РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2014 р.
Справа №903/799/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого судді
Демидюк О.О.

судді
Тимошенко О.М. ,

судді
Огороднік К.М.

при секретарі Головченко Д.М.

За участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - Шкіринець Ю.М.
(довіреність від 24.11.2014 року), Дудкевич
В.В.(довіреність від 24.11.2014 року)

третьої особи - Демченко В.Г. - директор
(паспорт АС 866692)

розглянувши апеляційну скаргу
позивача Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стоянівнасіння" на
рішення господарського суду
Волинської області від 16.09.2014 у справі
№903/799/14

Позивач: Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стоянівнасіння"

Відповідач: Сільськогосподарське
товариство з обмеженою
відповідальністю "Ратнівський аграрій"

Третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача: Товариство з обмеженою
відповідальністю "АПК Волинь"

про визнання права власності на посіви
та майбутній врожай

Судом роз'яснено права та обов'язки,
передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію
судового процесу не поступало, заяв про
відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Волинської області №903/799/14 від 16.09.2014
(суддя Філатова С.Т.) відмовлено
Товариству з обмеженою
відповідальністю "Стоянівнасіння" в
задоволенні позовних вимог до
Сільськогосподарського товариства з
обмеженою відповідальністю
"Ратнівський аграрій".

Рішення господарського суду
Волинської області мотивоване тим, що
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стоянівнасіння"
передчасно звернулось з позовом до ТОВ
"Ратнівський аграрій" про визнання
права власності на підставі договору
про спільну діяльність, оскільки це
потребує встановлення факту набуття
такого права між сторонами договору в
окремому провадженні при іншому
процесуальному статусі ТОВ "АПК Волинь"
та унеможливлює задоволення позовних
вимог в порядку ст.392 ЦК України, яка
передбачає не набуття, а захист прав
власника.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стоянівнасіння"
оскаржило його в апеляційному порядку.
У своїй апеляційній скарзі позивач
просить суд скасувати оскаржуване
рішення місцевого господарського суду
та прийняти нове, яким позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі. Апелянт
посилається на те, що

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду №903/799/14 від 04.11.2014
поновлено строк апеляційного
оскарження та прийнято до розгляду
апеляційну скаргу позивача Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Стоянівнасіння" на рішення
господарського суду Волинської
області від 16.09.2014 у справі №903/799/14.

Сільськогосподарським товариством з
обмеженою відповідальністю
"Ратнівський аграрій" та Товариством з
обмеженою відповідальністю "АПК
Волинь" подано суду відзиви на
апеляційну скаргу, в яких відповідач та
третя особа просять суд апеляційну
скаргу залишити без задоволення, а
оскаржуване рішення залишити без змін.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Стоянівнасіння"
подано клопотання про відкладення
розгляду апеляційної скарги, оскільки
представник знаходиться в зоні бойових
дій.

Суд відхиляє зазначене клопотання про
відкладення розгляду справи з огляду
на наступне.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням
обставин конкретної справи може
відхилити доводи учасника судового
процесу - підприємства, установи,
організації, іншої юридичної особи,
державного чи іншого органу щодо
відкладення розгляду справи у зв'язку з
відсутністю його представника (з
причин, пов'язаних з відпусткою,
хворобою, службовим відрядженням,
участю в іншому судовому засіданні і
т.п.).

При цьому господарський суд виходить з
того, що у відповідних випадках такий
учасник судового процесу не
позбавлений права і можливості
забезпечити за необхідності участь у
судовому засіданні іншого
представника згідно з статтею 28 ГПК, з
числа як своїх працівників, так і осіб,
не пов'язаних з ним трудовими
відносинами.

Неможливість заміни представника і
неможливість розгляду справи без
участі представника підлягає
доведенню учасником судового процесу
на загальних підставах (статті 32 - 34
ГПК).

Таким чином, представляти інтереси
апелянта в суді при розгляді даної
справи може бути будь-яка особа,
наділена повноваженнями на
представництво відповідною
довіреністю. Доказів неможливості
направлення представника чи
неможливості розгляду справи без
участі представника апеляційному суду
надано не було.

Окрім того, відкладення розгляду
справи є правом та прерогативою суду,
основною умовою для якого є не
відсутність у судовому засіданні
представників сторін, а неможливість
вирішення спору у відповідному
судовому засіданні.

