м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
міста Києва у складі головуючого судді
Чинчин О.В., при секретарі судового
засідання Бігмі Я.В., розглянув у
відкритому судовому засіданні справу
за позовом Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «ІНГО Україна»
до Приватного
акціонерного товариства «Український
про стягнення коштів в
порядку регресу в розмірі 12 782 гривні 94
від Позивача: Іванчишина С.М.
(представник за Довіреністю);
від Відповідача: не з'явились;
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Приватне акціонерне товариство
«Акціонерна страхова компанія «ІНГО
Україна» (надалі також - «Позивач»)
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Приватного
акціонерного товариства «Український
страховий дім» (надалі також -
«Відповідач») про стягнення коштів в
порядку регресу в розмірі 12 782 гривні 94
Позовні вимоги вмотивовано тим, що
Приватне акціонерне товариство
«Акціонерна страхова компанія «ІНГО
Україна» на підставі Договору № 250572020.13
(страхування засобів наземного
транспорту, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
від нещасних випадків) від 07 липня 2013
року внаслідок настання страхової
події - дорожньо-транспортної пригоди
виплатило страхове відшкодування
власнику автомобіля марки «Део»,
державний реєстраційний номер АА 0496 ЕС,
а тому Позивачем відповідно до
положень статті 27 Закону України «Про
страхування» та статей 993, 1191
Цивільного кодексу України отримано
право зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду.
Позивач зазначає, що відповідальність
водія транспортного засобу «Сканія»,
державний реєстраційний номер ВВ 4799 ВС,
яким скоєно ДТП, застрахована в
Приватному акціонерному товаристві
«Український страховий дім» на
підставі Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/0034741, а тому
Позивач вказує, що обов'язок з
відшкодування збитків покладається на
Ухвалою Господарського суду м. Києва
від 05.11.2014 р. порушено провадження у
призначено на 19.11.2014 р.
17 листопада 2014 року через загальний
відділ діловодства суду від Моторного
(транспортного) страхового бюро
України надійшли документи на
виконання вимог ухвали суду про
порушення провадження по справі від
В судовому засіданні 19.11.2014 року
представник Позивача надав суду усні
пояснення по справі. Представник
відповідача в судове засідання не
з'явився, про поважні причини неявки
Суд не повідомив.
Враховуючи вищевикладене, Ухвалою
Господарського суду міста Києва від 17
листопада 2014 року відкладено розгляд
справи на 04 грудня 2014 року.
04 грудня 2014 року через загальний відділ
діловодства суду (канцелярію) від
Позивача надійшло письмове
підтвердження того, що в провадженні
господарського судів або іншого
органу, який в межах своєї компетенції
вирішує господарський спір, не має
справи зі спору між тими ж сторонами
про той же предмет і з тих же підстав, а
також немає рішення цих органів з
В судовому засіданні 04.12.2014 року
представник Позивача надав усні
пояснення по суті спору, якими
підтримав вимоги та доводи позовної
заяви. Представник Відповідача в
судове засідання не з'явився, про
поважні причини неявки суд не
повідомив, про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином, що підтверджується відміткою
про відправлення на Ухвалі
Господарського суду міста Києва від
За змістом пункту 32 інформаційного
листа №01-08/530 від 29.09.2009р. Вищого
господарського суду України «Про деякі
питання, порушені у доповідних
записках господарських судів України у
першому півріччі 2009 року щодо
застосування норм Господарського
процесуального кодексу України», якщо
відмітка про відправку, зроблена у
встановленому порядку на першому
примірникові процесуального
документа, оформлена відповідним
чином, вона, як правило, є
підтвердженням розсилання
процесуального документа сторонам та
іншим особам, які брали участь у справі,
а коли йдеться про ухвалу, де
зазначається про час і місце судового
засідання, - підтвердженням
повідомлення про час і місце такого
Відповідно до інформації розміщеної на
веб-сайті Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр»,
місцезнаходженням Приватного
акціонерного товариства «Український
СПОРТИВНА, будинок 3
Суд зазнає, що Ухвали Господарського
направлялись на адресу Приватного
акціонерного товариства «Український
страховий дім», зазначену на веб-сайті
Державного підприємства
«Інформаційно-ресурсний центр».
Таким чином, Суд приходить до висновку,
Відповідач про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.
Приймаючи до уваги, що Відповідач був
належним чином повідомлений про дату
та час судового засідання, враховуючи,
що матеріали справи містять достатньо
документів для розгляду справи по суті,
Суд вважає, що неявка в судове
засідання представника Відповідача не
є перешкодою для прийняття Рішення у
даній справі.
Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 04 грудня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України,
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України, в судовому засіданні складено
протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

07 липня 2013 року між ЗАТ «Акціонерна
страхова компанія «ІНГО Україна»
(Страховик) та ХіПП Україна ТОВ
(Страхувальник) було укладено Договір
№ 250572020.13 (страхування засобів
наземного транспорту, цивільної
відповідальності, водія та пасажирів
від нещасних випадків), предметом якого
є страхування транспортного засобу
марки «Део», державний реєстраційний
номер АА 0496 ЕС.

