м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомПриватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Інго Україна»До Третя
особа,Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Країна» яка не заявляє самостійні
вимоги на предмет спору, на стороні
відповідача Мороз Олег Васильович
Провиплату страхового відшкодування у
розмірі 15 036,59 грн. Суддя Спичак О.М.
Представники сторін:
від позивача: Гаркуша Г.В. - дов. № 59 від
від відповідача: не з'явився;
третя особа: не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство
«Акціонерна страхова компанія «Інго
Україна» звернулося до Господарського
суду міста Києва з позовом до
публічного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Країна» про
виплату страхового відшкодування у
розмірі 15 36,59 грн.
Ухвалою суду від 13.10.2014 року порушено
провадження у справі, залучено до
участі у справі третю особу, яка не
заявляє самостійні вимоги на предмет
спору, на стороні відповідача - Мороза
Олега Васильовича, та призначено її до
розгляду на 31.10.2014 року.
Представник позивача 27.10.2014 року через
відділ діловодства Господарського
суду міста Києва подав клопотання про
долучення доказів до матеріалів
справи, яке судом розглянуто та
Представник відповідача в судове
засідання 31.10.2014 року не з'явився, проте
на адресу суду надіслав телеграму,
відповідно до якої просив суд
відкласти розгляд справи.
У судовому засіданні 31.10.2014 року
представник позивача надав усні
пояснення, відповідно до яких проти
задоволення клопотання представника
відповідача про відкладення розгляду
справи не заперечував.
Представник третьої особи у дане
судове засідання не з'явився, вимоги
ухвали суду не виконав, про причини
неявки суд не повідомив, про дату та час
слухання справи був повідомлений
Крім того, представник позивача 31.10.2014
року через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва подав
заяву про збільшення позовних вимог,
відповідно до якої просив суд стягнути
з відповідача страхового
відшкодування в порядку регресу у
розмірі 16 036,59 грн.
Зважаючи на те, що збільшення розміру
позовних вимог є допустимим у
відповідності до вимог частини 4
статті 22 ГПК України, судом прийнято
вищевказану заяву представника
позивача про збільшення позовних
У зв'язку з неявкою в судове засідання
представника відповідача та третьої
особи, суд задовольнив клопотання
представника відповідача та відклав
розгляд справи до 24.11.2014 р.
Представник позивача 10.11.2014 р. через
канцелярію суду подав клопотання про
доручення доказів до матеріалів
справи, яке судом розглянуто та
задоволено, а в судовому засіданні
24.11.2014 р. надав усні пояснення по суті
спору відповідно до яких підтримав
заявлені позовні вимоги у повному
Представник відповідача в судове
засідання 24.11.2014 року не з'явився,
вимоги ухвали суду не виконав, про
причини неявки суд не повідомив, про
дату та час слухання справи був
повідомлений належним чином.
Представники третьої особи та позивача
в судове засідання 24.11.2014 року не
з'явились, вимоги ухвали суду не
виконали, про причини неявки суд не
повідомили, про дату та час слухання
справи були повідомлені належним
Згідно з абзацом 4 пункту 2
Інформаційного листа Вищого
господарського суду України № 01-08/140
від 15.03.2010 року «Про деякі питання
запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві» особи, які
беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її
розгляду судом, якщо ухвалу про
порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.
Відповідно до положень статті 75 ГПК
України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.
В судовому засіданні 24.11.2014 року на
підставі ст. 85 ГПК України оголошено
вступну та резолютивну частини рішення
суду.
Розглянувши матеріали справи,
Господарський суд міста Києва, -
05.11.2013 року по вул. Карла Маркса, 52 в м.
Дніпропетровську за участю автобуса
«Неоплан», реєстраційний номер АЕ1067АВ,
під керуванням водія Мороза О.В., та за
участю автомобіля «Хонда Пілот»,
реєстраційний номер АЕ0039ОО під
керуванням водія та власника
Криворучко С.П. сталася
дорожньо-транспортна пригода.
Згідно постанови Кіровського
районного суду міста Дніпропетровська
від 20.12.2013 року № 203/7902/13-п
дорожньо-транспортна пригода сталася в
результаті порушення водієм автобуса
«Неоплан», реєстраційний номер АЕ1067АВ,
Морозом Олегом Васильовичем, вимог п.
13.1 Правил дорожнього руху України та
ст. 124 Кодексу про адміністративне
правопорушення України.
Постановою Кіровського районного суду
міста Дніпропетровська від 20.12.2013 року
№ 203/7902/13-п Мороза Олега Васильовича
визнано винним у вчинені
правопорушення, передбаченого п. 10.4
Правил дорожнього руху України та ст. 124
Кодексу про адміністративне
правопорушення України та притягнуто
до адміністративної відповідальності.
