ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 року Справа №24/354

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя
Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників сторін:

позивач - не з'явився;

відповідач - Коваль Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну
скаргу позивача (вх. №3740 З/1-35) на ухвалу
господарського суду Запорізької
області від 20 жовтня 2014 року по справі
№24/354

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України "Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального комерційного
підприємства Маріупольської міської
ради "Маріупольтепломережа", м.
Маріуполь

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 09 лютого 2014
року по справі (суддя Алейникова Т.Г.)
позов задоволено. Стягнуто з
відповідача суму основоного боргу в
розмірі 65210209,30 грн., суму пені в розмірі
3878011,73 грн., суму інфляційних витрат в
розмірі 690958,19 грн. та суму 3% річних у
розмірі 891504,94 грн.

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 20 жовтня 2014
року заяву відповідача про надання
розстрочки виконання рішення
задоволено частково.

Позивач із вказаною ухвалою не
погодився, звернувся до апеляційного
господарського суду зі скаргою, в якій,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи,
а також порушення норм матеріального
права, просив її скасувати, відмовити в
задоволенні заяви позивача про
розстрочку виконання рішення.

Відповідач через канцелярію суду надав
відзив на апеляційну скаргу, в якому
зазначив, що основний борг за природний
газ у сумі 65210209,30 грн. був погашений в
повному обсязі 07.12.2012 року шляхом
проведення взаєморозрахунків,
відповідно до договору про організацію
взаєморозрахунків з погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію №381/517з-ГУ від 03.12.2012
року.

На думку відповідача, вина
підприємства у несвоєчасному
погашенні боргу відсутня,
заборгованість, що є предметом спору,
який розглядається і щодо якої
оскаржуваною ухвалою надано
розстрочку, є виключно штрафними
санкціями та заходами
господарсько-правової
відповідальності.

Зазначає, що підприємство не лише
знаходиться у тяжкому фінансовому
стані, а має виключні обставини, що
унеможливлюють виконання рішення
одномоментно і вимагають його
розстрочення.

У судовому засіданні позивач підтримав
вимоги апеляційної скарги, просив
скасувати ухвалу суду попередньої
інстанції повністю, відмовити в
задоволенні заяви позивача про
розстрочку виконання рішення.

Крім того, позивач просив долучити до
матеріалів справи копії платіжних
доручень, які колегією суддів долучено
до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, викладені
в апеляційній скарзі доводи, пояснення
представників стягувача і боржника,
перевіривши наявні у справі матеріали
на предмет їх юридичної оцінки судом
першої інстанції, проаналізувавши
правильність застосування
господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
між Комунальним комерційним
підприємством Маріупольської міської
ради "Маріупольтепломережа" було
укладено договір про організацію
взаєморозрахунків з погашення
заборгованості з різниці в тарифах на
теплову енергію №381/517з-ГУ від 03.12.2012
року і відповідно до цього договору
платіжним дорученням №2 від 07.12.2012 року
на користь позивача по справі було
перераховано борг у сумі 65 210 209,30 грн.

Тобто, рішення господарського суду
Донецької області від 09.02.2012 року у
частині стягнення основного боргу за
природний газ виконано у повному
обсязі.

Не виконаним рішення суду залишилося у
частині сплати присуджених до
стягнення штрафних санкцій (пеня, 3%
річних, інфляційні витрати) на суму 5 460
474,86 грн., які було нараховано на суму
заборгованості, утворену через різницю
в тарифах, є боргом держави перед
теплопостачальними підприємствами і
яку було погашено державою шляхом
надання субвенції.

З матеріалів справи вбачається, що
01.11.2014 року закінчується строк, на який
ККП «Маріупольтепломережа» було
надано відстрочку виконання рішення
господарського суду від 09.02.2012 року по
справі №24/354.

Однак, до теперішнього часу ККП
«Маріупольтепломережа» не має
можливості виконати рішення
господарського суду, оскільки
підприємство знаходиться у
незадовільному фінансовому стані.
Документальним підтвердженням
скрутного фінансового становища
підприємства (його збитковість) є звіт
про фінансову діяльність за 2012, 2013 роки,
І- II квартал 2014 року.

Необхідність надання розстрочки
відповідач (заявник) обґрунтовує
відсутністю у нього інших джерел
доходів, окрім виробництва та
розподілу теплової енергії споживачам.

ККП "Маріупольтепломережа" перебуває у
стані постійного дефіциту обігових
коштів; фінансове становище
підприємства ускладнюється, зокрема, у
зв'язку з існуванням кредиторської
заборгованості перед ПАТ "НАК "Нафтогаз
України"; наявністю дебіторської
заборгованості; наявністю
невідшкодованої різниці з тарифі через
невідповідність собівартості теплової
енергії діючому тарифу. Внаслідок
таких обставин, а також з урахуванням
складної ситуації в Донецькій області
через проведення антитерористичної
операції, що призводить до
нестабільної роботи підприємств,
установ та організацій, у ККП
"Маріупольтепломережа" відсутня
можливість виконання в повному обсязі
усіх зобов'язань перед кредиторами.

