ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2014 р.Справа №
916/2054/14Одеський апеляційний
господарський суд у складі колегії
суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів С.В. Таран, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання - І.М.
Станковій,

за участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: М.М.
Данилюк,

від відповідача за первісним позовом:
К.Р. Лазарчук,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України

на рішення господарського суду
Одеської області від 13.10.2014р.

у справі № 916/2054/14

за позовом Комунального підприємства
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"

до Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним та скасування
рішення

та за зустрічним позовом Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України

до Комунального підприємства
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"

про стягнення 68 000грн.,

встановив:

Комунальне підприємство
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"
звернулося з позовом до Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України про
визнання недійсним та скасування
рішення адміністративної колегії
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України від 31.03.2014р. №71-р/к у справі
№44-01/2014, яким позивача визнано таким, що
протягом 2013 року займав монопольне
(домінуюче) становище на ринку надання
послуг з утримання об'єктів
благоустрою в територіальних межах
обслуговування останнього, частка
якого перевищує 35%, а також визнано, що
дії КП "Житлово-комунальний сервіс
"Північний", які полягають у поданні на
затвердження виконавчому комітету
Одеської міської ради розрахунку
розміру пайової участі для власників
(користувачів, орендарів) гаражів для
утримання об'єктів благоустрою за 1 кв.м
площі гаража на місяць (з ПДВ), який не
має економічного обґрунтування, є
зловживанням монопольним (домінуючим)
становищем на ринку, за вчинення якого
на позивача накладено штраф у розмірі
68000грн.

Позов заявлений на підставі статті 59
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" з підстав того, що:

-при прийнятті рішення відповідач мав
встановити конкретний склад
правопорушення, вказавши відповідну
норму закону, якою ці дії передбачені
як правопорушення, визначити
безпосередній причинний зв'язок між
вчиненим правопорушенням та
спричиненими наслідками;

-для кваліфікації дій суб'єктів
господарювання як зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку, необхідним є встановлення
самого факту вчинення дій, визначених
законом як зловживання монопольним
(домінуючим) становищем відповідно до
частини 2 статті 13 Закону України "Про
захист економічної конкуренції".
Натомість в діях комунального
підприємства відсутній факт
встановлення цін (тарифів). Такими
повноваженнями наділений виконавчий
комітет Одеської міської ради, який
рішенням від 13.12.2012р. №443 встановив
розмір пайової участі 5грн. за 1кв.м.
площі гаража на місяць (з ПДВ) для
власників (користувачів, орендарів)
гаражів для утримання об'єктів
благоустрою, що обслуговуються КП
"Житлово-комунальний сервіс
"Північний";

-висновок адміністративної колегії про
те, що дії КП "Житлово-комунальний
сервіс "Північний" у вигляді подання на
затвердження виконавчому комітету
Одеської міської ради розрахунку
розміру пайової участі для власників
(користувачів, орендаторів) гаражів для
утримання об'єктів благоустрою у сумі
5,51грн. за 1 кв.м. площі гаража на місяць
(з ПДВ), який не має економічного
обґрунтування, є безпідставним,
оскільки зазначеного висновку
відповідач дійшов, посилаючись на
Порядок визначення пайової участі
власників (орендарів) будівель та
споруд соціально-культурного,
побутового, торговельного та іншого
призначення, а також власників
(орендарів) пунктів дрібно-роздрібної
торговельної мережі для утримання
об'єктів благоустрою, розташованих в
прибережній та паркових зонах, скверах
та на територіях для експлуатації
фонтанів, бюветних гідротехнічних
комплексів, ставків, який є додатком №5
до Правил благоустрою території
м.Одеси, затверджених рішенням
Одеської міської ради від 23.12.2011р.
№1631-VI, який не поширюється на
відносини, які регулюються рішенням
виконавчого комітету Одеської міської
ради від 13.12.2012р. №443 "Про встановлення
розміру пайової участі для власників
(користувачів, орендарів) гаражів для
утримання об'єктів благоустрою";

