ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2014 року Справа № 911/1737/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

Корсака В.А. - головуючого, Данилової
М.В. (доповідача), Данилової Т.Б.,за
участю представників:позивачаРябокляч
К.О. (дов. від 03.06.2014)відповідачаПаєнко
С.В. (договір № 1/15 від
05.09.2014)прокуратуриТомчук М.О. (посв. від
01.08.2012 № 000606)розглянувши у відкритому
судовому засіданні касаційні
скаргиТрипільської сільської ради
Обухівського району Київської
областіна постановуКиївського
апеляційного господарського суду від
14.10.2014у справі № 911/1737/14 Господарського
суду Київської областіза
позовомТрипільської сільської ради
Обухівського району Київської
областідо за участюКолективного
сільськогосподарського підприємства
"Орія" Київської міжрайонної
екологічної прокуратури в інтересах
держави в особі Трипільської сільської
ради Обухівського району Київської
областіпровизнання недійсним договору
та зобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

Трипільська сільська рада
Обухівського району Київської області
звернулась до Господарського суду
Київської області з позовом до
Колективного сільськогосподарського
підприємства "Орія" про:

- визнання недійсним укладеного 22.06.2005
між Трипільською сільською радою
Обухівського району Київської області
та Колективним сільськогосподарським
підприємством "Орія" договору оренди
земельної ділянки загальною площею 1,8226
га, розташованої по вул. І. Франка в с.
Трипілля, виділену на місцевості двома
масивами: № 1 - земельна ділянка площею
3936,00 м2, кадастровий № :01:046:0008, для
розміщення виробничої бази; № 2 -
земельна ділянка площею 3936 м2,
кадастровий № :02:001:0002, для
розміщення виробничої бази, об'єкту
роздрібної торгівлі та комерційних
послуг;

- зобов'язання Управління
Держземагенства в Обухівському районі
Київської області скасувати запис про
державну реєстрацію;

- зобов'язання Колективне
сільськогосподарське підприємство
"Орія" повернути земельну ділянку
загальною площею 1,8226 га до земель
територіальної громади с. Трипілля.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що договір оренди
земельної ділянки № 54 від 22.06.2005 було
укладено за відсутності проекту
відведення земельної ділянки та
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки, до того ж, спірна земельна
ділянка знаходиться в межах
прибережної захисної смуги річки
Дніпро, у зв'язку з чим, згідно
земельного законодавства, існує
необхідність наявності окремого
проекту землеустрою для встановлення
прибережних захисних смуг. Крім того,
позивач звертає увагу на те, що
рішенням Трипільської сільської ради
Обухівського району Київської області
№ 8/1 від 14.11.2013 було скасовано рішення 18
сесії 4 скликання Трипільської
сільської ради Обухівського району
Київської області № 15 від 18.01.2005 щодо
укладення спірного договору оренди.

Колективне сільськогосподарське
підприємство "Орія" проти позову
заперечує з тих підстав, що земельна
ділянка була надана в його
користування в 1993 році з подальшим
оформленням права постійного
користування згідно акту серії І-КВ
№001848 від 12.03.1999, а укладення договору
оренди було здійснене на виконання
розділу Х частини 6 перехідних положень
Земельного кодексу України, який
зобов'язував всіх юридичних осіб
переоформити право постійного
користування земельною ділянкою на
право оренди до 2005 року включно.

Рішенням Господарського суду
Київської області від 27.06.2014 у справі
№911/1737/14 (суддя Мальована Л.Я.),
залишеним без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014 (колегія
суддів: головуючий Шаптала Є.Ю., судді
Гончаров С.А., Скрипка І.М.), у позові
Трипільській сільській раді
Обухівського району Київської області
відмовлено повністю.

