ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2014 р.
Справа № 911/4277/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лилака Т.Д., розглянувши
справу

за первісним позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Подільський Енергоконсалтинг», м.
Вінницядо Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пісківський завод
скловиробів», Київська обл., смт.
Пісківкапро стягнення 2 472 179,97 грн., та
за зустрічним позовомТовариства з
обмеженою відповідальністю
«Пісківський завод скловиробів»,
Київська обл., смт.
ПісківкадоТовариства з обмеженою
відповідальністю «Подільський
Енергоконсалтинг», м.
Вінницяпрозобов'язання вчинити дії, за
участю представниківпозивача за
первісним позовом:Короновський Ю.М.,
довіреність №б/н від 18.09.2013
року;відповідача за первісним позовом:
Ричек В.В., довіреність №б/н від 17.12.2013
року;ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду Київської області
з позовною заявою до відповідача про
стягнення 1 434 623,40 грн. основного боргу,
25 858,30 грн. пені, 1 000 000,00 грн. штрафу, 2
698,27 грн. 3% річних та 9 000,00 грн.
інфляційної складової боргу, а загалом
116 834,18 грн. у зв'язку з неналежним
виконанням останнім зобов'язань з
оплати виконаних робіт за договором
генерального підряду №1031/БМ від 06.03.2013
року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 07.10.2014 року порушено
провадження у справі та призначено до
розгляду на 16.10.2014 року.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 16.10.2014 року розгляд справи
відкладено на 30.10.2014 року.

Через канцелярію господарського суду
Київської області 22.10.2014 року
відповідач за первісним позовом подав
заперечення на позовну заяву, в яких
проти позову заперечував, та просив суд
відмовити в задоволені первісного
позову.

29.10.2014 року до загального відділу
діловодства господарського суду
Київської області надійшла зустрічна
позовна Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пісківський завод
скловиробів» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Подільський
Енергоконсалтинг» про зобов'язання
вчинити дії.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 30.10.2014 року зустрічну
позовну заяву прийнято для спільного
розгляду з первісним позовом.

У судовому засіданні 30.10.2014 року
оголошувалася перерва на 13.11.2014 року.

11.11.2014 року через канцелярію
господарського суду Київської області
відповідач за зустрічним позовом надав
відзив на зустрічну позовну заяву, в
якому проти позову заперечував, та
просив суд відмовити в задоволені
зустрічного позову.

У судовому засіданні 13.11.2014 року
оголошувалася перерва на 27.11.2014 року.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2013 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Пісківський завод
скловиробів» (замовник) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Подільський Енергоконсалтинг»
(генпідрядник) укладено договір
генерального підряду, за умовами якого
генпідрядник, відповідно ліцензії
серія АЕ №181701, виданої Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
України, дата видачі 16.10.2012 року, строк
дії до 10.10.2017 року, зобов'язується
виконати будівельно-монтажні та
пусконалагоджувальні роботи, на умовах
цього договору генерального підряду
(надалі - договір) в за завданням
замовника (проектна документація:
Будівництво ПС 110/10 кВ «ПЗС»).

Відповідно п. 3.1. договору, договірна
ціна робіт за цим договором
визначається на основі
проектно-кошторисної документації і
складає 11 700 525 (одинадцять мільйонів
сімсот тисяч п'ятсот двадцять п'ять)
грн. 00 коп. в т.ч. ПДВ 1 950 087 грн. 50 коп.

Згідно п. 8.2. договору, генпідрядник
забезпечує виконання робіт згідно з
графіком виконання робіт та
додатковими угодами до договору.

Відповідно до п. 10.2. договору,
фінансування здійснюється шляхом
перерахування коштів замовником на
поточний рахунок генпідрядника на
умовах викладених у цьому договорі на
підставі актів прийняття виконаних
підрядних робіт (ф. КБ-2В) та довідок про
вартість виконаних підрядних робіт (ф.
КБ-3).

Попередня оплата здійснюється в сумі 3
542 644,00 (три мільйони п'ятсот сорок дві
тисячі шістсот сорок чотири грн. 00 коп.)
включно з ПДВ 20% - 590 440,67 грн. (п. 10.3.1.
договору).