Товариством з обмеженою
відповідальністю "Стоянівнасіння"
подано суду заяву про забезпечення
позову.

Враховуючи, що забезпечення позову
застосовується лише в разі дійсної
загрози знищенню чи відчуженню майна, а
в даному випадку позивач не зазначає ні
контури та розміри земельних ділянок,
ні посіви культур, на які він претендує,
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення заяви позивача про
забезпечення позову. Окрім того,
заявником не доведено наявність
загрози знищення чи відчуження
спірного майна.

Колегія суддів Рівненського
апеляційного господарського суду
заслухала присутніх представників
відповідача та третьої особи, вивчила
та дослідила матеріали справи та
наявні в ній докази, розглянула
матеріали апеляційної скарги та додані
до неї документи, відзиви на апеляційну
скаргу перевірила правильність
застосування судом норм матеріального
та процесуального права, та прийшла до
висновку, що апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, а рішення
господарського суду Волинської
області без змін, виходячи з
наступного.

Як свідчать матеріали справи, 02.01.2013 між
товариством з обмеженою
відповідальністю ТОВ "АПК Волинь"
(сторона 1) та товариством з обмеженою
відповідальністю "Стоянівнсіння"
(сторона 2) укладений договір №1/1 про
спільний обробіток землі (без
об'єднання вкладів учасників).

За умовами договору ТОВ
"Стоянівнасіння" взяло на себе
зобов'язання по обробці, підготовці
земельної ділянки площею 1300га, що
знаходиться в користуванні ТОВ "АПК
Волинь" на правах оренди, та
знаходиться на території Соминської,
Миляновичівської, Дольської і
Перевалівської сільських рад,
вирощування та збір урожаю на даних
ділянках (п.1.1 договору).

Пунктом 1.2 встановлено, що строк дії
договору до закінчення збору врожаю
31.10.2014р.

Пунктами 1.3, 1.4 визначено, що сума
договору становить 1 560 000 грн. та
виконані роботи погоджуються
сторонами та фіксуються відповідними
документами (додатками до даного
договору та актами виконаних робіт).

Сторони погодили, що сторона 2
зобов'язується оплатити 1 560 000 грн. за
співпрацю, а також використання
сільськогосподарської техніки та
складів, які належать стороні 1 (п. 3.2
договору).

В пункті 3.4 визначено, що грошові кошти
у повному розмірі сторона 2 виплачує
стороні 1 в період з 01.01.2013 до 01.09.2013 та з
01.10.2013 до 01.09.2014.

Усі розрахунки за договором
проводяться шляхом перерахунку або у
готівковій формі або за згодою сторін
с/г продукцією (п.3.5 договору).

23.05.2014 між ТОВ "АПК Волинь" (продавець) та
ТОВ "Ратнівський аграрій" (покупець)
укладені договори №№: 2, 4, 5, 6, 7
незавершеного виробництва (посіви
озимого тритикале, озимої пшениці)
урожаю 2014 року.

Передача посівів відбулась згідно
актів прийому-передачі від 23.05.2014.

Позивач стверджує належність йому
вказаних посівів на підставі договору
№1/1 від 02.01.2013 та просить визнати за ним
право власності на посіви та майбутній
врожай 2014 року, який знаходиться на
земельних ділянках Соминської,
Миляновичівської, Дольської і
Перевалівської сільських рад,
загальною площею 1300 га за ТОВ
"Стоянівнасіння", посилаючись на ст.ст.
316, 317, 319, 321, 328, 392 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Статтею 392 ЦК України визначено, що
власник майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Набуття права власності на вирощений
на земельній ділянці урожай згідно
договору №1/1 про спільний обробіток
землі передбачає виконання позивачем
ТОВ "Стоянівнасіння" взятих по договору
зобов'язань по перерахуванню коштів,
виконанню робіт, визначених п.п. 1.1, 2.1, 3.2
договору №1/1.

Сторони у договорі (п.1.4) обумовили, що
виконані роботи погоджуються
сторонами та фіксуються відповідними
документами (додатками до договору та
актами виконаних робіт).

Ухвалою господарського суду
Волинської області від 29.08.2014 позивача
було зобов'язано надати докази
виконання зобов'язань по п.п. 1.1, 3.2, 3.4
договору про спільний обробіток землі
(додатки до договору, акти виконаних
робіт).

