "Херсонська міська клінічна
лікарня ім. О.С. Лучанського"
(відповідач) заборгованість за надані
послуги з теплопостачання у розмірі
850999,78 грн., з якої: 720347,32 грн. - сума
основного боргу, 49460,31 грн. - сума пені,
70114,65 грн. - сума інфляційних втрат та
11077,50 грн. - сума 3% річних. Судові витрати
по справі позивач просить суд покласти
на відповідача.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує посиланнями положення
ст.ст. 625, 901, 903 ЦК України та ст.ст. 217, 218,
229 ГК України.

У судовому засіданні 27.11.2014р.
представником позивача подано заяву
про зміну підстав позову, в якій
позивачем зазначено, що ним надано
відповідачу у 2014 році 1698,68 Гкал
теплової енергії, що перевищило
обумовлені договором обсяги
теплопостачання у 2014 рік на 991,44511 Гкал.
У зв'язку з чим, позивач зазначає, що
991,44511 Гкал теплової енергії відповідач
отримав понад обумовлений договором
закупівлі об'ємів, тобто між сторонами
виникли позадоговірні відносини.

Враховуючи процесуальне право
позивача до початку розгляду справи по
суті змінити підставу позову шляхом
подачі письмової заяви, суд приймає
подану заяву до розгляду та
задовольняє її, після чого підстави
позову вважаються викладеним у новій
редакції.

Крім того, у судовому засіданні
представник позивача подав заяву про
зменшення розміру позовних вимог, в
якій позивач просить стягнути з
відповідача суму основного боргу у
розмірі 720347,32 грн. та збитки завдані
інфляцією у розмірі 70114,65 грн.

Відповідно до положень ч.1, ч.4 ст. 22
ГПК України сторони користуються
рівними процесуальними правами.

Позивач вправі до прийняття
рішення по справі збільшити розмір
позовних вимог за умови дотримання
встановленого порядку досудового
врегулювання спору у випадках,
передбачених статтею 5 цього Кодексу, в
цій частині, відмовитись від позову або
зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки заява позивача про
зменшення розміру позовних вимог не
суперечить законодавству, не зачіпає
інтересів інших осіб і не порушує
охоронювані законом їх права, суд
задовольняє заяву позивача і приймає
її до розгляду.

Суд визначає ціну позову у
розмірі 790461,97 грн.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги з урахуванням
заяви про зменшення розміру позовних
вимог підтримав у повному обсязі.

У судовому засіданні представник
відповідача позовні вимоги з
урахуванням заяви про зменшення
розміру позовних вимог визнав у
повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що
07.05.2013р. між приватним підприємством
"Херсонтеплогенерація" (надалі -
постачальник, або позивач) та
комунальним закладом "Херсонська
міська клінічна лікарня ім. О.С.
Лучанського" (надалі - споживач, або
відповідач) був укладений договір №1-б
про постачання пари та гарячої води
трубопроводами (надалі - договір №1-б
від 07.05.2013р.) Також між сторонами були
укладені додаткові угоди №1 від
23.12.2013р., №2 від 25.12.2013р., №3 від 26.12.2013р.,
№4 від 30.12.2013р. та №5 від 28.01.2014р., до
договору №1-б від 07.05.2013р.

В ході виконання договору 1-б від
07.05.2013р. з урахуванням додаткової угоди
№5 від 28.01.2014р. до договору №1-б від
07.05.2013р., з дотриманням норм надання
теплової енергії медичному закладу,
затвердженими НКРЕ, позивач фактично
надав відповідачу у 2014 році - 1698,68 Гкал,
що перевищило обумовлені обсяги
теплопостачання на 2014 рік, передбачені
договором №1-б від 07.05.2013р. на 991,44511
Гкал., тобто між сторонами виникли
позадоговірні відносини.

Позивач зазначає, що відповідач
не розрахувався за вищезазначені
послуги теплопостачання, які йому були
надані у 2014 році.

У зв'язку із невиконанням
відповідачем позадоговірних
зобов'язань перед позивачем по оплаті
послуг з теплопостачання, останній
звернувся до суду з вимогою стягнути з
відповідача 720347,32 грн. боргу.

Таким чином, виник спір, який
підлягає вирішенню у судовому порядку.

Суд, заслухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами,
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України,
господарським визнається зобов'язання,
що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Статтею 174 Господарського Кодексу
України визначено, що господарські
зобов'язання виникають, зокрема,
безпосередньо з господарського
договору, інших угод, передбачених
законом, але таких, які йому не
суперечать, а також внаслідок подій, з
якими закон пов'язує настання правових
наслідків у сфері господарювання.