Судові рішення мотивовані тим, що ні
Київською міжрайонною екологічною
прокуратурою в інтересах держави в
особі Трипільської сільської ради
Обухівського району Київської області,
(яка на підставі статті 29
Господарського процесуального кодексу
України заявила про свою участь у
справі), ні позивачем не було доведено
наявності підстав, з якими закон
пов'язує недійсність правочину, на
момент укладення між сторонами
договору оренди земельної ділянки від
22.06.2005, оскільки на цей момент у
відповідача була розроблена та
затверджена технічна документація
щодо переоформлення права постійного
користування земельною ділянкою на
право оренди без зміни цільового
призначення, зовнішні межі якої
визначені в натурі, до того ж, докази на
підтвердження знаходження спірної
земельної ділянки в прибережній
захисній смузі або використання
відповідачем земельної ділянки, яка
знаходиться в прибережній зоні, не за
цільовим призначенням, подані не були.
Доводи позивача про скасування 18 сесії
4 скликання Трипільської сільської
ради Обухівського району Київської
області № 15 від 18.01.2005 щодо укладення
спірного договору оренди, судами до
уваги прийняті не були.

Не погоджуючись з вищезазначеними
судовими рішенням, Трипільська
сільська рада Обухівського району
Київської області звернулась до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати рішення Господарського суду
Київської області від 27.06.2014 та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014, і
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

Мотивуючи касаційну скаргу, скаржник
здебільшого посилається на доводи,
викладені в позовній заяві та
апеляційній скарзі, яким, на думку
скаржника, не було приділено належної
уваги та надано відповідної правової
оцінки під час розгляду справи судами
попередніх інстанцій, зазначаючи про
неповне та неналежне встановлення
судами обставин, які мають значення для
справи, а також невідповідність
висновків судів цим обставинам, що
призвело до невірного застосування
норм матеріального права та порушення
норм процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу
Колективне сільськогосподарське
підприємство "Орія" просить касаційну
скаргу Трипільської сільської ради
Обухівського району Київської області
залишити без задоволення як
безпідставну та необґрунтовану, а
рішення Господарського суду Київської
області від 27.06.2014 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014 залишити
без змін як такі, що прийняті при
повному та належному встановленні
обставин справи, у відповідності до
норм матеріального та процесуального
права.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 13.11.2014 касаційну скаргу
Трипільської сільської ради
Обухівського району Київської області
прийнято до провадження та призначено
до розгляду на 03.12.2014.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення присутніх у судовому
засіданні касаційної інстанції 03.12.2014
прокурора та представників сторін,
перевіривши наявні матеріали справи на
предмет правильності застосування
судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
вважає, що касаційна скарги підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Як встановлено судами попередніх
інстанцій та підтверджується
матеріалами справи, рішенням 18 сесії 4
скликання Трипільської сільської ради
Обухівського району Київської області
№ 15 від 18.01.2005 "Про надання в оренду
земельної ділянки Колективному
сільськогосподарському підприємству
"Орія" для розміщення виробничої бази
та розташування об'єкту роздрібної
торгівлі та комерційних послуг в с.
Трипілля по вул. І. Франка" було
затверджено технічну документацію
щодо переоформлення права постійного
користування земельною ділянкою на
право оренди без зміни цільового
призначення Колективному
сільськогосподарському підприємству
"Орія" для розміщення виробничої бази,
об'єкту роздрібної торгівлі та
комерційних послуг в адміністративних
межах Трипільської сільської ради, та
надано в оренду терміном на 49 років
земельну ділянку загальною площею 1,8226
га Колективному
сільськогосподарському підприємству
"Орія" для розміщення виробничої бази,
об'єкту роздрібної торгівлі та
комерційних послуг за адресою: с.
Трипілля, вул. І. Франка Обухівського
району Київської області.

На підставі вказаного вище рішення, а
також на виконання розділу Х
частини 6 перехідних положень
Земельного кодексу України, який
зобов'язував всі юридичні особи
переоформити право постійного
користування земельною ділянкою на
право оренди без зміни цільового
призначення, 22.06.2005 між Трипільською
сільською радою, в особі сільського
голови Терпила В.М. та Колективним
сільськогосподарським підприємством
"Орія" було укладено договір оренди
землі №54, посвідчений приватним
нотаріусом Обухівського районного
нотаріального округу Чеботар С.І. та
зареєстрований в реєстрі за № 2464.

