номер провадження справи 5/72/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2014
Справа № 908/3378/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Євротрубпласт" (93009, Луганська область,
м. Рубіжне, вул. Трудова, 1; поштова
адреса: 02090, Київська область, м. Київ,
вул. Алма - Атинська, 8)

До відповідача: Комунального
підприємства "Маріупольське виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" (87500, Донецька область, м.
Маріуполь, вул. Варганова, 7)

про стягнення 136 748, 03 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

від позивача: Тимошенко О.П.,
довіреність № 23/2013 від 23.12.2013

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Розглядається позовна заява
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Торгівельний дім
"Євротрубпласт" до відповідача
Комунального підприємства
"Маріупольське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" про стягнення 206 748, 03 грн.

Ухвалою суду від 15.09.2014 порушено
провадження у справі №908/3378/14,
присвоєно справі номер провадження
№5/72/14, судове засідання призначено на
13.10.2014. Розгляд справи відкладався.
Ухвалою суду від 12.11.2014 № 908/3378/14 було
продовжено строк розгляду справи
строком на 15 днів - до 01.12.2014. У судовому
засіданні 01.12.2014 судом оголошено
вступну та резолютивну частину
рішення.

За письмовим клопотанням представника
позивача розгляд справи відбувався без
фіксації судового процесу за допомогою
технічних засобів.

Позивач підтримав позовні вимоги з
урахуванням уточнень, суду надано
наступні пояснення: 03.02.2014 між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний дім
«Євротрубпласт» та Комунальним
підприємством «Маріупольське ВУ ВКГ»
було укладено договір № 159. Позивач
постави відповідачу товар, який було
оплачено частково. Позивач проситься
суд стягнути з відповідача основний
борг у розмірі 100 000, 00 грн., 16 403, 48 грн.
пені, 18 000, 24 грн. інфляційних витрат, 2
344, 42 грн. 3 % річних. Просить позовні
вимоги задовольнити.

Відповідач у судове засідання 01.12.2014 не
з'явився, про причини неявки суд не
повідомив. Клопотань про розгляд
справи за відсутності належним чином
уповноваженого представника
відповідача або про відкладення
розгляду справи на адресу суду не
надходило. 01.12.2014 на адресу суду
надійшов письмовий відзив, відповідно
до якого відповідач просить суд в
задоволенні позовних вимог відмовити,
оскільки відповідно до п. 4.4. договору
передбачено підписання накладної
та/або акта здавання-приймання вантажу,
останні сторонами не складалися та
переписувалися.

Розглянувши та дослідивши матеріали
справи, заслухавши представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного
кодексу України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутністю конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Не допускається
одностороння відмова від виконання
зобов'язань. Аналогічні норми
містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до ст. 693 Цивільного кодексу
України, якщо договором встановлений
обов'язок покупця частково або
повністю оплатити товар до його
передання продавцем (попередня оплата),
покупець повинен здійснити оплату в
строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу.

Відповідно до загальних умов виконання
зобов'язань, встановлених ст. 526 ЦК
України, зобов'язання повинно
виконуватися належним чином згідно з
умовами договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір, укладений сторонами з
дотримання вимог, необхідних для
чинності правочину, у тому числі
відповідно до чинних
нормативно-правових актів, має
обов'язкову силу для сторін. Будучи
пов'язаними взаємними правами та
обов'язками (зобов'язаннями), сторони не
можуть в односторонньому порядку
відмовлятись від виконання
зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи,
03.02.2014 між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торгівельний дім
«Євротрубпласт» (далі - постачальник)
та Комунальним підприємством
«Маріупольське ВУ ВКГ» (далі - покупець)
було укладено договір № 159 (далі -
договір), відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого
постачальник зобов'язується поставити,
а покупець зобов'язується прийняти і
оплатити труби, комплектуючі та
обладнання, а також супутні товари
(далі - товар), партіями в кількості,
асортименті та за цінами, узгодженими
сторонами в рахунках-фактурах або
специфікаціях (додатках) до цього
договору чи визначеними в порядку,
передбаченому цим договором.

Орієнтовна сума договору складає 4 000
000, 00 грн.

Пунктами 4.1.1., 4.1.2., 4.1.3., 4.4. - 4.7. договору
передбачено, що покупець направляє
постачальнику письмове замовлення, з
зазначенням асортименту та кількості
партії товару. В замовленні також
вказується кінцевий пункт доставки,
крім випадків передбачених п. 4.3. даного
договору. Замовлення покупця є
пропозицією (офертою) до поставки
партії товару (щодо асортименту та
кількості партії товару) та його згодою
(акцептом) з цінами постачальника, що
діяли на момент замовлення товару.

Постачальник протягом нормально
необхідного часу направляє покупцю по
факсу рахунок-фактуру з зазначенням
вартості вказаного у замовленні
товару, строку його постачання та
оплати. Рахунок-фактура є
підтвердженням (акцептом)
постачальника замовлення покупця.

