м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/17445/14 24.11.14

Господарський суд міста Києва у складі
головуючого судді Головіної К.І., при
секретарі судового засідання Мельник
Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного
підприємства "Форвард"

до Київської міської ради

за участю прокуратури міста Києва на
стороні відповідача

про визнання укладеною додаткової
угоди

за участю представників:

від позивача :не з'явився від
відповідача:Дорошенко О.С. -
представник за довіреністю № 225-КР- 973
від 11.09.2014 р. прокурор: П'яних
М.Є. - посвідчення № 029510 від 07.10.2014
р.ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва
звернулось Приватне підприємство
"Форвард" з позовом до Київської
міської ради про визнання укладеною
додаткової угоди до договору оренди
земельної ділянки від 01.11.2007 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на наявність підстав для
визнання поновленим вказаного
договору оренди земельної ділянки від
01.11.2007 р. з огляду на відсутність
відповідних заперечень з боку
відповідача протягом одного місяця
після закінчення строку дії договору.
Позивач зазначає, що він продовжує
користуватися земельною ділянкою та
належним чином виконує обов'язки
орендаря, визначені договором, а
значить у нього виникло переважне
право на продовження дії договору
оренди, відповідно до ст. 33 Закону
України «Про оренду землі».

У позові Приватне підприємство
"Форвард" просить суд визнати укладеною
додаткову угоду від 01.11.2013 р. до
договору оренди земельної ділянки від
01.11.2007 р. між Приватним підприємством
"Форвард" та Київською міською радою в
редакції позивача.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, належним чином
був повідомлений про час та місце
судового засідання. У минулих судових
засіданнях позовні вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

У судовому засіданні представник
відповідача проти позовних вимог
заперечив, зазначив, що рішенням
Київської міської ради від 13.11.2013 р. №
645/10133 позивачу відмовлено у поновленні
договору оренди земельної ділянки від
01.11.2007 р. та визнано таким, що втратило
чинність рішення Київської міської
ради від 24.05.2007 № 686/1347 «Про передачу
приватному підприємству «Форвард»
земельної ділянки для експлуатації та
обслуговування автостоянки на вул.
Освіти, 1-3 у Солом'янському районі м.
Києва», а, отже підстав для укладення
додаткової угоди до договору немає.
Просив відмовити у задоволенні позову.

Прокурор проти позову заперечив з
підстав, визначених відповідачем.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд
вважає за можливе розглянути справу
без участі представника позивача за
наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на підставі
рішення Київської міської ради від
24.05.2007 № 686/1347 «Про передачу
приватному підприємству «Форвард»
земельної ділянки для експлуатації та
обслуговування автостоянки на вул.
Освіти, 1-3, у Солом'янському районі м.
Києва», 01.11.2007 р. між Приватним
підприємством «Форвард» (орендар) та
Київською міською радою (орендодавець)
був укладений договір оренди земельної
ділянки, що був зареєстрований 12.11.2007 р.
у книзі записів державної реєстрації
договорів за № 72-6-00455.

Відповідно до п. 1.1 договору оренди
орендодавець за актом приймання -
передачі передає, а орендар приймає в
оренду (строкове платне коритсування)
земельну ділянку, визначену цим
договором.

Об'єктом оренди є земельна ділянка, яка
розташована за адресою: вул. Освіти, 1-3,
у Солом'янському районі міста Києва,
розмір - 0,2425 га, цільове призначення -
для експлуатації та обслуговування
автостоянки, кадастровий номер №
:72:182:0004 (п. 2.1 договору).

Договір укладено на 3 роки (п. 3.1
договору). Після припинення дії
договору орендар повертає
орендодавцеві земельну ділянку у
стані, не гіршому порівняно з тим, у
якому він одержав її в оренду (п. 7.1
договору).

Після закінчення строку, на який було
укладено цей договір при умові
належного виконання обов'язків,
відповідно до умов цього договору,
орендар має за інших рівних умов
переважне право на поновлення договору
(п. 8.3 договору).

Договір припиняється, зокрема, в разі
закінчення строку, на який його було
укладено (п. 11.3 договору).

Після закінчення строку, на який було
укладено цей договір, орендар за умови
належного виконання свої зобов'язань,
має за інших рівних умов переважне
право на поновлення договору. У цьому
разі орендар повинен не пізніше, ніж за
3 місяці до закінчення строку дії
договору повідомити орендодавця про
про намір продовжити його дію (пункт 11.7
договору).

