КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2014 р. Справа№ 927/1522/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Коршун Н.М.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Литвин А.М. (довіреність
№2137/11 від 19.11.2014 р.)

від відповідача 1 - Яроцька Л.О.
(довіреність №143 від 26.09.2014 р.)

від відповідача 2 - не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агропартнер»

на рішення господарського суду
Чернігівської області від 14.10.2014 р.

у справі №927/1522/14 (суддя Цимбал-Нарожна
М.П.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агропартнер»

до 1. Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Південкомбанк» в особі уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб тимчасової
адміністрації Кирієнко А.М.

2. Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрохімресурс»

про визнання припиненим зобов'язання
та визнання відсутнім права на
стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Агропартнер»
звернулось до господарського суду
Чернігівської області з позовною
заявою до Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк
«Південкомбанк» в особі уповноваженої
особи Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб тимчасової
адміністрації Кирієнко А.М. та
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрохімресурс» про
визнання припиненим з 27.06.2014 р.
зобов'язання ТОВ «Агропартнер» по
сплаті на користь ПАТ «Комерційний
банк «Південкомбанк» грошових коштів в
розмірі 2679,26 доларів США процентів за
користування кредитними коштами за
травень 2014 р., 3600,00 грн. щомісячної
комісії за управління кредитною лінією
за травень 2014 р. та 52496,00 доларів США
заборгованості по кредиту, згідно
договору про надання мультивалютної
відновлювальної кредитної лінії
№179К-21Ю від 19.06.2013 р. у зв'язку з
поєднанням боржника та кредитора у
грошовому зобов'язанні в одній особі;
про визнання відсутнім з 27.06.2014 р. у ПАТ
«Комерційний банк «Південкомбанк» та у
ТОВ «Агрохімресурс» права на стягнення
з ТОВ «Агропартнер» грошових коштів у
розмірі 2679,26 доларів США процентів за
користування кредитними коштами за
травень 2014 р., 3600,00 грн. щомісячної
комісії за управління кредитною лінією
за травень 2014 р. та 52496,00 доларів США
заборгованості по кредиту за договором
про надання мультивалютної
відновлювальної кредитної лінії
№179К-21Ю; визнання відсутнім з 27.06.2014 р. у
ТОВ «Агрохімресурс» права на стягнення
з ТОВ «Агропартнер» грошових коштів в
порядку регресу в розмірі 2679,26 доларів
США процентів за користування
кредитними коштами за травень 2014 р.,
3600,00 грн. щомісячної комісії за
управління кредитною лінією за травень
2014 р. та 52496,00 доларів США
заборгованості по кредиту за договором
поруки №179П-21Ю/1 від 19.06.2013 р. у зв'язку з
припиненням зобов'язання,
забезпеченого порукою.

Рішенням господарського суду
Чернігівської області від 14.10.2014 р. в
позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
позивач звернувся до Київського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати вказане рішення та прийняти
нове, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що
судом першої інстанції при прийнятті
рішення було неправильно застосовано
норми матеріального права, а висновки,
зроблені судом в оскаржуваному
рішенні, не відповідають обставинам
справи, що призвело до неправильного
вирішення господарської справи по
суті.

Представник позивача в судовому
засіданні повністю підтримав доводи
апеляційної скарги, просив її
задовольнити, рішення скасувати, позов
задовольнити.

Представник відповідача 1 в судовому
засіданні заперечував проти доводів
апеляційної скарги, просив відмовити в
її задоволенні, рішення залишити без
змін.

