м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Заступника прокурора
Деснянського району міста Києва в
інтересах держави, в особі Київської
до Приватного підприємства «ОБРІЙ 2000»
про внесення змін до договору оренди
Суддя Нечай О.В.
Представники учасників судового
від позивача: Лисенко Л.В., за
від відповідача: не з'явився
від прокуратури: Дорошенко В.В.,
посвідчення № 015625.
СПРАВИ:
На розгляд господарського суду
міста Києва були передані позовні
вимоги Заступника прокурора
Деснянського району міста Києва в
інтересах держави, в особі Київської
міської ради (далі - позивач) до
Приватного підприємства «ОБРІЙ 2000»
(далі - відповідач) про внесення змін до
договору оренди земельної ділянки.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 06.10.2014 р. було порушено
справи призначено на 05.11.2014 р.
У судове засідання 05.11.2014 р.
представник позивача з'явився та подав
письмові пояснення. Вимоги ухвали
господарського суду міста Києва від
06.10.2014 р. про порушення провадження у
У судове засідання 05.11.2014 р.
представник відповідача не з'явився.
Вимоги ухвали господарського суду
міста Києва від 06.10.2014 р. про порушення
відповідач не виконав.
У судове засідання 05.11.2014 р.
представник прокуратури з'явився.
Враховуючи те, що представник
відповідача у судове засідання 05.11.2014 р.
не з'явився, а також у зв'язку із
невиконанням позивачем та
відповідачем вимог ухвали
господарського суду міста Києва від
06.10.2014 р. про порушення провадження у
справи було відкладено на 03.12.2014 р.
03.12.2014 р. представником позивача
через відділ діловодства
господарського суду міста Києва були
подані письмові пояснення на позов.
У судове засідання 03.12.2014 р.
представники позивача та прокуратури
з'явились, надали свої пояснення по
суті спору, позовні вимоги підтримали в
Представник відповідача у судове
засідання 03.12.2014 р. не з'явився.
Відповідно до п. 11 Інформаційного листа
Вищого господарського суду України від
15.03.2007 р. № 01-8/123 «Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2006 році» до повноважень
господарських судів не віднесено
установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб -
учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.
Водночас законодавство України, в тому
числі ГПК України, не зобов'язує й
сторону у справі, зокрема позивача,
з'ясовувати фактичне місцезнаходження
іншої сторони (сторін) у справі (якщо
воно не співпадає з її
місцезнаходженням, визначеним згідно
зі статтею 93 Цивільного кодексу
України) та зазначати таке фактичне
місцезнаходження в позовній заяві чи
інших процесуальних документах.
В разі коли фактичне місцезнаходження
юридичної особи - учасника судового
процесу з якихось причин не відповідає
її місцезнаходженню, визначеному
згідно з законом, і дана особа
своєчасно не довела про це до відома
господарського суду, інших учасників
процесу, то всі процесуальні наслідки
такої невідповідності покладаються на
Слід також зазначити, що вищезгаданий
інформаційний лист містить посилання
на пункт 4 інформаційного листа Вищого
господарського суду України від 02.06.2006
р. № 01-8/1228 «Про деякі питання
практики застосування норм
Господарського процесуального кодексу
України, порушені у доповідних
записках про роботу господарських
судів у 2005 році» (із змінами від 08.04.2008
р.), в якому зазначається, що примірники
повідомлень про вручення
рекомендованої кореспонденції,
повернуті органами зв'язку з
позначками «адресат вибув», «адресат
відсутній» і т. п., з урахуванням
конкретних обставин справи можуть
вважатися належними доказами
виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників
судового процесу про вчинення цим
судом певних процесуальних дій.
Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду її судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною в позовній заяві
(роз'яснення Президії Вищого
Арбітражного суду України від 18.07.1997 р.
№ 02-5/289 із змінами «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України»).
Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглядається за наявними в ній
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника позивача та прокуратури,
з'ясувавши фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
господарський суд міста Києва,
Рішенням Київської міської ради від
21.10.2004 р. № 658/2068 (далі - Рішення - 1) було
затверджено проект відведення
земельної ділянки Приватному
підприємству «ОБРІЙ 2000» (далі -
відповідач) для будівництва,
експлуатації та обслуговування
торгівельно-офісного комплексу біля
депо ст. метро «Лісова» у Деснянському
районі м. Києва та передано
відповідачу, за умови виконання пункту
4 цього рішення, у довгострокову оренду
на 25 років земельну ділянку площею 1,09
га (в тому числі площею 0,34 га в межах
охоронної зони інженерних комунікацій
- ПЛ 35 КВ) для будівництва, експлуатації
та обслуговування
торгівельно-офісного комплексу біля
депо ст. метро «Лісова» у Деснянському
районі м. Києва за рахунок земель
запасу житлової та громадської
забудови.