-при прийнятті оскаржуваного рішення
відповідачем перевищено надані йому
законодавством повноваження, адже
Законом України "Про Антимонопольний
комітет України", Законом України "Про
захист економічної конкуренції" не
передбачено повноважень органів
Антимонопольного комітету України
встановлювати наявність чи
відсутність порушень порядку
формування, встановлення та
застосування державних (регульованих)
цін та надання висновків з цього
приводу. Відповідно до Закону України
"Про ціни та ціноутворення" органами
державного контролю (нагляду) та
спостереження у сфері ціноутворення є
Державна інспекція з контролю за
цінами;

-до вихідної інформації і розрахунку
тарифу для визначення розміру пайової
участі власників (користувачів,
орендарів) гаражів для утримання
об'єкта благоустрою КП
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"
на 2013 рік, що був погоджений
Суворовською районною адміністрацією,
був розрахований та доданий розрахунок
посадового окладу та заробітної плати
одного двірника на місяць.
Вищевказаний розрахунок був зроблений
з урахуванням Закону України "Про
державний бюджет на 2013 рік", Кодексу
законів про працю України, колективним
договором КП "Житлово-комунальний
сервіс "Північний" на 2011-2013 роки,
галузевою угодою між Міністерством з
питань житлово-комунального
господарства України, Всеукраїнським
об'єднанням обласних організацій
роботодавців підприємств
житлово-комунальної галузі "Федерація
роботодавців ЖКГ України" та
Центральним комітетом профспілки
працівників житлово-комунального
господарства, місцевої промисловості,
побутового обслуговування населення
України на 2010-2012 роки.

Також у додаткових поясненнях на
позовну заяву КП "Житлово-комунальний
сервіс "Північний" зазначило, що
висновок адміністративної колегії
щодо визнання підприємства таким, що
займало монопольне (домінуюче)
становище на ринку надання послуг з
утримання об'єктів благоустрою з
часткою, що перевищує 35%, є
безпідставним. В обґрунтування
вказаних доводів КП
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"
послалось на те, що адміністративною
колегією не враховано того, що виходячи
із приписів частини 4 статті 15, частини 4
статті 36 Закону України "Про
благоустрій населених пунктів"
власники (користувачі, орендарі)
гаражів зобов'язані самостійно
забезпечувати належне утримання
прилеглої до гаражів території або
можуть (проте не зобов'язані) брати
пайову участь в утриманні цього об'єкту
благоустрою на умовах договору. Також
Одеським обласним територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
України в порушення пунктів 10.1., 10.2.1.
Методики визначення монопольного
(домінуючого) становища суб'єктів
господарювання на ринку, затвердженої
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 05.03.2002р. №49-р., не
проведено необхідних досліджень ринку
надання послуг з утримання прилеглої
до гаражів території.

18.06.2014р. Одеське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України звернулося із зустрічним
позовом до КП "Житлово-комунальний
сервіс "Північний" про стягнення 68
000грн. штрафу, нарахованого на підставі
рішення адміністративної колегії від
31.03.2014р. №71-р/к та не сплаченого
підприємством у встановлений статтею 56
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" двомісячний термін з дня
отримання ним цього рішення.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 20.06.2014р. зустрічну позовну
заяву прийнято до сумісного розгляду з
первісним позовом.

Рішенням господарського суду Одеської
області від 13.10.2014р. первісний позов
задоволено в частині визнання
недійсними пунктів 2, 3 рішення
адміністративної колегії Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України від
31.03.2014р. №71-р/к, у задоволенні
зустрічного позову відмовлено у
повному обсязі. Приймаючи рішення суд
виходив з того, що відповідачем за
первісним позовом не доведено, що дії
КП "Житлово-комунальний сервіс
"Північний", які полягають у поданні на
затвердження до Суворовської районної
адміністрації розрахунку розміру
пайової участі для власників
(користувачів, орендарів) гаражів для
утримання об'єктів благоустрою за 1 кв.м
площі гаража на місяць (з ПДВ), призвели
або могли призвести до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції, або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів, які були
б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку, а, відтак,
відсутні підстави для застосування до
комунального підприємства штрафу в
розмірі 68000 грн.

