ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
16 тел. 235-24-26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2014 р.
Справа № 911/4192/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Лутак Т.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Кристал»до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Схід Бізнес
Центр»про стягнення 60 284, 17
грн.Представники:

від позивача: не з'явилися

від відповідача: не з'явилися

суть спору:

Позивач звернувся до господарського
суду з позовом про стягнення з
відповідача 60 284, 17 грн. заборгованості
за договором поставки № 411/5Р від 06.12.2011
та договором поставки № 412/1Р від 06.12.2011,
з яких: 46 556, 99 грн. - основного боргу, 6 618,
75 - пені, 1 098, 23 грн. - 3 % річних та 6 010, 20
грн. - інфляційних втрат. Крім того,
позивач просить суд покласти на
відповідача витрати на отримання
правової допомоги адвоката у розмірі 4
500, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилається на неналежне
виконання відповідачем своїх
договірних зобов'язань щодо здійснення
розрахунку за отриманий товар.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 01.10.2014 порушено провадження
у даній справі та призначено її розгляд
у судовому засіданні на 16.10.2014.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 16.10.2014 відкладено розгляд
справи на 13.11.2014, у зв'язку з
нез'явленням у судове засідання
представників сторін та невиконанням
ними вимог суду.

До господарського суду Київської
області від позивача надійшли
клопотання № 4192/2 від 15.10.2014 (вх. № 22671/14
від 20.10.2014) про відкладення розгляду
справи та клопотання № 4192/3 від 12.11.2014
(вх. № 25367/14 від 13.11.2014) про долучення
документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 13.11.2014 відкладено розгляд
справи на 27.11.2014, у зв'язку з
нез'явленням у судове засідання
представника відповідача та
невиконанням ним вимог суду.

26.11.2014 через канцелярію господарського
суду Київської області від
представника позивача надійшли заява
№ 4192/5 від 24.11.2014 (вх. № 26497/14 від 26.11.2014)
про слухання справи за відсутності
представника позивача та письмові
пояснення по справі № 4192/4 від 24.11.2014 (вх.
№ 26499/14 від 26.11.2014), у яких останній, крім
іншого, просить суд задовольнити позов
у повному обсязі.

Представники сторін, належним чином
повідомлені про час, дату і місце
розгляду справи, у судове засідання
27.11.2014 не з'явилися, відповідач причин
неявки суду не повідомив, відзив на
позовну заяву не надіслав.

Враховуючи, що неявка сторін в судове
засідання не перешкоджає розгляду
спору по суті та зважаючи на обмежені
ст. 69 Господарського процесуального
кодексу України строки вирішення
спору, суд вважає за можливе здійснити
розгляд справи відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України за відсутності представників
сторін за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 27.11.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, судом оголошено
рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд

встановив:

06.12.2011 між сторонами укладено договір
поставки № 411/5Р (договір 1) та договір
поставки № 412/1Р (договір 2), за умовами
яких позивач зобов'язався в порядку та
на умовах, визначених даним договором,
та відповідно до замовлень відповідача
поставити товар, а відповідач
зобов'язався в порядку та на умовах,
визначених цим договором, приймати
товар і оплачувати його вартість, за
цінами, визначеними у специфікації.

Відповідно до п. 1.3 договорів право
власності на поставлений товар та
ризик випадкової загибелі переходить
до відповідача в момент отримання
товару від позивача за
видатково-прибутковою накладною
(товаротранспортною накладною).

Згідно з п. 1.4 договорів товар
вважається поставленим у разі
підписання сторонами товарної
накладної за умови надання
товаросупровідної документації,
визначеної в п. 5.3.1 договору та
виконання поставки згідно умов
договору та замовлення позивача.

Пунктом 3.1 договорів передбачено, що
поставка товару здійснюється
позивачем на умовам DDP (Офіційні
правила тлумачення термінів
Міжнародної торгової палати Інкотерсм
2000) - склад відповідача згідно
замовлення останнього.

Відповідно до п. 4.3 договорів ціна
товару з округленням до цілих копійок
зазначається при кожній поставці у
видаткових накладних, та не повинна
відрізнятися від цін, узгоджених в
специфікації.

Згідно з п. 4.5 договорів сума договору
складається з суми вартості партій
товарів, поставлених позивачем
протягом строку дії цього договору та
вказаних у накладних.

