ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 рокуСправа № 912/3254/14
Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Кабакової В.Г.
розглянув у відкритому судовому
засіданні матеріали справи

за позовом: Обласного комунального
виробничого підприємства
"Дніпро-Кіровоград", м. Кіровоград

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю "Агродар-Україна
плюс", м. Кіровоград

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача - ТОВ "Агродар
Україна", м. Кіровоград

про стягнення 227432,86 грн.

та за зустрічним позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агродар-Україна плюс", м. Кіровоград

до обласного комунального виробничого
підприємства "Дніпро-Кіровоград",
м. Кіровоград

про визнання недійсним укладеного між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Агродар-Україна
плюс" та обласним комунальним
виробничим підприємством
"Дніпро-Кіровоград" договору про
надання послуг з централізованого
питного водопостачання та
водовідведення № 5/636 від 29.05.2014 року в
частині пунктів 7.9. та 12.1.

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом та
відповідача за зустрічним позовом -
Слюсар О.В., довіреність від 14.10.2014 №
1806/01/07-21;

від відповідача за первісним позовом
та позивача за зустрічним позовом -
Турчанов О.В., довіреність від
16.10.2014 № 16/14;

від третьої особи - Турчанов О.В.,
довіреність від 19.09.2013 № 22/01.

Обласне комунальне виробниче
підприємство "Дніпро-Кіровоград"
звернулось до господарського суду
Кіровоградської області з позовною
заявою про стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю
"Агродар-Україна Плюс" заборгованості в
розмірі 227432,86 грн., нарахованої на
підставі п.п. 3.3., 3.4., 5.18. Правил
користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України,
затверджених наказом Міністерства з
питань житлово-комунального
господарства України від 27.06.2008 № 190 у
зв'язку з виявленням позивачем
пошкодження водолічильника.

Ухвалою господарського суду від 30.09.2014
року порушено провадження у справі,
справу призначено до розгляду в
судовому засіданні та витребувано
необхідні для вирішення спору
документи.

Відповідачем 16.10.2014 було подано
клопотання про заміну первісного
відповідача - ТОВ "Агродар Україна плюс"
на належного відповідача - ТОВ "Агродар
Україна", так як позов подано за
результатами обстеження
водопровідних та каналізаційних
систем саме ТОВ "Агродар Україна",
проведеного 22.04.2014.

Перш ніж розглянути вказане
клопотання, господарським судом
ухвалою від 16.10.2014 ТОВ "Агродар Україна"
(м. Кіровоград, вул. Тімірязєва, 84, кімн.
411, код 06686234) залучено до участі у справі
в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача.

В судовому засіданні 27.10.2014
господарський суд відхилив клопотання
відповідача про заміну відповідача та
продовжив слухання справи з тими ж
сторонами.

Відповідно до п. 1.3. постанови Пленуму
ВГСУ від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", у
разі якщо заява (клопотання) про
залучення іншого відповідача або про
заміну відповідача залишається судом
без задоволення, то ухвала з цього
приводу не виноситься, а про відхилення
відповідної заяви (клопотання)
зазначається в описовій частині
рішення суду або в ухвалі, якою
закінчується розгляд справи.

Крім того, відповідачем подано відзив
на позов (а.с. 116 - 118), згідно якого
відповідач вважає позов таким, що не
підлягає задоволенню.

23.10.2014 року на адресу господарського
суду надійшла зустрічна позовна заява
товариства з обмеженою
відповідальністю "Агродар-Україна
плюс" до обласного комунального
виробничого підприємства
"Дніпро-Кіровоград", яка містить вимогу
про визнання недійсним укладеного між
товариством з обмеженою
відповідальністю "Агродар-Україна
плюс" та обласним комунальним
виробничим підприємством
"Дніпро-Кіровоград" договору про
надання послуг з централізованого
питного водопостачання та
водовідведення № 5/636 від 29.05.2014 року в
частині:

- пункту 7.9. щодо здійснення розрахунку
витрат води за пропускною здатністю
труби вводу при швидкості руху води в
ній 2 м/сек. та дією її повним перерізом
протягом 24 годин за добу у разі
виявлення пошкодження цілісності
приладу обліку;

- пункту 12.1. щодо застосування з
01.01.2014 року положень Договору до
відносин між товариством з обмеженою
відповідальністю "Агродар-Україна
плюс" і обласним комунальним
виробничим підприємством
"Дніпро-Кіровоград" по водопостачанню
та водовідведенню об'єкта, що
розміщений у м. Кіровограді по вул.
Бережинське шосе, 5-а.