Не погодившись з рішенням суду, Одеське
обласне територіальне відділення
Антимонопольного комітету України
звернулося із апеляційною скаргою, в
якій просило рішення суду скасувати,
відмовити у задоволенні первісного
позову в повному обсязі, а зустрічний
позов задовольнити. Доводи апеляційної
скарги ґрунтуються на тому, що:

-виходячи із Порядку встановлення
тарифів на послуги (роботи), які
надаються (виконуються) комунальними
підприємствами Одеської міської ради,
затвердженого розпорядженням міського
голови від 26.10.2012р. №1031-01р, тарифи, які
розраховані КП "Житлово-комунальний
сервіс "Північний", були подані на
затвердження виконавчому комітету
Одеської міської ради через відповідні
уповноважені органи, у зв'язку з чим
висновок суду стосовно того, що тарифи
не подавались на затвердження
виконавчому комітету Одеської міської
ради, не відповідає дійсності;

-судом не враховано того, що частиною 1
статті 13 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" передбачено,
що для кваліфікації дій суб'єкта
господарювання як зловживання
монопольним (домінуючим) становищем на
ринку не обов'язково повинні наступити
передбачені вказаною нормою негативні
наслідки у вигляді недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів, які були
б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку. Тому
затвердження виконавчим комітетом
Одеської міської ради розрахованого КП
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"
економічно необґрунтованого тарифу
могло б призвести до ущемлення
інтересів споживачів;

-позивачем за первісним позовом не
спростовано той факт, що ним було
подано економічно необґрунтований
тариф розміру пайової участі власників
(користувачів, орендарів) гаражів для
утримання об'єктів благоустрою на
затвердження виконавчому комітету
Одеської міської ради, тоді як судом з
цього приводу зазначено лише те, що дії
КП "Житлово-комунальний сервіс
"Північний" не призвели до недопущення,
усунення чи обмеження конкуренції або
ущемлення інтересів інших суб'єктів
господарювання чи споживачів без
проведення аналізу відповідних
обставин та наведення спростувань
можливості настання вказаних
негативних наслідків в результаті
вчиненого правопорушення.

У відзиві на апеляційну скаргу (від
24.11.2014р. за вх.№5031/14/Д1) КП
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"
просило рішення суду залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення,
посилаючись на її безпідставність.
Одночасно комунальне підприємство
просило залучити до матеріалів справи
в порядку статті 101 Господарського
процесуального кодексу України копію
постанови Одеського окружного
адміністративного суду від 13.11.2014р. по
справі №815/4462/14, вважаючи, що факти,
викладені у ній, мають преюдиціальне
значення для розгляду даної
господарської справи по суті у
відповідності до вимог статті 35
Господарського процесуального кодексу
України.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
правильність застосування місцевим
господарським судом норм
матеріального і процесуального права,
апеляційна інстанція встановила
наступне.

В ході дослідження ринків, пов'язаних з
утриманням об'єктів благоустрою, що
обслуговуються комунальними
підприємствами м.Одеси,
адміністративною колегією Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України
виявлено у діях КП "Житлово-комунальний
сервіс "Північний" ознаки вчинення
порушення, передбаченого пунктом 2
статті 50, яке кваліфікується за
частиною 1 статті 13 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" як
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку надання послуг з
утримання об'єктів благоустрою шляхом
вчинення дій, що можуть призвести до
ущемлення інтересів споживачів, які
були б неможливими за умов існування
значної конкуренції на ринку, у зв'язку
з чим розпорядженням від 11.02.2014р.
№45-рп/к розпочато розгляд справи
№44-01/2014 (т.1 а.с.33-37).

За результатами розгляду справи
№44-01/2014 адміністративною колегією
Одеського територіального відділення
Антимонопольного комітету України
31.03.2014р. прийнято рішення №71 р/к "Про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу", відповідно до якого:

1)визнано, що відповідно до частини 2
статті 12 Закону України "Про захист
економічної конкуренції" та відповідно
о пункту 10.1.2. Методики визначення
монопольного (домінуючого) становища
суб'єктів господарювання на ринку,
затвердженої розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
05.03.2002р. №49-р, КП "Житлово-комунальний
сервіс "Північний" протягом 2013 року
займало монопольне (домінуюче)
становище на ринку надання послуг з
утримання об'єктів благоустрою в
територіальних межах обслуговування
КП "Житлово-комунальний сервіс
"Північний" згідно із укладеними
договорами з власниками
(користувачами, орендарями) гаражів,
частка якого перевищує 35%;

