ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2014 р.
Справа №917/2177/14

за позовом Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго", вул.Комарова, 2а,
м.Полтава, 36008

до Дочірнього підприємства
"Продмашжитло", вул.Курчатова, 18, м.
Полтава, 36034

про стягнення 42573,07грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: Міняйло Р.Ю., дор. № 19-14/8
від 02.01.13р.

від відповідача: не з'явився.

У судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення
відповідно до ст.85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна
заява про стягнення з відповідача
заборгованості за Договором №593 "С" від
01.07.2003р. на відпуск теплової енергії у
вигляді гарячої води у розмірі
42573,07грн., у т.ч. 38407,74грн. - сума основного
боргу, 258,10грн. - пеня, 455,86грн. - 3% річних
та 3451,37грн. - інфляційні нарахування.

Представник позивача позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився. Ухвали суду, які направлялась
відповідачу за адресою, зазначеною в
позовній заяві, повернулись до суду з
відміткою поштового відділення "за
закінченням терміну зберігання".

Вказана в позові адреса відповідача
підтверджена документально (позивачем
надано витяг з Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців станом на 14.11.2014р.)

Відповідно до 3.9.1. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України,
від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК,
зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

В зв'язку з тим, що необхідних для
вирішення спору доказів наявних в
матеріалах справи достатньо,
господарський суд повідомляв належним
чином відповідача про дату, час і місце
судового розгляду, а неявка
відповідача не перешкоджає розгляду
справи по суті, жодних клопотань про
відкладення розгляду справи від
відповідача не надходило, то справа
розглядається без участі представника
відповідача за наявними в ній
матеріалами на підставі ст. 75 ГПК
України.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

Між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та
ДП «Продмашжитло» 01.07.2003р. було
укладено Договір на відпуск теплової
енергії у вигляді гарячої води №593 "С"
(Договір).

Згідно умов даного Договору
позивач зобов"язується надавати
відповідачу вчасно та відповідної
якості послуги з постачання теплової
енергії в гарячій воді (до межі
розподілу будівель гуртожитку по
вул.Курчатова,18, м.Полтави ), а
відповідач зобов"язується своєчасно
сплачувати надані послуги за
встановленими тарифами та здійснювати
інші платежі у строки і наумовах,
передбачених цим договором та
додатками до нього.

Крім того між сторонами укладено
Додаткові угоди до Договору на відпуск
теплової енергії від 01.01.2004р., від
01.07.2004р., від 01.03.2007р., від 02.07.2008р., від
10.04.2009р., від 09.07.2009р., від 02.02.2011р., від
02.11.2011р., від 26.03.2014р., від 01.07.2014р.

Відповідно п. 11 договору (в редакції
додаткової угоди № 10 від 01.07.14)
визначено, що розрахунки за відпущену
теплову енергію проводяться
відповідно до тарифів встановлених
уповноваженим органом та діючих на
період постачання теплової енергії.

У відповідності до п. 2 ч.І ст. 5 Закону
України «Про державне регулювання у
сфері комунальних послуг» та згідно з
абз. 7 ст. 16 Закону України «Про
теплопостачання» Національна комісія,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг встановлює
тарифи на теплову енергію суб'єктам
природних монополій та суб'єктам
господарювання на суміжних ринках у
сфері теплопостачання.

Пунктом 2 Порядку формування тарифів на
теплову енергію, її виробництво,
транспортування та постачання, послуги
з централізованого опалення і
постачання гарячої води, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 869 від 01.06.2011 року «Про забезпечення
єдиного підходу до формування тарифів
на житлово-комунальні послуги» (надалі
- Порядок формування тарифів)
визначено, що він застосовується під
час установлення Національною
комісією регулювання ринку
комунальних послуг та органами
місцевого самоврядування тарифів на
теплову енергію, її виробництво
транспортування та постачання, послуги
з централізованого опалення і
постачання гарячої води для суб'єктів
природних монополій, а також для
суб'єктів господарювання на суміжних
ринках та поширюється на таких
суб'єктів під час розрахунку
зазначених тарифів.

У відповідності до зазначених вище
норм, а також згідно з Постановою
Кабінету Міністрів України від 01.06.2011
року № 869 «Про забезпечення єдиного
підходу до формування тарифів на
житлово-комунальні послуги»
Постановою Національної комісії з
питань регулювання електроенергетики
України № 1773 від 14.12.2010 року «Про
затвердження тарифу на теплову енергію
ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»
затверджено тариф на теплову енергію
для населення в розмірі 241,73 грн. за 1
Гкал (без ПДВ), яка набирала чинності з 1
січня 2011 року.

На виконання вказаної постанови 01.02.2011
року Полтавською обласною радою
прийнято рішення третьої сесії шостого
скликання «Про забезпечення виконання
постанови Національної комісії
регулювання електроенергетики
України». Цим рішенням в дію з 01.01.2011
року затверджені постановою НКРЕ
тарифи на теплову енергію та
скориговані відповідно до нього тарифи
на послуги з централізованого опалення
та постачання гарячої води для
категорії споживачів населення,
затверджені рішенням 20 позачергової
сесії обласної ради п'ятого скликання
від 27.03.2009 року, що надаються ПОКВПТГ
«Полтаватеплоенерго» на рівні: 290,08 грн.
за 1 Гкал теплової енергії; 13,12 грн. за
підігрів 1куб.м. води.; 3,04 грн. за
опалення 1 кв.м загальної площі в місяць
протягом опалювального періоду.

