ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року Справа № 907/590/14 Вищий
господарський суд України у складі
колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого
Волковицької Н.О. Рогач Л.І.за участю
представників
сторін:позивачаШляхетського А.Л. дов.
від 10.04.2014 року
відповідачаКовальського Г.В. дов. від
11.11.2014 року розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Укргазвидобування"на постановувід
06.10.2014 року Львівського апеляційного
господарського судуу справі№ 907/590/14
господарського суду Закарпатської
області за позовомПублічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування"до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Західна
нафтогазова компанія"простягнення
суми 448000,00 грн. штрафу за договором
купівлі-продажу нафтопродуктів від
25.02.2014 року № АН 32/8439/а/дп-14ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
"Укргазвидобування" звернулось до
господарського суду Закарпатської
області з позовом про стягнення з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Західна нафтогазова
компанія" суми 448000,00 грн. штрафу за
договором купівлі-продажу
нафтопродуктів від 25.02.2014 року № АН
32/8439/а/дп-14.

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 09.07.2014 року
(суддя Карпинець В.І.), залишеним без
змін постановою Львівського
апеляційного господарського суду від
06.10.2014 року (головуючий суддя Юрченко
Я.О., судді Давид Л.Л., Данко Л.С.), у
задоволені позову відмовлено.

Публічне акціонерне товариство
"Укргазвидобування" звернулось до
Вищого господарського суду України із
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення господарського суду
Закарпатської області від 09.07.2014 року
та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014 року,
посилаючись на порушення судами
приписів частини 2 статті 551 Цивільного
кодексу України, статті 651 Цивільного
кодексу України, статті 188
Господарського кодексу України, пункту
9.3 договору.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
заслухавши суддю - доповідача та
присутніх в судовому засіданні
представників сторін, перевіривши в
межах вимог статей 108, 1117
Господарського процесуального кодексу
України наявні матеріали справи на
предмет правильності юридичної оцінки
обставин справи та повноти їх
встановлення в рішенні та постанові у
даній справі, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та вбачається з матеріалів
справи, на аукціоні з продажу
нафтопродуктів, що відбувся 25.02.2014 року
у м. Києві в ПАТ "Укргазвидобування",
відповідачем, як покупцем №1 було
придбано у позивача, як продавця
дизельне паливо в кількості 400,00тонн.,
вартістю 4413600,00грн. з ПДВ на умовах
поставки франко - завод
(автотранспортом) виробництва
Шебелинського відділення з переробки
газового конденсату та нафти філії
Управління з переробки газу та
газового конденсату Публічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування" (39420, Полтавська
область, Машівський р-н., с. Базилівщина,
вул. Польова,6) з строком поставки 01.03.2014
року - 10.04.2014 року, що підтверджується
Аукціонним свідоцтвом №32-б про продаж
нафтопродуктів на аукціоні (а.с.28).

Відповідно до пункту 1 Аукціонне
свідоцтво є підставою для укладення
договору купівлі - продажу між ПАТ
"Укргазвидобування" (продавцем) та ТОВ
"Західна нафтогазова компанія"
(покупцем).

Відповідачем, як покупцем була
сплачена позивачеві, як продавцю сума
448000,00грн., як попередній внесок для
участі в аукціоні, що підтверджується
матеріалами справи (а.с. 32).

Публічне акціонерне товариство
"Укргазвидобування" та Товариство з
обмеженою відповідальністю "Західна
нафтогазова компанія", керуючись
Регламентом організації та проведення
аукціонів з продажу нафтопродуктів в
ПАТ "Укргазвидобування" та на підставі
Аукціонного свідоцтва №32-б про продаж
нафтопродуктів на аукціоні, згідно з
яким Покупець визнаний переможцем
аукціону №32 від 25.02.2014 року, уклали
договір №АН32/8439/а/дп-14 купівлі-продажу
нафтопродуктів від 25.02.2014 року (а.с.29-31),
відповідно до якого покупець
зобов'язується оплатити і прийняти
нафтопродукти на умовах договору, а
продавець зобов'язався передати
покупцю нафтопродукти протягом 01.03.2014
року - 10.04.2014 року відповідно до графіка
поставки, вказаного у пункті 5.2
договору, в загальній кількості 400 тонн
(п.1.2 договору).

Пунктом 5.2 договору сторони
передбачили, що оплата та поставка
нафтопродуктів здійснюється за
наступним графіком: строк оплати -
25.02.2014 року - 10.04.2014 року; сума до оплати -
4413600,00 грн.; строк відвантаження - 01.03.2014
року - 10.04.2014 року.

