ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 грудня 2014 року № 11/84

Господарський суд Кіровоградської
області в складі судді Коваленко Н.М.,
розглянувши справу № 11/84 від 06.11.2009 року
про банкрутство товариства з обмеженою
відповідальністю "Сілікон" (далі - ТОВ
"Сілікон"), 27507, Кіровоградська область,
м. Світловодськ, вул. Заводська, 3,

та заяву кредитора - гр. ОСОБА_1, АДРЕСА_2

до банкрута - ТОВ "Сілікон", 27507,
Кіровоградська область, м.
Світловодськ, вул. Заводська, 3А,

про визнання грошових вимог в сумі 9600, 85
грн.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від кредиторів - участі не брали;

від банкрута - представник ліквідатора,
арбітражного керуючого Серебрякова
О.В. - Кошліченко В.С., довіреності № б/н
від 15.07.2014 року та № 315 від 28.02.2014 року.

ВСТАНОВИВ:

Постановою від 14.07.2014 року
господарський суд визнав ТОВ "Сілікон"
банкрутом. Відкрив ліквідаційну
процедуру щодо ТОВ "Сілікон". Призначив
ліквідатором банкрута - ТОВ "Сілікон"
арбітражного керуючого Серебрякова
О.В. Постановив оприлюднити на
офіційному веб-сайті Вищого
господарського суду України
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури ТОВ "Сілікон".

14.07.2014 року (номер публікації: 6135, дата
публікації на сайті ВГСУ: 14.07.2014 20:00) на
веб-сайті Вищого господарського суду
України офіційно оприлюднено
оголошення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури ТОВ "Сілікон". Граничний
строк на заявлення грошових вимог
кредиторів до боржника: вимоги за
зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури протягом двох
місяців з дня офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Відповідно до п. 1-1 Розділу Х
"ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ"
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" (в редакції
Закону України від 22.12.2011 року № 4212-VI)
(далі - Закон) положення цього Закону
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження в яких порушено після
набрання чинності цим Законом.
Положення цього Закону, що регулюють
продаж майна в провадженні у справі про
банкрутство, застосовуються
господарськими судами під час розгляду
справ про банкрутство, провадження у
яких порушено до набрання чинності цим
Законом. Положення цього Закону, що
регулюють ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону з дня
прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури вимоги за зобов'язаннями
боржника, визнаного банкрутом, що
виникли під час проведення процедур
банкрутства, можуть пред'являтися
тільки в межах ліквідаційної процедури
протягом двох місяців з дня офіційного
оприлюднення повідомлення про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури.
Зазначений строк є граничним і
поновленню не підлягає. Кредитори,
вимоги яких заявлені після закінчення
строку, встановленого для їх подання,
або не заявлені взагалі, не є
конкурсними, а їх вимоги погашаються в
шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Розгляд грошових вимог кредиторів у
ліквідаційній процедурі здійснюється
господарським судом в тому ж порядку,
що і грошових вимог, заявлених на
підставі статті 23 Закону. За
результатами розгляду грошових вимог
кредиторів господарським судом
затверджується реєстр вимог
кредиторів і формуються
представницькі органи кредиторів.

До господарського суду 29.10.2014 року
надійшла заява № б/н від 25.10.2014 року гр.
ОСОБА_1 з грошовими вимогами до
банкрута на загальну суму 9600, 85 грн.
заборгованості по заробітній платі,
середньому заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, вихідній
допомозі та відшкодуванню моральної
шкоди, стягнутих за рішенням
Світловодського міськрайонного суду
від 16.07.2014 року у цивільній справі №
401/1930/14-ц.

Ухвалою від 14.11.2014 року господарський
суд прийняв зазначену заяви кредитора.
Розгляд заяв кредитора призначив в
засіданні суду.

Ліквідатором вимоги такого кредитора в
сумі 9600, 85 грн. включив до реєстру вимог
кредиторів до першої черги
задоволення.

В результаті дослідження обставин
справи господарським судом з'ясовано,
що грошові вимоги гр. ОСОБА_1 в сумі 9600, 85
грн. мають безспірний характер, позаяк
підтверджуються судовим рішенням, яке
не оскаржено та набрало законної сили.