Відповідно до п. 10.3.2. договору, в
редакції додаткової угоди №2 від 04.04.2014
року до договору від 06.03.2013 року №1031/БМ,
щомісяця, на підставі актів виконаних
робіт (ф. КБ-2В) замовник проводить
оплату виконаних робіт з відсотковим
урахуванням попередньої оплати,
протягом 10 (десять) календарних днів із
дати підписання актів уповноваженими
представниками обох сторін. Після
закриття остаточного акту прийняття
виконаних робіт розрахунок
здійснюється наступним чином: 10.3.2.1.у
розмірі 50 000,00 до 30.04.2014 року, 10.3.2.2. у
розмірі 100 000,00 до 31.05.2014 року, 10.3.2.3. у
розмірі 500 000,00 грн. до 30.06.2014 року, 10.3.2.4.
у розмірі 500 000,00 грн. до 30.07.2014 року,
10.3.2.5. у розмірі 934 623,40 грн. до 31.08.2014
року.

Даний договір набуває чинності з
моменту його підписання і діє до
повного виконання сторонами взятих на
себе зобов'язань (п. 18.1. договору).

На виконання умов договору позивач за
первісним позовом виконав всі роботи
передбачені договором, на загальну
суму 11 700 525,00 грн., що підтверджується
підписаними та скріпленими печатками
сторін довідками про вартість
виконаних будівельних робіт та актами
виконаних будівельних робіт, копії
яких містяться в матеріалах справи.

Проте, відповідач за первісним позовом
за виконані роботи вартістю 11 700 525,00
грн. розрахувався частково, і має
заборгованість перед позивачем за
первісним позовом в сумі 1 434 623,40 грн.

Доказів сплати вказаної
заборгованості відповідачем за
первісним позовом суду не надано.

Отже, позивач за первісним позовом
виконав взяті на себе зобов'язання з
виконання робіт за вказаним договором,
а відповідач за первісним позовом не
виконав належним чином взяті на себе
зобов'язання з оплати виконаних робіт і
має перед позивачем за первісним
позовом заборгованість у сумі 1 434 623,40
грн.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення з відповідача за первісним
позовом на користь позивача за
первісним позовом боргу в сумі 1 434 623,40
грн. є обґрунтованими, і тому
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи, що відповідач за первісним
позовом прострочив виконання
зобов'язання з оплати виконаних робіт
за договором, з нього на користь
позивача за первісним позовом на
підставі ст. 625 ЦК України підлягає
стягненню 9 000,00 грн. інфляційних витрат
та 2 698,27 грн. 3% річних, які нараховані
позивачем відповідно до вимог закону
та умов договору.

За порушення у сфері господарювання
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність шляхом застосування
до правопорушників господарських
санкцій на підставах і в порядку,
передбачених ГК України, іншими
законами та договором (частина друга
статті 193, частина перша статті 216 та
частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій
згідно з частиною другою статті 217 ГК
України є штрафні санкції, до яких
віднесено штраф та пеню (частина перша
статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до
частини четвертої статті 231 ГК України
встановлюється законом, а в разі якщо
розмір штрафних санкцій законом не
визначено, санкції застосовуються в
передбаченому договором розмірі. При
цьому розмір санкцій може бути
встановлено договором у відсотковому
відношенні до суми невиконаної частини
зобов'язання або в певній, визначеній
грошовій сумі, або у відсотковому
відношенні до суми зобов'язання
незалежно від ступеня його виконання,
або у кратному розмірі до вартості
товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання
зобов'язання як пеня та її розмір
встановлено частиною третьою статті 549
ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК
України, статтями 1, 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань» та
частиною шостою статті 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та
порядок нарахування штрафу надано
сторонам частиною четвертою статті 231
ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені
та штрафу за порушення окремих видів
господарських зобов'язань передбачено
частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання
господарських зобов'язань чинне
законодавство не встановлює для
учасників господарських відносин
обмежень передбачати в договорі
одночасне стягнення пені та штрафу, що
узгоджується із свободою договору,
встановленою статтею 627 ЦК України,
коли сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Одночасне стягнення з учасника
господарських відносин, який порушив
господарське зобов'язання за
договором, штрафу та пені не суперечить
статті 61 Конституції України, оскільки
згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та
штраф є формами неустойки, а відповідно
до статті 230 ГК України - видами
штрафних санкцій, тобто не є окремими
та самостійними видами юридичної
відповідальності. У межах одного виду
відповідальності може застосовуватися
різний набір санкцій.