Достатнім підтвердженням всіх умов
поставки, зазначених в
товаросупровідних документах, буде
також приймання покупцем товару в
порядку, передбаченому п. 4.4. даного
договору, незалежно від наявності
замовлення або підтвердження покупцем
умов поставки, зазначених у
рахунку-фактурі.

Поставка партії товару повинна
супроводжуватись передачею покупцю
накладних постачальника та/або акта
здавання-приймання вантажу до
перевезення, підписання кожного з яких
представником покупця або
експедитором (у випадку доставки
товару перевізником), свідчить про
отримання покупцем товару. Представник
покупця повинен надати
постачальникові належним чином
оформлену довіреність на отримання
матеріальних цінностей (довіреність
ТМЦ). На момент передачі товару
допускається узгодження довіреності
ТМЦ від покупця за факсом з наступною
передачею оригіналу в порядку п. 4.5.
договору.

У випадку, якщо при передачі товару
покупцем не було підписано належним
чином оригіналів товаросупровідних
документів (накладна, акт
здачі-приймання вантажу до
перевезення, інші документи), покупець
зобов'язаний підписати їх належним
чином та направити поштою на адресу
постачальника у термін не пізніше п'яти
банківських днів з моменту надходження
відповідної вимоги від постачальника.
У випадку порушення цього обов'язку
покупець несе відповідальність,
передбачену п. 8.5. договору.

В разі здійснення поставки товарів на
умовах централізовано-кільцевих
перевезень покупець зобов'язаний
надати постачальникові перелік
уповноважених ним осіб на приймання
товару та зразки печаток (штампів),
якими ці особи завірятимуть свої
підписи на супровідних документах при
отриманні товару, про оформлюється
відповідний додаток за підписом
керівника та головного бухгалтера
підприємства покупця, який є
невід'ємною частиною цього договору. в
такому разі відпуск постачальником
товарів може здійснюватись без
довіреності.

Датою поставки товару та датою
переходу права власності на товар
вважається дата накладної
постачальника, що передається покупцю.
При цьому обов'язок постачальника
поставити товар покупцю вважається
виконаним у момент передачі товару
перевізнику для доставки покупцю або з
моменту забезпечення наявності товару
на складі постачальника (допускається
інформування про це в телефонному
режимі), якщо специфікацією
передбачена вибірка товару зі складу
постачальника.

Відповідно до п.п. 5.1., 5.4. договору
оплата товару покупцем здійснюється
шляхом перерахування грошових коштів
на поточний рахунок постачальника не
пізніше 30 календарних днів з моменту
передачі товару.

У випадку невиконання (прострочення)
покупцем зобов'язанні по оплаті товару
з моменту настання передбачених
договором термінів, він за вимогою
постачальника сплачує на користь
постачальника крім неустойки,
передбаченої цим договором, 3 % річних
за весь час прострочення (відповідно до
ст. 625 ЦК України).

Пунктом 8.5. договору передбачено, що у
випадку невиконання (прострочення)
термінів оплати товару постачальник
має право вимагати від покупця сплати
пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми заборгованості за
кожний день прострочення.

Позивач поставив відповідачу товар на
загальну суму 330 171, 72 грн., що
підтверджується видатковою накладною
№ ЕТП РТ1004/012 від 10.04.2014,
товарно-транспортною накладною № 000000254
від 10.04.2014 (а.с. 13, 59, 71).

Відповідач лише частково оплатив
отриманий товар, що підтверджується
виписками по банківському рахунку,
платіжними дорученнями (а.с. 14 - 16, 46 - 49, 62
- 63)

В матеріалах справи міститься Акт
звірки взаєморозрахунків на суму 100
000,00 грн., підписаний лише позивачем (а.с.
74).

Позивач проситься суд стягнути з
відповідача основний борг у розмірі 100
000, 00 грн., 16 403, 48 грн. пені, 18 000, 24 грн.
інфляційних витрат, 2 344, 42 грн. 3 %
річних.

Станом на 01.12.2014 заборгованість
відповідача зі сплати основного боргу
складає 100 000, 00 грн.

Відповідно до п. 5.4. договору у випадку
невиконання (прострочення) покупцем
зобов'язанні по оплаті товару з моменту
настання передбачених договором
термінів, він за вимогою постачальника
сплачує на користь постачальника крім
неустойки, передбаченої цим договором,
3 % річних за весь час прострочення
(відповідно до ст. 625 ЦК України).

Позивач просить суд стягнути з
відповідача 3 % річних у розмірі 2 344, 42
грн.

