м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24945/14 08.12.14

За позовом: приватного акціонерного
товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ
"УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА ГРУПА"

до: приватного акціонерного товариства
"СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНА"

про: стягнення 4.161,75 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Яценко Є.О. - за довіреністю
від 27.12.2013 № 0113-355;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство
"СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА ГРУПА" звернулося до
господарського суду міста Києва із
позовом до приватного акціонерного
товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНА"
про стягнення з останнього страхового
відшкодування в сумі 4.161,75 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди було заподіяно пошкодження
транспортному засобу, який є предметом
договору добровільного страхування,
укладеного між позивачем і
страхувальником. Позивачем на підставі
вказаного договору було виплачено
страхувальникові страхове
відшкодування в сумі 5.161,75 грн.

Позивач на підставі правил,
встановлених ст. 27 ЗУ "Про страхування"
та ст. 993 ЦК України, звернувся до
відповідача, як до особи, у якої
застраховано цивільно-правову
відповідальність винної у скоєнні ДТП
особи, із вимогою про виплату
страхового відшкодування. Проте,
вказана вимога залишена відповідачем
без виконання, що й призвело до
звернення позивача до господарського
суду за захистом свого порушеного
права та охоронюваного законом
інтересу шляхом стягнення з
відповідача страхового відшкодування
в сумі 4.161,75 грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 14.11.2014 прийнято позовну заяву
приватного акціонерного товариства
"СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА ГРУПА" до розгляду та порушено
провадження у справі № 910/24945/14.

Ухвала про порушення провадження у
справі надсилалася відповідачеві на
адресу його місцезнаходження, яка
відповідає відомостям, внесених до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців.
Більш того, в матеріалах даної справи
міститься повідомлення поштового
зв'язку про вручення уповноваженій
особі відповідача поштового
відправлення суду. Враховуючи
наведене, відповідач повідомлений
судом про дату, час та місце розгляду
справи належним чином.

Відповідач правом, наданим ст. 59
Господарського процесуального кодексу
України, не скористався, відзиву на
позов від останнього до суду не
надходило. Відповідно до положень
статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

Відповідач своїх повноважних
представників у судові засідання не
направив, обґрунтованих пояснень з
цього приводу до суду від відповідача
не надходило.

В судовому засіданні 08.12.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Заслухавши доводи представника
позивача по суті спору та дослідивши
наявні докази у матеріалах даної
справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством
"СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА ГРУПА", як страховиком, (далі -
позивач) та фізичною особою
Дідковською Богданою Володимирівною
(далі - страхувальник) укладено Договір
добровільного страхування наземного
транспортного засобу від 06.08.2013 №
28-2802-13-00252 (далі - Договір добровільного
страхування).

Відповідно до предмету Договору
добровільного страхування, позивач
застрахував майнові інтереси
страхувальника, які пов'язані з
експлуатацією наземного транспортного
засобу, а саме "HYUNDAI" із державним
номерним знаком АА8058МН (далі -
застрахований ТЗ).

06.11.2013 на дворовій території будинку по
вул. Березняківській у місті Києві
відбулася дорожньо-транспортна
пригода (далі - ДТП) за участю
застрахованого ТЗ та транспортного
засобу "Mercedes-Benz" із державним знаком
AА2650КТ, яким керував Михайлюк Станіслав
Дмитрович.

Факт ДТП підтверджується Довідкою,
виданої УДАІ ГУМВС України в м. Києві.

Постановою Дніпровського районного
суду міста Києва від 06.12.2013 у справі №
755/28947/13-п встановлено, що ДТП трапилося
внаслідок порушень Правил
подорожнього руху України водієм
Михайлюком Станіславом Дмитровичем
(далі - винна особа) у зв'язку з чим,
вказану фізичну особу притягнуто до
адміністративної відповідальності, на
підставі ст. 124 Кодексу України про
адміністративні правопорушення.

Внаслідок зазначеного вище ДТП
застрахований ТЗ отримав механічні
пошкодження.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону
України "Про страхування" страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк, а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору (ст. 979
Цивільного кодексу України).

Згідно рахунку-фактури від 19.11.2013 №
АБ-0003868, виставленого позивачеві
товариством з обмеженою
відповідальністю "АВТОБЕРЕГ" загальна
вартість відновлюваного ремонту
застрахованого ТЗ складає 6.077,35 грн.

Позивачем на підставі Договору
добровільного страхування та рахунку
від 19.11.2013 № АБ-0003868 здійснено
розрахунок, згідно якого сума
страхового відшкодування складає 5.161,75
грн. Вказану суму було перераховано
позивачем платіжним дорученням від
29.11.2013 № 21795 на поточний рахунок
товариства з обмеженою
відповідальністю "АВТОБЕРЕГ"
(засвідчена копія вказаного
розрахункового документу наявна в
матеріалах справи).

За правилами, встановленими ст. 27
Закону України "Про страхування" та ст.
993 ЦК України, позивач є саме тією
особою, до якої перейшло право вимоги
страхового відшкодування, виплаченого
страхувальникові на підставі Договору
добровільного страхування.

