ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року Справа № 910/10938/13

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого судді: Губенко Н.М.,

суддів: Барицької Т.Л.,

Картере В.І.
(доповідач)

за участю представників:

ТОВ "Львівські автобусні заводи" - не
з'яв.,

КП "Київпастранс" - Хмелюка О.М.,

Департаменту транспортної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) - не
з'яв.,

Департаменту фінансів виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації) - Заболотнього С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Товариства
з обмеженою відповідальністю
"Львівські автобусні заводи"

на постанову Київського апеляційного
господарського суду від 10.07.2014

у справі № 910/10938/13 господарського суду
міста Києва

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи"

до Комунального підприємства
"Київпастранс"

за участю третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача: 1) Департаменту
транспортної інфраструктури
виконавчого органу Київської міської
ради (Київської міської державної
адміністрації);

2) Департаменту фінансів виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації)

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Львівські автобусні
заводи" звернулося до господарського
суду міста Києва з позовом до
Комунального підприємства
"Київпастранс" про зобов'язання
відповідача вчинити дії, а саме
виконати умови договору та прийняти
нові тролейбуси марки ЛАЗ моделі Е-301 в
кількості 70 одиниць.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 10.06.2013 до участі у справі в
якості третіх осіб, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача залучено
Департамент транспортної
інфраструктури виконавчого органу
Київської міської ради (Київської
міської державної адміністрації) та
Департамент фінансів виконавчого
органу Київської міської ради
(Київської міської державної
адміністрації).

Рішенням господарського суду міста
Києва від 24.06.2014 (колегія суддів у
складі: суддя Морозов С.М. - головуючий,
судді Котков О.В., Цюкало Ю.В.) позов
задоволено. Зобов'язано КП
"Київпастранс" виконати умови пункту 1.1.
договору № 06/62-10 про закупівлю товару
за державні кошти від 07.12.2010 та прийняти
від ТОВ "Львівські автобусні заводи"
нові тролейбуси марки ЛАЗ моделі Е-301 в
кількості 70 одиниць.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 10.07.2014 (колегія
суддів у складі: суддя Михальська Ю.Б. -
головуючий, судді Отрюх Б.В., Тищенко
А.І.) вказане рішення господарського
суду від скасовано та прийнято нове,
яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
"постанову апеляційного суду від 10.07.2014
скасувати повністю". В обґрунтування
касаційної скарги позивач стверджує,
що судом апеляційної інстанції при
прийнятті оскаржуваної постанови
порушено вимоги ст.ст. 35, 43 ГПК України,
ст.ст. 525, 526, 629, 631 ЦК України, ст. 193 ГК
України.

У відзиві на касаційну скаргу
відповідач просить постанову
апеляційної інстанції залишити без
змін, а касаційну скаргу - без
задоволення.

Перевіривши правильність застосування
господарськими судами норм
процесуального та матеріального права,
Вищий господарський суд України вважає
касаційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню виходячи з такого.

Суд апеляційної інстанції, ґрунтуючись
на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх
сукупності встановив наступне:

- 07.12.2010 позивачем (замовником) та
відповідачем (учасником) укладено
договір про закупівлю товару за
державні кошти № 06/62-10, згідно з умовами
якого позивач зобов'язався здійснити
поставку і передати у власність
відповідачу нові тролейбуси ЛАЗ Е-301
(далі - тролейбуси) в кількості 77
одиниць, а відповідач зобов'язався
прийняти товар та оплатити його на
умовах, наведених у розділі IV (Порядок
здійснення оплати) цього договору;

- згідно з п. 1.2. договору найменування
та кількість товару визначені
специфікацією товару, що поставляється
за договором і наведена в додатку № 1,
технічні характеристики товару
визначені в технічній специфікації,
наведеній в додатку № 2 цього договору;

- відповідно до п. 4.1.1. договору
розрахунки проводяться шляхом
попередньої оплати, яка здійснюється
відповідачем у місячний строк з дати
укладення договору на підставі рішення
головного розпорядника бюджетних
коштів в розмірі 30% вартості першої
партії товару, яка буде поставлена у
строк, що не перевищує три місяці.
Попередня оплата здійснюється за умови
наявності на рахунку відповідача в ГУ
ДКУ в м. Києві бюджетних коштів
цільового призначення;