Представник відповідача 2 в судове
засідання 08.12.2014 р. не з'явився про
причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на те, що неявка представника
відповідача 2 не перешкоджає
всебічному, повному та об'єктивному
розгляду всіх обставин справи,
апеляційний господарський суд вважає
за можливе розглянути справу за
наявними в ній матеріалами в порядку
ст. 75 ГПК України.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою від
11.11.2014 р. явка сторін у судове засідання
обов'язковою не визнавалась.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
містяться докази належного
повідомлення всіх учасників судового
процесу про час та місце проведення
судового засідання по розгляду
апеляційної скарги, а строки розгляду
апеляційної скарги обмежені ст. 102 ГПК
України, колегія суддів, вважає
можливим здійснити перевірку рішення
суду першої інстанції у даній справі в
апеляційному порядку за наявними
матеріалами справи та без участі
представника відповідача 2.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача 1, перевіривши
матеріали справи, дослідивши докази,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
апеляційний господарський суд вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач зазначає, що банк не виконав
умови договору банківського рахунку за
№3851Р-21Ю, а саме не виконав подані
позивачем: заявку на купівлю іноземної
валюти в сумі 2679,26 доларів США від 05.06.2014
р., платіжне доручення №116 від 05.06.2014 р.
про перерахування коштів на закупівлю
іноземної валюти в сумі 69400,00 грн.,
платіжні доручення про сплату
відсотків в сумі 2679,26 доларів США та
комісії в сумі 3600,00 грн. за травень 2014 р.
за договором №179К-21Ю від 19.06.2013 р.,
заявку на купівлю іноземної валюти в
сумі 52496,00 доларів США від 18.06.2014 р.,
платіжне доручення №30 від 18.06.2014 р. про
перерахування коштів на закупівлю
валюти в сумі 622660,00 грн., платіжне
доручення №30 від 18.06.2014 р. про
перерахування заборгованості по
кредиту в сумі 52496,00 доларів США за
договором №179К-21Ю. У зв'язку з
невиконанням відповідачем-1 грошового
зобов'язання по перерахуванню грошових
коштів на підставі договору
банківського рахунку він став
боржником по відношенню до ТОВ
«Агропартнер», а позивач, в свою чергу -
кредитором по відношенню до
відповідача-1 - ПАТ «КБ «Південкомбанк».
На думку позивача відбулося поєднання
боржника/зобов'язаної сторони (ТОВ
«Агропартнер» по зобов'язанню щодо
перерахування на користь ПАТ «КБ
«Південокмбанк» грошових коштів в сумі
55175,26 доларів США та 3600,00 грн., згідно
договору кредитної лінії) та
кредитора/управленої сторони (ТОВ
«Агропартнер» - по праву вимоги до
банку здійснити списання грошових
коштів в розмірі 703669,00 грн. з поточного
рахунку товариства на підставі
договору банківського рахунку для
придбання іноземної валюти на загальну
суму 55175,26 доларів США, перерахування
валюти, а також 3600,00 грн. на користь
банку для виконання зобов'язань за
договором кредитної лінії) в одній
особі. А відтак, свої вимоги позивач
обґрунтовує посиланням на ст. ст. 204 та
606 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України,
правочином є дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено,
що договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за
договором банківського рахунку, банк
зобов'язується приймати і зараховувати
на рахунок, відкритий клієнтові
(володільцеві рахунка), грошові кошти,
що йому надходять, виконувати
розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком.

За загальним правилом реалізація
кредитно-розрахункових відносин у
безготівковій формі відбувається
шляхом перерахування коштів з одного
банківського рахунку на інший. Їй
передує укладення договору
банківського рахунку, на підставі
якого відбувається відкриття рахунку,
прийняття, зарахування, перерахування,
видача грошових коштів, проведення
інших операцій за рахунком.

Банківські рахунки - рахунки, на яких
обліковуються власні кошти, вимоги,
зобов'язання банку стосовно його
клієнтів і контрагентів та які дають
можливість здійснювати переказ коштів
за допомогою банківських платіжних
інструментів (ст. 2 Закону України «Про
банки і банківську діяльність»).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні», банки мають право відкривати
своїм клієнтам вкладні (депозитні),
поточні та кореспондентські рахунки.
Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок,
що відкривається банком клієнту на
договірній основі для зберігання
коштів, що передаються клієнтом банку в
управління на встановлений строк та
під визначений процент (дохід)
відповідно до умов договору. Поточний
рахунок - рахунок, що відкривається
банком клієнту на договірній основі
для зберігання коштів і здійснення
розрахунково-касових операцій за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов договору та вимог
законодавства України.
Кореспондентський рахунок - рахунок, що
відкривається одним банком іншому
банку для здійснення міжбанківських
переказів.

23.04.2013 р. між ПАТ «КБ «Південкомбанк»
(банк) та ТОВ «Агропартнер» (клієнт)
укладено договір банківського рахунку
№ 3851Р-21Ю.

Відповідно до п.1.1. договору
банківського рахунку, банк відкриває
клієнту поточний рахунок №4001
(далі-рахунок) в гривнях.

Відповідно до п.2.1.3. договору
банківського рахунку, банк взяв на себе
зобов'язання здійснювати всі види
розрахунково-касових операцій за
рахунком клієнта згідно з тарифами
банку (додаток 1) та окремими рішеннями
кредитного комітету банку щодо
кредитування рахунку, відповідно до
умов цього договору та законодавства
України.

