ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2014 року Справа № 5028/4/6/2012

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Головуючого судді:Шевчук С.Р.,
суддів:Акулової Н.В., Владимиренко С.В. -
доповідач,розглянув у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Державної виконавчої служби Українина
постановуКиївського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014р.та
ухвалугосподарського суду
Чернігівської області від 10.06.2014р. у
справі№ 5028/4/6/2012 господарського суду
Чернігівської областіза
скаргоюСільськогосподарського
товариства з обмеженою
відповідальністю "Батьківщина"на дії
Відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України за
позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "КОССАД РЕШЕРШ"

доСільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Батьківщина"простягнення 15 448 707,62
грн.,За участю представників:

- позивача: не
з'явились;

- відповідача: не
з'явились;

- Державної виконавчої служби
Іванюк Д.С., дов. № 44-05/4.1./1097 від 10.09.2014р.

ВСТАНОВИВ:

Сільськогосподарське товариство з
обмеженою відповідальністю
"Батьківщина" звернулось до
господарського суду Чернігівської
області зі скаргою на дії та
бездіяльність органу Державної
виконавчої служби України з вимогами
визнати дії старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Попіва Романа Ігоровича
при примусовому виконанні наказу
господарського суду Чернігівської
області № 5028/4/6/2012 від 04.12.2012р. щодо
накладення арешту на кошти боржника на
загальну суму 7604541,09 грн., які
знаходяться на рахунках, відкритих
СТОВ "Батьківщина" у банківських
установах, протиправними; визнати
бездіяльність старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Попіва Романа Ігоровича
при примусовому виконанні наказу
господарського суду Чернігівської
області № 5028/4/6/2012 від 04.12.2012р. щодо
незакінчення виконавчого провадження,
протиправними; зобов'язати старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попіва Романа Ігоровича при
примусовому виконанні наказу
господарського суду Чернігівської
області №5028/4/6/2012 від 04.12.2012р.
звернутися до господарського суду
Чернігівської області для
затвердження мирової угоди; скасувати
постанову про арешт коштів боржника
від 22.04.2014р. винесену старшим державним
виконавцем Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Попівим Романом
Ігоровичем щодо накладення арешту на
рахунки СТОВ "Батьківщина" в сумі 7
604541,09грн.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від 10.06.2014р.
(суддя Тимченко М.Г.) залишеною без
змін постановою Київського
апеляційного господарського суду від
18.08.2014р. (колегія суддів у складі
головуючого судді Сітайло Л.Г., суддів:
Ропій Л.М., Рябухи В.І.) по справі
№5028/4/6/2012 скаргу
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Батьківщина" задоволено частково.
Визнано незаконними дії старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попіва Романа Ігоровича при
примусовому виконанні наказу
Господарського суду Чернігівської
області №5028/4/6/2012 від 04.12.2012р. щодо
накладення арешту на кошти боржника в
межах суми 7604541,09 грн., які знаходяться
на рахунках, відкритих
Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю
"Батьківщина" в установах банку.
Визнано недійсною постанову про арешт
коштів боржника від 22.04.2014 р., винесену
старшим державним виконавцем Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попівим Романом Ігоровичем у
виконавчому провадженні №36182941 щодо
накладення арешту на рахунки
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Батьківщина" в установах банку в межах
суми 7604541,09 грн. В іншій частині скаргу
відхилено.

Не погоджуючись з вищезазначеними
постановою та ухвалою, Державна
виконавча служба України звернулась до
Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій, посилаючись
на неправильне застосування судами
попередніх інстанцій норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати постанову Київського
апеляційного господарського суду від
18.08.2014р. та ухвалу господарського суду
Чернігівської області від 10.06.2014р. та
прийняти нове рішення, яким відмовити
Сільськогосподарському товариству з
обмеженою відповідальністю
"Батьківщина" у задоволенні скарги.

Розглянувши матеріали справи,
касаційну скаргу, заслухавши
представника скаржника,
суддю-доповідача, перевіривши на
підставі встановлених фактичних
обставин справи правильність
застосування судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
касаційної інстанції дійшла висновку,
що касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що рішенням
господарського суду Чернігівської
області від 27.09.2012р. по справі №5028/4/6/2012
стягнуто з СТОВ "Батьківщина" на
користь ТОВ "КОССАД РЕШЕРШ" 11 056 400грн.
боргу та 47 616,89 грн. судового збору, в
частині стягнення з відповідача штрафу
та відсотків річних відмовлено.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 26.11.2012р.
рішення господарського суду
Чернігівської області від 27.09.2012р., в
частині відмови в стягненні штрафу та
відсотків річних, скасовано та
постановлено нове рішення, яким
стягнуто з СТОВ "Батьківщина" на
користь ТОВ "КОССАД РЕШЕРШ" 2 411 280 грн.
штрафу та 1 397 922,29 грн. відсотків річних.

