ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2014 року Справа № 916/2688/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого Іванової
Л.Б.суддівГольцової Л.А. (доповідач),
Козир Т.П.розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Одеська ТЕЦ"на рішення та
постановуГосподарського суду Одеської
області від 18.09.2014 Одеського
апеляційного господарського суду від
30.10.2014у справі№ 916/2688/14Господарського
судуОдеської областіза
позовомПублічного акціонерного
товариства "Одеська ТЕЦ"доТовариства з
обмеженою відповідальністю
"Комбінат"третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні позивача Регіональне
відділення Фонду державного майна
України по Одеській
областіпророзірвання договору та
зобов'язання повернути приміщенняза
участю представників сторін:

позивача: Макаренко Н.А., дов. від
02.09.2014;

відповідача: повідомлений, але не
з'явився;

третьої особи: повідомлений, але не
з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Одеської області від 18.09.2014 у справі
№916/2688/14 (суддя Цісельський О.В.) у
позові відмовлено повністю.

Постановою Одеського
апеляційного господарського суду від
30.10.2014 (колегія суддів у складі:
головуючий суддя - Поліщук Л.В., судді -
Таран С.В., Туренко В.Б.) рішення
Господарського суду Одеської області
від 18.09.2014 у справі № 916/2688/14 залишено
без змін.

Не погоджуючись з рішеннями
попередніх судових інстанцій, позивач
звернувся до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить їх скасувати та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити.

Обґрунтовуючи підстави звернення
з касаційною скаргою, скаржник
послався на порушення судами
попередніх інстанцій норм
матеріального та процесуального права.

Відзиви на касаційну скаргу не
надходили, що не є перешкодою для суду
касаційної інстанції переглянути в
касаційному порядку оскаржувані
судові рішення.

Усіх учасників судового процесу
відповідно до ст. 1114 ГПК України
належним чином повідомлено про час і
місце розгляду касаційної скарги.

Ознайомившись з матеріалами та
обставинами справи на предмет надання
їм судами попередніх інстанцій
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин справи,
дотримання норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Вищого господарського суду України
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, з огляду на
наступне.

Місцевим та апеляційним
господарськими судами під час розгляду
справи встановлено, що між позивачем
(Орендодавець) та відповідачем
(Орендар) 04.01.1993 укладений договір
оренди нежитлового приміщення, за
умовами якого (з урахуванням
додаткової угоди від 11.03.2008 до договору)
Орендарю передано в оренду нежитлові
приміщення у відомчому будинку ТЕЦ-1 по
вул.Загубанського, № 4/6, площею 499,2 м2, а
саме: приміщення першого поверху
площею 260,5 м2 та підвалу площею 238,7 м2,
для використання у виробничих цілях
строком до 01.01.2018.

Пунктом 2.2 договору (з урахуванням
додаткової угоди № 3 до договору)
визначено, що Орендодавець
зобов'язався за свій рахунок та своїми
силами проводити капітальний ремонт
приміщення, а також усувати наслідки
аварій та пошкоджень, які стались не з
вини Орендаря. При здійснені
капітальних ремонтів за рахунок
Орендаря, Орендодавець відшкодовує
понесені витрати.

У відповідності до п. 5.3 договору,
дострокове розірвання договору
Орендодавцем може мати місце у випадку,
зокрема, при погіршенні в результаті
дій Орендаря технічного або
санітарного стану приміщення або за
іншими підставами, передбаченими
законодавством України.

Підставами для розірвання
договору оренди та повернення
орендованих приміщень, як правильно
визначено судом першої інстанції,
позивач зазначає погіршення
технічного та санітарного стану цих
приміщень через демонтування
відповідачем системи опалення,
проведеного з порушенням
встановленого законодавством порядку,
що підтверджується актом від 02.06.2014
обстеження нежитлового приміщення
відомчого будинку ПАТ "Одеська ТЕЦ" по
вул. Комінтерна, 4/6 та перевірки
виконання умов договору оренди, який
складений представниками ПАТ "Одеська
ТЕЦ". Зазначений акт складений за
результатами перевірки приміщення,
внаслідок якої встановлено, що в
результаті дій Орендаря погіршено
технічний та санітарний стан
приміщення та орендоване приміщення не
використовується в виробничих цілях.

