ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.12.14р. Справа № 904/8335/14

За позовом Приватного підприємства
"АГРОМАКС ТК", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-торговий дім
"ДНІПРОВСЬКИЙ", м. Апостолове,
Дніпропетровської області

про стягнення 1 329,27 грн.

Суддя Колісник І.І.

Представники:

від позивача: Стасенко Н.В., довіреність
№ б/н від 13.11.2014 року, представник;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "АГРОМАКС ТК"
звернулося до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-торговий дім
"ДНІПРОВСЬКИЙ" про стягнення
заборгованості у сумі 1 329,27 грн., з яких:
1 210,03 грн. - основний борг, 86,89 грн. - пеня,
32,35 грн. - 3% річних. Судовий збір у сумі
1 827,00 грн. позивач просить покласти на
відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилається на те, що ним на підставі
договору поставки запасних частин №
120110ЗЧ/3 від 20.10.2010 року та за видатковими
накладними № 25 від 08.02.2013 року, № 674 від
21.08.2013 року було поставлено відповідачу
товар на загальну суму 3 810,03 грн., за
який останній повністю не розрахувався
та заборгував 1 210,03 грн., що й стало
підставою для нарахування 3% річних у
сумі 32,35 грн. та пені у сумі 86,89 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги позову з
наведених у ньому підстав та надав
пояснення, аналогічні за його змістом.

Представник відповідача у судові
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином відповідно до вимог частини
першої статті 64 Господарського
процесуального кодексу України за
адресою, зазначеною у позові.

Доказом належного повідомлення
відповідача про судовий розгляд справи
є наявні у матеріалах справи
рекомендовані повідомлення про
вручення представнику відповідача
31.10.2014 року та 24.11.2014 року ухвали суду
про порушення провадження у справі з
призначенням розгляду справи на 17.11.2014
року та ухвали про відкладення
розгляду справи на 03.12.2014 року (а.с. 51, 59
том 1).

Відповідно до підпункту 3.9.1. пункту 3.9.
постанови пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
року № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 Господарського процесуального
кодексу України.

Відзиву на позов відповідач суду не
надав. За таких обставин, а також беручи
до уваги, що відповідно до статті 33
Господарського процесуального України
обов'язок доказування і подання
доказів покладено на сторони, суд
згідно зі статтею 75 Господарського
процесуального кодексу України
розглядає справу за відсутності
представника відповідача та за
наявними матеріалами.

У судовому засіданні 03.12.2014 року
проголошені вступна та резолютивна
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

20.10.2010 року між Приватним підприємством
"АГРОМАКС ТК" (далі - Позивач,
Постачальник) та Товариством з
обмеженою відповідальністю
"Агро-торговий дім "ДНІПРОВСЬКИЙ" (далі -
Відповідач, Покупець) укладено договір
поставки запасних частин № 120110ЗЧ/3
(далі - Договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору
постачальник зобов'язується передати у
власність покупцю запасні частини до
сільськогосподарської техніки (далі -
товар), а покупець зобов'язується
прийняти та оплатити товар на умовах
цього договору.

За умовами пункту 2.1. договору загальна
вартість цього договору зазначається в
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною цього договору та у рахунку,
видатковій накладній на відповідну
партію товару і передбачає ПДВ 20%.

Згідно з пунктом 3.1. договору
постачальник поставляє товар покупцю
окремою партією відповідно до
специфікації.

Датою поставки партії товару
вважається дата видаткової накладної
постачальника на кожну окрему партію
товару відповідно до специфікації
(пункт 3.2. договору).

Пунктом 5.2. договору передбачено, що
оплата здійснюється покупцем у гривнях
шляхом банківського переказу на
розрахунковий рахунок постачальника,
вказаний у цьому договорі.

Цей договір набуває чинності з моменту
його підписання і діє до 31.12.2011 року та
до повного виконання сторонами своїх
зобов'язань за цим договором (пункт 11.1.
договору).

У подальшому сторони додатковою угодою
від 31.12.2012 року до договору продовжили
строк його дії до 31.12.2013 року (а.с. 13 том
1).

Позивач на користь відповідача
здійснив поставку товару на загальну
суму 3810,03 грн., що підтверджується
належно оформленими наступними
видатковими накладними:

- № 25 від 08.02.2013 року на суму 1 025,02 грн.;

- № 674 від 21.08.2013 року на суму 2 785,01 грн.
(а.с. 15, 17 том 1).

Відповідачем за накладною № 504944 від
29.11.2013 року повернуто раніше отриманий
товар на суму 2 600,00 грн. (а.с. 19 том 1),
вартість якого прийнята позивачем у
зменшення належних з відповідача
платежів за вказаними видатковими
накладними.

Різниця між вартістю поставленого
товару на загальну суму 3 810,03 грн. і
вартістю повернутого товару на суму 2
600,00 грн. складає 1 210,03 грн. (3810,03 - 2600,00 =
1210,03), яка несплачена відповідачем на
час звернення позивача з позовом до
суду і є причиною виникнення спору.