Частиною 1 статті 193 ГК України
передбачено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Частинами 1, 4 статті 275 ГК України
визначено, що за договором
енергопостачання енергопостачальне
підприємство (енергопостачальник)
відпускає електричну енергію, пару,
гарячу і перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується;
виробники і постачальники енергії, що
займають монопольне становище, зокрема
суб'єкти природних монополій,
зобов'язані укласти договір
енергопостачання на вимогу споживачів,
які мають технічні засоби для
одержання енергії. Розбіжності, що
виникають при укладенні такого
договору, врегульовуються відповідно
до вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦК України,
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки; підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: 1) договори та
інші правочини; 2) створення
літературних, художніх творів,
винаходів та інших результатів
інтелектуальної, творчої діяльності; 3)
завдання майнової (матеріальної) та
моральної шкоди іншій особі; 4) інші
юридичні факти; цивільні права та
обов'язки можуть виникати
безпосередньо з актів цивільного
законодавства.

Статтею 509 ЦК України визначено,
що зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку; зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу; зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості.

Згідно із ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін)
виконання якого визначений вказівкою
на подію, яка неминуче має настати,
підлягає виконанню з настанням цієї
події.

Якщо строк (термін) виконання
боржником обов'язку не встановлений
або визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Факт надання позивачем
відповідачу більшої кількості послуг
теплопостачання, ніж було зазначено у
договорі закупівлі, вдповідачем не
заперечується, і підтверджується
підписаними актами виконаних робіт.
Які в свою чергу, були підписані між
позивачем та відповідачем без
претензій та зауважень.

Доказом надання понад договірних
послуг теплопостачання, є акт № ОУ-0000028
здачі-приймання робіт (надання послуг)
за лютий 2014 року, акт № ОУ-0000051
здачі-приймання робіт (надання послуг)
за березень 2014 року, акт № ОУ-0000080
здачі-приймання робіт (надання послуг)
за квітень 2014 року, акт № ОУ-0000086
здачі-приймання робіт (надання послуг)
за травень 2014 року, акт № ОУ-0000100
здачі-приймання робіт (надання послуг)
за липень 2014 року. Сума вищезазначених
актів склала 1200327,59 грн. Послуг
теплопостачання наданих позивачем на
суму 487751,62 грн., було спожито
відповідачем, згідно додаткової угоди
№5 від 28.01.2014р. до договору №1-б від
07.05.2013р., інші послуги теплопостачання
наданні позивачем відповідачу на суму
712575,97 грн., являють собою понад
договірне споживання теплової енергії.

Так, частиною 2 статті 15 Закону
України "Про теплопостачання"
визначено, що до повноважень
національної комісії, що здійснює
державне регулювання у сфері
комунальних послуг, при регулюванні
господарської діяльності суб'єктів
відносин у сфері теплопостачання, крім
систем з теплоелектроцентралями, ТЕС,
АЕС, іншими когенераційними
установками та установками, що
використовують нетрадиційні або
поновлювані джерела енергії, належать
у тому числі встановлення тарифів на
теплову енергію суб'єктам природних
монополій у сфері теплопостачання,
ліцензування діяльності яких
здійснюється Комісією.

Постановою Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг № 421 від
31.12.2013р. "Про встановлення тарифів на
теплову енергію для потреб бюджетних
установ та інших споживачів (крім
населення) ПП "Херсонтеплогенерація",
було установлено приватному
підприємству "Херсонтеплогенерація"
тарифи на теплову енергію для потреб
бюджетних установ у розмірі 574,72 грн. за
1 Гкал (без ПДВ).

Постановою Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг № 182 від
31.03.2014, було затверджено зміни до
постанов Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг; у пункті 1
постанови Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг, від 31 грудня 2013
року № 421 "Про встановлення тарифів на
теплову енергію для потреб бюджетних
установ та інших споживачів (крім
населення) ПП "Херсонтеплогенерація": в
абзаці другому цифри "574,72" замінити
цифрами "830,44".

Постановою Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг № 540 від
16.05.2014, було затверджено Зміни до
постанов Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг; у пункті 1
постанови Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг, від 31 грудня 2013
року № 421 "Про встановлення тарифів на
теплову енергію для потреб бюджетних
установ та інших споживачів (крім
населення) ПП "Херсонтеплогенерація": в
абзаці другому цифри « 830,44» замінено
цифрами "954,29".

Постановою Національної комісії,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг № 716 від 13.06.2014
"Про встановлення тарифів на теплову
енергію для потреб бюджетних установ
та інших споживачів (крім населення) ПП
"Херсонтеплогенерація", було
установлено приватному підприємству
"Херсонтеплогенерація" тарифи на
теплову енергію для потреб бюджетних
установ у розмірі 1014,03 грн. за 1 Гкал (без
ПДВ).