Пунктом 4.7 договорів передбачено, що
ціна товару включає в себе доставку
товару відповідачу, а пунктом 4.8
договорів визначено, що ціни
встановлюються у національній валюті
України.

Відповідно до п. 8.1 договорів оплата
здійснюється у розмірі вартості товару
шляхом безготівкового переказу на
поточний рахунок позивача, вказаний у
реквізитах позивача в цьому договорі.

Згідно з п. 8.2 договорів сторони
погодили, що оплата товару, який
постачається, проводиться на умовах,
передбачених в додатковій угоді до
даного договору.

Пунктом 8.4 договорів передбачено, що
оплата здійснюється відповідачем на
підставі цього договору.

Відповідно до п. 8.5 договорів сторони
домовились, що датою виконання
грошового зобов'язання відповідача
(оплати за поставлений товар)
вважається дата платіжного доручення
відповідача.

Згідно з п. 11.6 договорів за порушення
строку оплати товару, визначеного у
додатках даного договору, відповідач
сплачує позивачу пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла на той період, та яка
нараховується від суми заборгованості,
за кожен день прострочення виконання
своїх зобов'язань.

Пунктом 12.1 договорів передбачено, що
договір набуває чинності з дати його
підписання та скріплення печатками
сторін та діє до « 31» грудня 2011 року.

Відповідно до п. 12.2 договорів у випадку,
якщо за 30 календарних днів до дати
закінчення дії договору відповідач не
направить письмове повідомлення про
припинення договору, він вважається
пролонгованим сторонами на наступний
календарний рік.

Додатковими угодами № 1 до договору
поставки № 411/5Р від 06.12.2011 та договору
поставки № 412/1Р від 06.12.2011, з
урахуванням протоколів розбіжностей,
сторони погодили, що відповідач
оплачує поставлений позивачем товар за
договором один раз на тиждень в розмірі
реалізованого товару за останній
тиждень.

На виконання умов договору поставки №
411/5Р від 06.12.2011 та договору поставки №
412/1Р від 06.12.2011позивач по видаткових
накладних № 13090309 від 17.09.2013 на суму 795, 07
грн., № 13090308 від 17.09.2013 на суму 2 655, 19 грн.,
№ 13080327 від 19.08.2013 на суму 1 114, 48 грн., №
13080326 від 19.08.2013 на суму 3 964, 03 грн., № 13070101
від 04.07.2013 на суму 494, 56 грн., № 13070100 від
04.07.2013 на суму 4 520, 28 грн., № 13060016 від
03.06.2013 на суму 4 249, 40 грн., № 13060015 від
03.06.2013 на суму 5 280, 38 грн., № 13040353 від
18.04.2013 на суму 7 686, 60 грн., № 13030386 від
21.03.2013 на суму 910, 25 грн., № 13030385 від 21.03.2013
на суму 4 678, 61 грн., № 13030065 від 06.03.2013 на
суму 2 551, 13 грн., № 13030064 від 06.03.2013 на суму
12 200, 58 грн., № 12110399 від 20.11.2012 на суму 3 864,
55 грн., № 12110398 від 20.11.2012 на суму 9 180, 96
грн., № 12100546 від 26.10.2012 на суму 7 480, 94 грн.,
№ 12090190 від 11.09.2012 на суму 1 298, 27 грн., №
12090189 від 11.09.2012 на суму 6 190, 13 грн., № 12070398
від 30.07.2012 на суму 15 812, 33 грн., № 12070397 від
30.07.2012 на суму 1 965, 36 грн., № 12030496 від
23.03.2012 на суму 481, 00 грн., № 12030495 від 23.03.2012
на суму 6 932, 33 грн., № 12010346 від 23.01.2012 на
суму 1 498, 52 грн., № 12010345 від 23.01.2012 на суму
12 080, 25 грн., № 11120518 від 28.12.2011 на суму 11 426,
65 грн., № 11120519 від 28.12.2011 на суму 8 408, 94
грн. поставив відповідачу товар на
загальну суму 137 740, 79 грн., а відповідач,
на підставі довіреностей № 16627 від
17.09.2013, № 16227 від 19.08.2013, № 15680 від 04.07.2013,
№ 15334 від 04.06.2013, № 14881 від 18.04.2013, № 14624
від 21.03.2013, № 14482 від 06.03.2013, № 13479 від
21.11.2012, № 13167 від 29.10.2012, № 12626 від 11.09.2012,
№ 12067 від 30.07.2012, № 10519 від 26.03.2012, № 9769
від 24.01.2012, № 9564 від 29.12.2011, вказаний
товар отримав. Копії зазначених
документів залучені до матеріалів
справи, оригінали у судовому засіданні
оглянуті.