ОКВП "Дніпро-Кіровоград" надало
письмові заперечення щодо зустрічного
позову (а.с. 202 - 204).

В судовому засіданні 24.10.2014 оголошено
перерву до 27.10.2014, 27.10.2014 до 19.11.2014, 19.11.2014
до 02.12.2014.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Обласним комунальним виробничим
підприємством "Дніпро-Кіровоград" та
товариством з обмеженою
відповідальністю "Агродар-Україна
Плюс" 29.05.2014 було укладено договір про
надання послуг з централізованого
питного водопостачання та
водовідведення № 5/636 в тому числі на
об'єкт розміщений у м. Кіровограді, вул.
Бережинське шоссе, 5А (далі - договір).

У пункті 12.1 укладеного договору
сторони встановили, що його умови
застосовуються до відносин між
сторонами, які виникли до його
укладення, а саме з 01.01.2014 року.

Розглядаючи клопотання про заміну
відповідача, а також вимогу
зустрічного позову про визнання
договору в цій частині недійсним,
господарським судом встановлено
наступне.

Загальні умови укладання договорів, що
породжують господарські зобов'язання,
визначено статтею 179 Господарського
кодексу України. Відповідно до ч. 3 цієї
статті укладення господарського
договору є обов'язковим для сторін,
якщо він заснований на державному
замовленні, виконання якого є
обов'язком для суб'єкта господарювання
у випадках, передбачених законом, або
існує пряма вказівка закону щодо
обов'язковості укладення договору для
певних категорій суб'єктів
господарювання чи органів державної
влади або органів місцевого
самоврядування.

Згідно з п. 2.1. Правил користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення в населених пунктах
України, затверджених наказом
Міністерства з питань
житлово-комунального господарства
України від 27.06.2008 № 190 (далі - Правила)
договірні відносини щодо користування
системами централізованого
комунального водопостачання та
водовідведення здійснюються виключно
на договірних засадах відповідно до
Законів України "Про питну воду та
питне водопостачання" та "Про
житлово-комунальні послуги".

Між КП "Кіровоградське
водопровідно-каналізаційне
господарство Кіровоградської міської
ради" та ЗАТ "АгроДар" 01.07.2008 укладено
договір № 5/129 на подачу води з
комунального водопроводу і прийняття
стоків у комунальну каналізацію" (а.с. 140
- 145).

Згідно витягу з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців ЗАТ "Агродар" (код
06686234) припинено 23.03.2011 за рішенням
засновників, а під цим же
ідентифікаційним кодом зареєстровано
товариство з обмеженою
відповідальністю "Агродар-Україна"
(а.с. 133 - 135).

Із листа ТОВ "Агродар-Україна",
адресованого ВКГ ОКВП
"Дніпро-Кіровоград" від 19.08.2014 № 19
значиться про реорганізацію ЗАТ
"Агродар" в ТОВ "Агродар-Україна" (а.с. 146).

28.05.2013 року за вих. № 68 від ТОВ
"Агродар-Україна плюс" на адресу
позивача надійшов лист із проханням
укласти договір водопостачання та
водовідведення на 2014 рік із ТОВ
"Агродар-Україна плюс" на 5 об'єктів у
т.ч. Бережинське шоссе, 5а (а.с. 148).

До листа додано свідоцтво про право
власності ТОВ "Агродар-Україна плюс" на
нерухоме майно, а саме комплекс за
адресою Кіровоградська область,
Кіровоградський район, вул.
Бережинське шоссе, 5а (а.с. 149 - 151).

