ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р.
Справа № 917/2010/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Бондаренко В.П., суддя
Россолов В.В., суддя Тихий П.В.,

при секретарі Комаровій М.М.,

за участю представників:

позивача - не з'явився,

третьої особи - не з'явився,

відповідача - ОСОБА_1 - дов. від 19.02.2014р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу позивача (вх. №3888П/1-9)
на рішення господарського суду
Полтавської області від 23.10.2014 р. у
справі № 917/2010/14,

за позовом Виконавчого комітету
Полтавської міської ради, м. Полтава,

третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні позивача -
Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області, м. Полтава,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Полтава,

про визнання укладеним договору, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року позивач звернувся до
господарського суду Полтавської
області з позовом до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2 про визнання
укладеним договору № 43 від 07.08.2014 р. про
пайову участь у розвитку
інфраструктури м. Полтава у
запропонованій позивачем редакції.

Рішенням господарського суду
Полтавської області від 23.10.2014 р. (суддя
Ківшик О.В.) у позові відмовлено.

Позивач з зазначеним рішенням не
погодився, звернувся до Харківського
апеляційного господарського суду з
апеляційною скаргою, в якій просить
скасувати дане рішення та прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю, посилаючись на
порушення норм чинного законодавства.

В судове засідання представник
позивача не прибув та про причини
неявки Харківський апеляційний
господарський суд не сповістив, хоча
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце судового засідання.

Третя особа, Інспекція державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області, відзиву на
апеляційну скаргу не надала, в судове
засідання також не прибула, про причини
неявки суд не повідомила.

Відповідач, ФОП ОСОБА_2,, відзиву на
апеляційну скаргу не надав, в судовому
засіданні просить апеляційну скаргу
позивача залишити без задоволення, а
рішення господарського суду
Полтавської області від 23.10.2014р. - без
змін. Вважає, що доводи, викладені в
апеляційній скарзі, є необґрунтованими
та такими, що не підлягають
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції законним та таким, що
прийняте у відповідності з нормами
чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі доводи
позивача, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, а також повноту
встановлення обставин справи та
відповідність їх наданим доказам, та
повторно розглянувши справу в порядку
ст. 101 ГПК України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
19.02.2013р. Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області за № ПТ 67
зареєстровано декларацію про
готовність об'єкта до експлуатації,
подану Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_2 стосовно реконструкції
нежитлового приміщення площею 111,3 м2
під аптеку за адресою: м. Полтава, вул.
Калініна, 14, код об'єкту 1230,9; ІІІ
категорії складності.

Про дану обставину, як зазначає
позивач, йому стало відомо з довідки
головного державного фінансового
інспектора Держфінінспекції в
Полтавській області від 14.02.2014 р.

Листом № 04.2-76/2/1650 від 07.08.2014 р. позивач
звернувся до відповідача з пропозицією
щодо укладання договору № 43 про пайову
участь у розвитку інфраструктури м.
Полтави від 07.08.2014 p., додавши до листа
два примірники вказаного договору, що
підтверджується описом вкладення до
цінного листа від 07.08.2014 р. та
рекомендованим повідомленням про
вручення.

За даними позивача, на момент подання
позову до суду відповідач відповіді на
вказаний лист не надав, договір № 43 про
пайову участь у розвитку
інфраструктури м. Полтави від 07.08.2014 p.
не підписав.