На підставі Рішення - 1, 03.10.2005 р. між
Київською міською радою (далі - позивач,
орендодавець) та відповідачем (орендар)
було укладено Договір оренди земельної
ділянки б/н (далі - Договір оренди),
відповідно до умов якого орендодавець,
на підставі Рішення, за Актом
приймання-передачі передає, а орендар
приймає в оренду (строкове платне
користування) земельну ділянку,
визначену цим договором.

Згідно з п. 2.1 Договору оренди об'єктом
оренди відповідно до цього договору є
земельна ділянка з наступними
характеристиками:

- місце розташування - біля депо ст.
метро «Лісова» у Деснянському районі
м. Києва;

- розмір - 1,0887 га (в тому числі 0,3413
га в межах охоронної зони інженерних
комунікацій - ПЛ 35 КВ);

- цільове призначення - для
будівництва, експлуатації та
обслуговування торгівельно-офісного
комплексу;

- кадастровий номер - 800000000:62:162:0001.

Згідно з п. 3.1 Договору оренди його
укладено на 25 років.

Відповідно до п. 4.2 Договору оренди
річна плата за земельну ділянку
встановлюється у розмірі 2% від її
нормативної грошової оцінки.

Заступник прокурора у своєму позові
зазначає про те, що розмір річної
орендної плати має складати 3% у зв'язку
із прийняттям Податкового кодексу
України у новій редакції.

Згідно з п. 288.4 ст. 288 Податкового
кодексу України розмір та умови
внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до п. п. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288
Податкового кодексу України розмір
орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума платежу
не може бути меншою 3 відсотків
нормативної грошової оцінки.

Крім того, п. а) п. п. 288.5.2 п. 288.5 ст. 288
Податкового кодексу України визначено,
що розмір орендної плати
встановлюється у договорі оренди, але
річна сума платежу не може
перевищувати для земельних ділянок,
наданих для розміщення, будівництва,
обслуговування та експлуатації
об'єктів енергетики, які виробляють
електричну енергію з відновлюваних
джерел енергії, включаючи технологічну
інфраструктуру таких об'єктів
(виробничі приміщення, бази,
розподільчі пункти (пристрої),
електричні підстанції, електричні
мережі), - 3 відсотки нормативної
грошової оцінки.

Податковий кодекс України із
вищезазначеними його положеннями
набрав чинності 01.01.2011 р.

З метою приведення у відповідність до
вимог законодавства істотних умов
договорів оренди земельних ділянок,
відповідно до ст. 30 Закону України «Про
оренду землі», статей 40, 41, 286, 288
Податкового кодексу України Київська
міська рада 28.08.2013 р. прийняла Рішення
«Про внесення змін до договорів оренди
земельних ділянок у частині приведення
розміру річної орендної плати у
відповідність до положень статті 288
Податкового кодексу України» № 89/9146
(далі - Рішення - 2), відповідно до п. 1
якого було вирішено внести зміни до
договорів оренди земельних ділянок
згідно з додатком до цього рішення,
встановивши річну орендну плату у
розмірі трьох відсотків від
нормативної грошової оцінки земельних
ділянок.

У додатку до Рішення - 2 під номером 76
визначено договір, укладений між
позивачем та відповідачем по оренді
земельної ділянки біля депо ст. метро
«Лісова».

Згідно з п. 4 Рішення - 2 було зобов'язано
органи державної податкової служби
контролювати дотримання орендарями
земельних ділянок, зазначених у
додатку до цього рішення при подачі
суб'єктами господарювання податкових
декларацій і обчисленні ними суми
орендної плати та при нарахуванні
фізичним особам суми орендної плати, а
при адмініструванні орендної плати за
ці землі застосувати розмір орендної
плати, встановлений пунктом 1 цього
рішення, з моменту офіційного
оприлюднення цього рішення.

Пунктом 4.3 Договору оренди розмір
орендної плати може змінюватись за
згодою сторін шляхом прийняття
відповідного рішення Київською
міською радою та внесення змін до цього
договору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
оренду землі» оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Статтею 13 Закону України «Про оренду
землі» визначено, що договір оренди
землі - це договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 21 Закону
України «Про оренду землі» орендна
плата за землю - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України).