Крім того, договір оренди землі № 54 від
22.06.2005 зареєстрований в Обухівському
районному відділі земельних ресурсів,
про що 12.07.2005 у Державному реєстрі
земель вчинено запис № 1.

Судами встановлено та матеріалами
справи підтверджується, що в період з
19.04.2013 по 30.04.2013 Державною інспекцією
сільського господарства в Київській
області було проведено планову
перевірку дотримання вимог земельного
законодавства Трипільською сільською
радою Обухівського району Київської
області, за результатами якої
Держсільгоспінспекцією до
Колективного сільськогосподарського
підприємства "Орія" подано клопотання
№ 04-11/97 від 30.09.2013 з вимогою про
приведення у відповідність до вимог
закону рішення Трипільської сільської
ради Обухівського району Київської
області № 15 від 18.01.2005 як такого, що
прийняте із порушенням вимог
земельного законодавства, а саме -
змінити чи скасувати його з
повідомленням про це
Держсільгоспінспекцію у передбачені
законодавством строки.

14.11.2013 Трипільська сільська рада
Обухівського району Київської області,
розглянувши на черговій сесії
вищевказане клопотання, прийняла
рішення № 8/1 "Про усунення порушень
земельного законодавства, виявлених в
результаті перевірки Державної
інспекції, сільського господарства у
Київській області", відповідно до
пункту 1.4. якого скасувала рішення № 15
від 18.05.2005 "Про надання в оренду
земельної ділянки Колективному
сільськогосподарському підприємству
"Орія" для розміщення виробничої бази
та розташування об'єкту роздрібної
торгівлі та комерційних послуг в с.
Трипілля по вул. І. Франка".

Враховуючи наведене, а також беручи до
уваги те, що, на думку Трипільської
сільської ради Обухівського району
Київської області, Колективним
сільськогосподарським підприємством
"Орія" не було дотримано норм
Земельного кодексу щодо виготовлення
проекту відведення земельної ділянки,
рада звернулася до суду з позовом про
визнання недійсним договору оренди
земельної ділянки № 54 від 22.06.2005, про
зобов'язання Управління
Держземагенства в Обухівському районі
Київської області скасувати запис про
державну реєстрацію договору та
зобов'язання Колективне
сільськогосподарське підприємство
"Орія" повернути земельну ділянку
загальною площею 1,8226 га до земель
територіальної громади с. Трипілля.

В свою чергу, Київська міжрайонна
екологічна прокуратура, яка бере
участь у справі в інтересах держави в
особі Трипільської сільської ради
Обухівського району Київської області,
вважає, що договір оренди земельної
ділянки № 54 від 22.06.2005 укладений з
порушенням вимог земельного та водного
законодавства, а тому повинен бути
визнаний недійсним, зокрема, у зв'язку з
тим, що при укладенні договору було
порушено порядок зміни цільового
призначення, не враховано вимоги
закону щодо обмеження здійснення
господарської діяльності в межах
прибережних захисних смуг, а також
відсутній висновок державної
землевпорядної експертизи проекту
землеустрою.

Як встановили суди попередніх
інстанцій, спірна земельна ділянка,
надана в оренду Колективному
сільськогосподарському підприємству
"Орія", була передана в користування
останньому в 1993 році згідно державного
акту на право користування землею
серія Б № 077268, що зареєстрований в
Книзі записів державних актів на право
користування землею за № 346.

В подальшому, рішенням 3 сесії 23
скликання Трипільської сільської ради
народних депутатів Обухівського
району Київської області від 29.09.1998
Колективному сільськогосподарському
підприємству "Орія" було переоформлено
у постійне користування земельну
ділянку площею 1,429 га для розміщення
виробничої бази по вирощуванню риби та
об'єкту роздрібної торгівлі та
комерційних послуг, що підтверджується
наявним в матеріалах справи актом
серії І-КВ № 001848 від 12.03.1999,
зареєстрованого у відповідній Книзі
записів державних актів на право
постійного користування землею за № 207.