2)визнано, що дії КП
"Житлово-комунальний сервіс
"Північний", які полягають у поданні на
затвердження виконавчому комітету
Одеської міської ради розрахунку
розміру пайової участі для власників
(користувачів, орендарів) гаражів для
утримання об'єктів благоустрою за 1кв.м.
площі гаража на місяць (з ПДВ), який не
має економічного обґрунтування, є
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції,
передбаченого частиною 2 статті 50
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", яке кваліфікується за
частиною 1 статті 13 цього ж Закону у
вигляді зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку
надання послуг з утримання об'єктів
благоустрою шляхом вчинення дій, що
можуть призвести до ущемлення
інтересів споживачів, які були б
неможливими за умов існування значної
конкуренції на ринку;

3)за вчинення порушення, наведеного у
пункті 2 резолютивної частини цього
рішення, накладено на КП
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"
штраф у розмірі 68000грн. (т.1 а.с.50-55).

За визначенням частини 2 статті 12
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" монопольним (домінуючим)
вважається становище суб'єкта
господарювання, частка якого на ринку
товару перевищує 35 відсотків, якщо він
не доведе, що зазнає значної
конкуренції.

Відповідно до підпункту 10.1.2. пункту 10.1.
Методики визначення монопольного
(домінуючого) становища суб'єктів
господарювання на ринку, затвердженої
розпорядженням Антимонопольного
комітету України від 05.03.2002р. №49-р.,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 01.04.2002р. за № 317/6605, установлення
монопольного (домінуючого) становища
суб'єкта господарювання включає,
зокрема, установлення перевищення
часткою суб'єкта господарювання
кількісних показників, які передбачені
статтею 12 Закону (2210-14), а саме для
одного суб'єкта господарювання - 35
відсотків.

Установлення монопольного
(домінуючого) становища суб'єкта
(суб'єктів) господарювання включає
застосування як структурних, так і
поведінкових показників, що
характеризують стан конкуренції на
ринку. При цьому застосування
структурних показників зумовлюється
встановленням об'єкту аналізу,
визначенням товарних, територіальних
(географічних), часових меж ринку на
підставі інформації, яка може бути
використана для визначення
монопольного (домінуючого) становища
(пункт 15.1. постанови пленуму Вищого
господарського суду України "Про деякі
питання практики застосування
конкурентного законодавства").

Згідно із статтею 1 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" та
пунктом 1.3. Методики визначення
монопольного (домінуючого) становища
суб'єктів господарювання на ринку,
затвердженої розпорядженням
Антимонопольного комітету України від
05.03.2002р. №49-р., ринок товару (товарний
ринок) - сфера обороту товару
(взаємозамінних товарів), на який
протягом певного часу і в межах певної
території є попит і пропозиція; товар -
будь-який предмет господарського
обороту, в тому числі продукція, роботи,
послуги; споживач - юридична чи фізична
особа, яка здійснює діяльність з
придбання та використання товарів,
послуг, робіт на відповідному
товарному (товарних) ринку (ринках);
товарні межі ринку - товар (товарна
група), сукупність схожих, однорідних
предметів господарського обороту, в
межах якої споживач за звичайних умов
може перейти від споживання певного
виду предметів господарського обороту
до споживання іншого; територіальні
(географічні) межі ринку - територія зі
сферою взаємовідносин купівлі-продажу
товару (групи товарів), в межах якої за
звичайних умов споживач може легко
задовольнити свій попит на певний
товар і яка може бути, як правило,
територією держави, області, району,
міста тощо або їхніми частинами;
бар'єри вступу на ринок - обставини, що
перешкоджають новим суб'єктам
господарювання почати конкурувати на
рівних із суб'єктами господарювання, що
вже діють на певному товарному ринку.

Одеське обласне територіальне
відділення Антимонопольного комітету
України, визначаючи КП
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"
як такого, що протягом 2013 року займало
монопольне (домінуюче) становище на
ринку надання послуг з утримання
об'єктів благоустрою в територіальних
межах обслуговування, виходило з того,
що предметом діяльності КП
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"
є організаційне забезпечення
поточного утримання, ремонту та
благоустрою житлового фонду, нежилих
споруд, їх інженерного обладнання та
прилеглих територій, організація
надання різного виду послуг, пов'язаних
з експлуатацією, утриманням та
ремонтом житлового та нежитлового
фонду і одержання прибутку в інтересах
засновника. Отже, відповідно до статті 1
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", КП "Житлово-комунальний
сервіс "Північний" є суб'єктом
господарювання.