Відповідно до п. 13.3. договору, в
редакції додаткової угоди №2 від 04.04.2014
року до договору від 06.03.2013 року №1031/БМ,
у випадку прострочення оплати вартості
виконаних робіт на термін більше 15
(п'ятнадцяти) днів відповідно до умов
даного договору при умові підписання
замовником акта ф. КБ-2в та довідки ф.
3-КБ замовник сплачує генпідряднику
пеню в розмірі подвійно облікової
ставки НБУ від загальної суми
заборгованості за кожен день затримки
платежу.

При цьому сторони домовились, що строк,
за який нараховується пеня становить 1
(один) рік, а позовна давність про
стягнення пені складає 5 (п'ять) року.

Згідно п. 13.3.1. договору, в редакції
додаткової угоди №2 від 04.04.2014 року до
договору від 06.03.2013 року №1031/БМ, за
прострочення терміну оплати
передбачених п.п. 10.3.2.1.-10.3.2.5. понад
тридцять календарних днів - додатково,
крім, пені, стягується штраф у розмірі
100% ста відсотків від суми вказаного
боргу за кожне таке прострочення»

Враховуючи вищевикладені норми закону
та умови договору, позивачем за
первісним позовом у зв'язку з
простроченням виконання зобов'язання з
оплати виконаних робіт нараховано 25
858,30 грн. пені та 1 000 000,00 грн. штрафу
відповідно до наданого розрахунку,
який відповідає вимогам закону.

Таким чином, позов в частині стягнення
пені в розмірі 25 858,30 грн. та штрафу в
розмірі 1 000 000,00 грн., які нараховано
позивачем за первісним позовом
відповідно до вимог чинного
законодавства та умов договору, у
зв'язку з простроченням відповідачем
за первісним позовом виконання взятих
на себе зобов'язань з оплати виконаних
робіт за вказаним договором є
обґрунтованим, і тому підлягає
задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
27.04.2012 року у справі № 06/5026/1052/2011.

Судовий збір у розмірі 49 443,60 грн.
відповідно до положень статті 49 ГПК
України підлягає стягненню з
відповідача за первісним позовом.

Предметом зустрічної позовної заяви є
зобов'язання відповідача за зустрічним
позовом передати позивачу за
зустрічним позовом оригінали
виконавчої документації, сертифікати
та погодження, які отриманні
відповідачем для за зустрічним позовом
для здачі об'єкта в експлуатацію,
підписаний у двосторонньому порядку
оригінал акт приймання-передавання
виконаних робіт, підписаний у
двосторонньому порядку акт готовності
об'єктів до експлуатації.

В обґрунтування вказаних позовних
вимог позивач за зустрічним позовом
посилається на те, що відповідачем за
зустрічним позовом не виконані
належним чином зобов'язання за
договором генерального підряду від
06.03.2013 року №1031/БМ.

Відповідно до п. 4.1.4. договору,
генпідрядник зобов'язаний
організувати в повному обсязі процес
здавання в експлуатацію. Приймати
участь у роботі комісії з
прийманням-передачі закінчених робіт
та підписанню акта готовності об'єктів
до експлуатації; забезпечити участь у
роботі комісії представників
субпідрядних організацій.

Згідно п. 4.1.6. договору, генпідрядник
зобов'язаний надати замовнику після
закінчення робіт виконавчу
документацію, всі сертифікати та
погодження, які отриманні
генпідрядником для здачі об'єктів в
експлуатацію.

