ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2014 р. Справа № 909/1056/14

Господарський суд Івано-Франківської
області у складі судді Матуляк П. Я. ,
при секретарі судового засідання Юрчак
С. Л., розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом: товариства з обмеженою
відповідальністю "Перспектива",
вул.Плав'юка, 6, м.Тлумач, Тлумацький
район, Івано-Франківська область,78000

до відповідача: Гарасимівської
сільської ради с.Гарасимів,Тлумацький
район, Івано-Франківська область,78051

про визнання права власності

за участю представників сторін:

від позивача: Чаплінський І.М.,
(довіреність № 1-Д від 11.01.14 ).

від відповідача: не з"явився

ВСТАНОВИВ:

товариство з обмеженою
відповідальністю "Перспектива"
звернулося до господарського суду
Івано-Франківської області з позовом
до Гарасимівської сільської ради про
визнання права власності.

Ухвалою суду від 19.09.14 порушено
провадження у справі та призначено
справу до розгляду в судовому
засіданні на 14.10.14.

В ході провадження у справі в судовому
засіданні 25.11.14 оголошувалася перерва
до 02.12.14, про що сторони повідомлені
письмовим повідомленням від 25.11.14.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі з підстав, викладених у
позовній заяві, та на виконання вимог
ухвали від 11.11.14 подав суду докази
перебування спірної ділянки в
користуванні позивача.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, однак в судовому
засіданні 25.11.14 та у відзиві на позов
вих.№86 від 07.10.14 (вх.№15620/14 від 08.10.14)
позовні вимоги визнав.

На момент винесення судом рішення заяв
та клопотань від відповідача не
надходило, однак у відзиві на позов №86
від 07.10.14 (вх.№15620/14 від 08.10.14) відповідач
просив розглянути справу за
відсутності свого повноважного
представника.

Згідно з п.3.9.2 постанови пленуму Вищого
господарського суду України 26.12.2011 N 18
"Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" з наступними
змінами, у випадку нез'явлення в
засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
вжив всі залежні від нього заходи для
повідомлення відповідача належним
чином про розгляд судової справи і
забезпечення його явки в судове
засідання для реалізації ним права на
судовий захист своїх прав та інтересів,
що дає підстави для висновку суду щодо
розгляду справи в порядку,
передбаченому статтею 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи із
врахуванням вимог Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
стосовно розгляду справи упродовж
розумного строку, всебічно і повно
з"ясувавши всі обставини, на яких
ґрунтуються вимоги, давши оцінку
доказам, які мають значення для справи,
вислухавши представника позивача, суд
вважає за правильне взяти до уваги
наступне.

Рішенням ХVІІ сесії Гарасимівської
сільської ради ХХІ скликання від 12.10.93
передано в тимчасове користування
виконробській дільниці с.Гарасимів
(товариству з обмеженою
відповідальністю "Перспектива" згідно
довідки товариства з обмеженою
відповідальністю "Перспектива" №105 від
01.12.14 ) 1,680га землі та зобов"язано
керівництво виконробської дільниці
забезпечити виготовлення державного
акту на право постійного користування
землею до 01.01.95.

Рішенням виконавчого комітету
Гарасимівської сільської ради від 20.03.12
№11 визнано право власності на
нежитлові приміщення та споруди
товариства з обмеженою
відповідальністю "Перспектива", що
знаходяться в селі Гарасимів по
вул.Українська, 1в, а саме: ковальський
цех загальною площею 61,00 кв.м, столярний
цех загальною площею 250,00 кв.м,
паркетний цех загальною площею 206, 80
кв.м, приміщення сушки загальною
площею 210,30 кв.м.