В результаті дослідження відповідачем
за первісним позовом встановлено, що
споживачами послуг з утримання
об'єктів благоустрою є власники
(користувачі, орендарі) гаражів, які
отримують або мають намір отримувати
послуги з утримання об'єктів
благоустрою. Товаром, щодо якого
визначається монопольне (домінуюче)
становище суб'єкта господарювання, є
послуги з утримання об'єктів
благоустрою. Товарним ринком є ринок
надання послуг з утримання об'єктів
благоустрою. Територіальними межами
ринку є територіальні межі об'єктів
благоустрою, що обслуговуються КП
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"
згідно укладених договорів з
власниками (користувачами, орендарями)
гаражів. Часовими межами ринку є 2013 рік.

На підставі вищенаведеного Одеське
обласне територіальне відділення
Антимонопольного комітету України
дійшло висновку, який не спростовано КП
"Житлово-комунальний сервіс
"Північний", про те, що відповідно до
частини 2 статті 12 Закону України "Про
захист економічної конкуренції" та
пункту 10.1.2. Методики на ринку надання
послуг з утримання об'єктів
благоустрою в територіальних межах
обслуговування КП "Житлово-комунальний
сервіс "Північний" згідно з укладеними
договорами з власниками
(користувачами, орендарями) гаражів у
2013 році комунальне підприємство
займало монопольне (домінуюче)
становище, частка якого перевищує 35%.

Разом з тим, відповідач за первісним
позовом, правомірно вважаючи, що у 2013
році комунальне підприємство займало
монопольне (домінуюче) становище,
частка якого перевищує 35%, дійшов
помилкового висновку про зловживання
підприємством монопольним (домінуючим)
становищем на ринку та накладення у
зв'язку з цим штрафу, з огляду на
нижченаведене.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" зловживанням монопольним
(домінуючим) становищем на ринку є дії
чи бездіяльність суб'єкта
господарювання, який займає монопольне
(домінуюче) становище ринку, що
призвели або можуть призвести до
недопущення, усунення чи обмеження
конкуренції, або ущемлення інтересів
інших суб'єктів господарювання чи
споживачів, були б неможливими за умов
існування значної конкуренції на
ринку.

Зловживання монопольним (домінуючим)
становищем, згідно із пунктом 2 статті 50
Закону України "Про захист економічної
конкуренції", є порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, за яке, згідно із абзацом 2
частини 2 статті 52 цього Закону,
накладається штраф у розмірі до десяти
відсотків доходу (виручки) суб'єкта
господарювання від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за
останній звітний рік, що передував
року, в якому накладається штраф.

Адміністративна колегія, кваліфікуючи
дії КП "Житлово-комунальний сервіс
"Північний" як зловживання монопольним
(домінуючим) становищем на ринку, яке
полягає у поданні на затвердження
виконавчому комітету Одеської міської
ради розрахунку розміру пайової участі
для власників (користувачів, орендарів)
гаражів для утримання об'єктів
благоустрою у сумі 5,51грн. за 1кв.м. площі
гаража на місяць (з ПДВ), який не має
економічного обґрунтування, виходила
із нижченаведеного.

Відповідно до частини 4 статті 15 Закону
України "Про благоустрій населених
пунктів" власник тимчасової споруди
торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення, розташованої на території
об'єкта благоустрою державної та
комунальної власності, зобов'язаний
забезпечити належне утримання
прилеглої до тимчасової споруди
території або може брати пайову участь
в утриманні цього об'єкта благоустрою
на умовах договору, укладеного із
підприємством або балансоутримувачем.