Як вбачається з матеріалів справи, 17
липня 2013 року на перехресті по пр.
Леніна у м. Стаханов Луганської області
відбулась дорожньо-транспортна
пригода за участю транспортного засобу
«Део», державний реєстраційний номер
АА 0496 ЕС, під керуванням Богатирьової
Альбіни Миколаївни та транспортного
засобу «Сканіа», державний
реєстраційний номер ВВ 4799 ВС, під
керуванням Муштарєєва Романа
Борисовича, що підтверджується
Довідкою №9232276 про дорожньо -
транспортну пригоду, виданою ВДАІ
Стахановського МВ ГУМВСУ у Луганській
області.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено застрахований
Позивачем автомобіль «Део», державний
реєстраційний номер АА 0496 ЕС.

Постановою Олександрівського
районного суду Донецької області від 15
серпня 2013 року у справі № 3/240/266/13 р.
Муштарєєва Романа Борисовича було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
стягнення у виді штрафу у сумі 340
гривень 00 копійок.

На підставі Рахунку-фактури № 80 від
19.07.2013 року та Страхового Акту № 102401
від 27 серпня 2013 року Позивач здійснив
виплату страхового відшкодування у
розмірі 13 782 гривень 94 копійки, що
підтверджується платіжним дорученням
№ 10398 від 03 вересня 2013 року.

Відповідно до інформації наданої МТСБУ
на запит Суду, цивільно-правова
відповідальність власника
транспортного засобу «Сканіа»,
державний реєстраційний номер ВВ 4799 ВС,
на момент настання страхової події
була застрахована у Відповідача на
підставі Полісу обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів № АС/34741, розмір
франшизи згідно з вказаним Полісом
складає 1000 гривень 00 копійок.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач посилається на те, що
Відповідач, як страховик особи, винної
у вчиненні дорожньо-транспортної
пригоди, зобов'язаний відшкодувати
суму матеріальної шкоди, завданої
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, розмір якої 13 782 гривень 94
копійки.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «ІНГО Україна»
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Положення статті 22 Цивільного кодексу
України передбачає, що особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Також, статтею 27 Закону України «Про
страхування» та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
збиток.

Як вбачається з матеріалів справи,
Позивачем на виконання зобов'язань за
Договором № 250572020.13 (страхування
засобів наземного транспорту,
цивільної відповідальності, водія та
пасажирів від нещасних випадків) від
07.07.2013 року відшкодовано на користь
страхувальника 13 782 гривень 94 копійки.

Таким чином, до Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «ІНГО Україна»
перейшло право вимоги до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо - і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Отже, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 27.03.1992 р. № 6 визначено,
що джерелом підвищеної небезпеки
належить визнавати будь-яку
діяльність, здійснення якої створює
підвищену імовірність заподіяння
шкоди через неможливість контролю за
нею людини, а також діяльність по
використанню, транспортуванню,
зберіганню предметів, речовин і інших
об'єктів виробничого, господарського
чи іншого призначення, які мають такі ж
властивості. Майнова відповідальність
за шкоду, заподіяну діями таких джерел,
має наставати як при цілеспрямованому
їх використанні, так і при мимовільному
прояві їх шкідливих властивостей
(наприклад, у випадку заподіяння шкоди
внаслідок мимовільного руху
автомобіля).

Вина особи, яка керувала транспортним
засобом «Сканіа», державний
реєстраційний номер ВВ 4799 ВС
встановлена у судовому порядку
Постановою Олександрівського
районного суду Донецької області від 15
серпня 2013 року у справі № 3/240/266/13 р.,
якою Муштарєєва Романа Борисовича було
визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено
стягнення у виді штрафу у сумі 340
гривень 00 копійок.