Проте, в порушення своїх договірних
зобов'язань, відповідач за поставлений
товар за вищезазначеними накладними
розрахувався частково, а саме у розмірі
82 500, 00 грн., що підтверджується наявними
у матеріалах справи банківськими
виписками, а також частково повернув
отриманий товар на суму 8 683, 78 грн., у
зв'язку з чим за ним утворилася
заборгованість перед позивачем за
договором поставки № 411/5Р від 06.12.2011 та
договором поставки № 412/1Р від 06.12.2011 у
розмірі 46 557, 01 грн., що і стало підставою
для звернення останнього з даним
позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на повному, всебічному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та враховуючи, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд вважає, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
одна сторона - постачальник
зобов'язується передати (поставити) у
зумовлені строки (строк) другій стороні
- покупцеві товар (товари), а покупець
зобов'язується прийняти вказаний товар
(товари) і сплатити за нього певну
грошову суму.

До відносин поставки, не врегульованих
Господарським кодексом України,
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України про договір
купівлі-продажу (ч. 6 ст. 265
Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не
пов'язаних з особистими, сімейними,
домашніми або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу
України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу
України передбачено, що покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 173 Господарського кодексу
України передбачено, що один суб'єкт
господарського зобов'язання повинен
вчинити певну дію на користь іншого
суб'єкта, а інший суб'єкт має право
вимагати від зобов'язаної сторони
виконання її обов'язку.

Стаття 193 Господарського кодексу
України встановлює, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частина друга цієї ж статті передбачає,
що кожна сторона повинна вжити усіх
заходів, необхідних для належного
виконання нею зобов'язання, враховуючи
інтереси другої сторони та
забезпечення загальногосподарського
інтересу.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Статтею 253 Цивільного кодексу України
передбачено, що перебіг строку
починається з наступного дня після
відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідач заявлених до нього вимог
щодо стягнення заборгованості за
отриманий товар не спростував, у судове
засідання своїх представників не
направив, належних та допустимих
доказів, які підтверджують виконання
ним зобов'язань за договором поставки
№ 411/5Р від 06.12.2011 та договором поставки
№ 412/1Р від 06.12.2011 суду не надав.

Разом з тим, з матеріалів справи
вбачається, що сторонами було
підписано акт звірки
взаєморозрахунків за період з 01.04.2014 по
14.08.2014, відповідно до якого
заборгованість Товариства з обмеженою
відповідальністю «Схід Бізнес Центр»
перед Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Кристал» за даними позивача складає 46
556, 99 грн., а за даними відповідача - 46 557,
01 грн. Зазначений акт підписаний
повноважними представниками сторін та
скріплений печатками підприємств.

З огляду на вищевикладене та
враховуючи, що поставка товару була
здійснена на виконання умов договору
поставки № 411/5Р від 06.12.2011 та договору
поставки № 412/1Р від 06.12.2011, доказів
оплати товару відповідачем не надано,
борг відповідача перед позивачем на
час прийняття рішення не погашений,
його розмір у сумі 46 557, 01 грн.
підтверджується наявними матеріалами
справи, а тому, зважаючи на положення ч.
2 ст. 83 Господарського процесуального
кодексу України, суд дійшов висновку,
що позовні вимоги про стягнення з
відповідача 46 556, 99 грн. основного боргу
за поставлений товар є доведеними,
обґрунтованими, підтверджені
належними доказами і підлягають
задоволенню.

Крім того, позивач, на підставі п. 11.6
договорів, просить стягнути з
відповідача пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період
нарахування пені від суми
заборгованості, яка за розрахунком
позивача складає 6 618, 75 грн. за період з
17.12.2013 по 29.09.2014.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання (ч. 3
ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу
України передбачено, що штрафні
санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України нарахування штрафних
санкцій за прострочення виконання
зобов'язань, якщо інше не встановлено
законом або договором, припиняється
через шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи, те, що договором поставки №
411/5Р від 06.12.2011 та договором поставки №
412/1Р від 06.12.2011 не передбачено «іншого»
строку нарахування штрафних санкцій,
судом було здійснено власний
розрахунок пені по кожній простроченій
накладній окремо, з урахуванням
положень ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України, відповідно до якого
пеня підлягає частковому задоволенню,
а саме у розмірі 3 206, 77 грн.

