ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб-сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2014 р.
Справа № 923/1587/14

Господарський суд Херсонської області
у складі судді Нікітенка С.В., при
секретарі Гапоновій К.С., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до публічного акціонерного товариства
"Херсонська теплоелектроцентраль", м.
Херсон

про стягнення 1279237,08 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - представник Ященко Р.Ю.,
довіреність №14-135 від 13.05.2014р.;

від відповідача - представник
Колганова Ю.М., довіреність №01-4/22 від
28.05.2014р.

Суть спору: публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (позивач)
звернулось до суду з позовом, в якому
просить стягнути з публічного
акціонерного товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" (відповідач)
заборгованість у розмірі 1279237,08 грн., з
якої: 1110054,17 грн. - сума інфляційних
втрат та 169182,91 грн. - сума 3% річних.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує посиланнями на умови
договору №14/2257/11 від 30.09.2011р. на
купівлю-продаж природного газу,
положення ст.ст. 526, 611, 625 ЦК України та
ст.ст. 22, 193, 231 ГК України.

У судовому засіданні 27.11.2014р.
представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідач відзиву на позовну
заяву не надав, однак у судовому
засіданні 27.11.2014р. представник
відповідача надав усні пояснення, в
яких позовні вимоги визнав у повному
обсязі.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд -

в с т а н о в и в:

Матеріали справи свідчать, що 30
вересня 2011 року між публічним
акціонерним товариством "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(надалі - позивач або продавець) та
публічним акціонерним товариством
"Херсонська теплоелектроцентраль"
(надалі - відповідач або покупець) було
укладено договір №14/2257/11 на
купівлю-продаж природного газу (надалі
- договір).

Згідно з п.1.1. договору, публічне
акціонерне товариство "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
(продавець) зобов'язується передати у
власність публічного акціонерного
товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" (покупець) у IV
кварталі 2011 року та у 2012 році
імпортований природний газ для
виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями, а покупець
зобов'язується приймати та оплачувати
газ на умовах цього договору.

Відповідно до п.1.2. договору газ,
що продається за цим договором,
використовується покупцем виключно
для виробництва теплової енергії, яка
споживається населенням та
релігійними організаціями.

Пунктом 2.1. договору встановлено,
що продавець передає покупцеві, з 01
жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року, газ в
обсязі до 66500 тис. куб. м.

Відповідно до п. 5.2. договору, ціна
за 1000 куб. м. природного газу становить
1091,00 грн., з урахуванням збору у вигляді
цільової надбавки до затвердженого
тарифу на природний газ, тарифів та
транспортування, розподіл і постачання
природного газу за регульованим
тарифом та без урахування податку на
додану вартість. До сплати за 1000 куб. м.
природного газу - 1091,00 грн., крім того
ПДВ - 20%, всього з ПДВ - 1309,20 грн.

За пунктом 6.1 договору, оплата за
газ здійснюється покупцем виключно
грошовими коштами шляхом 30 відсоткової
попередньої оплати вартості планових
обсягів поставки природного газу за 5
днів до початку здійснення поставки.
Решта 70 відсотків вартості планових
обсягів поставки природного газу
сплачується покупцем протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця наступного за
місяцем поставки газу.

На виконання п.2.1. договору,
позивач протягом жовтня 2011р. - грудня
2012р., поставив, а відповідач прийняв
природний газ на загальну суму 71520252,78
грн., що підтверджується актами
приймання-передачі природного газу.

Обґрунтовуючи підстави позову,
позивач посилається на ті обставини, що
рішеннями господарського суду
Херсонської області у справі № 5024/795/2012
від 02.07.2012р. та у справі № 923/3/14 від
11.02.204р. з відповідача на користь
позивача вже було стягнуто суму
основного боргу за весь період дії
договору, а також було стягнуто суму на
яку збільшився борг в наслідок
інфляційних процесів за весь час
прострочення та суму 3% річних за цим
договором за період жовтень 2011р. -
грудень 2012р. Однак, кінцевою датою
нарахованих штрафних санкцій було
16.12.2013р.

У зв'язку із неналежним
виконанням відповідачем умов спірного
договору в частині своєчасних
розрахунків за поставлений природний
газ, позивач вважає за необхідне
стягнути з відповідача суму 3% річних та
інфляційних втрат нарахованих за
період прострочення з 17.12.2013р. по
29.09.2014р.