Позивач зазначає, що у серпні 2013 року
він звернувся до відповідача з
пропозицією укласти додаткову угоду
від 01.11.2013 р. до договору оренди, якою
пропонував продовжити його дію.
Вказана пропозиція була залишена
відповідачем без відповіді та
задоволення.

15.05.2014 р. позивач повторно звернувся до
відповідача з пропозицією № 011/5 від
14.05.2014 р. укласти додаткову угоду від
01.11.2013 р. до договору з метою
продовження його строку.

У відповідь на вказану пропозицію
23.06.2014 р. відповідач направив лист №
05704-5904, яким повідомив ПП «Форвард», що
рішенням Київської міської ради від
13.11.2013 р. № 645/10133 позивачу відмовлено у
поновленні договору оренди земельної
ділянки від 01.11.2007 р. та визнано таким,
що втратило чинність рішення Київської
міської ради від 24.05.2007 № 686/1347 «Про
передачу приватному підприємству
«Форвард» земельної ділянки для
експлуатації та обслуговування
автостоянки на вул. Освіти, 1-3, у
Солом'янському районі м. Києва».

Разом з тим, позивач вважає, що,
оскільки на його адресу не надходило
письмових заперечень від відповідача
щодо поновлення договору оренди, то цей
договір є автоматично пролонгованим на
підставі ст. 33 Закону України «Про
оренду землі» на тих самих умовах ще на
3 роки - до 01.11.2013 р., а, отже, він
скористався своїм переважним правом на
укладення додаткової угоди від 01.11.2013
до договору оренди земельної ділянки
від 01.11.2007 р.

Перевіряючи такі доводи позивача суд
виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 93 Земельного
кодексу України та ст. 1 Закону України
«Про оренду землі» право оренди
земельної ділянки - це засноване на
договорі строкове платне володіння і
користування земельною ділянкою,
необхідною орендареві для провадження
підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду
землі» встановлено, що договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу
України (у редакції, що діяла на час
спірних правовідносин) право власності
на земельну ділянку, а також право
постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.

Як вже встановлено судом, внаслідок
укладення договору оренди від 01.11.2007 р.,
а також у зв'язку з проведенням
відповідних реєстраційних дій - 12.11.2007
р., позивач став користувачем земельної
ділянки, яка розташована за адресою:
вул. Освіти, 1-3, у Солом'янському районі
міста Києва, розмір - 0,2425, цільове
призначення - для експлуатації та
обслуговування автостоянки,
кадастровий номер № :72:182:0004 на
умовах, визначених спірним договором.

Відповідно до п. 3.1 договір оренди
припинив свою дію 12.11.2010 р.

Пунктом 2.17 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання практики розгляду справ у
спорах, що виникають із земельних
відносин» № 6 від 17.05.2011 р. передбачено,
що у вирішенні спорів, пов'язаних з
поновленням (пролонгацією) договорів
оренди земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, судам слід
враховувати положення статті 33 Закону
України «Про оренду землі» (в редакції
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності», який набрав
чинності з 12.03.2011р.).

Згідно з ч. 1 вказаної статті у вказаній
редакції, по закінченню строку, на який
було укладено договір оренди землі,
орендар, який належно виконував
обов'язки за умовами договору, має
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди землі на
новий строк (поновлення договору
оренди землі).

За приписами ч. ч. 2, 3 ст. 33 Закону
України «Про оренду землі» орендар,
який має намір скористатися переважним
правом на укладення договору оренди
землі на новий строк, зобов'язаний
повідомити про це орендодавця до
спливу строку договору оренди землі у
строк, встановлений цим договором, але
не пізніше ніж за місяць до спливу
строку договору оренди землі. До
листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди.

Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності
заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення (ч. 5 ст. 33 Закону
України «Про оренду землі»).

Відповідно до ч. 6 ст. 33 Закону України
«Про оренду землі» у разі, якщо орендар
продовжує користуватися земельною
ділянкою після закінчення строку
договору оренди і за відсутності
протягом одного місяця після
закінчення строку договору
листа-повідомлення орендодавця про
заперечення у поновленні договору
оренди землі такий договір вважається
поновленим на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені
договором. У цьому випадку укладання
додаткової угоди про поновлення
договору оренди землі здійснюється із:
власником земельної ділянки (щодо
земель приватної власності);
уповноваженим керівником органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування без прийняття рішення
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної або комунальної
власності).

Відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 33 Закону
України «Про оренду землі» додаткова
угода до договору оренди землі про його
поновлення має бути укладена сторонами
у місячний строк в обов'язковому
порядку. Відмова, а також наявне
зволікання в укладенні додаткової
угоди до договору оренди землі може
бути оскаржено в суді.