Вважаючи свої права порушеними,
позивач звернувся до суду першої
інстанції з даним позовом щодо
визнання укладеним з відповідачем
договору № 43 від 07.08.2014 р. про пайову
участь у розвитку інфраструктури м.
Полтави, посилаючись на те, що
відповідачем в порушення вимог ч. 8 ст. 36
та ч. 11 ст. 39 Закону України від 17.02.2011 р.
№ 3038-VI "Про регулювання містобудівної
діяльності" (із змінами та
доповненнями) та п. 1 розділу 1 Порядку
залучення, розрахунку розміру і
використання коштів пайової участі у
розвитку інфраструктури м. Полтава,
затвердженого рішенням двадцять
другої сесії Полтавської міської ради
шостого скликання від 18.05.2012 р. (з
урахуванням змін, внесених рішенням
тридцять третьої сесії Полтавської
міської ради шостого скликання від
05.09.2013 р.) не укладено з ним договору про
пайову участь замовників будівництва у
формуванні цільового фонду та розвитку
соціальної інфраструктури м. Полтава.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що до
прийняття об'єкта будівництва в
експлуатацію договір про пайову участь
між сторонами укладений не був; на
момент звернення позивача до
відповідача з пропозицією укласти
такий договір та на дату подачі даного
позову об'єкт будівництва вже був
прийнятий в експлуатацію. Таким чином,
позивачем пропущено строк, визначений
наведеним законодавством України для
укладення такого договору.

Надаючи в процесі апеляційного
перегляду оцінку обставинам справи в
їх сукупності, колегія суддів повністю
погоджується з вказаними висновками
господарського суду першої інстанції,
зважаючи на наступне.

Статтею 174 Господарського кодексу
України передбачено, що однією з
підстав виникнення господарських
зобов'язань є господарський договір та
інші угоди, передбачені законом, а
також угоди, не передбачені законом,
але такі, які йому не суперечать.
Підстави виникнення цивільних прав та
обов'язків, серед яких вказано й
договори, визначено статтею 11
Цивільного кодексу України.

У відповідності до ч. 3 ст. 179
Господарського кодексу України,
укладення господарського договору є
обов'язковим для сторін, якщо він
заснований на державному замовленні,
виконання якого є обов'язком для
суб'єкта господарювання у випадках,
передбачених законом, або існує пряма
вказівка закону щодо обов'язковості
укладення договору для певних
категорій суб'єктів господарювання чи
органів державної влади або органів
місцевого самоврядування.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 181 Господарського
кодексу України, проект договору може
бути запропонований будь-якою з сторін.
У разі якщо проект договору викладено
як єдиний документ, він надається
другій стороні у двох примірниках.
Сторона, яка одержала проект договору,
у разі згоди з його умовами оформляє
договір відповідно до вимог частини
першої цієї статті і повертає один
примірник договору другій стороні або
надсилає відповідь на лист, факсограму,
тощо у двадцятиденний строк після
одержання договору.

Відповідно до п. 10 декларації про
готовність об'єкта до експлуатації,
зареєстрованої Інспекцією Державного
архітектурно-будівельного контролю у
Полтавській області 19.02.2013 р. за № ПТ
67, відповідачу 06.11.2012 р. була
видана декларація про початок
виконання будівельних робіт № ПТ
4, зареєстрована Інспекцією ДАБК у
Полтавській області.

Частинами 2 та 3 ст. 40 Закону України від
17.02.2011 р. № 3038-VI "Про регулювання
містобудівної діяльності" (в редакції
яка діяла станом на 06.11.2012 р. - момент
видачі декларації про початок
виконання будівельних робіт № ПТ
4) визначено, що замовник, який має
намір щодо забудови земельної ділянки
у відповідному населеному пункті,
зобов'язаний взяти участь у створенні і
розвитку інженерно-транспортної та
соціальної інфраструктури населеного
пункту, крім випадків, передбачених
частиною четвертою цієї статті. Пайова
участь у розвитку інфраструктури
населеного пункту полягає у
перерахуванні замовником до прийняття
об'єкта будівництва в експлуатацію до
відповідного місцевого бюджету коштів
для створення і розвитку зазначеної
інфраструктури.

Згідно з приписами ч. 9 ст. 40 цього ж
Закону договір про пайову участь у
розвитку інфраструктури населеного
пункту укладається не пізніше ніж
через 15 робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладення, але до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію.

Як правильно встановлено судом першої
інстанції, на час видачі вказаної
декларації про початок виконання
будівельних робіт договір про пайову
участь у створенні і розвитку
інженерно-транспортної та соціальної
інфраструктури населеного пункту між
позивачем та відповідачем не було
укладено.