Як стверджує заявник, на сьогоднішній
день ККП "Маріупольтепломережа" не має
можливості вільно розпоряджатися
належним йому майном, оскільки
відповідно до постанови заступника
начальника Жовтневого відділу
державної виконавчої служби від 06.09.2013
року про арешт боржника та оголошення
заборони його відчуження.

Крім того, через припинення постачання
газу з серпня 2014 року ККП
"Маріупольтепломережа" не здійснює
централізоване постачання гарячої
води, внаслідок чого значно
скоротилися фінансові надходження
підприємства у міжопалювальний період.

Суд першої інстанції, задовольняючи
заяву про розстрочку виконання
рішення, керувався ст. 121 ГПК України,
якою встановлено, що при наявності
обставин, які ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим, за
заявою сторони, державного виконавця,
прокурора або за своєю ініціативою
господарський суд, який видав
виконавчий документ, у десятиденний
строк розглядає це питання у судовому
засіданні з викликом сторін, прокурора
і у виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

До таких обставин відносяться
матеріально-правові факти, зокрема
фінансовий стан сторін, а також ступінь
вини відповідача та інші обставини
справи.

Відповідно до п. 7.2. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики
виконання рішень, ухвал, постанов
господарських судів України"
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен врахувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Основними напрямками діяльності
підприємства, зокрема, є забезпечення
тепловою енергією на опалення та
підігрів води житлового фонду,
комунально-побутових та інших об'єктів.

Скрутний фінансовий стан, збитковість,
обмеженість матеріальних ресурсів
позбавляє підприємство можливості
погашення існуючої заборгованості у
повному обсязі.

Виконання рішення у справі ускладнює
також те, що крім виплати фінансової
заборгованості ККП
«Маріупольтепломережа», підприємство
має здійснювати заходи з поточного та
капітального ремонту тепломереж, аби
належним чином забезпечувати
функціонування опалювальної системи
міста, здійснювати підготовку до
опалювального сезону 2014-2015 років.

ККП «Маріупольтепломережа» є єдиним
підприємством постачання теплової
енергії, послугами якого користується
майже півмільйона мешканців міста,
теплову енергію підприємства також
отримують 87 дитячих садків, 70 школи, 3
приюти, 33 лікувальних установи та
організації міста.

Як стверджує заявник, негайне
виконання рішення суду призведе до
неможливості виконання підприємством
покладених на нього обов'язків з
забезпечення населення, установ та
організацій централізованим опаленням
та гарячим водопостачанням, а це у свою
чергу спричинить техногенну
катастрофу, оскільки підприємство не
зможе належним чином розпочати
опалювальний сезон 2014-2015 років.

В обґрунтування обставин, викладених в
заяві про надання розстрочки виконання
рішення суду ККП
«Маріупольтепломережа» наводить
наступні обставини.

Відповідно до бухгалтерського обліку
ККП «Маріупольтепломережа» сума
заборгованості перед ДК Газ України
НЛК «Нафтогаз України» на 01.09.2014 року
становить -5 515 918,58 грн. (штрафні санкції
та судовий збір).

ККП «Маріупольтепломережа» є сезонним
підприємством, оскільки надає послуги
з централізованого опалення лише за
період з жовтня-квітень, а постачання
гарячої води відбувається цілорічно.
ККП «Маріупольтепломережа» за 2014 рік
очікує отримати на розрахунковий
рахунок за надані послуги з
теплопостачання населенню, бюджетним
установам та іншим споживачам - 329,5
млн.грн.

Обов'язкові платежі підприємства за 2014
рік без сплати за природний газ
становлять 266,38 млн. грн., у тому числі:

електрична енергія - 61.5 млн. грн..

витрати на воду - 19.4 млн. грн.,

витрати на закупівлю матеріалів та
проведення ремонтних робіт для
підтримання теплових мереж у стані,
пригідному до експлуатації - 20,0 млн.
грн.,

паливно-мастильні матеріали - 10,8 млн.
грн.,

матеріали на експлуатацію котелень
(сіль, катіоніт, реактиви) - 1,5 млн. грн.,

виплата заробітної плати - 115,2 млн. грн.,

- податки (ПДВ, земельний, за
використання прісних вод, екологічний
збір) -

25,8 млн. грн.,

погашення кредиту з % (січень-лютий) - 8.4
мли. грн.,

сплата за укладеними договорами
реструктуризації - 2. 4 млн. грн.,

- сплата за природний газ на
виконання ухвали суд про розстрочення
виконання рішення суду строком на п'ять
років - 1.38 млн. грн. (ухвала суду про
надання розстрочки виконання рішення
суду).

Сплата ККП «Маріупольтепломережа» за
2014 рік платежів за природний газ
становитиме 62,4 млн. грн.