Згідно інформації, наданої Моторним
(транспортним) страховим бюро України,
станом на момент настання ДТП,
транспортний засіб - "Mercedes-Benz" із
державним знаком AА2650КТ, яким керувала
винна особа, згідно Полісу серії АС №
3999898 (далі - Договір обов'язкового
страхування) забезпечений страховиком
- приватним акціонерним товариством
"СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНА" (далі -
відповідач), а особою, що уклала із
відповідачем вказаний Договір, тобто
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована відповідачем, є
Заєць Олег Григорович Відповідно до
Договору обов'язкового страхування
ліміт за шкоду заподіяну майну
становить 50.000,00 грн, а франшиза - 1.000,00
грн.

Так, позивач, з метою реалізації свого
права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про
страхування" та ст. 993 ЦК України,
звертався до відповідача з претензією
від 30.07.2014 № 450-04-1/17 в якій викладена
вимога про відшкодування страхової
виплати.

Спір між сторонами судового процесу
виник внаслідок порушення
відповідачем його грошового
зобов'язання за Договором
обов'язкового страхування, відповідач
вимогу позивача у дев'яностоденний
термін не виконав. Наведена обставина
призвела до звернення позивача до
господарського суду за захистом свого
порушеного права та охоронюваного
законом інтересу шляхом стягнення з
відповідача страхового відшкодування
за мінусом франшизи в розмірі 1.000,00 грн,
а саме в сумі 4.161,75 грн.

За результатами оцінки доказів,
наявних в матеріалах справи, та
виходячи з викладених вище фактичних
обставин, суд дійшов висновку, що позов
приватного акціонерного товариства
"СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УКРАЇНСЬКА
СТРАХОВА ГРУПА" задоволенню не
підлягає, з урахуванням такого.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

За змістом ст. 34 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" розмір шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, може бути визначено як
експертом, так і аварійним комісаром,
визначення яких містяться в пункту 2
Типового положення про організацію
діяльності аварійних комісарів,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 05.01.1998 № 8 та
Положенні щодо укладення угоди на
проведення експертної оцінки майна,
затвердженого наказом Фонду
державного майна України від 08.01.1998 № 16.

Правові засади здійснення оцінки
майна, майнових прав та професійної
оціночної діяльності в Україні, її
державного та громадського
регулювання, забезпечення створення
системи незалежної оцінки майна з
метою захисту законних інтересів
держави та інших суб'єктів
правовідносин у питаннях оцінки майна,
майнових прав та використання її
результатів визначені Законом України
"Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в
Україні".

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 7 Закону
України "Про оцінку майна, майнових
прав та професійну оціночну діяльність
в Україні" проведення оцінки майна є
обов'язковим у випадках необхідності
визначення збитків або розміру
відшкодування у випадках, встановлених
законом.

Згідно ч. 4 ст. 3 та ч. 1 ст. 12 вказаного
Закону процедури оцінки майна
встановлюються нормативно-правовими
актами з оцінки майна. У випадках
проведення незалежної оцінки майна
складається звіт про оцінку майна. У
випадках самостійного проведення
оцінки майна органами державної влади
та органами місцевого самоврядування
складається акт оцінки майна. Звіт про
оцінку майна є документом, що містить
висновки про вартість майна та
підтверджує виконані процедури з
оцінки майна суб'єктом оціночної
діяльності - суб'єктом господарювання
відповідно до договору. Звіт
підписується оцінювачами, які
безпосередньо проводили оцінку майна,
і скріплюється печаткою та підписом
керівника суб'єкта оціночної
діяльності.

З огляду на викладене, належним доказом
в підтвердження оціненого розміру
реальної вартості відновлювального
ремонту пошкодженого транспортного
засобу з урахуванням значення
коефіцієнту його фізичного зносу є
саме Звіт суб'єкта оціночної
діяльності про визначення вартості
матеріального збитку, заподіяного
власнику транспортного засобу в
результаті його пошкодження в ДТП,
складання якого є обов'язковим при
визначення збитків, що підлягають
відшкодуванню згідно вимог Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів".

Однак, в матеріалах справи відсутній
відповідний звіт або висновок експерта
(експертне дослідження або інший
документ), який би підтверджував розмір
матеріального збитку, завданого
страхувальникові застрахованого ТЗ
внаслідок ДТП, та який міг би бути
оцінений судом, як належний доказ з
визначення вартості відновлювального
ремонту транспортного засобу з
урахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, що підлягає відшкодуванню
страховиком цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів згідно положень
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

Рахунок-фактура від 19.11.2013 № АБ-0003868 не
може вважатися належним
підтвердженням розміру витрат,
пов'язаних із відновлювальним ремонтом
застрахованого ТЗ з урахуванням зносу,
розрахованого у порядку, встановленому
законодавством.

З урахуванням всіх фактичних обставин
справи та в їх сукупності, позовна
вимога про стягнення з відповідача
страхового відшкодування в сумі 4.161,75
грн задоволенню не підлягає, оскільки
така вимога позивачем не підтверджена
належним доказом, як того вимагають
приписи статей 33, 36 Господарського
процесуального кодексу України.

За приписом ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями
82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд
міста Києва,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 12 грудня 2014 року

Cуддя
С.В. Балац