29.05.2014 між ОКВП "Дніпро-Кіровоград" та
ТОВ "Агродар-Україна плюс" укладено
договір про надання послуг з
централізованого питного
водопостачання та водовідведення.

25.04.2014 на адресу позивача надійшов лист
від ТОВ "Агродар-Україна плюс" № 95, в
якому саме ТОВ "Агродар-Україна плюс"
просить у зв'язку з пошкодженням скла
водолічильника на заводі по переробці
та заморожванню овочів та фруктів, що
розташований за адресою с. Бережинка,
Бережинське шоссе, 5а і відсутності
потреби у водокористуванні
опломбувати вхідну засувку і
розпломбувати водолічильник для
ремонту (а.с. 16).

Крім того, позивачем надано карти
рахунків контрагента на ТОВ
"Агродар-Україна плюс" та ТОВ "Агродар
Україна" за січень - жовтень 2014 року
щодо оплати наданих послуг
водопостачання та водовідведення (а.с.
153 - 156).

Відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України
сторони можуть встановити, що умови
договору застосовуються до відносин
між ними, які виникли до його укладення.

Відповідно до п. 7 ст. 180 ГК України на
зобов'язання, що виникли у сторін до
укладення ними господарського
договору, не поширюються умови
укладеного договору, якщо договором не
передбачено інше.

Тобто, сторони керуючись ст. 180 ГК
України та ст. 631 ЦК України узгодили та
встановили в договорі, що дія цього
договору застосовується до відносин
між ними, щодо надання послуг, що
виникли до його укладання (тобто раніше
їх юридичного оформлення), а саме з
01.01.2014, про що викладено в п. 12.1
укладеного договору.

Таким чином, господарський суд прийшов
до висновку, що саме ТОВ
"Агродар-Україна плюс" є належним
відповідачем у справі за первісним
позовом, з чим погодився і сам
відповідач за первісним позовом та
відсутні підстави для задоволення
зустрічного позову про визнання
недійсним пункту 12.1. договору щодо
застосування з 01.01.2014 року положень
Договору до відносин між товариством з
обмеженою відповідальністю
"Агродар-Україна плюс" і обласним
комунальним виробничим підприємством
"Дніпро-Кіровоград" по водопостачанню
та водовідведенню об'єкта, що
розміщений у м. Кіровограді по вул.
Бережинське шосе, 5-а.

22.04.2014 о 16 год. 00 хвил. інспекцією з
водокористування ОКВП
"Дніпро-Кіровоград" в присутності
представника абонента було проведено
обстеження водопровідних систем
відповідача за результатами якого
складено акт № 101, в якому зазначено, що
скло лічильного механізма
водолічильника M2-100 № 472935 розбите.

Складений акт обстеження підписаний
представником абонента без будь-яких
заперечень чи зауважень.

Позивач на підставі п. п. 3.3., 3.4., 5.18
Правил користування системами
централізованого комунального
водопостачання та водовідведення в
населених пунктах України, провів
нарахування за послуги водопостачання
розрахунковим шляхом. Згідно
розрахунку, період нарахування
починається з 11.04.2014, виходячи з
останньої перевірки засобу обліку
відповідача 10.04.2014 року, про що складено
акт виконаних робіт № 5459, а кінець
періоду визначений 24.04.2014, по день
опломбування запірної арматури на
водопровідному вводі, про що складено
акт опломбування № 5363 від 25.05.2014.

Загальна сума нарахування за послуги
водопостачання та водовідведення
розрахунковим шляхом за 11 - 24 квітня 2014
року склала 227432,86 грн.

Згідно п. 5.18. Правил, споживач
відповідає за цілісність та збереження
засобів обліку, пломб і деталей
пломбування, встановлених
представниками територіальних
органів Держспоживстандарту та
виробником в місцях з'єднань засобів
обліку, запірної арматури, манометра
та іншого обладнання вузла обліку
незалежно від місця його розташування.

