ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Держпром, 8-й під'їзд, майдан Свободи, 5,
канцелярія 705-14-41, факс 705-14-41
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2014 р.Справа № 922/4993/14

Господарський суд Харківської області
у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання
Михайлюк В.Ю.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м.Лозова до Берестівської
сільської ради, с.Берестове
Харківської області про стягнення
76451,00 гривень за участю представників:

позивача - ОСОБА_2 (довіреність №1897 від
22 серпня 2014 року)

відповідача - Коваленка В.І.
(посвідчення голови від листопада 2010
року)

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2014 року позивач, фізична
особа-підприємець ОСОБА_1, звернувся до
господарського суду Харківської
області з позовною заявою про
стягнення з Берестівської сільської
ради (відповідача) суми заборгованості
у розмірі 76451,00 гривень. Заявлену вимогу
обґрунтував неналежним виконанням
відповідачем умов договору підряду №20,
укладеного між сторонами 25 грудня 2012
року. Крім того, позивач просив суд
стягнути з відповідача 1827,00 гривень
судового збору.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 06 листопада 2014
року було прийнято вищевказану позовну
заяву до розгляду. Провадження у справі
було порушено та призначено до
розгляду у судовому засіданні на 27
листопада 2014 року.

24 листопада 2014 року представник
відповідача надав через канцелярію
суду відзив (вх.№41689) на позовну заяву, в
якому викладена позиція останнього
полягає у тому, що він дійсно укладав
спірний договір з позивачем, але за
відсутністю грошових коштів не має
можливості виконати дане договірне
зобов'язання, оскільки фінансується з
Державного бюджету України. Судом було
досліджено наданий відзив та долучено
до матеріалів справи.

25 листопада 2014 року представник
позивача надав через канцелярію суду
супровідним листом (вх.№41999)
витребувані судом документи на
підтвердження заявлених позовних
вимог. Судом було досліджено надані
документи та долучено до матеріалів
справи.

Представник позивача у судовому
засіданні 27 листопада 2014 року
підтримав заявлені позовні вимоги та
просив суд задовольнити їх в повному
обсязі.

Представник відповідача у судовому
засіданні 27 листопада 2014 року проти
позовних вимог не заперечував.

Враховуючи те, що норми ст.65
Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку господарського
суду витребувати у сторін документи і
матеріали, необхідні для вирішення
спору, кореспондуються з диспозитивним
правом сторін подавати докази, а п.4 ч.3
ст.129 Конституції України визначає
одним з принципів судочинства свободу
в наданні сторонами суду своїх доказів
і у доведенні перед судом їх
переконливості, суд вважає, що в межах
наданих йому повноважень створені
належні умови для надання сторонами
доказів та здійснені всі необхідні дії
щодо витребування додаткових доказів,
а тому вважає за можливе розглядати
справу за наявними в ній і додатково
поданими на вимогу суду матеріалами і
документами.

Отже, суд, з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, всебічно та повно дослідивши
матеріали справи та надані учасниками
судового процесу докази, заслухавши
пояснення представників сторін,
встановив наступне.

25 грудня 2012 року між фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 (позивачем)
та Берестівською сільською радою
(відповідачем) було укладено договір
підряду №20. Даний договір було
підписано повноважними представниками
з обох сторін та скріплено печатками.

Відповідно до умов договору, підрядник
(позивач) зобов'язався виконати роботи
з капітального ремонту вуличного
освітлення замовнику (відповідачу), а
замовник, в свою чергу, зобов'язався
прийняти відповідний роботи та
оплатити їх.

Згідно із п.2.4 договору, розрахунки
проводяться на підставі актів
виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач виконав роботи відповідачу на
суму 76451,00 гривень, що підтверджується
актом виконаних робіт №1 від 26 грудня
2012 року (а.с.15-17). Вказаний акт було
підписано з обох сторін.

Відповідач, в сою чергу, за надані
позивачем роботи не сплатив.

З метою досудового врегулювання спору,
позивач направив претензію №1 від 23
вересня 2014 року на адресу відповідача
про сплату виниклої заборгованості,
але відповіді не отримав.

Суд, проаналізувавши обставини,
вказані у позовній заяві, дійшов
висновку про те, що позивач виконав
свої зобов'язання за спірним договором
належним чином та у повному обсязі.
Проте, відповідач, в свою чергу,
зобов'язання за спірним договором не
виконав, у зв'язку з чим, утворилась
заборгованість перед позивачем у
розмірі 76451,00 гривень, яка до цього часу
залишається непогашеною.

До того ж, сума відповідної
заборгованості підтверджується
підписаним з обох сторін актом звірки
взаєморозрахунків станом на 18 лютого
2014 року (а.с.18).

Стаття 129 Конституції України
встановлює, що судді при здійсненні
правосуддя незалежні і підкоряються
лише закону. Змагальність сторін та
свобода в наданні ними суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості - є однією із основних
засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Отже, надаючи правову кваліфікацію
викладеним обставинам, з урахуванням
фактичних та правових підстав позовних
вимог, суд дійшов висновку про повне
задоволення позову, виходячи з
наступного.

Згідно із ч.1 ст.179 Господарського
кодексу України, майново-господарські
зобов'язання, які виникають між
суб'єктами господарювання або між
суб'єктами господарювання і не
господарюючими суб'єктами -
юридичними особами на підставі
господарських договорів, є
господарсько-договірними
зобов'язаннями.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином,
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу
України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

В розумінні статті 612 Цивільного
кодексу України, боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Враховуючи викладене, та те, що на
момент прийняття рішення по справі, у
матеріалах справи відсутні будь-які
докази погашення відповідачем
заборгованості в добровільному
порядку, суд вважає заявлену вимогу
позивача щодо стягнення з відповідача
суми заборгованості у розмірі 76451,00
гривень нормативно та документально
обґрунтованою, та такою, що підлягає
задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових
витрат, встановивши сторону, з вини
якої справу було доведено до суду, суд
керується ст.ст.44, 49 Господарського
процесуального кодексу України,
відповідно до яких судовий збір
покладається на відповідача.

На підставі вищевикладеного, ст.129
Конституції України, ст.ст.530, 599, 612, 629
Цивільного кодексу України, ст.ст.179, 193
Господарського кодексу України, та
керуючись ст.ст.1, 12, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Берестівської сільської
ради (64851, Харківська область,
с.Берестове, вул.Леніна, 4, ) на користь фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (64606,
Харківська область, АДРЕСА_1, код
НОМЕР_1) 76451,00 гривень заборгованості та
1827,00 гривень судового збору.

Видати відповідний наказ після
набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02 грудня 2014
року.

Суддя К.В. Аріт

Справа №922/4993/14