- попередня оплата кожної наступної
партії здійснюється в такому ж розмірі,
який визначений в підпункті 4.1.1. пункту
4.1. цього договору, після підписання
актів приймання-передачі всіх
тролейбусів (у повній кількості)
попередньої партії. Попередня оплата
кожної партії може здійснюватись
частинами (пункт 4.1.2.);

- згідно з п. 4.1.3. договору остаточний
розрахунок за поставлений товар
здійснюється відповідачем протягом
5-ти банківських днів з дати підписання
акта приймання-передачі товару
представниками позивача та
відповідача, за умови наявності на
рахунку відповідача в ГУ ДКУ в місті
Києві бюджетних коштів цільового
призначення;

- п. 4.2. договору визначено, що у зв'язку з
тим, що договором передбачена поставка
товару також і у 2011 році, платіжні
зобов'язання замовника з оплати товару
у 2011 році виникають виключно при
наявності та в межах фактичного
фінансування відповідного бюджетного
призначення;

- відповідно до п. 5.1. договору поставка
товару здійснюється згідно з
погодженим сторонами графіком
поставки (додаток № 3), який є
невід'ємною частиною цього договору;

- партія товару, за яку сплачена
передоплата, повинна бути поставлена
позивачем в строк, що не перевищує три
місяці, з дати отримання попередньої
оплати (пункт 5.2. договору);

- додатком № 2 до договору сторонами
визначено технічну специфікацію
тролейбуса ЛАЗ Е-301;

- відповідно до п. 6.3.1. договору позивач
зобов'язаний забезпечити поставку
товару у строки, встановлені цим
договором;

- у відповідності до п. 10.1. договору він
набирає чинності з дати його укладення
і діє до 30.11.2011, а в частині виконання
позивачем зобов'язань по гарантійному
ремонту товару діє до їх повного
виконання.

Звертаючись до господарського суду з
позовом у даній справі, позивач просив
зобов'язати відповідача умови
вказаного договору щодо прийняття
замовлених тролейбусів марки ЛАЗ
моделі Е-301 в кількості 70 штук, які
позивач виготовив за індивідуальним
замовленням відповідача.

Відповідно до ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними, та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено,
що строком договору є час, протягом
якого сторони можуть здійснити свої
права і виконати свої обов'язки
відповідно до договору. Частиною 7 ст. 180
ГК України визначено, що строком дії
господарського договору є час,
впродовж якого існують господарські
зобов'язання сторін, що виникли на
основі цього договору.

Суд апеляційної інстанцій врахував
вказані вимоги закону та фактичні
обставини справи і дійшов висновку про
те, що станом на момент звернення
позивача до господарського суду з
позовом у даній справі строк дії
договору закінчився, тоді як
зобов'язання позивача здійснити
поставку товару та зобов'язання
відповідача прийняти товар діяли з
моменту укладення договору - 07.12.2010 по
30.11.2011.

При цьому судом апеляційної інстанції
правомірно не взято до уваги посилання
скаржника на ту обставину, що поставка
товару не була ним здійснена у 2011 році у
зв'язку з невиконанням відповідачем
свого обов'язку щодо здійснення
попередньої оплати за договором з
огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України
"Про здійснення державних закупівель" у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин, у разі
здійснення закупівлі за рахунок коштів
Державного бюджету України, бюджету
Автономної Республіки Крим і місцевих
бюджетів замовник має право
передбачати у договорах про закупівлю
здійснення попередньої оплати
відповідно до вимог бюджетного
законодавства.

Згідно з умовами укладеного сторонами
договору про закупівлю товару за
державні кошти № 06/62-10 від 07.12.2010
обов'язок позивача здійснити попередню
оплату за договором виникає при
наявності та в межах фактичного
фінансування відповідного бюджетного
призначення (п. 4.1.1., п. 4.2. договору).

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 2 Бюджетного
кодексу України бюджетне зобов'язання -
будь-яке здійснене відповідно до
бюджетного асигнування розміщення
замовлення, укладення договору,
придбання товару, послуги чи
здійснення інших аналогічних операцій
протягом бюджетного періоду, згідно з
якими необхідно здійснити платежі
протягом цього ж періоду або у
майбутньому.