Зважаючи на те, що відповідач порушив
строки виконання грошового
зобов'язання щодо здійснення оплати за
отриманий товар, позивач просить суд
стягнути з відповідача 3 % річних та
інфляційні втрати з простроченої суми
грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно розрахунку позивача 3 % річних з
простроченої суми за період з 17.12.2013 по
29.09.2014 складають 1 098, 23 грн., а інфляційні
втрати за період з 17.12.2013 по 29.09.2014
складають 6 010, 20 грн.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних,
здійснений позивачем, та встановлено,
що він є арифметично вірним, відповідає
вимогам законодавства та обставинам
справи, а тому вимоги в цій частині
позову підлягають задоволенню.

Також, судом перевірено розрахунок
інфляційних втрат, здійснений
позивачем, та встановлено, що їх сума є
більшою ніж заявлена позивачем, а тому
зважаючи на положення п. 2 ч. 1 ст. 83
Господарського процесуального кодексу
України, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню
інфляційні втрати у розмірі 6 010, 20 грн.

Враховуючи вищенаведене, вимоги
позивача про стягнення з відповідача
заборгованості за договором поставки
№ 411/5Р від 06.12.2011 та договором поставки
№ 412/1Р від 06.12.2011 підлягають частковому
задоволенню, а саме у розмірі 56 872, 19
грн., з яких: 46 556, 99 грн. - основного
боргу, 3 206, 77 грн. - пені, 1 098, 23 грн. - 3 %
річних та 6 010, 20 грн. - інфляційні втрати.

Крім того, позивач просить покласти на
відповідача витрати на отримання
правової допомоги адвоката у розмірі 4
500, 00 грн.

Згідно з ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати складаються з судового збору,
сум, що підлягають сплаті за проведення
судової експертизи, призначеної
господарським судом, витрат, пов'язаних
з оглядом та дослідженням речових
доказів у місці їх знаходження, оплати
послуг перекладача, адвоката та інших
витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 48 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що витрати, які підлягають
сплаті за послуги адвоката,
визначаються у порядку, встановленому
Законом України «Про адвокатуру».

В розумінні даних статей судовими
витратами є лише оплата тих послуг, які
надаються адвокатами, що відповідають
вимогам ст. 6 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
та здійснюють свою діяльність у
організаційних формах, зазначених у
статтях 4, 13, 14, 15 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» адвокатська діяльність
здійснюється на підставі договору про
надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують
повноваження адвоката на надання
правової допомоги, можуть бути: 1)
договір про надання правової допомоги;
2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення
органу (установи), уповноваженого
законом на надання безоплатної
правової допомоги.

Згідно з ст. 30 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
гонорар є формою винагороди адвоката
за здійснення захисту, представництва
та надання інших видів правової
допомоги клієнту. Порядок обчислення
гонорару (фіксований розмір, погодинна
оплата), підстави для зміни розміру
гонорару, порядок його сплати, умови
повернення тощо визначаються в
договорі про надання правової
допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, між
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Кристал» (далі - клієнт) та Пономаренко
Юрієм Петровичем (далі - адвокат)
укладено договір про надання правової
допомоги від 24.09.2014, за умовами якого
адвокат зобов'язався надавати клієнту
правову допомогу в справі щодо захисту
прав та інтересів останнього в судах,
органах державної влади, на
підприємствах, в установах,
організаціях всіх форм власності та
підпорядкування з питання вирішення
господарської суперечки щодо
відшкодування заборгованості з
контрагентів по договорам поставки
(далі - справи), а клієнт зобов'язався
сплатити гонорар (винагороду) за надану
правову допомогу та компенсувати
фактичні витрати на її надання в обсязі
та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 1.2 договору правова
допомога полягає в: зборі та правову
аналізу інформації, документів та
матеріалів, що стосуються справи;
наданні усних і письмових консультацій
та роз'яснень з правових питань, що
стосуються справи; складанні
необхідних по справі процесуальних
документів, скарг, претензій, запитів,
позовних заяв тощо; виконанні окремих
доручень клієнта, що стосується справи;
представництві клієнта в судах,
органах державної влади, на
підприємствах, в установах,
організаціях всіх форм власності та
підпорядкування з питань, що
стосуються справи.