Відповідно до ч.4 статті 35
Господарського процесуального кодексу
України Вирок суду в кримінальному
провадженні або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення, які набрали законної
сили, є обов'язковими для
господарського суду, що розглядає
справу про правові наслідки дій чи
бездіяльності особи, щодо якої
ухвалений вирок або постанова суду,
лише в питаннях, чи мало місце діяння та
чи вчинене воно цією особою.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про
страхування" страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів громадян та
юридичних осіб у разі настання певних
подій (страхових випадків), визначених
договором страхування або чинним
законодавством, за рахунок грошових
фондів, що формуються шляхом сплати
громадянами та юридичними особами
страхових платежів (страхових внесків,
страхових премій) та доходів від
розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про
страхування" визначено, що майнові
інтереси, які пов'язані із володінням,
користуванням і розпорядженням майном,
а також інтереси, пов'язані з
відшкодуванням страхувальником
заподіяної ним шкоди особі або її
майну, а також шкоди, заподіяної
юридичній особі (страхування
відповідальності) віднесені до
об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про
страхування" визначено, що страхова
сума - грошова сума, в межах якої
страховик відповідно до умов
страхування зобов'язаний провести
виплату при настанні страхового
випадку.

Страхове відшкодування - це страхова
виплата, яка здійснюється страховиком
у межах страхової суми за договорами
майнового страхування і страхування
відповідальності при настанні
страхового випадку (абзац 16 статті 9
Закону України „Про страхування").

Франшиза - частина збитків, що не
відшкодовується страховиком згідно з
договором страхування (абзац 18 статті 9
Закону України «Про страхування»).

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що при настанні
страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 36.4 статті 36
Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", виплата
страхового відшкодування (регламентна
виплата) здійснюється безпосередньо
потерпілому (іншій особі, яка має право
на отримання відшкодування) або
погодженим з ним особам, які надають
послуги з ремонту пошкодженого майна,
сплатили страхове відшкодування за
договором майнового страхування (крім
регламентної виплати, передбаченої
підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього
Закону), лікування потерпілих та інші
послуги, пов'язані з відшкодуванням
збитків.

Статтею 1191 Цивільного кодексу України
передбачено, що особа, яка відшкодувала
шкоду, завдану іншою особою, має право
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Суд звертає увагу, що реальним
підтвердженням виплати суми
страхового відшкодування
страхувальнику є саме платіжне
доручення № 10398 від 03 вересня 2013 року.
Звіт про оцінку транспортного засобу є
лише попереднім оціночним документом,
в якому зазначається про можливу, але
не кінцеву суму, що витрачена на
відновлення транспортного засобу.

Аналогічна позиція викладена в
Постанові Вищого господарського суду
України від 23 серпня 2011 року у справі №
42/92.

Згідно статті 228 Господарського
кодексу України, учасник господарських
відносин, який відшкодував збитки, має
право стягнути збитки з третіх осіб у
порядку регресу.

Враховуючи визначені Полісом №
АС/34741 розміри лімітів
відповідальності та франшизи, а також
встановлену судом вартість
відновлюваного ремонту транспортного
засобу, Відповідач зобов'язаний
відшкодувати Позивачу витрати в
розмірі 12 782 гривень 94 копійки (13 782
гривень 94 копійки - 1000 гривень 00 копійок
франшизи).

Частиною 1 статті 32 Господарського
процесуального кодексу України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Таким чином, виходячи з меж заявлених
позовних вимог, системного аналізу
положень чинного законодавства
України та матеріалів справи, Суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ІНГО Україна» підлягають
частковому задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ

1. Позов Приватного акціонерного
товариства «Акціонерна страхова
компанія «ІНГО Україна» - задовольнити
частково.

2. Стягнути з Приватного
акціонерного товариства «Український
страховий дім» (01023, м.Київ, ПЛОЩА
СПОРТИВНА, будинок 3, Ідентифікаційний
код юридичної особи 32556540) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «ІНГО
Україна» (01054, м.Київ, ВУЛИЦЯ
ВОРОВСЬКОГО, будинок 33,
Ідентифікаційний код юридичної особи
16285602) 12 782 (дванадцять тисяч сімсот
вісімдесят дві) гривні 94 (дев'яносто
чотири) копійки.

3. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Український страховий
дім» (01023, м.Київ, ПЛОЩА СПОРТИВНА,
будинок 3, Ідентифікаційний код
юридичної особи 32556540) на користь
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «ІНГО
Україна» (01054, м.Київ, ВУЛИЦЯ
ВОРОВСЬКОГО, будинок 33,
Ідентифікаційний код юридичної особи
16285602) 1 694 (одну тисячу шістсот
дев'яносто чотири) гривні 45 (сорок п'ять)
копійок судового збору.

4. В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

5. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 05 грудня 2014 року.

Суддя
О.В.
Чинчин