Рішенням Трипільської сільської ради
від 26.06.2001 № 14 "Про затвердження
технічної документації та надання в
постійне користування земельної
ділянки під виробничу базу
Колективному сільськогосподарському
підприємству "Орія" останньому було
надано земельну ділянку площею 0,3936 га в
зв'язку з переходом до нього права
власності на об'єкт незавершеного
будівництва, розташований на вказаній
земельній ділянці.

В матеріалах справи містяться висновок
державної землевпорядної експертизи №
16-997 від 20.12.2004, висновок управління
Держземагенства в Обухівському районі
Київської області № 2837 від 13.12.2004 про
наявні обмеження на використання
земельної ділянки, висновок відділу
містобудування і архітектури
Обухівської РДА № 1802 від 10.12.2004 про
наявні обмеження на використання
земельної ділянки та акти визначення
зовнішніх меж земельної ділянки в
натурі від 17.12.2004.

Суди попередніх інстанцій, виходячи зі
встановлених ними обставин справи та
аналізу земельного законодавства,
чинного на час прийняття Трипільською
сільською радою Обухівського району
Київської області рішення № 15 від
18.01.2005 та укладення договору оренди
земельної ділянки № 54 від 22.06.2005, дійшли
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог,
зазначаючи, зокрема, про те, що на
момент укладення спірного договору
оренди земельної ділянки № 54 від 22.06.2005
у Колективного сільськогосподарського
підприємства "Орія", згідно з вимогами
статей 123, 124 Земельного кодексу
України, була розроблена та
затверджена технічна документація
щодо переоформлення права постійного
користування земельною ділянкою на
право оренди без зміни цільового
призначення, зовнішні межі якої
визначені в натурі, що свідчить, на
думку судів, про відсутність порушень
норм земельного законодавства в
процесі надання відповідачу спірної
земельної ділянки в оренду на підставі
рішення Трипільської сільської ради
Обухівського району Київської області
№ 15 від 18.01.2005.

Доводи Київської міжрайонної
екологічної прокуратури та
Трипільської сільської ради
Обухівського району Київської області
на розташування спірної земельної
ділянки в межах прибережної захисної
смуги річки Дніпро, а отже -
необхідність, згідно статті 60
Земельного кодексу України, наявності
окремого проекту землеустрою для
встановлення прибережних захисних
смуг, суди попередніх інстанцій
відхилили як необґрунтовані,
посилаючись на відсутність належних
доказів знаходження спірної земельної
ділянки в прибережній захисній смузі
або використання Колективним
сільськогосподарським підприємством
"Орія" земельної ділянки, яка
знаходиться в прибережній зоні, не за
цільовим призначенням.

Твердження Трипільської сільської
ради Обухівського району Київської
області, з посиланням на статті 6, 15 "Про
оренду землі" та статті 5, 13 Закону
України "Про оцінку земель", про
відсутність у договорі оренди
земельної ділянки № 54 від 22.06.2005 однієї
з істотних умов, а саме - нормативної
грошової оцінки спірної земельної
ділянки на момент її передачі в оренду,
суд першої інстанції взагалі не
прийняв до уваги та залишив без
реагування, а суд апеляційної
інстанції відхилив, посилаючись на те,
що умовами вказаного договору
передбачена орендна плата за земельну
ділянку, наявність якої суд вважає
достатньою, а відсутність документу,
який засвідчує проведення нормативної
грошової оцінки земельної ділянки, не є
підставою для визнання договору оренди
недійсним.