Частиною 1 ст. 23 Бюджетного кодексу
України будь-які бюджетні зобов'язання
та платежі з бюджету можна здійснювати
лише за наявності відповідного
бюджетного призначення.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу
України визначено, що бюджетне
призначення - це повноваження, надане
головному розпоряднику бюджетних
коштів цим Кодексом, законом про
Державний бюджет України або рішенням
про місцевий бюджет, що має кількісні
та часові обмеження та дозволяє
надавати бюджетні асигнування.

Бюджетні призначення встановлюються
законом про Державний бюджет України
чи рішенням про місцевий бюджет у
порядку, визначеному цим Кодексом.

Отже, розрахунок за надані послуги за
договором може бути здійснений лише за
умови виділення замовнику
(відповідачу) розпорядником бюджетних
коштів відповідного бюджетного
фінансування закупівлі на
реєстраційний рахунок замовника з
місцевого бюджету міста Києва.

Водночас, господарським судом
апеляційної інстанції встановлено, що
коштів для погашення кредиторської
заборгованості за договором у 2011 році
від розпорядника бюджетних коштів
відповідачу не надходило, а відтак,
відповідач не мав можливості здійснити
попередню оплату та остаточний
розрахунок за договором.

При цьому господарським судом
апеляційної правомірно не взято до
уваги рішення господарського суду
міста Києва від 08.11.2011 у справі № 4/296,
яке залишене без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 18.04.2012,
предметом спору якого були вимоги КП
"Київпастранс" до ТОВ "Львівські
автобусні заводи" про розірвання
договору та зустрічні позовні вимоги
ТОВ "Львівські автобусні заводи" про
зобов'язання КП "Київпастранс" виконати
умови договору № 06/62-10 від 07.12.2010 у
частині перерахування попередньої
оплати в сумі 9450000,00 грн., еквівалентної
30% вартості першої партії тролейбусів
ЛАЗ Е-301 та зобов'язання КП
"Київпастранс" прийняти за актом
приймання-передачі першу партію
товару, а саме: 7 (сім) тролейбусів ЛАЗ
Е-301, поставка яких мала бути здійснена
до 31.12.2010.

Так, під час розгляду справи № 4/296
господарським судом міста Києва
встановлювались факти наявності у КП
"Київпастранс" бюджетних коштів
цільового призначення для закупівлі
першої партії товару, а саме семи
тролейбусів ЛАЗ Е-301, поставка яких мала
бути здійснена у 2010 році, тоді як
предметом спору у даній справі є вимоги
ТОВ "Львівські автобусні заводи" щодо
зобов'язання КП "Київпастранс" виконати
умови договору та прийняти нові
тролейбуси марки ЛАЗ моделі Е-301 в
кількості 70 (сімдесяти) одиниць,
поставка яких мала бути здійснена
відповідачем у 2011 році.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Бюджетного кодексу
України бюджетний період для всіх
бюджетів, що складають бюджетну
систему, становить один календарний
рік, який починається 1 січня кожного
року і закінчується 31 грудня того ж
року.

В свою чергу бюджетне зобов'язання щодо
оплати товару може бути здійснено
виключно в бюджетний період. Так, взяти
на себе бюджетне зобов'язання (прийняти
товар та оплатити його) відповідач мав
право тільки у відповідному бюджетному
періоді протягом якого діяв договір,
тобто до 30.11.2011.

З огляду на зазначене, здійснення
закупівлі товару відповідно до
встановленого додатком № 3 договору
графіку поставки тролейбусів Е-301 у 2011
році можливе було лише протягом
бюджетного періоду, який починався з
01.01.2011 та закінчився 30.12.2011. Втім, як уже
зазначалося вище, коштів для погашення
кредиторської заборгованості за
договором у 2011 році від розпорядника
бюджетних коштів відповідачу не
надходило.

Отже, задоволення позовних вимог
позивача у 2014 році призведе до
виникнення для відповідача бюджетних
зобов'язань, підстави виникнення яких
на сьогодні відсутні. Здійснення
державної закупівлі товару у 2014 році за
договором, строк дії якого закінчився
30.11.2011, буде суперечити бюджетному
законодавству України та
законодавству, яке регулює здійснення
закупівель за державні кошти.