19.06.2013 р. між ПАТ «КБ «Південкомбанк»
(кредитор) та ТОВ «Агропартнер»
(позичальник) укладено договір про
надання мультивалютної
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №179К-21Ю, відповідно до умов якого,
кредитор відкриває позичальнику
мультивалютну відновлювальну
відкличну лінію та в її межах надає
позичальнику в користування грошові
кошти (надалі - кредит) на наступних
умовах:

- загальний ліміт кредитування: 3600000,00
грн. або еквівалента сума в доларах США
за курсом НБУ на дату видачі траншу;

- валюти кредиту: гривня, долар США;

- строк кредитної лінії: з 19.06.2013 р. по
18.06.2014 р.;

- процентна ставка: у гривні - 21,1% річних,
у доларах США -10,8% річних;

- ціль використання коштів -
фінансування торгових операцій із
закупівлі зернових.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

19.06.2014 р. між ПАТ «КБ «Південкомбанк»
(кредитор), ТОВ «Агрохімресурс»
(поручитель) та ТОВ «Агропартнер»
(боржник) укладено договір поруки
№179П-21Ю/1, відповідно до умов якого,
поручитель зобов'язується відповідати
перед кредитором за виконання
боржником його зобов'язань за
договором про надання мультивалютної
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №179К-21Ю від 19.06.2013 р., укладеного
між кредитором та боржником, а також
усіх додаткових угод до нього, які
можуть бути укладені до закінчення
строку його дії, включаючи зобов'язання
із повернення отриманих грошових
коштів (суми кредиту) сплати процентів
за користування кредитними коштами,
комісій, пені, інших штрафних санкцій,
відшкодування збитків, тощо. Строк,
порядок надання та повернення кредиту,
нарахування та сплата процентів,
комісій визначено основним договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України,
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Порукою може забезпечуватися
виконання зобов'язання частково або у
повному обсязі.

Як зазначає позивач, на його рахунку
знаходяться кошти в сумі 703669,00 грн.
Відповідач-1 даний факт не заперечує.

Рішенням правління Національного
банку України від 23.05.2014 р. ПАТ «КБ
«Південкомбанк» віднесено до
категорії неплатоспроможних та
рішенням Фонду гарантування вкладів
фізичних осіб від 26.05.2014 р. запроваджено
тимчасову адміністрацію.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 2 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб»,
неплатоспроможний банк - це банк, щодо
якого Національний банк України
прийняв рішення про віднесення до
категорії неплатоспроможних у порядку,
передбаченому Законом України «Про
банки та банківську діяльність».

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 2 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб», тимчасова
адміністрація - це процедура виведення
банку з ринку, що запроваджується
Фондом стосовно неплатоспроможного
банку в порядку, встановленому цим
Законом.

Отже, з 26.05.2014 р. ПАТ «КБ «Південкомбанк»
віднесено до категорії
неплатоспроможних та запроваджено
тимчасову адміністрацію, а відтак до
правовідносин між банком та його
клієнтами застосовуються, зокрема,
положення Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб».

05.06.2014 р. позивачем, відповідно до умов
договору банківського рахунку, подано
відповідачу-1 до виконання заявку за
№22 від 05.06.2014 р. про купівлю іноземної
валюти або банківських металів на суму
2679,26 доларів США та платіжне доручення
№116 від 05.06.2014 р. на суму 69400,00 грн. про
перерахування гривневого еквіваленту
на купівлю іноземної валюти за заявкою
№22. Разом з цим, позивачем подано
платіжне доручення в іноземній валюті
№29 від 05.06.2014 р. про сплату відсотків в
сумі 2679,26 доларів США за травень 2014 р. за
договором кредитної лінії, платіжне
доручення №118 від 05.06.2014 р. на суму 3600,00
грн. про сплату комісії за травень 2014 р.
за договором кредитної лінії, заявку за
№23 від 18.06.2014 р. про купівлю іноземної
валюти або банківських металів на суму
52496,00 доларів США та платіжне доручення
№117 від 18.06.2014 р. на суму 622660,00 грн. про
перерахування гривневого еквіваленту
на купівлю іноземної валюти за заявкою
№23, платіжне доручення в іноземній
валюті №30 від 18.06.2014 р. про погашення
кредиту в сумі 52496,00 доларів США за
договором кредитної лінії.

У зв'язку з тим, що система Клієнт - Банк
ПАТ «КБ «Південокмбанк» не працювала у
звичному режимі, розрахункові
документи були надіслані позивачем до
банку на паперових носіях, відповідно
до умов п. 4.1. договору банківського
рахунку, що підтверджується описом
поштового вкладення та повідомленням
про вручення від 18.06.2014 р. (а.с. 29-31).