Статтею 36 вказаного Закону визначено,
що фінансування заходів з благоустрою
населених пунктів, утримання та ремонт
об'єктів благоустрою здійснюється за
рахунок коштів їх власників або
користувачів, якщо це передбачено
умовами відповідних договорів, а також
за рахунок пайових внесків власників
тимчасових споруд, розміщених на
території об'єкта благоустрою, інших
передбачених законом джерел
фінансування. Власник тимчасової
споруди торговельного, побутового,
соціально-культурного чи іншого
призначення, розташованої на території
об'єкта благоустрою державної або
комунальної власності, на умовах
договору, укладеного із підприємством
або балансоутримувачем об'єкта
благоустрою, може фінансувати
утримання прилеглої до тимчасової
споруди території шляхом оплати
пайової участі з утримання в належному
стані об'єкта благоустрою.

Додатком №5 до Правил благоустрою
території м.Одеси, затверджених
рішенням Одеської міської ради від
23.12.2011р. №1631-VI, встановлений Порядок
визначення пайової участі власників
(орендарів) будівель та споруд
соціально-культурного, побутового,
торговельного та іншого призначення, а
також власників (орендарів) пунктів
дрібно-роздрібної торговельної мережі
для утримання об'єктів благоустрою,
розташованих в прибережній та паркових
зонах, скверах та на територіях для
експлуатації фонтанів, бюветних
гідротехнічних комплексів, ставків.

Пунктом 4 цього Порядку урегульовано,
що загальний обсяг коштів, який
планується отримати в якості пайової
участі від власників (орендарів)
будівель і споруд, визначається на
підставі кошторису витрат на утримання
в належному стані об'єктів благоустрою
з урахуванням прибутку. При цьому
загальна рентабельність при
визначенні прибутку комунального
підприємства від пайової участі не
повинна перевищувати 10 відсотків.

Як вбачається із оспорюваного рішення
від 31.03.2014р. №71 р/к, відповідач за
первісним позовом, врахувавши пункт 4
Порядку щодо загальної рентабельності
при визначенні прибутку комунального
підприємства від пайової участі, яка не
повинна перевищувати 10 відсотків, а
також вихідну інформацію та розрахунок
тарифу для визначення пайової участі
власників (користувачів, орендарів)
гаражів для утримання об'єкту
благоустрою на 2013 рік, наданих КП
"Житлово-комунальний сервіс
"Північний", дійшов висновку про те, що
рентабельність склала 20%, що перевищує
встановлений вказаним Порядком
граничний рівень рентабельності, у
зв'язку з чим розрахунок розміру
пайової участі власників
(користувачів, орендарів) гаражів для
утримання об'єктів благоустрою у сумі
5,51грн. за 1кв.м. площі гаража на місяць (з
ПДВ) не має економічного обґрунтування.

З огляду на встановлені обставини
справи та приписи частини 1 статті 13
Закону України "Про захист економічної
конкуренції" судова колегія зауважує,
що при розгляді спору про визнання
недійсним та скасування рішення від
31.03.2014р. №71 р/к в частині кваліфікації
дій позивача за первісним позовом як
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку, визначальним є
встановлення того, що дії чи
бездіяльність суб'єкта господарювання,
який займає монопольне (домінуюче)
становище ринку, призвели або можуть
призвести до настання передбачених
вказаною нормою негативних наслідків у
вигляді ущемлення інтересів
споживачів, які були б неможливими за
умов існування значної конкуренції на
ринку.

Механізм встановлення тарифів на
послуги (роботи), які надаються
(виконуються) комунальними
підприємствами Одеської міської ради,
визначається Порядком встановлення
тарифів на послуги (роботи), які
надаються (виконуються) комунальними
підприємствами Одеської міської ради,
затвердженим розпорядженням Одеського
міського голови від 26.10.2012р. № 1031-01р.

Згідно із пунктом 1 розділу 2
зазначеного Порядку комунальні
підприємства Одеської міської ради як
виконавці (виробники) здійснюють
розрахунки економічно обґрунтованих
тарифів на відповідні послуги (роботи)
та надають їх уповноваженим органам,
які здійснюють контроль за ефективною
діяльністю комунальних підприємств, на
розгляд. Уповноважені органи готують
та виносять на розгляд виконавчого
комітету Одеської міської ради проекти
рішень виконавчого комітету Одеської
міської ради щодо встановлення або
перегляду тарифів на
житлово-комунальні, побутові,
транспортні та інші послуги, які
надаються комунальними підприємствами
(пункт 4 розділу 2 Порядку). Проекти
рішень виконавчого комітету Одеської
міської ради щодо встановлення або
перегляду тарифів на послуги з
утримання будинків, споруд та
прибудинкових територій для будинків
комунальної власності готує та
виносить на розгляд виконавчого
комітету Одеської міської ради
департамент міського господарства
Одеської міської ради спільно з
районними адміністраціями Одеської
міської ради (пункт 5 розділу 2 Порядку).