На виконання зазначених рішення
господарського суду Чернігівської
області від 27.09.2012р. та постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 26.11.2012р. видано
наказ від 04.12.2012р.

15.01.2013р. ТОВ "КОССАД РЕШЕРШ" (стягувач)
подало до Державної виконавчої служби
України заяву про примусове виконання
рішення.

23 січня 2013р. старший державний
виконавець Попів Роман Ігорович
відкрив виконавче провадження №36182941
по примусовому виконанню наказу,
виданого на виконання рішення
господарського суду Чернігівської
області від 27.09.2012р. та постанови
Київського апеляційного
господарського суду від 26.11.2012р. по
справі №5028/4/6/2012 про стягнення з СТОВ
"Батьківщина" на користь ТОВ "КОССАД
РЕШЕРШ" 11 056 400 грн. боргу, 47 616,89 грн.
судового збору, 2 411 280 грн. штрафу та 1 397
922,29 грн. - відсотків річних.

08.02.2013р. між ТОВ "КОССАД РЕШЕРШ"
(стягувач) та СТОВ "Батьківщина"
(боржник) укладено мирову угоду про
закінчення виконавчого провадження
(далі - мирова угода), за умовами якої
стягувач відмовляється від стягнення з
боржника сум штрафних санкцій - 2 411 280
грн., судових витрат - 47 616,89грн. та
відсотків річних - 1 397 922,29грн. за умови,
якщо боржник в строк до 25.02.2013р.
сплатить на рахунок пов'язаної зі
стягувачем особи ТОВ "Семтек Інвест" 15
506 159,12 грн. на виконання договору
купівлі - продажу №130215 С-89 від 08.02.2013
року.

Сума боргу в розмірі 11 056 400 грн.
погашається наступним чином:

Стягувач зараховує в рахунок погашення
боргу за виконавчим провадженням
№36182941 сплачені раніше боржником кошти
в розмірі 8 000 000 грн. (2 000 000 грн. -
платіжним дорученням від 26.09.2012р. №2074, 3
000 000 грн. - платіжним дорученням від
17.10.2012р. №2211, 1 000 000 грн. - платіжним
дорученням від 29.10.2012 р. №2360, 1 000 000
грн. - платіжним дорученням від 30.10.2012 р.
№2366, 1 000 000 грн. - платіжним дорученням
від 13.11.2012 р. №2440). Решта боргу в сумі 3 056
400 грн. повинна бути погашена боржником
в термін до 25.02.2013р.

За умовами мирової угоди боржник та
стягувач повинні були подати до
Державної виконавчої служби документи
про оплату боржником 3 056 400грн. та один
примірник мирової угоди для подання до
суду через Державну виконавчу службу.

Відповідачем сплачено позивачу
3056400грн. в рахунок погашення боргу
(платіжне доручення №562 від 04.03.2013р.)

06.03.2013р. ТОВ "КОССАД РЕШЕРШ" звернулось
до старшого державного виконавця
відділу примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Попіва Р.І. із заявою про відмову від
примусового виконання рішення суду та
проханням вжити заходи по затвердженню
відмови від примусового виконання
рішення та закінчити виконавче
провадження № 36182941. В якості додатків
надано мирову угоду про закінчення
виконавчого провадження від 08.02.2013р.,
копії документів, підтверджуючих
виконання боржником мирової угоди,
зокрема, платіжне доручення № 562 від
04.03.2013р.

Як свідчать матеріали справи та
встановлено судами, вказану мирову
угоду до господарського суду для її
затвердження не подано.

05.03.2014 року ТОВ "КОССАД РЕШЕРШ"
звернулось до Державної виконавчої
служби із заявою про відмову від
поданої мирової угоди про закінчення
виконавчого провадження та проханням
відновити примусове стягнення з
боржника грошових коштів.

01.04.2014р. стягувачем надано державному
виконавцю інформацію щодо
заборгованості відповідача відповідно
до якої, з урахуванням оплати в сумі
3056400 грн. відповідно до платіжного
доручення №562 від 04.03.2013р., до стягнення
залишилося 47616,89 грн. судового збору, 2 411
280 грн. штрафу та 1 397 922,29грн. - відсотків
річних, всього 3 856 819,18 грн.

22.04.2014 року постановою старшого
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Попіва Р.І.
накладено арешт на кошти
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Батьківщина", які знаходяться на
рахунках в установах банку, в межах
суми 7 604 541,09 грн., що і стало підставою
для подання скарги на дії державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
виконавче провадження" виконавче
провадження, як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, зазначених у
цьому Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Згідно ч.2 ст. 5 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець здійснює необхідні заходи
щодо своєчасного і повного виконання
рішення, зазначеного в документі про
примусове виконання рішення, у спосіб і
порядок, визначені виконавчим
документом.