Крім того, ККП «Маріупольтепломережа»
планує отримати від державного бюджету
субвенцію на погашення різниці в
тарифі в сумі 211 967,1 тис. грн., яка
затверджена протоколом засідання
територіальної комісії з погашення
заборгованості підприємств
паливно-енергетичного комплексу №79
від 14.02.2014 року.

Також, наразі на погодженні
знаходиться розрахунок обсягу
заборгованості за минулі періоди з
різниці в тарифах на послуги
теплопостачання на суму 236 322, 6 тис. грн.
У випадку отримання зазначених
грошових коштів, останні будуть
спрямовані на погашення
заборгованості перед постачальником
природного газу, у тому числі і по даній
справі.

Враховуючи наведене, погашення
заборгованості ККП
«Маріупольтепломережа»
відбуватиметься, не впливаючи
негативно на експлуатаційну
діяльність та фінансовий стан
підприємства, а у зв'язку з економією
грошових коштів у разі надання
розстрочки виконання рішення суду на
тридцять років, підприємство планує
заощадити грошові кошти та спрямувати
їх на погашення існуючої
заборгованості. Крім того, у разі
наявності вільних обігових коштів
протягом строку дії розстрочки, ККП
«Маріупольтепломережа» зобов'язується
поступово провадити сплату
заборгованості на користь стягувана по
справі.

Ненадання ККП «Маріупольтепломережа»
розстрочки виконання рішення суду у
даній справі призведе до повного
вилучення обігових коштів
підприємства та неможливості оплати
останнім обсягів газу для здійснення
поточного виробництва теплової
енергії в соціальних цілях в умовах
опалювального періоду.

ККП «Маріупольтепломережа» перебуває
у стані постійного дефіциту обігових
коштів; фінансове становище
підприємства ускладнюється, зокрема, у
зв'язку з існуванням кредиторської
заборгованості перед ПАТ "НАК "Нафтогаз
України" наявністю дебіторської
заборгованості; наявністю
невідшкодованої різниці в тарифі через
невідповідність собівартості теплової
енергії діючому тарифу. Внаслідок
таких обставин, також з урахуванням
складної ситуації в Донецькій області
через проведенні антитерористичної
операції, що призводить до
нестабільної роботи підприємств,
установа організацій, у ККП
«Маріупольтепломережа» відсутня
можливість виконання в повному; обсязі
усіх зобов'язань перед кредиторами.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 26.12.2003 року
№ 14 "Про практику розгляду судами
скарга на рішення, дії або
бездіяльність органів і
посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження", при
вирішенні заяви державного виконавця
чи сторони про відстрочку або
розстрочку виконання рішення суду
потрібно мати на увазі, що відповідно
до статті 121 ГПК України їх задоволення
можливе лише у виняткових випадках, які
суд визначає виходячи з особливого
характеру обставин, що ускладнюють або
унеможливлюють виконання рішення
(хвороба боржника або членів його сім'ї,
відсутністю у нього майна, яке має бути
передано стягувану, стихійне лихо, інші
надзвичайні події, тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
строк або встановленим господарським
судом способом. Вирішуючи питання про
відстрочку чи розстрочку виконання
рішення, господарський суд враховує
матеріальні інтереси обох сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи.

Отже, на підставі наведених обставин,
враховуючи специфічний вид діяльності
відповідача - вироблення теплової
енергії, суд дійшов висновку про
наявність у даному випадку виключних
обставин, які є підставою для надання
відстрочки виконання рішення суду.

При цьому, господарський суд вважає, що
визначений боржником строк відстрочки
на десять років є надмірно тривалим для
виконання рішення, тому частково
задовольнив заяву і розстрочив
виконання рішення суду.

Відповідно до статті 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись Законом.

В межах наведеного, суд попередньої
інстанції, частково задовольнив вимоги
відповідача про розстрочку виконання
рішення.

Отже, на підставі викладеного, колегія
суддів вважає висновки суду першої
інстанції щодо часткового задоволення
заяви і розстрочки виконання судового
рішення по справі № 24/354 від 09.02.2012 року
на 36 місяців зі сплатою щомісячно 153 219,96
грн. обґрунтованими.

З огляду на викладене, доводи
апеляційної скарги позивача
спростовуються вищевикладеним та не
можуть бути підставою для скасування
ухвали, так як вона ухвалена при
повному з'ясуванні всіх обставин
справи та при правильному
правозастосуванні.

На цій підставі колегія суддів вважає,
що ухвалу слід залишити без змін, а
апеляційні скарги - без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.
ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 ГПК
України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити
без задоволення.

Ухвалу господарського суду
Запорізької області від 20 жовтня 2014
року по справі №24/354 залишити без змін.

Повний текст постанови підписаний
01.12.2014 року.

Головуючий суддя
Черленяк М.І.

Суддя
Ільїн О.В.

Суддя
Хачатрян В.С.