Проаналізувавши заявлені позовні
вимоги з положеннями чинного
законодавства, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 174
Господарського кодексу України,
договір є підставою для виникнення
цивільних прав і обов'язків
(господарських зобов'язань).

Відповідно до положень ст. 193 ГК
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання, відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з приписами ст. 509
Цивільного кодексу України,
зобов'язання є правовідношенням, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші), чи утриматися від
виконання певних дій, а інша сторона
має право вимагати виконання такого
обов'язку.

Відповідно до ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 625 ЦК України допускає, що
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Індекс інфляції є статистичною
інформацією, яка щомісячно надається
Держкомстатом та публікується в газеті
"Урядовий кур'єр" та на офіційному
веб-сайті Державного комітету
статистики України (http://www.ukrstat.gov.ua).
Вимагати сплати суми боргу з
врахуванням індексу інфляції є правом
кредитора. Індекс інфляції,
застосований у розрахунку відповідача,
відповідає таким даним.

В разі, якщо сторони в договорі не
передбачили сплату процентів річних та
їх розмір, підлягають сплаті три
проценти річних від простроченої суми
за весь час прострочення. Проценти
річних є самостійною формою
цивільно-правової відповідальності за
порушення грошових зобов'язань та
можуть стягуватися поряд із пенею.

Інфляційні нарахування на суму
боргу не є штрафною санкцією, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення коштів
внаслідок інфляційних процесів за весь
час прострочення в їх сплаті.
Інфляційні нарахування входять до
складу грошового зобов'язання.
Зазначені нарахування здійснюються
окремо за кожен період часу, протягом
якого діяв відповідний індекс
інфляції, а одержані таким чином
результати підсумовуються за весь час
прострочення виконання грошового
зобов'язання. Індекс інфляції - це
показник, що характеризує динаміку
загального рівня цін на товари та
послуги, які купуються населенням для
невиробничого споживання, і його
найменший період визначення складає
місяць; відтак прострочення платежу
за період часу, менший за місяць, не
тягне за собою інфляційних нарахувань.

Поряд з цим, сплата трьох
процентів річних від простроченої суми
(якщо інший їх розмір не встановлений
договором або законом), так само як й
інфляційні нарахування, не мають
характеру штрафних санкцій і є
способом захисту майнового права та
інтересу кредитора, шляхом отримання
від боржника компенсації (плати) за
користування ним утримуваними коштами,
належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок сум
інфляційних втрат та 3% річних,
наведений позивачем, суд позовні
вимоги задовольняє повністю.

Крім того, представником
відповідача у судовому засіданні
позовні вимоги визнано у повному
обсязі.

Доказів сплати нарахованих сум
інфляційних втрат у розмірі 1110054,17 грн.
та 3% річних у розмірі 169182,91 грн.,
відповідачем суду не надано, а отже
вони підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги в
частині стягнення суми інфляційних
втрат у розмірі 1110054,17 грн. та суми 3%
річних у розмірі 169182,91 грн. підлягають
задоволенню, оскільки вони погоджені
та розраховані у встановленому законом
порядку. Відповідно до
положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для
справи.

Обставини справи, які відповідно
до законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, суд дійшов висновку, що
заявлені позивачем вимоги підлягають
задоволенню.

Понесені позивачем витрати зі
сплати судового збору у розмірі 25584,74
грн., відшкодовуються йому за рахунок
відповідача, з вини якого спір доведено
до врегулювання у судовому порядку.

У судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення і повідомлено
представникам сторін про дату
складення повного рішення.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити
повністю.

2. Стягнути з публічного
акціонерного товариства "Херсонська
теплоелектроцентраль" (м. Херсон,
Бериславське шосе, 1, код ЄДРПОУ - 00131771)
на користь публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (м. Київ,
вул. Б. Хмельницького, 6, код ЄДРПОУ -
20077720) суму інфляційних втрат у розмірі
1110054,17 грн., суму 3% річних у розмірі 169182,91
грн. та 25584,74 грн. судового збору.

Наказ видати стягувачу після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.12.2014р.

Суддя
С.В. Нікітенко