Відповідно до п. 11.6. договору, після
закінчення виконаних робіт, виконавець
передає замовнику результати
виконання робіт та підписаний у 2-х
примірниках акт приймання-передавання
виконаних робіт.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного
кодексу України за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Частинами 1-3 статті 853 Цивільного
кодексу України встановлено, що
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові

Якщо замовник не зробить такої заяви.
він втрачає право у подальшому
посилатися на ні відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі

Замовник, який прийняв роботу без
перевірки, позбавляється права
посилатися на недоліки роботи, які
могли бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (явні недоліки).

Якщо після прийняття роботи замовник
виявив відступи від умов договору
підряду або інші недоліки, які не могли
бути встановлені при звичайному
способі її прийняття (приховані
недоліки), у тому числі такі, що були
умисно приховані підрядником, він
зобов'язаний негайно повідомити про це
підрядника

Згідно статті 882 Цивільного кодексу
України передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформляється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною.

Як вбачається з матеріалів справи, акти
приймання виконаних підрядних робіт
форми КБ-2в підписаний позивачем за
зустрічним позовом без зауважень. В
подальшому будь-яких зауважень та
претензій стосовно повноти та якості
виконаних робіт позивач відповідачу за
зустрічним позовом не заявляв.

На спростування факту невиконання
зобов'язань, відповідачем за
зустрічним позовом за договором
генерального підряду від 06.03.2013 року
№1031/БМ до матеріалів справи долучено
Декларацію про готовність об'єкта до
експлуатації №КС73 від 23.04.2014
року, підписаний та скріплений
печаткою позивача за зустрічним
позовом, а також акт
приймання-передавання документів та
перелік технічної документації
змонтованого на ПС110/10 кВ «ПЗС», що була
передана генпідрядником замовнику.

Додані до справи позивачем за
зустрічним позовом докази не є
належними доказами, що підтверджують
не виконання відповідачем за
зустрічним позовом належним чином
зобов'язання за договором генерального
підряду від 06.03.2013 року №1031/БМ.

Згідно із ст. 33 Господарського
процесуального кодексу кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень. А у відповідності
до частини другої ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Отже, позивачем за зустрічним позовом
не доведено обставин, на які він
посилається, як на підставу заявлених
вимог.

Відповідно до п. 3.15 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», обставини, які
свідчать про взаємну пов'язаність
зустрічного позову з первісним
(зокрема, за підставами цих позовів
та/або поданими доказами; у зв'язку з
тим, що задоволення зустрічного позову
виключатиме частково чи повністю
задоволення первісного позову тощо), а
так само докази, що підтверджують саме
ці обставини, повинні зазначатися у
зустрічній позовній заяві (пункт 5
частини другої статті 54 Господарського
процесуального кодексу України).

Таким чином, позовні вимоги за
зустрічним позовом не підлягають
задоволенню.

Судовий збір, що сплачений позивачем за
зустрічним позовом при поданні
зустрічного позову у розмірі 1 218,00 грн.
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладається на позивача за зустрічним
позовом.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
32, 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Пісківський завод
скловиробів» (07820, Київська обл., смт.
Пісківка, вул. Жовтнева, буд. 1, код 33894121)
на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю «Подільський
Енергоконсалтинг» (21100, м. Вінниця, вул.
Гонти, 39-а, код 36830374) 1 434 623 (один мільйон
чотириста тридцять чотири тисячі
шістсот двадцять три) грн. 40 коп.
основного боргу, 25 858 (двадцять п'ять
тисяч вісімсот п'ятдесят вісім) грн. 30
коп. пені, 1 000 000 (один мільйон) грн. 00
коп. штрафу, 9 000 (дев'ять тисяч) грн. 00
коп. інфляційної складової боргу, 2 698
(дві тисячі шістсот дев'яносто вісім)
грн. 27 коп. 3% річних, 49 443 (сорок дев'ять
тисяч чотириста сорок три) грн. 60 коп.
судового збору.

У зустрічному позові відмовити.

Після вступу рішення в законну силу
видати наказ.

Рішення набирає законної сили
відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 02.12.2014 р.

Суддя
Т.Д. Лилак