Відповідно, такі вимоги кредитора
підлягають визнанню та включенню до
реєстру вимог кредиторі. Разом з тим,
господарський суд не може погодитися з
черговістю включення таких вимог до
реєстру вимог кредиторів визначеною
ліквідатором, оскільки моральна шкода
не є складовою частиною заборгованості
за вимогами щодо виплати
заборгованості із заробітної плати
перед працюючими та звільненими
працівниками банкрута, тощо.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про
оплату праці" визначено, що заробітна
плата - це винагорода, обчислена, як
правило, у грошовому виразі, яку за
трудовим договором роботодавець
виплачує працівникові за виконану ним
роботу.

До складу заробітної плати згідно ст. 2
Закону України "Про оплату праці"
включаються виплати за виконану
роботу, а також гарантії та компенсації
за невідпрацьований час (наприклад, за
час виконання державних обов'язків, за
час простою не з вини робітника та ін.).

За структурою КЗпП України ст. 113 цього
Кодексу, якою передбачені підстави та
порядок виплат за час простою, і ст. 117,
якою визначено підстави виплати
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, відносяться
до розділу VІІ "Оплата праці" вказаного
Кодексу.

До виплат, що не належать до фонду
оплати праці, визначених розділом 3
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004
року № 5 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 27 січня
2004 року за № 114/8713, зазначені в скарзі
виплати не відносяться.

Отже, виплати за час простою та
затримки розрахунку при звільненні,
пов'язані з трудовими
правовідносинами, є оплатою праці та їх
слід віднести до структури заробітної
плати.

Вказана правова позиція викладена в
ухвалі Верховного Суду України від
03.03.2010 року по справі за скаргою
відкритого акціонерного товариства
"Херсонський бавовняний комбінат" на
дії головного управління юстиції у
Херсонській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України
встановлено, що відшкодування
власником або уповноваженим ним
органом моральної шкоди працівнику
провадиться у разі, якщо порушення його
законних прав призвели до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя.

Вимоги кредитора по моральній шкоді не
є зобов'язаннями банкрута перед
працівниками, а є економічною санацією.

Враховуючи викладене та вищенаведений
аналіз норм чинного законодавства,
господарський суд вважає за необхідне
визнати та включити до реєстру вимог
кредиторів наступні вимоги кредитора:
2842, 23 грн. заборгованості по заробітній
платі, 4348, 89 грн. заборгованості
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, 1409, 73 грн.
вихідної допомоги до першої черги
задоволення та 1000, 00 грн. відшкодування
моральної шкоди до шостої черги
задоволення.

Керуючись ст. ст. 23, 45, 38 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
ст. ст. 4-1, 86 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

У Х В А Л
И В:

Визнати грошові вимоги кредитора гр.
ОСОБА_1 (ідент. номер НОМЕР_1) в сумі 9600, 85
грн. та включити їх до реєстру вимог
кредиторів, в тому числі: 8600, 85 грн. до
першої черги та 1000, 00 грн. до шостої
черги.

Примірники цієї ухвали направити всім
кредиторам, включеним до реєстру вимог
кредиторів (п. 1 ухвали від 22.04.2010 року),
ТОВ "Альфа Солар" (1. 95034, Автономна
Республіка Крим, м. Сімферополь,
проспект Перемоги, буд. 109А; 2. Автономна
Республіка Крим, м. Сімферополь, вул.
Сергєєва-Ценського/Турецька, буд. 12/4),
банкруту, ліквідатору - арбітражному
керуючому Серебрякову О.В. (02095, АДРЕСА_3
м. Київ, АДРЕСА_4, представнику
трудового колективу боржника гр.
ОСОБА_4 (за адресою: АДРЕСА_5
Кіровоградської області), управлінню
Пенсійного фонду України в м.
Світловодську та Світловодському
районі, Світловодській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Кіровоградській області, фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_5 (02097, АДРЕСА_1),
гр. ОСОБА_1 (27500, АДРЕСА_6

Суддя
Н.М. Коваленко