Пунктом 8.5. договору передбачено, що у
випадку невиконання (прострочення)
термінів оплати товару постачальник
має право вимагати від покупця сплати
пені в розмірі подвійної облікової
ставки НБУ від суми заборгованості за
кожний день прострочення.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача пеню у розмірі 16 403, 48 грн.
Однак, доказів направлення претензії
(вимоги) на адресу відповідача щодо
сплати основного боргу, а у разі
несплати настання обов'язку сплати 3 %
річних та пені суду не надано.

Відповідно до п. 1.7. постанови пленуму
ВГСУ № 14 від 17.12.2013 «Про деякі питання
практики застосування законодавства
про відповідальність за порушення
грошових зобов'язань» якщо у договорі
або законі не встановлено строку
(терміну), у який повинно бути виконано
грошове зобов'язання, судам необхідно
виходити з приписів частини другої
статті 530 ЦК України. Цією нормою
передбачено, між іншим, і можливість
виникнення обов'язку негайного
виконання; такий обов'язок випливає,
наприклад, з припису частини першої
статті 692 ЦК України, якою визначено, що
покупець за договором купівлі-продажу
повинен оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього;
відтак якщо договором або актами
цивільного законодавства не
встановлено інший строк оплати товару,
відповідна оплата має бути здійснена
боржником негайно після такого
прийняття, незалежно від того, чи
пред'явив йому кредитор пов'язану з цим
вимогу. При цьому передбачена законом
відповідальність за невиконання
грошового зобов'язання підлягає
застосуванню починаючи з дня,
наступного за днем прийняття товару,
якщо інше не вбачається з укладеного
сторонами договору. Відповідні
висновки випливають зі змісту частини
другої статті 530 ЦК України.

Днем пред'явлення вимоги кредитором
слід вважати день, у який боржник
одержав надіслану йому вимогу, а в разі
якщо вимогу надіслано засобами
поштового зв'язку і підприємством
зв'язку здійснено повідомлення про
неможливість вручення поштового
відправлення, то днем пред'явлення
вимоги є дата оформлення названим
підприємством цього повідомлення.

Оскільки згаданою статтею 530 ЦК України
не визначена форма пред'явлення вимоги
кредитором, останній може здійснити
своє право як шляхом надіслання
платіжної вимоги-доручення, так і
шляхом звернення до боржника з листом,
телеграмою, надіслання йому рахунка
(рахунка-фактури) тощо. При цьому якщо
боржник (відповідач) заперечує
одержання ним такої вимоги, кредитор
(позивач) зобов'язаний подати
господарському суду докази її
надіслання боржникові. Останній, зі
свого боку, не позбавлений права подати
докази неодержання ним вимоги
кредитора (наприклад, довідку
підприємства зв'язку про ненадходження
на адресу боржника відповідного
рекомендованого поштового
відправлення). Ухилення боржника від
одержання на підприємстві зв'язку
листа, що містив вимогу (відмова від
його прийняття, нез'явлення на
зазначене підприємство після
одержання його повідомлення про
надходження рекомендованого або
цінного листа) не дає підстав вважати
вимогу непред'явленою.

Подання ж кредитором позовної заяви,
адресованої господарському суду (а не
боржнику) і надіслання останньому як
відповідачеві копії такої заяви є
складовими судової процедури, а не
цивільних правовідносин, і відповідні
дії не можуть розглядатися як вимога у
розумінні зазначеної норми ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку
щодо відмови в задоволенні позовних
вимог в частині стягнення 3 % річних та
пені.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача, який
міститься в матеріалах справи,
інфляційні витрати складають 18 000, 24
грн. Розрахунок також перевірено судом
та відповідає вимогам чинного
законодавства.

Суд констатує, що між сторонами склався
звичай ділового обороту, при якому акти
здавання-приймання вантажу до
перевезення не оформлювались. Доказів
зворотного суду не надано, тому доводи
відповідача, викладені у письмовому
вигляді, до уваги суду не приймаються.

За таких обставин, позовні вимоги є
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню частково.

Судові витрати покладаються на обидві
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити
частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства
"Маріупольське виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства" (87500, Донецька область, м.
Маріуполь, вул. Варганова, 7, п/р 7549
у ПАТ «ПУМБ» м. Маріуполь, МФО 334851, ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Торгівельний дім "Євротрубпласт" (93009,
Луганська область, м. Рубіжне, вул.
Трудова, 1; поштова адреса: 02090, Київська
область, м. Київ, вул. Алма - Атинська, 8,
) основний борг у
розмірі 100 000 (сто тисяч) грн. 00 коп.,
інфляційні витрати у розмірі 18 000
(вісімнадцять тисяч) грн. 24 коп., судовий
збір у розмірі 3 568 (три тисячі п'ятсот
шістдесят вісім) грн. 06 коп. Видати
наказ.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Суддя
К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду
набирає чинності протягом 10 днів із дня
його підписання.

Рішення оформлено і підписано
згідно із вимогами ст. 84 ГПК України
08.12.2014