З матеріалів справи вбачається, що КП
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"
було розроблено у 2012 році та надано
Суворовській районній адміністрації
вихідну інформацію і розрахунок тарифу
для визначення розміру пайової участі
власників (користувачів, орендарів)
гаражів для утримання об'єкта
благоустрою на 2013 рік. Пунктом 9
вихідної інформації встановлено, що
розмір пайової участі складає 5,51грн. за
1кв.м. (з ПДВ).

Як встановлено місцевим господарським
судом та підтверджено судом
апеляційною інстанції, КП
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"
подано вихідну інформацію і розрахунок
тарифу для визначення розміру пайової
участі власників (користувачів,
орендарів) гаражів для утримання
об'єкту благоустрою на 2013 рік до
Суворовської районної адміністрації
(т.1 а.с.57). При цьому на затвердження
виконавчому комітету Одеської міської
ради через його уповноважені органи
розрахунок розміру пайової участі для
власників (користувачів, орендарів)
гаражів для утримання об'єктів
благоустрою за 1 кв.м площі гаража на
місяць (з ПДВ), як зазначено в рішенні
від 31.03.2014р. № 71 р/к, КП
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"
не подавало.

Рішенням виконавчого комітету
Одеської міської ради від 13.12.2012р. №443
встановлений розмір пайової участі 5,0
грн. за 1 кв.м площі гаража на місяць (з
ПДВ) для власників (користувачів,
орендарів) гаражів для утримання
об'єктів благоустрою, що
обслуговуються комунальними
підприємствами "Житлово-комунальний
сервіс" (т.1 а.с.56).

Вищенаведене свідчить про те, що
виконавчий комітет Одеської міської
ради не затверджував розрахунок
розміру пайової участі для власників
(користувачів, орендарів) гаражів для
утримання об'єктів благоустрою, що був
підготовлений КП "Житлово-комунальний
сервіс "Північний", а, користуючись
наданими йому підпунктом 2 пункту а)
статті 28 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні" та
підпунктом 10 пункту 2 статті 10 Закону
України "Про благоустрій населених
пунктів" повноваженнями, встановив
інший розмір такої пайової участі.

Таким чином, оскільки встановлення в
порядку і межах, визначених
законодавством, тарифів на послуги
(роботи), які надаються (виконуються)
комунальними підприємствами, належить
до компетенції виконавчого органу
міської ради, сама по собі наявність
вихідної інформації і розрахунку
тарифу для визначення розміру пайової
участі власників (користувачів,
орендарів) гаражів для утримання
об'єкта благоустрою, підготовлених КП
"Житлово-комунальний сервіс
"Північний", не могло призвести та не
призвело до ущемлення інтересів
споживачів цих послуг, а, відтак, згідно
із частиною першою статті 13, пунктом
другим статті 50 Закону України "Про
захист економічної конкуренції"
відсутні підстави вважати КП
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"
таким, що порушило законодавство про
захист економічної конкуренції у
зв'язку із зловживанням монопольним
(домінуючим) становищем, і, як наслідок,
накладати штраф у відповідності до
абзацу другого частини першої, абзацу
другого частини другої статті 52 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції".

Крім того, дослідження ринку,
пов'язаного з утриманням об'єктів
благоустрою, що обслуговуються КП
"Житлово-комунальний сервіс
"Північний", часовими межами якого є 2013
рік, Одеським територіальним
відділенням Антимонопольного комітету
України проводилося у 2014 році. Тому на
момент прийняття рішення від 31.03.2014р.
№71 р/к територіальне відділення вже
мало змогу визначити, яким чином
зазначені у цьому рішенні дії
комунального підприємства призвели
або могли призвести до ущемлення
інтересів споживачів і в чому
конкретно полягають відповідні
негативні наслідки.