Листом від 13.06.2014 р. банк надав позивачу
відповідь, в якій посилаючись на ч. 5 ст.
36 Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб»
зазначив, що виконання розрахункових
документів на перерахування коштів з
поточного рахунку під час тимчасової
адміністрації не можуть бути
задоволені.

Подані позивачем розрахункові
документи (про купівлю валюти та
перерахування коштів на виконання
зобов'язань позивача перед банком за
договором кредитної лінії) не були
повернуті позивачу та залишились не
виконані банком.

Позивач вважає, що оскільки
відповідач-1 не виконав свої
зобов'язання щодо купівлі валюти, то
він став по відношенню до позивача
боржником, а позивач по відношенню до
банку - кредитором по договору
банківського рахунку.

Разом з тим, позивач залишається
боржником по відношенню до банку, а
банк по відношенню до позивача -
кредитором по договору кредитної
лінії.

Оскільки, ТОВ «Агропартнер» 27.06.2014 р.
направило лист банку за №1295/06 про
поєднання боржника та кредитора в
одній особі, то посилаючись на ст. 606 ЦК
України та ст. 204 ГК України, позивач
вважає, що грошові зобов'язання, які
виникли на підставі договору кредитної
лінії, укладеного між позивачем та
відповідачем-1, підлягають припиненню у
зв'язку з поєднанням боржника та
кредитора в одній особі.

Відповідно до ст. 606 ЦК України,
зобов'язання припиняється поєднанням
боржника і кредитора в одній особі.

Поєднання (збіг) боржника і кредитора в
одній особі має місце у разі, якщо до
сторони, яка є боржником, переходить
відповідно до будь-якої зазначеної в
законі, підстави зобов'язання іншої
особи, за яким ця особа є кредитором
щодо боржника, і навпаки. Поєднання
боржника і кредитора в одній особі може
мати місце, наприклад, при спадкуванні -
у разі переходу майна кредитора до
боржника і навпаки; при реорганізації
шляхом злиття або приєднання юридичних
осіб, пов'язаних між собою взаємним
зобов'язанням. В обох цих випадках
зникає один із суб'єктів
правовідношення, у зв'язку з чим
припиняється і саме правовідношення.

Слід зазначити, що в даному випадку
існують окремі зобов'язання по
договору банківського рахунку між
позивачем і відповідачем-1 та
зобов'язання по договору про надання
мультивалютної відновлювальної
кредитної лінії між тими ж сторонами.
Поєднання (збіг) боржника і кредитора в
одній особі не відбулося у зв'язку з
направленням позивачем
заяви-повідомлення від 27.06.2014 р. до
банку.

Як вірно зазначено судом першої
інстанції, позовні вимоги ТОВ
«Агропартнер» є вимогами щодо
припинення зобов'язання шляхом
зарахування зустрічних однорідних
вимог, передбачених ст. 601 ЦК України.

Проте, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 36 Закону
України «Про систему гарантування
вкладів фізичних осіб», під час
тимчасової адміністрації не
здійснюється зарахування зустрічних
однорідних вимог, якщо це може
призвести до порушення порядку
погашення вимог кредиторів,
встановленого цим Законом.

Крім того, постановою правління
Національного банку України від 24.09.2014
р. за № 598 прийнято рішення про
відкликання банківської ліцензії та
розпочато ліквідацію ПАТ «КБ
«Південкомбанк».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб №101
від 26.09.2014 р. розпочато процедуру
ліквідації ПАТ «КБ «Південкомбанк»,
призначено Славкіну М.А. уповноваженою
особою Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ
«Південкомбанк» строком з 26.09.2014 р. по
26.09.2015 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону України
«Про систему гарантування вкладів»,
під час здійснення ліквідації у банку
не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов'язаннями банку, що
виникли під час проведення ліквідації,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури та
погашаються у сьому чергу відповідно
до ст. 52 цього Закону.

Виходячи з викладеного, колегія суддів,
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що позовні вимоги ТОВ
«Агропартнер» до ПАТ «КБ
«Південомбанк» є необгрунтованими та
такими, що задоволенню не підлягають.

В обґрунтування позовних вимог до ТОВ
«Агрохімресурс», позивач посилається
ст. 559 ЦК України та вважає, що на рівні
припинення його зобов'язань за
договором кредитної лінії, повинні
бути припинені і зобов'язання
поручителя (відповідача-2) за договором
поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ГПК України,
підприємства, установи, організації,
інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності
(далі - підприємства та організації),
мають право звертатися до
господарського суду згідно з
встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх
порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а
також для вжиття передбачених цим
Кодексом заходів, спрямованих на
запобігання правопорушенням.