05.09.14 позивач подав заяву для
проведення державної реєстрації права
приватної власності на нежитлове
приміщення, що розташовані в селі
Гарасимів по вул.Українська, 1в, однак
державним реєстратором реєстраційної
служби Тлумацького районного
управління юстиції Івано-Франківської
області відмовлено в державній
реєстрації права приватної власності
на нежитлове приміщення у
відповідності до п.4 ч.3 ст.24 Закону
України "Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень", у зв"язку з тим, що подані
документи не відповідають вимогам, або
не дають змоги встановити
відповідність заявленим прав
документами, що їх посвідчують.

Приписами ст. 15 Цивільного кодексу
України (надалі за текстом - ЦК України)
передбачено, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання.

У відповідності до ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Однак, позивач позбавлений права
належним чином здійснювати своє право,
як власника спірного майна відповідно
до положень ст. 319 ЦК України, оскільки у
нього відсутні правовстановлюючі
документи на це майно.

Зазначені обставини створюють причини
відмови державним реєстратором у
реєстрації речового права позивача та
видачі відповідного свідоцтва про
право власності на нерухоме майно.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

З матеріалів справи вбачається, що
Рішенням виконавчого комітету
Гарасимівської сільської ради від 20.03.12
№11 визнано право власності на
нежитлові приміщення та споруди
товариства з обмеженою
відповідальністю "Перспектива", що
знаходяться в селі Гарасимів по
вул.Українська, 1в, а саме: ковальський
цех загальною площею 61,00 кв.м, столярний
цех загальною площею 250,00 кв.м,
паркетний цех загальною площею 206, 80
кв.м, приміщення сушки загальною
площею 210,30 кв.м.

Відсутність порушення прав інших осіб
на спірне майно підтверджується
позицією Гарасимівської сільської
ради, яка не заперечила проти визнання
права власності.

Згідно ст. 325 ЦК України фізичні та
юридичні особи можуть бути власниками
будь-якого майна, за винятком окремих
видів майна, які відповідно до закону
не можуть їм належати. Склад, кількість
та вартість майна, яке може бути у
власності фізичних та юридичних осіб,
не є обмеженими. Законом може бути
встановлено обмеження розміру
земельної ділянки, яка може бути у
власності фізичної та юридичної особи.

Враховуючи те, що спірне майно набуте
позивачем на підставі рішення
Гарасимівської сільської ради від 20.03.12
№11, яке не визнане в установленому
порядку недійсним, вказане майно
перебуває на земельній ділянці, яка
перебуває у користуванні позивача, в
суду відсутні підстави для відмови
позивачу в задоволенні його вимоги про
визнання права власності на нерухоме
майно.

За таких обставин суд, дослідивши
подані позивачем докази і на підставі
цих доказів з урахуванням обставин по
справі та діючого законодавства дійшов
до висновку про обгрунтованість вимог
позивача.

Згідно зі ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), доказами у справі є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки спір у даній справі
стосується визнання права власності і
виник не з вини відповідача, то
відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір не підлягає стягненню з
відповідача. Cудовий збір слід залишити
за позивачем.

На підставі вищевикладеного у
відповідності ст. 124 Конституції
України, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, ст. ст.
15, 16, 317, 319, 321, 328, 331, 392 Цивільного кодексу
України та керуючись ст. ст. 43, 49, ст. 82 -
85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов товариства з обмеженою
відповідальністю "Перспектива" до
Гарасимівської сільської ради про
визнання права власності задовольнити.

Визнати за товариством з обмеженою
відповідальністю
"Перспектива"(вул.Плав"юка,6, м.Тлумач,
) право власності на
нежитлові приміщення та споруди, що
знаходяться в селі Гарасимів по
вул.Українська, 1в, а саме: ковальський
цех загальною площею 61,00 кв.м, столярний
цех загальною площею 250,00 кв.м,
паркетний цех загальною площею 206, 80
кв.м, приміщення сушки загальною
площею 210,30 кв.м.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 08.12.14

Суддя
Матуляк П. Я.

Виготовлено в КП "Діловодство
спеціалізованого суду"

________________ Легінь О. В. 08.12.14