Долучені позивачем до справи накладні,
видаткові накладні ПП "Торгівельна
компанія "УкрПетроль", МП "Ірена", ПП
"Айслаг", ТзОВ фірма "Панхім", СТОВ
"Зоря-Маїс Насіння", приватної
агрофірми імені М.Шашкевича, ПП "Макс
ком", ТзОВ "Галичхутро", ПрАТ
"Галнафтохім", ПП "Агролеон-Захід", фірми
"Ерідон", ТОВ "Агро-Мир ЛТД", ТОВ
"Захід-Агро-Техніка" про відпуск ТзОВ
"Стоянівнасіння" дизельного пального,
зерна, насіння, сівалки тощо (Т.1 а.с. 22-37,
39-65) містять посилання на інші договори
та не можуть слугувати належним
доказом виконання позивачем
зобов'язань по договору №1/1 про
спільний обробіток землі від 02.01.2013.

Так, господарський суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що не можуть бути належним доказом
виконання зобов'язань по договору про
спільну діяльність і долучені
позивачем платіжні доручення про
перерахування коштів ТОВ "АПК Волинь" з
призначенням платежу "оплата за зерно
згідно договору №03-10 КП від 03.10.2012р.,
попередня оплата за зерно за 2013 р.,
оплата за зерно згідно договору №7 від
03.03.2013, оплата за зерно згідно договору
№1/1 від 02.01.2013р., попередня оплата за
зерно відповідно до угоди №1/1 від
01.03.2013р., аванс за зерно згідно договору"
(Т.1 а.с. 132-136, 138, 140-142, 146-161). ТОВ "АПК
Волинь" долучений до матеріалів справи
в підтвердження існування самостійних
договірних відносин договір №1/1 від
02.01.2013р. щодо купівлі ТОВ
"Стоянівнасіння" у ТОВ"АПК Волинь"
зернових культур на загальну суму 1 333
400,00 грн. (Т.2 а.с. 24-25).

Вказане спростовує посилання позивача
на те, що оплата за зерно здійснюється
згідно договору про спільну
діяльність.

Також є правомірним висновок місцевого
господарського суду про те, що не є
належним доказом виконання зобов'язань
по договору за спільну діяльність і
видаткові накладні про відпуск ТОВ
"Стоянівнасіння" ТОВ "АПК Волинь"
палива, добрива, насіння з посиланням
на договір №25/11/13 від 25.11.2013р., №ДГ-27 від
15.05.2013р. (Т. 1 а.с. 82-87, 89-107) та акт №ОХ-0000012
здачі-приймання робіт по договору
№ДГ-07 від 03.03.2013р. (Т. 1 а.с. 88), оскільки
містять посилання на інші договори.

На вимогу господарського суду
Волинської області (ухвала від 29.08.2013р.)
позивач надав не підписаний зі сторони
покупця ТОВ "АПК Волинь" договір
купівлі-продажу №25/11/13 від 25.11.2013р.
Витребувані судом договори №ДГ-07 від
03.03.2013р., ДГ-27 від 15.05.2013р. позивачем не
надано, поважних причин
непредставлення не зазначено. ТОВ "АПК
Волинь" укладення таких договорів
заперечило (Т. 2 а.с. 1-8).

Не може слугувати і доказом виконання
зобов'язань по договору про спільну
діяльність і товарна накладна №61 від
30.09.2013 про відпуск ТОВ "АПК Волинь"
пшениці, оскільки не містить посилань
на вказаний договір (а.с. 38).

Що стосується платіжних доручень №№:
222 від 15.03.2013р., 182 від 05.03.2013р., 397 від
15.05.2013р., 407 від 17.05.2013р., 435 від 27.05.2013р. про
здійснення оплати за спільний
обробіток землі згідно договору №1/1
від 02.01.2013р. на загальну суму 270 000,00грн.
(а.с. 137, 139, 143, 145), то перерахування
вказаної суми не може стверджувати
виконання в повному обсязі зобов'язань
по сплаті передбачених договором 1 560
000,00грн. за співпрацю та виконання інших
зобов'язань, як непідтверджених
належними та допустимими доказами
відповідно до вимог ст.ст. 32-34 ГПК
України.