Приймаючи рішення у справі,
місцевий господарський суд, з яким
погодився суд апеляційної інстанції,
керуючись положеннями ЦК України, ГК
України та давши оцінку всім
матеріалам справи в сукупності дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог.

Згідно положень ч. 2 ст. 1115 ГПК
України, касаційна інстанція перевіряє
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у рішенні
місцевого господарського суду та
постанові апеляційного господарського
суду.

Відповідно абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012 № 6 "Про судове рішення", рішення з
господарського спору повинно
прийматись у цілковитій відповідності
з нормами матеріального і
процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі.

Рішення господарського суду має
ґрунтуватись на повному з'ясуванні
такого: чи мали місце обставини, на які
посилаються особи, що беруть участь у
процесі, та якими доказами вони
підтверджуються; чи не виявлено у
процесі розгляду справи інших
фактичних обставин, що мають суттєве
значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих
обставин; яка правова кваліфікація
відносин сторін, виходячи з фактів,
установлених у процесі розгляду
справи, та яка правова норма підлягає
застосуванню для вирішення спору (п.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.2012
№ 6).

Відповідно до статті 6 ЦК України,
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 ст. 628 ЦК України
визначено, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Статтею 651 ЦК України визначено,
що зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Відповідач звертався до позивача
з листами, в яких зазначав, що
комунікації будинку, в якому
розташоване орендоване приміщення
прийшли до незадовільного стану і
потребують капітального ремонту. За
весь період дії договору позивачем не
здійснювався капітальний ремонт
приміщення, що створює перепони в
господарській діяльності ТОВ
"Комбінат" (листи від 05.08.2013 № 34, від
18.09.2013 № 44).

Листом від 10.07.2013 № 28 відповідач
звернувся до ТОВ "Одеський
регіональний центр незалежних
експертиз" з проханням провести
експертне дослідження витрат на
проведення робіт з капітального
ремонту частини нежитлових приміщень
підвалу і першого поверху загальною
площею 499,2 м2, що розташовані за адресою:
м.Одеса, вул.Комітетська,4/6, однак ТОВ
"Одеський регіональний центр
незалежних експертиз" повідомило, що з
урахуванням того, що капітальний
ремонт приміщення не здійснювався з 1993
року, для проведення експертного
дослідження потрібно надати копію
поверхневого плану будинку, геодезичну
зйомку у масштабі 1:500 будівлі,
забезпечити доступ у жилі квартири
будинку з представником власника
нежитлових приміщень, власників
житлових приміщень, що розташовані над
першим поверхом орендованих приміщень
для здійснення обстеження. До надання
витребуваної інформації проведення
експертного дослідження не вважається
можливим (лист від 17.07.2013 № 0179).

В подальшому, 24.07.2013 відповідач
звернувся до позивача з листом № 31, в
якому повідомив про намір проведення
капітального ремонту приміщення і
просив надати відповідну документацію
для здійснення обстеження будівлі та
направити спеціаліста ПАТ "Одеська
ТЕЦ", який увійде до складу комісії по
обстеженню технічного стану
приміщення. Однак позивач відмовився
надати необхідні документи, а також
направити відповідного спеціаліста
ПАТ "Одеська ТЕЦ" (лист від 29.07.2013
№13/10-1095).

У зв'язку із технічним зносом системи
каналізації і водовідведення,
приміщення постійно затоплювало (акти
від 19.04.2013, 10.06.2013, 08.07.2013, 13.08.2014), а тому
відповідачем прийнято рішення про
здійснення капітального ремонту
орендованих приміщень. 09.10.2013 нежитлове
приміщення було відключено від систем
водовідведення та опалення (акт
представника відповідача та
працівника ЖЕКу від 09.10.2013), про що
листом від 07.11.2013 № 58 повідомлено
позивача.