З огляду на зазначені постанови, у
період з 01.01.2014р. тариф на послуги
теплопостачання для бюджетних установ
становив - 689,66 грн. (з ПДВ) за 1 Гкал; у
період з 01.04.2014 тариф на послуги
теплопостачання для бюджетних установ
становив - 996,53 грн. (з ПДВ) за 1 Гкал; у
період з 01.06.2014 тариф на послуги
теплопостачання для бюджетних установ
становив - 1 145,15 грн. (з ПДВ) за 1 Гкал; у
період з 01.07.2014 тариф на послуги
теплопостачання для бюджетних установ
становив - 1 216,84 грн. (з ПДВ) за 1 Гкал.

Частиною 2 статті 24 Закону України
"Про теплопостачання" передбачено, що
основними обов'язками споживача
теплової енергії є: своєчасне
укладання договору з
теплопостачальною організацією на
постачання теплової енергії;
додержання вимог договору та
нормативно-правових актів;
забезпечення безпечної експлуатації
систем теплоспоживання; забезпечення
безперешкодного доступу до власного
теплового обладнання приладів
комерційного обліку представникам
теплогенеруючої чи теплопостачальної
організації за умови пред'явлення
відповідного посвідчення при
виконанні службових обов'язків;
недопущення провадження будь-яких
видів господарської діяльності в
охоронних зонах теплових мереж без
погодження з власником об'єкта
теплопостачання. Споживач теплової
енергії несе відповідальність за
порушення умов договору з
теплопостачальною організацією,
відповідних нормативно-правових актів
та виконання приписів органів,
уповноважених здійснювати державний
нагляд за режимами споживання теплової
енергії згідно із законом.

Пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону
України "Про житлово-комунальні
послуги" споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Суд вважає, що між сторонами мають
місце правовідносини, що склалися на
підставі укладеного у спрощений спосіб
договору про надання послуг, за яким
сторони не визначали строк здійснення
відповідачем оплати за отриманий
товар.

У зв'язку з чим, замовник
(відповідач у даному випадку) був
зобов'язаний оплатити послуги після їх
надання, чого, як встановлено судом,
зроблено не було. Тобто, акти
здачі-приймання робіт (надання послуг)
за період з лютого 2014р. по липень 2014р.,
за якими відповідач отримав послуги, є
самостійною підставою виникнення
обов'язку у відповідача здійснити
розрахунки за отримані послуги.

Факт наявності заборгованості
підтверджується також актом звірки
розрахунків, відповідно до якого,
станом на 29.10.2014р. відповідач має
заборгованість перед позивачем у
розмірі 720347,32 грн.

Доказів погашення заявленої до
стягнення суми основного боргу у
розмірі 720347,32 грн., відповідачем суду не
надано.

З огляду на викладене, позовні
вимоги в частині стягнення суми
основного боргу у розмірі 720347,32 грн. є
доведеними і обґрунтованими.

Стаття 625 ЦК України допускає, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення.

Індекс інфляції є статистичною
інформацією, яка щомісячно надається
Держкомстатом та публікується в газеті
"Урядовий кур'єр", та на офіційному
веб-сайті Державного комітету
статистики України (http://www.ukrstat.gov.ua).
Вимагати сплати суми боргу з
врахуванням індексу інфляції є правом
кредитора. Індекс інфляції,
застосований у розрахунку позивача,
відповідає таким даним.

Доказів сплати нарахованої суми
інфляційних втрат, відповідачем суду
не надано.

Таким чином, позовні вимоги в
частині стягнення суми інфляційних
втрат у розмірі 70114,65 грн. підлягають
задоволенню, оскільки вони погоджені
та розраховані у встановленому законом
порядку.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34
ГПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
заявлені позивачем вимоги
документально підтверджені, а отже
такі, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на
відповідача.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення і повідомлено
представникам сторін про дату
складення повного рішення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з комунального
закладу "Херсонська міська клінічна
лікарня ім. О.С. Лучанського" (73000, м.
Херсон, вул. Кримська, 138, код ЄДРПОУ -
05396876) на користь приватного
підприємства "Херсонтеплогенерація"
(73000, м. Херсон, вул. Кутузова, 2-а, код
ЄДРПОУ - 34458071) суму основного боргу у
розмірі 720347,32 грн., суму інфляційних
втрат у розмірі 70114,65 грн. та 15809,24 грн.
судового збору.

Наказ видати стягувачу після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.12.2014р.

Суддя
С.В. Нікітенко