Згідно з частиною першою статті 692
Цивільного кодексу України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Суб'єкти господарювання повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином, відповідно до закону,
інших правових актів, договору (частина
перша статті 193 Господарського кодексу
України).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (стаття 525
Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного
кодексу України передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до пункту 5.1. договору
оплата за товар здійснюється покупцем
протягом 40 календарних днів з дати
підписання видаткової накладної на
даний товар.

За таких обставин оплата за
поставлений товар мала бути здійснена:

- за видатковою накладною № 25 від 08.02.2013
року на суму 1 025,02 грн. - не пізніше 20.03.2013
року;

- за видатковою накладною № 674 від 21.08.2013
року на суму 2 785,01 грн. - не пізніше 30.09.2013
року.

Фактично виконання відповідачем його
грошових зобов'язань відбулося за
рахунок повернення ним товару на суму 2
600,00 грн. за накладною № 504944 від 29.11.2013
року, внаслідок чого з прострочкою у
часі були повністю погашені його
зобов'язання у сумі 1025,02 грн. за
видатковою накладною № 25 від 08.02.2013
року та частково у сумі 1 574,98 грн.
зобов'язання за видатковою накладною №
674 від 21.08.2013 року (2600,00 - 1025,02 = 1574,98).
Залишок несплаченої відповідачем суми
за останньою накладною складає спірну
суму - 1 210,03 грн. (2785,01 - 1574,98 = 1210,03).

За викладеного та відповідно до умов
договору строк оплати залишку
заборгованості у сумі 1 210,03 грн. за
поставлений на користь відповідача
товар є таким, що настав.

Наявність заборгованості відповідача
у сумі 1 210,03 грн. підтверджується
належними та допустимими доказами, а
тому позовні вимоги у цій частині
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Згідно з частиною першою статті 199
Господарського кодексу України
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. До
відносин щодо забезпечення виконання
зобов'язань учасників господарських
відносин застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного
кодексу України виконання зобов'язання
може забезпечуватися неустойкою,
порукою, гарантією, заставою,
притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.2. договору у разі
порушення строку оплати товару,
вказаного в пункті 5.1. цього договору,
покупець сплачує постачальнику пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
від суми заборгованості за кожний день
прострочки оплати.

Заявлена позивачем до стягнення пеня у
загальній сумі 86,89 грн. розрахована за
період з 30.11.2013 року по 29.05.2014 року із
суми заборгованості 1 210,03 грн.

Перевіркою розрахунку пені
встановлено, що вона здійснена з
порушенням частини шостої статті 232
Господарського кодексу України щодо
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання
протягом шести місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Так, з урахуванням обставин справи,
приймаючи до уваги умови пункту 5.1.
договору, заборгованість відповідача у
сумі 1 210,03 грн. виникла 29.11.2013 року із
зобов'язань останнього за видатковою
накладною № 674 від 21.08.2013 року, за якою
строк виконання грошових зобов'язань
настав 01.10.2013 року.

З урахуванням вимог частини шостої
статті 232 Господарського кодексу
України граничний строк нарахування
пені за прострочення виконання
грошових зобов'язань за видатковою
накладною № 647 від 21.08.2013 року
закінчується 01.04.2014 року.

Таким чином, з урахування меж позовних
вимог нарахування пені на залишок
заборгованості у сумі 1 210,03 грн. можливе
за період з 30.11.2013 року по 01.04.2014 року і з
урахуванням чинної у цей період часу
подвійної облікової ставки НБУ - 13%
річних буде складати 53,00 грн.
(1210,03грн.х123дн.х(13:365):100% = 53,00)

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Заявлені позивачем до стягнення 3%
річних у загальній сумі 32,35 грн.
розраховані за період з 30.11.2013 року по
21.10.2014 року із суми заборгованості 1 210,03
грн.

Перевіркою розрахунку підстав для
зменшення 3% річних не вбачається.

За викладеного позовні вимоги
підлягають задоволенню частково у
загальній сумі 1295,38 грн., з яких: 1 210,03
грн. - основний борг, 32,35 грн. - 3% річних,
53,00 грн. - пеня.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача у сумі 1 780,42 грн.
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85,
115-117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Агро-торговий дім
"ДНІПРОВСЬКИЙ" (53802, Дніпропетровська
область, м. Апостолове, вул. Мічуріна,
буд. 20-А, ідентифікаційний код 31874674) на
користь Приватного підприємства
"АГРОМАКС ТК" (49074, м. Дніпропетровськ,
вул. Батумська, буд. 11, ідентифікаційний
код 37237113) основний борг у сумі 1 210,03 грн.,
3% річних у сумі 32,35 грн., пеню у сумі 53,00
грн., судовий збір у сумі 1 780,42 грн.

У решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 08.12.2014 року.

Суддя І.І. Колісник