ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
У Х В А Л А

11 грудня 2014 р.
Справа № 902/447/14

Господарський суд Вінницької області в
складі

головуючого судді Тісецького С.С.,

при секретарі судового засідання Кучер
Р.П.,

розглянувши в приміщенні суду заяву
заяви публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" про зміну
підстави та порядку виконання рішення
суду у справі

за позовом: публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" (, 21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 8)

до: Ладижинської виправної колонії № 39
(, 24324, м. Ладижин, с.
Губник, вул. Гранітна, 5, Вінницька
область)

про стягнення заборгованості за надані
послуги в сумі 4 749,74 грн.

представники сторін:

від позивача : Камзалова О.В. - за
довіреністю

від відповідача : не з'явився

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду
Вінницької області від 15.05.2014 року у
справі № 902/447/14 частково задоволено
позов публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" та вирішено
стягнути з Ладижинської виправної
колонії № 39 на користь позивача 2 441,25
грн. - основного боргу, 28,46 грн. - пені,
160,34 грн. - інфляційних витрат, 73,14 грн. - 3%
річних та 1 826,98 грн. - відшкодування
витрат пов'язаних зі сплатою судового
збору.

Після набрання вказаним рішення
законної сили, судом на його виконання
видано відповідний наказ від 30.05.2014
року.

28.11.2014 року до господарського суду
Вінницької області від публічного
акціонерного товариства "Укртелеком"
надійшла заява № 20-5226 від 18.11.2014 року
про зміну підстави та порядку
виконання рішення суду від 15.05.2014 року,
яка мотивована наступним.

30.05.2014 року на виконання вказаного вище
рішення господарського суду було
видано наказ, який 06.06.2014 року було
пред'явлено до виконання в Управління
державного казначейства у
Ладижинському районі Головного
управління державної казначейської
служби України у Вінницькій області.

13.06.2014 року було надіслано відповідь
про не виконання рішення
господарського суду Управлінням
державного казначейства у
Ладижинському районі Головного
управління державної казначейської
служби України у Вінницькій області, у
зв'язку з тим, що в управлінні закрито
розрахунковий рахунок, зазначений в
наказі. Позивачу відомо лише даний
розрахунковий рахунок, який зазначений
в договорі та відповідно в позовній
заяві при зверненні до суду.
Виконавчому органу - Управлінню
державного казначейства у
Ладижинському районі Головного
управління державної казначейської
служби України у Вінницькій області
відомо про всі наявні рахунки
відповідача - Ладижинської виправної
колонії № 39, але він не звертає
стягнення на них.

19.06.2014 року ПАТ "Укртелеком" повторно
звернувся до Управління державного
казначейства у Ладижинському районі
Головного управління державної
казначейської служби України у
Вінницькій області із наказом
господарського суду для його
виконання.

26.06.2014 року Управлінням державного
казначейства у Ладижинському районі
Головного управління державної
казначейської служби України у
Вінницькій області знову направило
лист про не виконання рішення
господарського суду.

На підставі вищевикладеного, заявник,
посилаючись на ч. 1 ст. 121 ГПК України,
просить змінити спосіб та виконання
рішення господарського суду
Вінницької області від 15.05.2014 року у
справі № 902/447/14 із зазначенням про те,
що стягувати слід не лише із вказаного
у наказі рахунку, а з усіх наявних
рахунків відповідача.

Ухвалою суду від 01.12.2014 року у справі №
902/447/14 вказану вище заяву призначено до
розгляду в судовому засіданні на 11.12.2014
року.

На визначену дату в судове засідання
з'явився представник позивача.

Відповідач правом участі свого
представника в судовому засіданні не
скористався, витребуваних пояснень по
суті заяви на надав.

Факт направлення ухвали суду від 01.12.2014
року на юридичну адресу відповідача
згідно витягу з ЄДРПОУ,
підтверджується реєстром поштових
відправлень № 1424 від 03.12.2014 року.

Крім того, відповідно до абз. 3 п. 3.9.1
постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції" № 18
від 26 грудня 2011 року, за змістом
зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі
якщо ухвалу про порушення провадження
у справі було надіслано за належною
адресою (тобто повідомленою суду
стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.
Доказом такого повідомлення в разі
неповернення ухвали підприємством
зв'язку може бути й долучений до
матеріалів справи та засвідчений самим
судом витяг з офіційного сайту
Українського державного підприємства
поштового зв'язку "Укрпошта" щодо
відстеження пересилання поштових
відправлень, який містить інформацію
про отримання адресатом відповідного
поштового відправлення, або засвідчена
копія реєстру поштових відправлень
суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про час і місце розгляду судової
справи і забезпечення явки останнього
в судове засідання для реалізації ним
права на судовий захист своїх прав та
інтересів.

Відсутність представника відповідача
в судовому засіданні не перешкоджає
розгляду заяви по суті.