Статтею 115 Господарського
процесуального кодексу України, яка
кореспондується зі ст.124 Конституції
України передбачено, що рішення,
ухвали, постанови господарського суду,
що набрали законної сили, є
обов'язковими на всій території
України і виконуються у порядку,
встановленому Законом України "Про
виконавче провадження".

Положеннями ч.1 ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про
виконавче провадження" арешт державним
виконавцем може бути накладений у
розмірі суми стягнення з урахуванням
виконавчого збору та витрат, пов'язаних
з організацією та проведенням
виконавчих дій.

Врахував вищевказані приписи Закону
України "Про виконавче провадження",
часткову сплату СТОВ "Батьківщина"
основної заборгованості в розмірі 3 056
400 грн., за платіжним дорученням № 562 від
04.03.2013р. наданим стягувачем старшому
державному виконавцю Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби Попіву Р.І.
разом з інформацією щодо
заборгованості боржника, неврахування
даного факту державним виконавцем та
винесенні оскаржуваної постанови про
накладення арешту на кошти боржника в
межах суми 7604541,09грн., а не 3856 819,18грн.,
суд першої інстанції, з яким підставно
погодився суд апеляційної інстанції,
дійшов правильного висновку про
задоволення скарги відповідача на дії
державного виконавця при винесенні
постанови про накладення арешту на
кошти боржника та обґрунтовано визнав
постанову про накладення арешту від
22.04.2014р. недійсною.

Відповідно до положень ст. 12 Закону
України "Про виконавче провадження"
сторони мають право укласти мирову
угоду про закінчення виконавчого
провадження, яка визнається судом.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 Закону
України "Про виконавче провадження"
виконавче провадження підлягає
закінченню у разі визнання судом
мирової угоди між стягувачем та
боржником у процесі виконання.

Відмовляючи у задоволенні заяви в
частині визнання протиправною
бездіяльності старшого державного
виконавця Відділу примусового
виконання рішень Державної виконавчої
служби України Попіва Р.І. при
примусовому виконанні наказу
господарського суду Чернігівської
області №5028/4/6/2012 від 04.12.2012р. щодо не
закінчення виконавчого провадження
суд першої інстанції, з яким погодився
суд апеляційної інстанції, послався на
те, що вказану мирову угоду не було
надано для затвердження до
господарського суду, а Закон України
"Про виконавче провадження" не містить
положень які б передбачали закінчення
державним виконавцем виконавчого
провадження за мировою угодою
стягувача та боржника про закінчення
виконавчого провадження без її
затвердження господарським судом.

Судами також правомірно відмовлено в
задоволені вимоги СТОВ "Батьківщина"
щодо зобов'язання старшого державного
виконавця Попіва Р.І. звернутися до
господарського суду Чернігівської
області для затвердження мирової
угоди, з огляду на наявність відмови
стягувача від мирової угоди 05.03.2014р.

Відносно відмови у задоволенні
заявлених вимог викладених боржником у
заяві поданій до суду першої інстанції,
залишеної без змін судом апеляційної
інстанції боржником не подано
касаційної скарги до суду касаційної
інстанції.

Відповідно до ч.2 ст. 11113 Господарського
процесуального кодексу України
касаційні скарги на ухвали місцевого
або апеляційного господарських судів
розглядаються у порядку, передбаченому
для розгляду касаційних скарг на
рішення місцевого господарського суду,
постанови апеляційного господарського
суду.

Згідно з положеннями ч.2 ст. 1115, ч.ч.1, 2 ст.
1117 Господарського процесуального
кодексу України касаційна інстанція на
підставі вже встановлених фактичних
обставин справи перевіряє судові
рішення виключно на предмет
правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в рішенні та постанові
господарських судів. Касаційна
інстанція не має права встановлювати
або вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні або
постанові господарського суду чи
відхилені ним, вирішувати питання про
достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Відповідно до п.1 ст.1119 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право
залишити рішення першої інстанції або
постанову апеляційної інстанції без
змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів Вищого господарського суду
України вважає, що прийнята у даній
справі постанова апеляційного
господарського суду, якою залишено без
змін ухвалу місцевого господарського
суду, відповідає нормам матеріального
та процесуального права. Доводи
скаржника, викладені в касаційній
скарзі, не спростовують правильних
висновків суду апеляційної інстанції,
у зв'язку з чим відсутні підстави для
скасування оскарженої постанови суду
апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111, 11113
Господарського процесуального кодексу
України Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної виконавчої
служби України залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 18.08.2014р.у
справі №5028/4/6/2012 залишити без змін.

Головуючий суддя
С.Р. Шевчук

Судді
Н. В. Акулова

С. В. Владимиренко