Під час перевірки системи
теплопостачання гуртожитку 16.11.2011 року
представниками теплопостачальної
організації за участю споживача
встановлено, що загальна опалювальна
площа гуртожитку становить 5490,10 кв.м.

Відповідно до постанови Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання у сфері комунальних послуг
№ 299 від 08.04.14 «Про встановлення тарифів
на теплову енергію, її виробництво,
транспортування, постачання для потреб
населення ПОКВПТГ
«Полтаватеплоенерго» підприємству
встановлено тарифи на теплову енергію
для потреб населення в розмірі 315,98
грн./Гкал (без ПДВ).

Відповідно до п. 23 Правил користування
тепловою енергією, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№ 1198 від 03.10.2007 року (надалі Правила)
розрахунки за спожиту теплову енергію
здійснюються на межі продажу, яка є
межею балансової належності
(відповідальності), відповідно до
договору на підставі показів вузла
обліку згідно з діючими тарифами
(цінами), затвердженими в установленому
порядку.

10.12.2013 року підприємством
«Полтаватеплоенерго» прийнято на
комерційний облік прилади обліку
теплової енергії та гарячої води
гуртожитку по вул. Курчатова, 18.

Тому додатковою угодою № 9 від
26.03.14 до договору на відпуск теплової
енергії у вигляді гарячої води внесені
зміни щодо порядку обліку теплової
енергії. Так відповідно до пункту 10
договору облік споживання теплової
енергії на опалення з 10.12.2013 року
проводиться по лічильнику тепла.

Статтею 19 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначено,
що

споживач повинен щомісячно
здійснювати оплату теплопостачальній
організації за фактично отриману
теплову енергію.

Відповідно до п. 11.3 договору на
відпуск теплової енергії у вигляді
гарячої води "Споживач зобов'язується
сплачувати за теплову енергію у строк
до 10 числа місяця наступного за
розрахунковим.

Як вбачається з матеріалів справи,
внаслідок порушення відповідачем
своїх зобов"язань за договором щодо
оплати теплової енергії у останнього
за період з 01.08.2013 року по 31.07.2014 року
утворилась заборгованість в сумі 38 407,74
грн.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено,
що зобов'язанням є правовідношення, у
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають з
підстав, встановлених статтею 11 цього
Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися
на засадах добросовісності, розумності
та справедливості. Сторонами у
зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином та в
установлений строк, одностороння
відмова від виконання зобов'язання не
допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору. Не допускається одностороння
відмова від виконання зобов'язань, крім
випадків, передбачених законом.

Частиною першою ст. 530 ЦК України
встановлено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно зі ст.ст.. 610, 611 ЦК
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання), а у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ст. 229 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин у разі порушення ним
грошового зобов'язання не звільняється
від відповідальності через
неможливість виконання і зобов'язаний
відшкодувати збитки, завдані
невиконанням зобов'язання, а також
сплатити штрафні санкції відповідно до
вимог, встановлених цим Кодексом та
іншими законами.

Згідно ст. 230 Господарського
кодексу України, штрафними санкціями в
цьому Кодексі визначаються
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

На підставі ст. 230 ГК України та п. 13
договору нарахована пеня за
несвоєчасне виконання зобов'язань за
договором в розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України в сумі 258,10 грн. за період з 16.09.14
по 15.03.14.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України у зв'язку з
невиконанням зобов'язання по оплаті
послуг за теплопостачання нараховано 3
% річних в сумі 455,86 грн. за період з
16.09.2013 року по 13.08.2014 року та індекс
інфляції за березень-липень 2014 року в
розмірі 3451,37 грн.

Таким чином, загальна сума
заборгованості становить 42573,07 грн., у
т.ч. 38407,74грн. - сума основного боргу,
258,10грн. - пеня, 455,86грн. - 3% річних та
3451,37грн. - інфляційні нарахування.

Відповідно до статті 32 ГПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких господарський суд у
встановленому законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та
іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі статтею 34 ГПК України
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Проаналізувавши матеріали справи,
оцінивши надані докази, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

На підставі матеріалів справи та
керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 ГПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства
"Продмашжитло" ( вул.Курчатова, 18,
м. Полтава, 36034 (р/р 26002656 в АБ
"Полтава-банк", МФО 331489, )
на користь Полтавського обласного
комунального виробничого підприємства
теплового господарства
"Полтаватеплоенерго", вул.Комарова, 2а,
м.Полтава, 36008(р/р 260007148 в АК
"Полтава-банк", МФО 331489, )
заборгованісті за Договором №593 "С" від
01.07.2003р. на відпуск теплової енергії у
вигляді гарячої води у розмірі
42573,07грн., у т.ч. 38407,74грн. - сума основного
боргу, 258,10грн. - пеня, 455,86грн. - 3% річних
та 3451,37грн. - інфляційні нарахування, а
також судовий збір в сумі 1827,00 грн.,

Видати наказ після набрання цим
рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено: 03.12.2014р.

Суддя
Кльопов І.Г.