В ході розгляду заяви по суті,
представник позивача, підтримала
вимоги вказані у заяві в повному обсязі
з підстав та за обставин, вказаних в
ній.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши подану заяву в
сукупності з матеріалами справи,
надавши юридичну оцінку поданих до
справи доказів, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 115 ГПК України,
рішення, ухвали, постанови
господарського суду, що набрали
законної сили, є обов'язковими на всій
території України і виконуються у
порядку, встановленому Законом України
"Про виконавче провадження".

Стаття 116 ГПК України визначає, що
виконання рішення господарського суду
провадиться на підставі виданого ним
наказу, який є виконавчим документом.

Згідно ч. 2 ст. 4-3 ГПК України, сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В силу ч.1 ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

За змістом статті 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

Згідно ч. 1 ст. 121 ГПК України, при
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, за заявою сторони,
державного виконавця, прокурора або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає це
питання у судовому засіданні з
викликом сторін, прокурора і у
виняткових випадках, залежно від
обставин справи, може відстрочити або
розстрочити виконання рішення, ухвали,
постанови, змінити спосіб та порядок їх
виконання.

Як вбачається з поданих до заяви
доказів, позивач із заявами № 20-2528 від
06.06.2014 року та № 20-2749 від 19.06.2014 року
звертався до Управління державного
казначейства у Ладижинському районі
Головного управління державної
казначейської служби України у
Вінницькій області разом із наказом
господарського суду Вінницької
області від 30.05.2014 року, виданого по
справі № 902/447/14 для його виконання.

Однак, вказаною установою повернуто
позивачу вказаний наказ разом із
письмовими відповідями № 02-36/1039 від
13.06.2014 року та № 02-36/1127 від 26.06.2014 року, в
яких зазначається, що рахунок який
зазначено судом в наказі закрито, а
тому порядок та спосіб виконання
визначений судом є неможливим. Також у
листі № 02-36/1127 від 26.06.2014 року
повідомляється, що Управління
державної казначейської служби
України у м. Ладижині Вінницької
області є територіальним органом
державної казначейської служби
України і не є складовою органів
державної виконавчої служби України, а
тому не наділені повноваженнями
державних виконавців закріплених
Законом України "Про виконавче
провадження".

За цих обставин, позивач, просить
змінити порядок та спосіб виконання
рішення суду у справі № 902/447/14.

Згідно п. 7.1.3 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України " Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України " № 9 від 17 жовтня 2012 року, під
зміною способу і порядку виконання
рішення слід розуміти прийняття
господарським судом нових заходів для
реалізації рішення в разі неможливості
його виконання у порядку і способом,
раніше встановленими. Наприклад, зміна
способу виконання рішення можлива
шляхом видозмінення зазначеної у
рішенні форми (грошової чи майнової)
виконання, тобто за відсутності у
боржника присудженого позивачеві
майна в натурі або грошових коштів,
достатніх для покриття заборгованості.

Змінюючи спосіб і порядок виконання
судового рішення, суд не може змінювати
останнє по суті.

Відповідно до п. 7.2 вказаної постанови,
підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом.

Як вбачається з наказу господарського
суду Вінницької області від 30.05.2014 року
у справі № 902/447/14, судом встановлено
порядок та спосіб виконання рішення
суду шляхом стягнення коштів з
відповідача на користь позивача.

Водночас, наведенні позивачем
обставини у заяві не свідчать про
відсутність коштів чи майна у
відповідача, а тому не можуть бути
підставою для зміни способу та порядку
виконання рішення суду в даній справі.

Окрім того, вказівка щодо стягнення
коштів не лише із рахунку вказаного в
наказі та рішенні суду, а із усіх
наявних рахунків відповідача не
являється видозміненням зазначеної у
рішенні форми (грошової чи майнової)
виконання, а є по суті роз'ясненням для
виконавчого органу по вчиненню
виконавчих дій.

Враховуюче викладене, суд приходить до
висновку відмовити у повному обсязі в
задоволенні заяви позивача про зміну
способу та порядку виконання рішення
суду.

Згідно ч. 3 ст. 121 ГПК України, про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, ухвали, постанови, зміну
способу та порядку їх виконання
виноситься ухвала, яка може бути
оскаржена у встановленому порядку. В
необхідних випадках ухвала
надсилається установі банку за
місцезнаходженням боржника або
державному виконавцю.

Керуючись ст.ст. 86, 87, 121, Господарського
процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В :

1. Відмовити повністю в задоволенні
заяви публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" № 20-5226 від
18.11.2014 року про зміну способу та порядку
виконання рішення суду від 15.05.2014 року.

2. Копію ухвали надіслати відповідачу
рекомендованим листом з повідомленням
про вручення.

Суддя Тісецький
С.С.

віддрук. 2 прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (24324, с. Губник, вул.
Гранітна, 5, Вінницька область)