Умовами пункту 5.3 договору сторони
передбачили, що сума попереднього
внеску 448000,00грн., сплачена покупцем
продавцю, як попередній внесок для
участі в аукціоні, зараховується
продавцем в загальну суму договору як
оплата покупцем нафтопродуктів, окрім
випадку, передбаченого пунктом 6.2 цього
договору.

Згідно пункту 6.2 договору у випадку
відмови покупця від цього договору або
несвоєчасної чи не в повному обсязі
оплати покупцем на рахунок продавця
суми, вказаної у пункті 5.2 цього
договору, попередній внесок, який був
сплачений покупцем продавцю як
попередній внесок для участі в
аукціоні, не зараховується як оплата
покупцем нафтопродуктів та
залишається продавцю як штраф за
неналежне виконання покупцем своїх
зобов'язань.

Пунктом 6.3 договору сторони
передбачили, що у випадку порушення
покупцем строків оплати, вказаних у
пункті 5.2 даного договору, покупець
сплачує на користь продавця пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, за кожний день прострочення
платежу, що діяла у період за який
сплачується пеня та відповідно до
вимог пункту 6.4 у випадку порушення
покупцем пункту 1.2 цього договору в
частині приймання обсягів
нафтопродуктів, покупець сплачує
продавцю штраф в розмірі 2% від
загальної суми вартості
нафтопродуктів, не відвантажених з
вини покупця.

Судами попередніх інстанцій
встановлено, що 27.02.2014 року сторонами
було укладено додаткову угоду до
договору купівлі-продажу
нафтопродуктів №АН32/8439/а/дп-14 від 25.02.2014
року (а.с. 31) якою: пунктом 2 у пункті 5.2
договору після слів "Покупець здійснює"
доповнено словом " попередню"; пунктом 3
пункт 5.2 договору доповнено абзацом 2
наступного змісту "Продавець має право
відвантажити покупцю нафтопродукти
без проведення попередньої оплати. У
випадку прострочення оплати
нафтопродуктів на строк більший ніж 30
днів, продавець має право
застосовувати наслідки, передбачені
пунктом 6.8 договору" та пунктом 4
доповнено договір пунктом 6.7
наступного змісту "У випадку порушення
покупцем зобов'язань зі сплати
попередньої оплати покупець сплачує на
користь продавця пеню у розмірі 20.9%
річних від суми, на яку поставлені
нафтопродукти, за кожен день не
здійснення оплати, яка нараховується з
дня отримання нафтопродуктів по день
оплати включно".

Відповідачем було надіслано
позивачеві листа № 02-1710 від 03.03.2014 року
з проханням грошові кошти в розмірі
3298000,00грн., сплачені, як попередній
внесок у сумі 2850000,00грн. для участі в
аукціоні, за укладеним договором
№АН32/8440/дп-14 від 25.02.2014 року та як
попередній внесок у сумі 448000,00 грн. для
участі в аукціоні, за укладеним
договором №АН32/8439/а/дп-14 від 25.02.2014 року,
зарахувати як попередню оплату за
договором поставки №001/дк-14 від 23.12.2013
року (а.с.33).

Позивач своїм листом № 11/2-515 від 03.03.2014
року повідомив відповідача, що залишки
грошових коштів на суму 3298000,00грн. по
договорах №АН32/8440/дп-14 від 25.02.2014 року у
сумі 2850000,00грн. та №АН32/8439/а/дп-14 від
25.02.2014 року у сумі 448000,00грн.,
зараховується як часткова оплата за
деетанпропанбутанізований конденсат
за договором поставки №001/дк-14 від
23.12.2013 року (а.с. 34).

02.06.2014 року позивач надіслав
відповідачеві письмову вимогу №2/1-07-2674
щодо сплати штрафу на підставі пункту
6.2 договору оскільки відповідачем, як
покупцем не було здійснено попередню
оплату нафтопродуктів.