Крім того судом апеляційної інстанції
правомірно не взято до уваги рішення
Київської міської ради № 394/5781 від
14.07.2011 "Про придбання тролейбусів від КП
"Київпастранс" та рішення № 995/7231 від
29.12.2011 "Про затвердження договору
кредитної лінії № 528/31/2 між Київською
міською радою та ПАТ "Державний ощадний
банк України", оскільки із рішення
Київської міської ради № 394/5781 від
14.07.2011 вбачається, що КП "Київпастранс"
повинен був здійснити закупівлю
тролейбусів шляхом застосування
процедури відкритих торгів,
передбаченої Законом України "Про
здійснення державних закупівель, тоді
як закупівля 70 тролейбусів, які є
предметом спору, мала бути здійснена за
договором № 06/62-10, укладеним 07.12.2010, на
підставі рішення комітету з конкурсних
торгів КП "Київпастрас" (протокол № 3
від 20.10.2010) та рішення Мінекономіки про
погодження застосування процедури
закупівлі у одного учасника № 3304-26/11872-12
від 05.11.2010. Тобто, судом апеляційної
інстанції встановлено, що рішення
Київської міської ради № 394/5781 від
14.07.2011 та № 995/7231 від 29.12.2011, на які
посилається позивач, не може
стосуватися закупівлі тролейбусів за
державні кошти за договором № 06/62-10 від
07.12.2010.

До того ж судом апеляційної інстанцій
правомірно не взято до уваги посилання
позивача на листи від 20.01.2011 № В2001.11 та
№ В-1502.11 від 15.02.2011 з проханням КП
"Київпастранс" прийняти повністю
виготовлений товар, оскільки матеріали
справи не містять належних та
допустимих доказів направлення
вказаних листів на адресу відповідача.

Твердженням позивача про те, що ним на
виробництво товару витрачено власні
кошти та частково виготовлено 77
тролейбусів марки ЛАЗ моделі Е-301, було
предметом дослідження у суді
апеляційної інстанції і правомірно не
взято до уваги з огляду на те, що ТОВ
"Львівські автобусні заводи" не надано
суду доказів на підтвердження
витрачання власних коштів на
виробництво товару та наявність
виготовленого товару, оскільки
складська довідка № 20СК/13 від 20.03.2013
надана позивачем не є підтвердженням
витрачання коштів та наявності товару,
тобто не є належним та допустимим
доказом у розумінні ст. 34 ГПК України.

Враховуючи, що умовами укладеного
сторонами договору передбачено
підстави виникнення зобов'язань
відповідача щодо здійснення як
попередньої оплати так і остаточного
розрахунку виключно при наявності та в
межах фактичного фінансування
відповідного бюджетного призначення і
у зв'язку з відсутністю на рахунках
відповідача бюджетних коштів
цільового призначення, порядку
поставки та прийняття товару
відповідно до розділів IV та V договору,
а також у зв'язку з тим, що строк дії
договору закінчився, Вищий
господарський суд України
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції щодо
безпідставності та необґрунтованості
позовних вимог.

Отже, повторно розглядаючи справу,
апеляційний суд повно з'ясував
обставини, які мали значення для
правильного розгляду поданої
апеляційної скарги. Висновки
апеляційного суду ґрунтуються на
доказах, наведених в постанові суду, та
відповідають положенням чинного
законодавства.

За таких обставин, перевіривши у
відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України
юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення у постанові
апеляційного господарського суду,
Вищий господарський суд України дійшов
висновку про те, що суд апеляційної
інстанції в порядку ст.ст. 43, 47, 43, 99, 101
ГПК України всебічно, повно і
об'єктивно розглянув в судовому
процесі всі обставини справи в їх
сукупності, дослідив подані сторонами
в обґрунтування своїх вимог і
заперечень докази; належним чином
проаналізував відносини сторін та
дійшов обґрунтованих висновків.

Твердження скаржника в касаційні
скарзі про порушення і неправильне
застосування апеляційним
господарським судом норм
матеріального та процесуального права
при прийнятті постанови не знайшли
свого підтвердження, в зв'язку з цим
підстав для зміни чи скасування
законного та обґрунтованого судового
акта не вбачається.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Львівські
автобусні заводи" залишити без
задоволення.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 10.07.2014 у справі
№ 910/10938/13 залишити без змін.

Головуючий суддя:Н. Губенко Судді: Т.
Барицька В. Картере