Стосовно скасування вказаного рішення
Трипільської сільської ради
Обухівського району Київської області
№ 15 від 18.01.2005 рішенням ради № 8/1 від
14.11.2013 "Про усунення порушень
земельного законодавства, виявлених в
результаті перевірки Державної
інспекції, сільського господарства у
Київській області", суди попередніх
інстанцій, посилаючись на рішення
Конституційного суду України від 16.04.2009
№ 7-ри/2009 у справі за конституційним
поданням Харківської міської ради щодо
офіційного тлумачення положень
частини другої статті 19, статті 144
Конституції України, статті 25, частини
чотирнадцятої статті 46, частини першої,
десятої статті 59 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
(справа про скасування актів органів
місцевого самоврядування), дійшли
висновку, що рішення Трипільської
сільської ради Обухівського району
Київської області № 15 від 18.01.2005 є
ненормативним правовим актом органу
місцевого самоврядування та актом
одноразового застосування, яке
вичерпало свою дію фактом його
виконання, у зв'язку з чим таке рішення
не може бути скасовано чи змінено
органом місцевого самоврядування
після його виконання.

Враховуючи вищевикладене, суди
попередніх інстанцій дійшли висновку,
що ні Київською міжрайонною
екологічною прокуратурою, ні
Трипільською сільською радою
Обухівського району Київської області,
не було доведено належними та
допустимими доказами наявність
підстав, у розумінні приписів статей 203,
215 Цивільного кодексу України, для
визнання спірного договору оренди
земельної ділянки № 54 від 22.06.2005
недійсним, а отже, і підстав для
зобов'язання Управління
Держземагенства в Обухівському районі
Київської області скасувати запис про
державну реєстрацію та зобов'язання
Колективне сільськогосподарське
підприємство "Орія" повернути земельну
ділянку загальною площею 1,8226 га до
земель територіальної громади с.
Трипілля.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що
судами попередніх інстанцій не було
належним чином досліджено всіх
матеріалів та встановлено всіх
обставин справи, які мають значення для
правильного вирішення спору.

Відповідно до пункту 3 статті 124
Земельного кодексу України (в редакції,
чинній на час прийняття Трипільською
сільською радою Обухівського району
Київської області рішення № 15 від
18.01.2005 та укладення договору оренди
земельної ділянки № 54 від 22.06.2005)
передача в оренду земельних ділянок
громадянам і юридичним особам із
зміною їх цільового призначення та із
земель запасу під забудову
здійснюється за проектами відведення в
порядку, встановленому статтями 118, 123
цього Кодексу.

Згідно зі статтею 123 Земельного кодексу
України (у вищезазначеній редакції)
надання земельних ділянок державної
або комунальної власності у
користування здійснюється на підставі
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування.
Рішення зазначених органів
приймається на підставі проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок у користування, межі яких не
встановлені в натурі (на місцевості).
Надання у користування земельної
ділянки, межі якої встановлені в натурі
(на місцевості), без зміни її цільового
призначення здійснюється на підставі
технічної документації із землеустрою
щодо складання документа, що посвідчує
право користування земельною ділянкою.

Порядок розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, затверджений постановою
Кабінету Міністрів України № 677 від
26.05.2004, містить вичерпний перелік
випадків, при наявності яких
розробляється проект відведення
земельних ділянок, зокрема: зміна
цільового призначення земельної
ділянки відповідно до закону; надання,
передача земельної ділянки, вилучення
(викуп), відчуження земельної ділянки
(її частини), межі якої не встановлено в
натурі (на місцевості).

Трипільська сільська рада
Обухівського району Київської області
наголошує, що в порушення зазначених
вище законодавчих вимог, спірну
земельну ділянку загальною площею 1,8226
га, розташовану по вул. І. Франка в с.
Трипілля, виділену на місцевості двома
масивами: № 1 - земельна ділянка площею 3
936 м2, кадастровий № :01:046:0008, для
розміщення виробничої бази, № 2 -
земельна ділянка площею 3 936 м2,
кадастровий № :02:001:0002, для
розміщення виробничої бази, об'єкту
роздрібної торгівлі та комерційних
послуг, було передано Колективному
сільськогосподарському підприємству
"Орія" в оренду без розроблення проекту
її відведення, не зважаючи на те, що
вказана земельна ділянка, виходячи з її
розташування на місцевості,
конфігурації та цільового призначення,
за твердженням позивача, відводилась
вперше.