Знімати засоби обліку, здійснювати
будь-які заміни їх частин або зміни
положення на водомірному вузлі, де їх
встановлено, знімати пломби,
накладені органами
Держспоживстандарту або виробником,
має право лише виробник або споживач
за дозволом виробника.

У разі самовільних дій споживач
сплачує витрату води згідно з пунктами
3.3, 3.4 цих Правил.

У п. 3.3. та 3.4. Правил зазначено, що у разі
безоблікового водокористування
виробник виконує розрахунок витрат
води за пропускною спроможністю труби
вводу при швидкості руху води в ній 2,0
м/сек та дією її повним перерізом
протягом 24 годин за добу.

Розрахунковий період при
безобліковому водокористуванні
встановлюється з дня початку такого
користування. Якщо термін початку
безоблікового водокористування
виявити неможливо, розрахунковий
період становить один місяць.

Таке нарахування, зазначає позивач,
повинно здійснюватися в незалежності
від того, чи був пошкоджений обліковий
прилад (водолічильник) і чи давав він
правильні покази, оскільки у п. 5.18.
Правил робиться імперативне посилання
лише на сам факт встановлення
пошкодження деталей пломбування, тобто
лише наявність цього факту є підставою
для застосування п. 3.3 і 3.4 Правил в
незалежності від того, що обліковий
прилад (водолічильник) не був
пошкоджений і мав можливість давати
правильні покази.

З позицію позивача господарський суд
не погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до п. 11.5 Договору
передбачено складання акту у разі
виявлення наступних порушень:
неналежна якість та об'єм наданих
послуг; факт стороннього втручання в
роботу приладів обліку; пошкодження
цілісності приладів обліку;
пошкодження деталей пломбування
(пломби, дроту) або зриву пломби на них,
а також в місцях з'єднань та напірній
арматурі обвідної лінії; пошкодження
манометрів до водолічильника;
самовільне приєднання додаткових
об'єднань до мереж водопроводу перед
приладами обліку.

Згідно п. 1 ст. 1 ЗУ "Про
житлово-комунальні послуги", засіб
обліку - прилад, технічний пристрій для
обліку кількісних та/або якісних
показників житлово-комунальної
послуги, який має нормовані
метрологічні характеристики .

В даному випадку виявлено, що розбите
скло лічильного механізма, однак
передбачених п. 11.5. договору порушень
не виявлено.

В свою чергу, пунктом 5.24. Правил
передбачено, що якщо вести облік води
за показами засобу обліку неможливо
з причин, що не залежать від споживача
та зафіксовані в установленому
порядку (зняття засобу обліку
виробником, пошкодження скла, корозія
циферблата, припинення нормальної
роботи засобу обліку через
несправності, що виникли в його
механізмі, тощо), кількість
використаної води за термін
відсутності засобу обліку (але не
більше 2-х місяців) визначається за
середньодобовою витратою за попередні
два розрахункові місяці. У разі
тривалості роботи засобу обліку менше
2-х місяців кількість води визначається
за середньодобовою витратою за період
роботи засобу обліку не менше 15 днів.

Після закінчення зазначеного терміну,
якщо вести облік води неможливо з
вини виробника, подальше визначення
обсягів водоспоживання здійснюється
за нормами споживання.

Однак, в даному випадку, сам позивач
виставляє до оплати рахунки за
показами встановленого водолічильника
після складання акта обстеження.

Так, в акті обстеження від 22.04.2014
зафіксовано показники лічильника 35827
м.куб.; в акті виконаних робіт від 12.05.2014
№ 5459 зафіксовано поточні показники -
35835 м. куб. та 340 м. куб., які спожито
відповідачем за місяць, за які
нараховано 227,24 грн. без ПДВ за воду та
1713,60 грн. без ПДВ за водовідведення.
Вказані суми сплачені відповідачем.

Тобто, позивач продовжував після 22.04.2014
(а.с. 172 - 174) нараховувати відповідачу
кошти за надані послуги згідно
показників приладу обліку з
пошкодженим склом, тим самим
спростовуючи те, що вести облік води
за показами засобу обліку неможливо.