Таким чином, особа має право звертатись
до суду за захистом саме порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів. Особи, які
звертаються до суду, повинні довести
належними та допустимими доказами
порушення своїх прав та необхідність
їх захисту.

Згідно ст. 20 ГК України, кожний суб'єкт
господарювання та споживач має право
на захист своїх прав і законних
інтересів.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 55
Конституції України, відповідно до
якої кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб, та ч. 2 ст. 124
Конституції України, відповідно до
якої юрисдикція судів поширюється на
всі правовідносини, що виникають у
державі. Конституційний Суд України в
рішенні у справі за конституційним
зверненням громадян Проценко Р.М.,
Ярошенко П.П. та інших громадян щодо
офіційного тлумачення статей 55, 64, 124
Конституції України (справа за
зверненнями жителів міста Жовті Води)
від 25 грудня 1997 р. дав офіційне
тлумачення такого змісту:

«частину першу статті 55 Конституції
України треба розуміти так, що кожному
гарантується захист прав і свобод у
судовому порядку. Суд не може відмовити
у правосудді, якщо громадянин України,
іноземець, особа без громадянства
вважають, що їх права і свободи
порушені або порушуються, створено або
створюються перешкоди для їх
реалізації або мають місце інші
ущемлення прав та свобод».

До господарського суду вправі
звернутися кожна особа, яка вважає, що
її право чи охоронюваний законом
інтерес порушено чи оспорюється. Тобто
в контексті цієї норми має значення
лише суб'єктивне уявлення особи про те,
що її право чи законний інтерес
потребує захисту. Водночас за змістом
коментованої статті порушення права чи
законного інтересу або спір щодо них
повинні існувати на момент звернення
до суду.

Так, позивач вважає, що його
зобов'язання є припиненими по
відношенню до ТОВ «Агрохімресурс»,
оскільки, відповідно до умов договору
про надання мультивалютної
відновлювальної кредитної лінії від
19.06.2013 р. та договору поруки від 19.06.2013 р.,
ТОВ «Агрохімресурс» виступило
поручителем та зобов'язалось
відповідати перед банком за виконання
позивачем його забов'язань по договору
про надання мультивалютної
відновлювальної кредитної лінії від
19.06.2013 р.

Відповідно до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Отже, позивач повинен надати суду
докази, що на момент подачі позову його
зобов'язання по сплаті грошових коштів
у сумі 2679,26 доларів США процентів за
користування кредитним коштами за
травень 2014 р. та 3600,00 грн. комісії за
управління кредитною лінією за травень
2014 р. та 52496,00 доларів США
заборгованості по кредиту, згідно
договору про надання мультивалютної
відновлювальної відкличної кредитної
лінії №179К-21Ю від 19.06.2013 р. були
виконані.

Позивачем на момент звернення з
позовом до суду не надано таких
доказів.

Виходячи з викладеного, позивачем не
доведено наявність порушеного права чи
охоронюваного законом інтересу, що є
підставою для звернення до суду з
позовом до відповідача-2.

З огляду на вищезазначене, апеляційний
господарський суд погоджується з
висновком суду першої інстанції, що
позовні вимоги ТОВ «Агропартнер» до
ТОВ «Агрохімресурс» є
необгрунтованими та не підлягають
задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної
норми, належним чином апеляційну
скаргу не обґрунтовано, доказів та
підстав для скасування рішення суду
першої інстанції апеляційному суду не
наведено.

З огляду на викладене, посилання
скаржника на неправильне застосування
норм матеріального права та
невідповідність висновків, викладених
у рішенні, обставинам справи, не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні. Крім того, доводи
апеляційної скарги не спростовують
висновку місцевого господарського
суду та не підтверджуються наявними
матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення
господарського суду Чернігівської
області від 14.10.2014 р. у даній справі є
таким, що відповідає нормам
матеріального і процесуального права,
фактичним обставинам та матеріалам
справи, у зв'язку з чим підстави для
задоволення апеляційної скарги
відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.
105 ГПК України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Агропартнер» залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Чернігівської області від 14.10.2014 р. у
справі №927/1522/14 залишити без змін.

Справу №927/1522/14 повернути до
господарського суду Чернігівської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
судовим рішенням апеляційного
господарського суду законної сили.

Головуючий суддя
С.О. Алданова

Судді
С.Я. Дикунська

Н.М. Коршун