ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" грудня 2014 р.Справа № 916/4588/14

За позовом Товариство з обмеженою
відповідальністю "Молокозавод";

до відповідача Дочірнє підприємство
"ЧАБАНКА"

про стягнення 6170,11грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Лакіза А.В. - за
дорученням;

Від відповідача: Дорось Ю.В. - за
дорученням;

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Товариство з
обмеженою відповідальністю
"Молокозавод" звернувся до
господарського суду Одеської області з
позовною заявою до Дочірнього
підприємства "ЧАБАНКА", в якій просить
суд стягнути з Дочірнього підприємства
"ЧАБАНКА" на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю
"Молокозавод" заборгованість у сумі
6170,11 гривень, з якої основний борг 5 418,96
гривень, пеня в сумі 670,67 гривень та 3%
річних в сумі 80,48 гривень.

11.12.2014 року представник позивача на
виконання ухвали суду надав
двосторонній узгоджений акт звірки
взаєморозрахунків підписаний обома
сторонами станом на 25.09.2013 року та
докази направлення акту станом на час
розгляду справи, вказані матеріали
залучено до справи.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, надав відзив на
позовну заяву, в якому вимоги позивача
не визнає та просить суд у задоволенні
позову відмовити з підстав викладених
у відзиві.

Представник позивача у судове
засідання з'явився, позов підтримує.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши в судовому засіданні
пояснення представників сторін, суд
встановив.

18 липня 2013 року між Дочірнім
підприємством "ЧАБАНКА" (покупець
надалі відповідач) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Молокозавод" (постачальник надалі
позивач) було укладено Договір
поставки молока та молочних продуктів
за №11 (далі за текстом - Договір), за
умовами якого постачальник
зобов'язується в порядку та за умовами
договору постачати та передавати у
власність покупцеві молоко та молочні
продукти, а покупець зобов'язується
приймати вказану продукцію та
своєчасно здійснювати оплату, п.1.1
договору.

На виконання вказаного договору
позивач здійснив поставку молочної
продукції за накладною №МЗ-0003257 від
20.07.2013 року на суму 3060,56 гривень, за
накладною №МЗ-0003483 від 23.07.2013 року на
суму 2 358,40 гривень, яку в свою чергу
отримав відповідач про що свідчить
підпис та печатка. Також вказаний факт
підтверджується актом звірки
взаєморозрахунків від 25 вересня 2013
року де відповідач визнав
заборгованість в сумі 5 418,96 гривень.

Згідно п.4.1 договору товар підлягає
оплаті за діючими у поставника на день
подачі заявки покупцем цінам за
наступними умовами: оплата 100% повної
вартості товару проводиться у
будь-якій формі (готівковий чи
безготівковий) підлягає оплаті в строк
який не перевищує 5-ти банківських дні з
моменту отримання товару.

Як вбачається з пояснень представника
позивача та підтверджується наявними
у матеріалах справи доказами,
Дочірнім підприємством "ЧАБАНКА"
взагалі не здійснило оплату за
накладними №МЗ-0003257 від 20.07.2013 року на
суму 3060,56 гривень, за накладною №МЗ-0003483
від 23.07.2013 року на суму 2 358,40 гривень.

Відповідно до наданих суду розрахунків
позивача, за Дочірнім підприємством
"ЧАБАНКА" рахується несплачена
заборгованість за отриманий товар на
загальну суму 5 418,96 гривень.

Відповідно до п. 6.4 Договору при
порушені строків оплати товару,
передбачених п.4.1 договору покупець
зобов'язаний сплатити поставнику
штрафну неустойку в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми боргу за
кожний день прострочки.