Питання щодо економічної складової
тарифу було предметом розгляду в
адміністративній справі №815/4462/14, за
результатами розгляду якої постановою
Одеського окружного адміністративного
суду від 13.11.2014р. задоволено позов КП
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"
до Державної інспекції України з
контролю за цінами про визнання та
скасування припису №114 від 04.07.2014р. щодо
усунення порушення порядку формування,
встановлення та застосування
державних (регульованих) цін та рішення
№160 від 04.07.2014р. про застосування
адміністративно-господарських санкцій
за порушення державної дисципліни цін.
У вказаній постанові адміністративний
суд, зокрема, дійшов висновку про те, що
дія додатку №5 до Правил благоустрою
території м.Одеси, затверджених
рішенням Одеської міської ради від
23.12.2011р. №1631-VI, поширюється виключно на
визначення пайової участі власників
(орендарів) будівель і споруд
соціально-культурного, побутового,
торговельного та іншого призначення, а
також власників (орендарів) пунктів
дрібно-роздрібної торговельної мережі
для: утримання об'єктів благоустрою,
розташованих в прибережній зоні;
утримання об'єктів благоустрою,
розташованих в парковій зоні;
утримання об'єктів благоустрою,
розташованих у скверах; утримання
об'єктів благоустрою, розташованих на
територіях для експлуатації фонтанів;
утримання об'єктів благоустрою,
розташованих на територіях для
експлуатації бюветних гідротехнічних
комплексів; утримання об'єктів
благоустрою, розташованих на
територіях для експлуатації ставків.
Проте гаражі розташовані на
прибудинковій території, яка
обслуговується позивачем, а не у
визначених вказаним Порядком зонах.

Відповідно до статті 19 Конституції
України органи державної влади та
органи місцевого самоврядування, їх
посадові особи зобов'язані діяти лише
на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу
України передбачено, що суд визнає
незаконним та скасовує правовий акт
індивідуальної дії, виданий органом
державної влади, органом влади
Автономної Республіки Крим або органом
місцевого самоврядування, якщо він
суперечить актам цивільного
законодавства і порушує цивільні права
або інтереси.

В роз'ясненні президії Вищого
арбітражного суду України від 26.10.2000р.
№02-5/35 "Про деякі питання практики
вирішення спорів, пов'язаних з
визнанням недійсними актів державних
чи інших органів " (з подальшими
змінами) зазначено, що підставами для
визнання акта недійсним є його
невідповідність вимогам чинного
законодавства та/або визначеній
законом компетенції органу, який видав
цей акт. Обов'язковою умовою визнання
акта недійсним є також порушення у
зв'язку із прийняттям відповідного
акта прав та охоронюваних законом
інтересів підприємства чи організації
- позивача у справі.

Враховуючи, що оскаржуване рішення
Одеського територіального відділення
Антимонопольного комітету України не
відповідає вимогам закону щодо
кваліфікації дій позивача як
зловживання монопольним (домінуючим)
становищем на ринку і накладення у
зв'язку з цим на нього штрафу,
апеляційна інстанція погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про наявність підстав для
визнання недійсним та скасування
пунктів 2, 3 рішення від 31.03.2014р. №71-р/к.

Відтак зустрічна позовна заява
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України про стягнення з КП
"Житлово-комунальний сервіс "Північний"
штрафу у розмірі 68000 грн. задоволенню не
підлягає з огляду на відсутність
порушень законодавства про захист
економічної конкуренції, за яке, згідно
із абзацом 2 частини 2 статті 52 цього
Закону, накладається штраф.

За таких обставин доводи апеляційної
скарги спростовуються вищенаведеним, а
тому підстав для скасування законного
та обґрунтованого рішення місцевого
господарського суду судова колегія не
вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу

України, суд -

постановив:

Рішення господарського суду Одеської
області від 13.10.2014р. у справі №916/2054/14
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції
набирає законної сили з дня її
прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України протягом
двадцяти днів з дня набрання постанови
законної сили.

Повний текст постанови підписано
02.12.2014р.

Головуючий суддя
Л.В. Поліщук

Суддя
С.В. Таран

Суддя
В.Б. Туренко