Відповідно до статті 655 Цивільного
кодексу України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Згідно частини 1 статті 693 Цивільного
кодексу України якщо договором
встановлений обов'язок покупця
частково або повністю оплатити товар
до його передання продавцем (попередня
оплата), покупець повинен здійснити
оплату в строк, встановлений договором
купівлі-продажу, а якщо такий строк не
встановлений договором, - у строк,
визначений відповідно до статті 530
цього Кодексу. У разі невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару застосовуються
положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до статті 538 Цивільного
кодексу України виконання свого
обов'язку однією із сторін, яке
відповідно до договору обумовлене
виконанням другою стороною свого
обов'язку, є зустрічним виконанням
зобов'язання. При зустрічному
виконанні зобов'язання сторони повинні
виконувати свої обов'язки одночасно,
якщо інше не встановлено договором,
актами цивільного законодавства, не
випливає із суті зобов'язання або
звичаїв ділового обороту. Сторона, яка
наперед знає, що вона не зможе виконати
свого обов'язку, повинна своєчасно
повідомити про це другу сторону. У разі
невиконання однією із сторін у
зобов'язанні свого обов'язку або за
наявності очевидних підстав вважати,
що вона не виконає свого обов'язку у
встановлений строк (термін) або виконає
його не в повному обсязі, друга сторона
має право зупинити виконання свого
обов'язку, відмовитися від його
виконання частково або в повному
обсязі.

Виходячи з наведеного, суди попередніх
інстанцій дійшли висновку, що
виконання сторонами договору
купівлі-продажу своїх обов'язків має
зустрічний характер, тому невиконання
покупцем обов'язку щодо попередньої
оплати товару є підставою застосування
статті 538 Цивільного кодексу України,
згідно якої продавець має право
зупинити виконання своїх обов'язків за
договором або відмовитися від його
виконання частково або повністю.

Одночасно судами попередніх інстанцій
встановлено, що спір у даному випадку
стосується штрафу відповідно до пункту
6.2 договору за несвоєчасну чи не в
повному обсязі передоплату,
передбачену пунктом 5.2 договору.

При цьому, місцевий суд правомірно
зазначив, що пункт 6.2 договору не
містить розміру та порядку нарахування
такого виду неустойки, як штраф, а
передбачає порядок зарахування суми
448000,00 грн., сплаченої як попередній
внесок для участі в аукціоні та така
сума не зараховується як оплата
покупцем нафтопродуктів у випадку
відмови покупця від цього договору або
несвоєчасної чи не в повному обсязі
оплати покупцем на рахунок продавця
суми, вказаної у пункті 5.2 договору, а
залишається продавцю як штраф за
неналежне виконання покупцем своїх
зобов'язань.

Судами встановлено, що за взаємною
згодою сторін сума 448000,00 грн.
зарахована позивачем в рахунок
розрахунків за іншим договором.

Відповідно частини 1 статті 216
Господарського кодексу України
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Статтею 230 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафними
санкціями у цьому Кодексі визнаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання. Суб'єктами права
застосування штрафних санкцій є
учасники відносин у сфері
господарювання, зазначені у статті 2
цього Кодексу.

Розмір штрафних санкцій згідно частини
1 статті 231 Господарського кодексу
України щодо окремих видів зобов'язань
може бути визначений законом.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що у
разі якщо розмір штрафних санкцій
законом не визначено, санкції
застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Стаття 549 Цивільного кодексу України
визначає неустойкою (штрафом, пенею)
грошову суму або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Отже, правова конструкція неустойки
передбачає її визначення в договорі.

Надавши оцінку змісту договору суд
першої інстанції дійшов висновку, що
пунктом 6.2 договору, на який
посилається позивач не передбачений
такий вид забезпечення виконання
зобов'язання, як неустойка у вигляді
штрафу, а також не передбачений його
розмір, що є обов'язковою умовою
відповідно до вимог пункту 2 статті 551
Цивільного кодексу України.

Суд апеляційної інстанції даних
обставин не спростував та дійшов
висновку, що доводи позивача не
впливають на правомірність рішення
місцевого суду.

Доводи, викладені у касаційній скарзі
також не спростовують обставин
встановлених судами попередніх
інстанцій, а посилання на те, що судами
застосований інший порядок зміни
(розірвання) договору є помилковим,
оскільки норми права, на які
посилаються суди, передбачає
можливість відмовитись від виконання
обов'язку, а не від зобов'язання і тим
більше не надає права відмовитись від
договору. Відмова від договору у такому
разі відбувається на загальних
засадах.

Таким чином, враховуючи фактичні
обставини, встановлені попередніми
судами, касаційна інстанція не вбачає
підстав для зміни чи скасування
рішення господарського суду
Закарпатської області від 09.07.2014 року
та постанови Львівського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014 року.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119,
статтею 11111, Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду
Закарпатської області від 09.07.2014 року
та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 06.10.2014 року у
справі №907/590/14 господарського суду
Закарпатської області залишити без
змін.

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
"Укргазвидобування" залишити без
задоволення.

Головуючий суддя
Т. Дроботова

С у д д і
Н. Волковицька

Л. Рогач