Відповідно до договору добровільного
страхування транспортного засобу №
530551987.12 від 29.12.2012 р. страховиком
автомобіля «Хонда Пілот»,
реєстраційний номер АЕ0039ОО, є Приватне
акціонерне товариство «Акціонерна
страхова компанія «Інго Україна».
Загальний розмір матеріальної шкоди,
завданої власнику транспортного
засобу Хонда Пілот», реєстраційний
номер АЕ0039ОО, в результаті його
пошкодження при ДТП, відповідно до
звіту № 117/13А від 18.11.2013 р., що складений
судовим експертом Пилипенко
Олександром Степановичем, складає 18
За страховим випадком - ДТП що сталась
05.11.2013 р. за участю застрахованого
автомобіля, згідно складеного
страхового акту № 106113 від 19.11.2013 р.
визначено суму страхового
відшкодування в розмірі 16 546,59 грн.,
виплата якого за договором страхування
підтверджується платіжним дорученням
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.
Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України передбачено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Згідно статті 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.
Зазначене правова норма також
кореспондується зі статтею 993
Цивільного кодексу України.
В пункті 4 постанови Пленуму Верховного
суду України від 27.03.1992 р. № 6 визначено,
що джерелом підвищеної небезпеки
належить визнавати будь-яку
діяльність, здійснення якої створює
підвищену імовірність заподіяння
шкоди через неможливість контролю за
нею людини, а також діяльність по
використанню, транспортуванню,
зберіганню предметів, речовин і інших
об'єктів виробничого, господарського
чи іншого призначення, які мають такі ж
властивості. Майнова відповідальність
за шкоду, заподіяну діями таких джерел,
має наставати як при цілеспрямованому
їх використанні, так і при мимовільному
прояві їх шкідливих властивостей
(наприклад, у випадку заподіяння шкоди
внаслідок мимовільного руху
Під володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав (договору оренди, довіреності
Як вбачається з матеріалів справи
цивільно-правова відповідальність
водія «Неоплан», реєстраційний номер
АЕ1067АВ, була застрахована у Публічному
акціонерному товариству «Страхова
компанія «Країна» з франшизою 510,00 грн.,
згідно полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/5293869.
У зв'язку з цим, позивач направив на
адресу відповідача заяву з вимогою
виплатити страхове відшкодування в
порядку регресу, до якої додав весь
пакет необхідних документів, однак
відповідач на подану заяву не
відреагував, кошти не сплатив.
Статтею 29 Закону України «Про
страхування» передбачено, що у зв'язку
з пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
За змістом ч. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» при настанні страхового
випадку страховик, відповідно до
лімітів відповідальності страховика,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті ДТП життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до частини 9.1 статті 9 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язковий ліміт
відповідальності страховика - це
грошова сума, в межах якої страховик
зобов'язаний провести виплату
страхового відшкодування відповідно
до умов договору страхування.
Договором страхування на
індивідуальних умовах можуть бути
визначені ліміти, вищі, ніж зазначені у
цьому Законі ліміти.
Згідно з частиною 9.2 статті 9 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» обов'язковий ліміт
відповідальності страховика за шкоду,
заподіяну майну потерпілих, становить
50 000,00 гривень на одного потерпілого.
Відповідно до вимог статті 9 Закону
України «Про страхування» франшиза - це
частина збитків, що не відшкодовується
страховиком згідно з договором
Частиною 12.1 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що розмір
франшизи при відшкодуванні шкоди,
заподіяної майну потерпілих,
встановлюється при укладанні договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
не може перевищувати 2 відсотки від
ліміту відповідальності страховика, в
межах якого відшкодовується збиток,
заподіяний майну потерпілих.
Як вбачається, з пункту 2 полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів АС/5293869 ліміт відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну майну
потерпілих, становить 50 000,00 гривень, а
розмір франшизи складає 510,00 грн.
Таким чином, зважаючи на встановлені
факти та вимоги вищезазначених
правових норм, а також з урахуванням
ліміту відповідальності визначеного
чинним законодавством, господарський
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги про стягнення боргу підлягають
задоволенню повністю в сумі 16 036,59 грн.
Відповідно до ст. 49 ГПК України судові
витрати покладаються на відповідача.
Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -
1. Позовні вимоги задовольнити
2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Страхова компанія
користь Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «Інго Україна»
(шістнадцять тисяч тридцять шість) грн.
59 коп. основного боргу та 1 827 (одна
тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.
Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено

01.12.2014 року

Суддя
О.М. Спичак