Так, Трипільська сільська рада
Обухівського району Київської області
зауважує, що всупереч наявним у справі
доказам, суди попередніх інстанцій
стверджують, що спірна земельна
ділянка перебувала у користуванні
Колективного сільськогосподарського
підприємства "Орія" з 1993 року, тоді як
згідно накладних документів
останнього у 1993 році в його
користуванні перебувала земельна
ділянка площею 1,6 га, надана під
будівництво виробничої бази та
магазину по продажу будматеріалів, у 1998
році - земельна ділянка площею 1,429 га,
надана для розміщення виробничої бази
по вирощуванню риби та об'єкту
роздрібної торгівлі та комерційних
послуг, у 2001 році в державний акт на
право постійного користування землею
було внесено земельну ділянку площею
0,3936 га, надану під виробничу базу, а в 2005
році земельна ділянка загальною площею
1,8226 га була передана відповідачеві в
оренду для розміщення виробничої бази,
об'єкту роздрібної торгівлі та
комерційних послуг.

Таким чином, вбачається, що з 1993 року по
2005 рік Колективному
сільськогосподарському підприємству
"Орія" надавались у користування різні
як за площею, так і за цільовим
призначенням земельні ділянки, разом з
тим, суди попередніх інстанцій
залишили поза увагою наявність різниці
між переданою відповідачу у 1993 році у
постійне користування земельною
ділянкою площею 1,6 га та переданою йому
у 2005 році в оренду земельною ділянкою
площею 1,8226 га, яка являється предметом
даного спору, при цьому, не надавши
належної правової оцінки відсутності
при наданні відповідачу спірної
земельної ділянки в оренду
передбаченого земельним
законодавством проекту відведення
земельної ділянки, а також нормативної
грошової оцінки земельної ділянки.

Так, відповідно до статті 15 Закону
України "Про оренду землі" (в редакції,
чинній на час укладення договору
оренди земельної ділянки № 54 від 22.06.2005)
істотними умовами договору оренди
землі є: об'єкт оренди (місце
розташування та розмір земельної
ділянки); строк дії договору оренди;
орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату; умови використання та
цільове призначення земельної ділянки,
яка передається в оренду; умови
збереження стану об'єкта оренди; умови
і строки передачі земельної ділянки
орендарю; умови повернення земельної
ділянки орендодавцеві; існуючі
обмеження (обтяження) щодо
використання земельної ділянки;
визначення сторони, яка несе ризик
випадкового пошкодження або знищення
об'єкта оренди чи його частини;
відповідальність сторін.

Відсутність у договорі оренди землі
однієї з істотних умов, передбачених
цією статтею, а також порушення вимог
статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є
підставою для відмови в державній
реєстрації договору оренди, а також для
визнання договору недійсним
відповідно до закону.

За згодою сторін у договорі оренди
землі можуть зазначатися інші умови,
зокрема якісний стан земельних угідь,
порядок виконання зобов'язань сторін,
порядок страхування об'єкта оренди,
порядок відшкодування витрат на
здійснення заходів щодо охорони і
поліпшення об'єкта оренди, проведення
меліоративних робіт, а також обставини,
що можуть вплинути на зміну або
припинення дії договору оренди, тощо.

Невід'ємною частиною договору оренди
землі є: план або схема земельної
ділянки, яка передається в оренду;
кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів; акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості); акт приймання-передачі
об'єкта оренди; проект відведення
земельної ділянки у випадках,
передбачених цим Законом.

Згідно статті 13 "Про оцінку земель" (в
редакції, чинній на час прийняття
Трипільською сільською радою
Обухівського району Київської області
рішення № 15 від 18.01.2005 та укладення
договору оренди земельної ділянки № 54
від 22.06.2005) нормативна грошова оцінка
земельних ділянок проводиться у разі:
визначення розміру земельного податку;
визначення розміру орендної плати за
земельні ділянки державної та
комунальної власності; визначення
розміру державного мита при міні,
спадкуванні та даруванні земельних
ділянок згідно із законом; визначення
втрат сільськогосподарського і
лісогосподарського виробництва;
розробки показників та механізмів
економічного стимулювання
раціонального використання та охорони
земель.