З огляду на вищевикладене, позивач
належними та допустимими доказами не
довів фактичне виконання зобов'язань
по договору про спільну діяльність
(факт обробки, посіву, витрат насіння,
використання міндобрив та захисту
хімічного захисту рослин, витрат на
обробіток землі тощо), при тому, що в
силу ст.33 ГПК України саме на позивача
покладається тягар доведення обставин.

До того ж, дослідження питань виконання
зобов'язань по договору про спільну
діяльність на підставі ст.ст. 1130, 1131 ЦК
України передбачає правовий спір саме
між сторонами зобов'язання - ТОВ
"Стоянівнасіння" та ТОВ "АПК Волинь" та
інший правовий статус ТОВ "АПК Волинь"
як сторони по договору, тобто -
відповідача.

При цьому, в силу приписів ст.1131 ЦК
України, ст.ст. 6,8 Закону України "Про
оренду землі" договір про спільний
обробіток землі передбачає визначення
конкретних меж (контурів) земельних
ділянок під спільну діяльність, згоду
власників земельних паїв -
орендодавців та державну реєстрацію.

Обґрунтовуючи вимоги посиланням на
ст.392 ЦК України, позивач не зважає на
те, що за змістом статті позивачем в
такому позові є саме власник.

В даному випадку позивач намагається
довести набуття права власності на
врожай, але набуття права власності
регулюються окремими нормами, тому
такий позов не підлягає задоволенню в
порядку ст.392 ЦК України.

Вказана правова позиція висловлена
Верховним Судом України у листі від
01.11.2013 №93/0/54-13 "Щодо деяких питань
застосування судами законодавства про
право власності при розгляді цивільних
справ, для використання при здійсненні
судочинства".

З огляду на все викладене вище, судова
колегія погоджується з висновком
господарського суду першої інстанції
про те, що Товариство з обмеженою
відповідальністю "Стоянівнасіння"
передчасно звернулось з позовом до ТОВ
"Ратнівський аграрій" про визнання
права власності на підставі договору
про спільну діяльність, оскільки це
потребує встановлення факту набуття
такого права між сторонами договору в
окремому провадженні при іншому
процесуальному статусі ТОВ "АПК Волинь"
та унеможливлює задоволення позовних
вимог в порядку ст.392 ЦК України, яка
передбачає не набуття, а захист прав
власника.

До того ж звертаючись з вимогою про
визнання права власності, позивач не
зазначає ні контури та розміри
земельних ділянок, ні посіви культур,
на які він претендує.

Решта доводів сторін та третьої особи
щодо протиправних дій по захопленню
майна не доведено належним чином
відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України та
виходить за межі предмету спору.

Судова колегія вважає, що посилання
скаржника, викладені ним в апеляційній
скарзі, є необґрунтованими,
документально не підтвердженими,
такими, що не ґрунтуються на нормах
чинного законодавства, висновків суду
першої інстанції не спростовують, а
відтак, скаржник, в порушення вимог ст.33
ГПК України, не довів тих обставин, на
які він посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

З урахуванням вищезазначеного, колегія
суддів вважає, що вирішуючи спір по
суті заявлених вимог, суд першої
інстанції повно та всебічно дослідив
обставини справи, дав їм належну
правову оцінку, дійшов правильних
висновків щодо прав та обов'язків
сторін, які ґрунтуються на належних та
допустимих доказах, й ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому у суду
апеляційної інстанції відсутні
підстави для його скасування чи зміни
та задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати за розгляд апеляційної
скарги у зв'язку з відмовою в її
задоволенні на підставі ст.49 ГПК
України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України,
Рівненський апеляційний господарський
суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Волинської області від 16.09.2014 у справі
№903/799/14 - залишити без змін, а
апеляційну скаргу позивача Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Стоянівнасіння" - залишити без
задоволення.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Стоянівнасіння" (ІК
02778330, 82100, Львівська область, м.Дрогобич,
вул.Д.Галицького, 1) в дохід державного
бюджету судовий збір в розмірі 36 540,00
грн.

3. Видачу наказу доручити
господарському суду Волинської
області.

4. Справу №903/799/14 повернути до
господарського суду Волинської
області.

5. Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку згідно з Розділом
XII-1 Господарського процесуального
кодексу України.

Головуючий суддя
Демидюк О.О.

Суддя
Тимошенко О.М.

Суддя
Огороднік К.М.