У зв'язку з простроченням у проведенні
розрахунку за отриманий товар,
позивачем здійснено розрахунок пені, 3%
річних. Так, відповідно до даних такого
розрахунку за відповідачем рахується
відповідно до накладної №МЗ-0003257 від
20.07.2013 року на суму 3060,56 гривень, за
накладною №МЗ-0003483 від 23.07.2013 року на
суму 2 358,40 гривень загальна сума боргу
5418,96 гривень, звідси пеня складає 670,67
гривень, 80,48 гривень 3% річних

Позовні вимоги обґрунтовані
невиконанням прийнятих на себе
договірних зобов'язань відповідачем та
направлені на стягнення з відповідача
наявної суми боргу.

Відповідач у свою чергу позовні вимоги
не визнає та вказує, на те що сплинув
строк позовної давності щодо
нарахованої позивачем неустойки.

Суд, розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків.

Статтею 193 Господарського Кодексу
України та статтею 526 Цивільного
Кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов`язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов`язань не
допускається, крім випадків,
передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст. 193 ГК
України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного
Кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Приймаючи до уваги те, що позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю "Молокозавод" про
стягнення основної заборгованості в
розмірі 5418,96 гривень підтверджуються
наявними в матеріалах справи доказами,
визнані відповідачем, суд вважає їх
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського
Кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 230 Господарського
Кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені,
наведеної в листі Національного банку
України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на
виконання Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", сума
простроченого платежу помножена на
розмір пені за кожен день прострочення
у відсотках, розділена на сто та
помножена на кількість днів
прострочення платежу буде дорівнювати
сумі пені за прострочення платежу.

Відповідно до п. 6.4 Договору при
порушені строків оплати товару,
передбачених п.4.1 договору покупець
зобов'язаний сплатити поставнику
штрафну неустойку в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми боргу за
кожний день прострочки..

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача
щодо заявленної суми пені та приходить
висновку, що 20 липня 2013 року - субота, а
23 липня 2013 року - вівторок та враховуючи
п.4.1 договору оплата 100% повної вартості
товару проводиться у будь-якій формі
(готівковий чи безготівковий) та
підлягає оплаті в строк який не
перевищує 5-ти банківських дні з
моменту отримання товару , тобто
кінцева дата оплати є 26 липня 2013 року та
30 липня 2013 року відповідно. Таким чином
підлягає стягненню пеня за накладною
№МЗ-0003257 від 20.07.2013 року в розмірі - 195,46
гривень та за накладною №МЗ-0003483 від
23.07.2013 року - 147 гривень, всього сума пені
яка підлягає стягненню з відповідача
складає 342,46 гривень.

Також судом перевірено наданий
позивачем розрахунок та приходить
висновку щодо його неточності у
підрахунку, за розрахунком суду 3%
річних за накладною №МЗ-0003257 від 20.07.2013
року складає - 44,78 гривень та за
накладною №МЗ-0003483 від 23.07.2013 року - 33,73
гривень, всього 3% річних які підлягають
стягненню з відповідача підлягає 78,51
гривень.

Відповідно до ст.259 ЦК України, позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

За таких обставин, суд, враховуючи
приписи п.6.4. договору, зазначає, що
позивач має право нараховувати пеню за
прострочене зобов'язання за кожний
день прострочки, оскільки станом на час
розгляду справи за відповідачем
обліковується заборгованість за
отриманий товар в сумі 5418,96 гривень.
Таким чином, суд не приймає заперечення
відповідача щодо строку позовної
давності та відхиляє їх.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору в сумі
9664,57грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства
"ЧАБАНКА" (65005, м. Одеса, вул.
Прохорівська, 45; ) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Молокозавод" (65026,
Одеська область місто Арциз провулок
Заводський,18, ) основний
борг в сумі 5 418 /п'ять тисяч чотириста
вісімнадцять/ гривень 96 копійок, пеня в
сумі 342 /триста сорок дві/ гривни 46
копійок, 3% річних в сумі 78 /сімдесят
вісім/ гривень 51 копійка, витрати по
сплаті судового збору в сумі 1827 /одна
тисяча вісімсот двадцять одна/ гривна.

3.В решті вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 12 грудня
2014 року.

Рішення набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя
Г.І. Гуляк

Повне рішення складено 12 грудня 2014 р.