Таким чином, враховуючи різницю між
земельною ділянкою, переданою
Колективному сільськогосподарському
підприємству "Орія" в постійне
користування та земельною ділянкою,
наданою останньому в оренду на
підставі договору оренди земельної
ділянки № 54 від 22.06.2005, є підстави
вважати, що факт відсутності проекту
відведення земельної ділянки, а також
нормативної грошової оцінки спірної
земельної ділянки на момент її
передачі в оренду може свідчити про
порушення приписів Законів України
"Про оренду землі" та "Про оцінку землі".

Поряд з цим, вбачається, що твердження
Трипільської сільської ради
Обухівського району Київської області
про знаходження спірної земельної
ділянки у прибережній захисній смузі р.
Дніпро не спростовано судами
попередніх інстанцій належним чином,
враховуючи, що відповідної правової
оцінки наявним в матеріалах справи
схемам та викопіюванням, відповідно до
яких значна частина спірної земельної
ділянки шириною 11,3 м знаходиться під
водною поверхнею р. Дніпро, а інша
частина вказаної земельної ділянки - у
стометровій зоні від урізу водної
поверхні р. Дніпро, судами надано не
було.

Таким чином, знаходження спірної
земельної ділянки у прибережній
захисній смузі р. Дніпро та ймовірна
приналежність частини цієї земельної
ділянки до земель водного фонду, що, в
свою чергу, означає зміну цільового
призначення вказаної земельної
ділянки при наданні її в оренду, судами
попередніх інстанцій належним чином
досліджені не були, як і порядок
надання таких земельних ділянок в
оренду відповідно до приписів статей 58
- 61 Земельного кодексу України та 51, 89
Водного кодексу України, а отже не
можна вважати, що судами була надана
належна правова оцінка законності
надання спірної земельної ділянки
Колективному сільськогосподарському
підприємству "Орія" за договором оренди
земельної ділянки № 54 від 22.06.2005 в
контексті земельного та водного
законодавства.

Враховуючи викладене, суд вважає
висновки місцевого та апеляційного
судів, покладені в основу прийнятих у
справі судових рішень, передчасними,
непереконливими та такими, які не можна
вважати прийнятими за повного
встановлення та оцінки усіх істотних
обставин справи у їх сукупності.

Отже, не можна вважати, що судами
попередніх інстанцій дотримано вимог,
передбачених статтями 43, 84
Господарського процесуального кодексу
України щодо всебічного, повного і
об'єктивного розгляду справи на
підставі встановлених обставин справи
і доказів, які були предметом
дослідження і оцінки судом, та повного
і послідовного викладення рішення.

Оскільки не встановлення
вищезазначених обставин судами
попередніх інстанцій є суттєвим
порушенням норм процесуального права,
які, з урахуванням меж перегляду справ
в касаційній інстанції, встановлених
статтею 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
унеможливили висновок суду касаційної
інстанції щодо правильності
визначення і правової оцінки спірних
правовідносин, підстав і предмета
доказування у справі, рішення та
постанова у справі підлягають
скасуванню, а справа - направленню на
новий розгляд до суду першої інстанції
для встановлення зазначених обставин і
надання їм належної правової оцінки з
врахуванням вищевикладених вказівок
цієї постанови та вжиття всіх
передбачених законом засобів для
всебічного, повного і об'єктивного
встановлення обставин справи, прав і
обов'язків сторін, при необхідності - з
витребуванням додаткових доказів, і
вирішення спору в залежності від
встановленого та у відповідності з
чинним законодавством.

Керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті
1119, статтями 11110, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий
господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Трипільської
сільської ради Обухівського району
Київської області задовольнити
частково.

Постанову Київського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014 у справі
№ 911/1737/14 та рішення Господарського
суду Київської області від 27.06.2014
скасувати, справу направити на новий
розгляд до Господарського суду
Київської області.

Головуючий суддя
В. Корсак

Судді:
М. Данилова

Т. Данилова