Крім того, пункт 5.24 Правил, з огляду на
ситуацію, яка склалася між сторонами,
не передбачає механізму встановлення
періоду, за який відсутній засіб
обліку.

Ііз зазначеного також слідує, що
відсутнє безоблікове
водокористування, про яке йдеться у п.п.
3.3. та 3.4. Правил.

Також, 30.04.2014 на замовлення відповідача
за первісним позовом, експертом
Кіровоградської регіональної
торгово-промислової палати, надано
експертний висновок № В-262, згідно
якого, водомір моделі MZ-100, заводський
номер 472935, 2010 року випуску, з механічним
пошкодженням скла не має пошкоджень
пломби і не має слідів проникнення в
лічильний механізм водоміра.

Таким чином відсутні підстави для
задоволення первісного позову та
проведення розрахунку за воду на
підставі п. 5.24 Правил.

Відповідно до п. 7.9 договору, у разі
виявлення представниками виконавця
факту стороннього втручання в роботу
приладів обліку, пошкодження
цілісності приладів обліку,
пошкодження деталей пломбування
(пломби, дроту) або зриву пломб на них, а
також у місцях з'єднань та на запірній
арматурі обвідної лінії, пошкодження
манометрів до водолічильника,
розрахунок витрат води проводиться
пропускною здатністю труби вводу при
швидкості руху води в ній 2мсек. та дією
її повним перерізом протягом 24 годин за
добу (п. 3.2., 3.3., 3.4. "Правил користування
системами комунального водопостачання
та водовідведення в населених пунктах
України").

Позивач за зустрічним позовом просить
визнати недійсним п. 7.9 договору щодо
здійснення розрахунку витрат води за
пропускною здатністю труби вводу при
швидкості руху води в ній 2 м/сек. та
дією її повним перерізом протягом 24
годин за добу у разі виявлення
пошкодження цілісності приладу обліку
так як цей пункт суперечить п. 5.18
Правил.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України,
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин).

У цьому разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не
встановлена законом, але одна із сторін
або інша заінтересована особа
заперечує його дійсність на підставах,
встановлених законом, такий правочин
може бути визнаний судом недійсним
(оспорюваний правочин).

Згідно п. 5.18. Правил, споживач
відповідає за цілісність та збереження
засобів обліку, пломб і деталей
пломбування, встановлених
представниками територіальних
органів Держспоживстандарту та
виробником в місцях з'єднань засобів
обліку, запірної арматури, манометра
та іншого обладнання вузла обліку
незалежно від місця його розташування.

Знімати засоби обліку, здійснювати
будь-які заміни їх частин або зміни
положення на водомірному вузлі, де їх
встановлено, знімати пломби,
накладені органами
Держспоживстандарту або виробником,
має право лише виробник або споживач
за дозволом виробника.

У разі самовільних дій споживач
сплачує витрату води згідно з пунктами
3.3, 3.4 цих Правил.

Частина друга п. 5.18 Правил вказує на ті
дії, які повинні вчинятись лише
виробником або споживачем за дозволом
виробника, а тому за самовільне їх
вчинення (в т.ч. пов'язане з цілісністю
та збереженням засобів обліку)
споживач сплачує витрату води згідно з
пунктами 3.3., 3.4. цих Правил.

Тому підстави для задоволення
зустрічного позову в цій частині
відсутні.

Враховуючи все зазначене вище,
господарський суд прийшов до висновку
про відсутність підстав для
задоволення і первісного і зустрічного
позовів.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові
витрати покладаються на позивачів за
первісним та зустрічним позовами.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82, 83, 84, 85, 116
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд

ВИРIШИВ:

В задоволенні первісного позову
відмовити.

В задоволенні зустрічного позову
відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи Дніпропетровським апеляційним
господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається
через місцевий господарський суд, який
розглянув справу, протягом десяти днів
з дня підписання рішення, оформленого
відповідно до ст. 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.12.2014.

Суддя
В.Г. Кабакова