При цьому частинами 3, 4 ст. 33 Закону
України «Про оренду землі» встановлено
порядок надсилання та погодження
проекту додаткової угоди, перевірку
його на відповідність вимогам закону,
узгодження з орендарем (за
необхідності) істотних умови договору
та залежно від наявності або
відсутності заперечень до такого
проекту - прийняття відповідного
рішення.

Отже, нормами законодавства України
прямо встановлена обов'язковість
оформлення додаткової угоди до
договору оренди землі для оформлення
факту його поновлення. При цьому право
на поновлення договору оренди землі
реалізується шляхом здійснення
орендарем певних дій, а саме -
направлення на адресу орендодавця
листа-повідомлення про поновлення
договору з доданим до нього проектом
додаткової угоди.

Проте, як встановлено судом, позивач не
дотримав вимог ст. 33 Закону України
«Про оренду землі» щодо повідомлення
орендодавця про укладення договору
оренди землі на новий строк. Так,
матеріали справи не містять ні листа,
який був направлений відповідачу в
серпні 2013 р., про який вказував позивач
у суді, ні доказів направлення
Приватним підприємством "Форвард"
цього листа, а також повідомлення від
14.05.2014 р., копія якого наявна у справі, на
адресу Київської міської ради про
поновлення договору оренди

Разом з тим, виходячи зі змісту ч. 5 ст. 33
Закону України «Про оренду землі»,
обов'язок укласти договір оренди на
новий строк шляхом підписання
додаткової угоди до договору оренди
землі виникає у орендодавця
(відповідача) за результатами розгляду
отриманого від орендаря
листа-повідомлення з проектом
відповідної додаткової угоди.

Отже, помилковим є твердження позивача,
що додаткова угода до договору оренди
має бути укладена відповідно до ст. 33
Закону України «Про оренду землі»,
оскільки позивачем не було вчинено
необхідних та достатніх дій,
направлених на укладання додаткової
угоди, починаючи з 01.11.2010 р.

Крім того, суд зазначає, що згідно з п. 34
ст. 26, п. 2 ст. 77 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
питання регулювання земельних
відносин (у тому числі надання
земельної ділянки в оренду та
поновлення договору оренди земельної
ділянки) вирішується на пленарному
засіданні ради - сесії, а спори про
поновлення порушених прав юридичних і
фізичних осіб, що виникають в
результаті рішень, дій чи
бездіяльності органів або посадових
осіб місцевого самоврядування,
вирішуються в судовому порядку.

Таким чином, законодавством
передбачено, що способом волевиявлення
ради, яка здійснює право власності від
імені відповідної територіальної
громади щодо регулювання земельних
відносин, є прийняття рішення сесії.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішення про поновлення договору оренди
спірної земельної ділянки Київською
міською радою не приймалось. Натомість,
рішенням Київської міської ради від
13.11.2013 № 645/10133 у поновленні договору
оренди земельної ділянки, якою
користувався позивач, було відмовлено
та визнано таким, що втратило чинність,
рішення Київської міської ради від
24.05.2007 № 686/1347 «Про передачу приватному
підприємству «Форвард» земельної
ділянки для експлуатації та
обслуговування автостоянки на вул.
Освіти, 1-3, у Солом'янському районі м.
Києва».

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З урахуванням встановлених
обставин у справі, приймаючи до уваги
відсутність рішення органу місцевого
самоврядування про поновлення
договору оренди землі, а також того
факту, що позивачем не надано належних
та допустимих доказів на підтвердження
вчинення ним необхідних та достатніх
дій, направлених на укладання
додаткової угоди про поновлення
договору оренди землі від 01.11.2007 р., суд
приходить до висновку, що відсутні
підстави для укладення додаткової
угоди від 01.11.2013 р. до договору оренди
від 01.11.2007 р., у зв'язку з чим суд
відмовляє ПП «Форвард» у задоволенні
позовних вимог.

Згідно з ч. 5 статті 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору
покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 32 35, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову
Приватного підприємства "Форвард" до
Київської міської ради за участю
прокуратури міста Києва про визнання
укладеною додаткової угоди.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та
проголошено його вступну та
резолютивну частини в судовому
засіданні 24 листопада 2014 року.

Повний текст рішення підписаний 28
листопада2013 року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Київського
апеляційного господарського суду
через господарський суд міста Києва
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня підписання повного
тексту рішення.

Суддя
К.І.
Головіна