За ч. 1 ст. 40 Закону України "Про
регулювання містобудівної діяльності"
порядок залучення, розрахунку розміру
і використання коштів пайової участі у
розвитку інфраструктури населеного
пункту встановлюють органи місцевого
самоврядування відповідно до цього
Закону.

Порядок залучення, розрахунку розміру
і використання коштів пайової участі у
розвитку інфраструктури м. Полтава був
затверджений рішенням двадцять другої
сесії Полтавської міської ради шостого
скликання від 18.05.2012 р. (з урахуванням
змін внесених рішенням тридцять
третьої сесії Полтавської міської ради
шостого скликання від 05.09.2013 р., далі -
Порядок, а.с.22-27). В абзаці другому п. 1
розділу 4 цього Порядку зазначено, що
договір про пайову участь (внесок) у
розвиток інфраструктури м. Полтави
укладається до прийняття об'єкта в
експлуатацію не пізніше п'ятнадцяти
робочих днів з дня реєстрації
звернення замовника про його
укладання.

Відповідно до п. 2 Порядку прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 р.
№ 461, прийняття в експлуатацію об'єктів,
що належать до І - ІІІ категорії
складності, та об'єктів, будівництво
яких здійснено на підставі
будівельного паспорта, проводиться
шляхом реєстрації Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами поданої
замовником декларації про готовність
об'єкта до експлуатації.

Як свідчать матеріали справи, позивач
звернувся до відповідача з пропозицією
(лист № 04.2-76/2/1650) щодо укладання
договору про пайову участь у розвитку
інфраструктури м. Полтави лише 07.08.2014 р.,
проте дата реєстрації декларації про
готовність об'єкта до експлуатації, як
і дата прийняття побудованого об'єкту
до експлуатації, це 19.02.2013 р.

Тобто, позивач звернувся до
відповідача значно пізніше дати
введення об'єкта будівництва в
експлуатацію, чим пропустив строк,
визначений наведеним законодавством
України для укладення такого договору.

Посилання позивача про неможливість
підготовлення та направлення
відповідачу своєчасно проекту
договору в зв'язку з тим, що відповідач
не надав певні документи, зокрема,
звернення, документ, що посвідчує право
власності або користування земельною
ділянкою, зведений кошторисний
розрахунок вартості будівництва, судом
першої інстанції правомірно не були
взяті до уваги, оскільки це не є
перешкоджанням своєчасного складання
проекту договору та направленню його
відповідачу.

При цьому, судова колегія погоджується
з висновком суду першої інстанції про
те, що твердження позивача про те, що
відповідач не повідомив про початок
будівельних робіт, а також, що позивач
не знав про виконання будівельних
робіт відповідачем, не є підставою для
укладення спірного договору по
закінченню встановленого терміну.

Враховуючи викладене та те, що строк
для укладення спірного договору
визначений Законом як присічний і не
ставиться в залежність від визначених
позивачем обставин, суд першої
інстанції правомірно дійшов висновку
про те, що до прийняття об'єкта
будівництва в експлуатацію договір про
пайову участь між сторонами укладений
не був; на момент звернення позивача до
відповідача з пропозицією укласти
такий договір та на дату подачі даного
позову об'єкт будівництва вже був
прийнятий в експлуатацію.

На підставі вищевикладеного, доводи
апеляційної скарги позивача не знайшли
підтвердження в матеріалах справи.

Колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
повністю погоджується із висновками
суду першої інстанції та вважає, що при
прийнятті оскаржуваного рішення
місцевий господарський суд дав належну
правову оцінку наявним у матеріалах
справи доказам, через що рішення
господарського суду Полтавської
області від 23.10.2014 р. у справі № 917/2010/14
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105
ГПК України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги
відмовити.

Рішення господарського суду
Полтавської області від 23.10.2014 р. у
справі № 917/2010/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено
05.12.2014р.

Головуючий суддя
Бондаренко В.П.

Суддя
Россолов В.В.

Суддя
Тихий П.В.