Згідно зі ст. 776 ЦК України,
капітальний ремонт речі, переданої у
найм, провадиться наймодавцем за його
рахунок, якщо інше не встановлено
договором або законом. Капітальний
ремонт провадиться у строк,
встановлений договором. Якщо строк не
встановлений договором або ремонт
викликаний невідкладною потребою,
капітальний ремонт має бути проведений
у розумний строк. Якщо наймодавець не
провів капітального ремонту речі, що
перешкоджає її використанню
відповідно до призначення та умов
договору, наймач має право, зокрема,
відремонтувати річ, зарахувавши
вартість ремонту в рахунок плати за
користування річчю, або вимагати
відшкодування вартості ремонту.

Зазначена стаття ЦК України
кореспондується зі ст. 181 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна".

Крім того, п. 2.2 договору (з
урахуванням додаткової угоди № 3 до
договору) визначено, що Орендодавець
зобов'язався за свій рахунок та своїми
силами проводити капітальний ремонт
приміщення, а також усувати наслідки
аварій та пошкоджень, які стались не з
вини Орендаря. При здійснені
капітальних ремонтів за рахунок
Орендаря, Орендодавець відшкодовує
понесені витрати.

Доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору (ст. 32
ГПК України).

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень
(ст. 33 ГПК України).

Статтею 34 ГПК України
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оскільки як вірно встановили суди
попередніх інстанцій, матеріали справи
свідчать про відсутність вини
відповідача в погіршенні технічного
стану орендованих приміщень, тобто не
доведено в порядку ст. 32, 33 ГПК України
наявності обставин, з якими відповідно
до п. 5.3 договору пов'язано право
Орендодавця на дострокове розірвання
договору, то відсутні підстави для
розірвання договору в розумінні ст. 651
ЦК України.

Господарський суд оцінює докази
за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом (ч. 1 ст. 43
ГПК України).

Матеріали справи свідчать про те,
що як місцевим, так і апеляційним
господарськими судами в порядку ст. 43
ГПК України всебічно, повно і
об'єктивно досліджено матеріали справи
в їх сукупності і вірно застосовано
норми процесуального та матеріального
права.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.
Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Колегія суддів Вищого
господарського суду України зазначає,
що доводи скаржника фактично зводяться
до оцінки доказів та переоцінки
обставин справи, що не є компетенцією
касаційної інстанції, з огляду на
приписи ст.ст. 1115, 1117 ГПК України.

Відносно посилання скаржника в
касаційній скарзі на те, що судом
першої інстанції в порушення ст. 22, 77
ГПК України не було заслухано
пояснення позивача, чим порушено його
права, колегія суддів зазначає, що, як
вірно звернув увагу апеляційний
господарський суд матеріали справи
свідчать, що розгляд справи
неодноразово відкладався (ухвали суду
першої інстанції від 17.07.2014, 04.09.2014),
представник позивача приймав участь у
судових засіданнях, надаючи докази і
пояснення по суті спору, у тому числі і
в судовому засіданні, яке відбулось
11.09.2014, в якому оголошено перерву до
18.09.2014.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України,
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу без задоволення.

Твердження скаржника про порушення і
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
законодавства при прийнятті судових
рішень у даній справі не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим підстав
для їх зміни чи скасування колегія
суддів касаційної інстанції не вбачає.

Керуючись статтями 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ"
залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду Одеської області
від 18.09.2014 та постанову Одеського
апеляційного господарського суду від
30.10.2014 у справі № 916/2688/14 - без змін.

Головуючий суддя
Л.Б. ІВАНОВА

Судді
Л.А. ГОЛЬЦОВА

Т.П. КОЗИР