Зміна умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку (ст. 30
Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу
України зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Враховуючи те, що умовами Договору
оренди та приписами чинного
законодавства України визначено
обов'язок сторін внести зміни до
договору з метою приведення такого
договору у відповідність чинному
законодавству, заступник прокурора
правомірно звернувся до суду з позовом
про внесення змін до Договору оренди.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 652 Цивільного
кодексу України у разі істотної зміни
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договору, договір може бути
змінений або розірваний за згодою
сторін, якщо інше не встановлено
договором або не випливає із суті
зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 653 Цивільного
кодексу України у разі зміни договору
зобов'язання сторін змінюються
відповідно до змінених умов щодо
предмета, місця, строків виконання
тощо.

Статтею 188 Господарського кодексу
України передбачено, що зміна та
розірвання господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Сторона договору,
яка одержала пропозицію про зміну чи
розірвання договору, у двадцятиденний
строк після одержання пропозиції
повідомляє другу сторону про
результати її розгляду. У разі якщо
сторони не досягли згоди щодо зміни
(розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду.
Якщо судовим рішенням договір змінено
або розірвано, договір вважається
зміненим або розірваним з дня набрання
чинності даним рішенням, якщо іншого
строку набрання чинності не
встановлено за рішенням суду.

Проте, надсилання іншій стороні
пропозицій про внесення змін до
Договору оренди в разі виникнення
такої необхідності є правом, а не
обов'язком, тому недотримання
позивачем вимог ч. 2 ст. 188
Господарського кодексу України щодо
обов'язку надсилання іншій стороні
пропозицій про зміну умов Договору
оренди не позбавляє його права
звернутися до суду з позовом до
відповідача про зміну умов договору.

Аналогічна правова позиція викладена у
постанові Верховного Суду України від
20 листопада 2012 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 111-28 ГПК України
рішення Верховного Суду України,
прийняте за наслідками розгляду заяви
про перегляд судового рішення з
мотивів неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права у подібних правовідносинах, є
обов'язковим для всіх суб'єктів владних
повноважень, які застосовують у своїй
діяльності нормативно-правовий акт, що
містить зазначену норму права, та для
всіх судів України. Суди зобов'язані
привести свою судову практику у
відповідність із рішеннями Верховного
Суду України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов
висновку про обґрунтованість вимог
заступника прокурора про внесення змін
до Договору оренди.

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд дійшов
висновку про те, що заявлені позовні
вимоги щодо внесення змін до Договору
оренди підлягають задоволенню.

У відповідності до частини 3 статті 49
ГПК України судовий збір, від сплати
якого позивач у встановленому порядку
звільнений, стягується з відповідача в
доход бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

Згідно з статтею 4 Закону України «Про
судовий збір» судовий збір
справляється у відповідному розмірі
від мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на 1 січня календарного року, в
якому відповідна заява або скарга
подається до суду, - у відсотковому
співвідношенні до ціни позову та у
фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 4
Закону України «Про судовий збір» за
подання до господарського суду
позовної заяви немайнового характеру
сплачується 1 розмір мінімальної
заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2014 рік"
з 1 січня 2014 року мінімальна заробітна
плата у місячному розмірі становить 1
218,00 грн.

Оскільки позовна заява про внесення
змін до Договору оренди є немайновою, з
відповідача в дохід Державного бюджету
України повинно бути стягнуто 1 218,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 4, 49, 82 - 85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Внести зміни до Договору оренди
земельної ділянки № 62-6-00271 від 14.10.2005 р.,
укладеного між Київською міською радою
(01044, м. Київ, вул. Хрещатик, будинок 36;
ідентифікаційний код: 22883141) та
Приватним підприємством "ОБРІЙ 2000" (02089,
м. Київ, вул. Радистів, будинок 40;
ідентифікаційний код: 31173950), а саме
викласти п. 4.2 Договору оренди
земельної ділянки № 62-6-00271 від 14.10.2005 р.
в наступній редакції: «Річна орендна
плата за земельну ділянку
встановлюється у розмірі 3% (три
відсотки) від її нормативної грошової
оцінки».

3. Стягнути з Приватного підприємства
"ОБРІЙ 2000" (02089, м. Київ, вул. Радистів,
будинок 40; ідентифікаційний код: 31173950) в
дохід Державного бюджету України
судовий збір в розмірі 1 218 (одна тисяча
двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Повне рішення складено 08.12.2014 р.

Суддя
О.В. Нечай