Згідно з п. 3.1 договору за надання
правової допомоги клієнт сплачує
адвокату гонорар (винагороду) в розмірі
4 500, 00 грн. та додатково премію в розмірі
10 відсотків від суми гонорару у разі
досягнення позитивного результату по
справі.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що 50 %
розміру гонорару адвоката, зазначеного
в п. 3.1 договору, сплачується клієнтом
на протязі трьох днів з моменту
набрання чинності договором. Решта
гонорару та премія сплачуються на
протязі трьох днів після підписання
акту приймання-передачі послуг чи
отримання звіту адвоката про перелік
дій, необхідних для досягнення
бажаного результату по справі.

Відповідно до п. 3.4 договору оплата
гонорару, премії та перерахування
коштів, необхідних для покриття
фактичних витрат, здійснюється у
готівковій чи безготівковій формі на
поточний рахунок адвоката з
зазначенням відповідного призначення
платежу.

Згідно з п. 4.1 договору цей договір
набирає чинності з моменту його
підписання та діє до моменту
досягнення бажаного результату або
виконання адвокатом всіх дій,
необхідних для досягнення бажаного
результату по справі. На підтвердження
факту досягнення бажаного результату
чи виконання адвокатом дій, необхідних
для досягнення бажаного результату, на
вимогу клієнта, направляється звіт про
виконану роботу. Закінчення дії
договору оформляється актом
прийому-передачі послуг, що має бути
підписаний сторонами і скріплений
печатками (при наявності) не пізніш
трьох днів після закінчення договору.

З матеріалів справи вбачається, що
адвокатом Пономаренком Юрієм
Петровичем було виставлено Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Торговий дім «Кристал» рахунок № 12
від 24.09.2014 для оплати правової допомоги
- гонорару адвоката за представництво
інтересів товариства в господарських
судах на загальну суму 4 500, 00 грн., а
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Кристал», в свою чергу, було сплачено
зазначений рахунок, що підтверджується
банківською випискою від 30.10.2014.

У матеріалах справи міститься копія
свідоцтва про право на заняття
адвокатською діяльністю № 953 від 17.12.2002
на ім'я Пономаренка Юрія Петровича та
довіреність від 24.09.2014, видана
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Кристал» на представництво його
інтересів Пономаренком Юрієм
Петровичем.

Пунктом 6.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
№ 7 «Про деякі питання практики
застосування розділу VI Господарського
процесуального кодексу України»
передбачено, що витрати позивачів та
відповідачів, третіх осіб, пов'язані з
оплатою ними послуг адвокатів,
адвокатських бюро, колегій, фірм,
контор та інших адвокатських об'єднань
з надання правової допомоги щодо
ведення справи в господарському суді,
розподіляються між сторонами на
загальних підставах, визначених ч. 5 ст.
49 Господарського процесуального
кодексу України.

Відшкодування цих витрат здійснюється
господарським судом шляхом зазначення
про це у рішенні, ухвалі, постанові за
наявності документального
підтвердження витрат, як-от: угоди про
надання послуг щодо ведення справи у
суді та/або належно оформленої
довіреності, виданої стороною
представникові її інтересів у суді,
платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригіналу ордера адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Таким чином, враховуючи те, що
позивачем надано договір про надання
правової допомоги, рахунок для оплати
правової допомоги - гонорару адвоката
за представництво інтересів
товариства в господарських судах,
підтверджено правовий статус адвоката,
якому здійснено оплату, зважаючи на
наявність доказів фактичного
перерахування йому коштів на підставі
зазначеного рахунку, господарський суд
дійшов висновку про кваліфікацію
зазначених Товариством з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Кристал» судових витрат в якості
витрат на оплату послуг адвоката в
розумінні ст. 44 Господарського
процесуального кодексу України.

Проте, суд звертає увагу, що у договорі
про надання правової допомоги від
24.09.2014 та рахунку № 12 від 24.09.2014 йдеться
про надання адвокатом правової
допомоги щодо відшкодування
заборгованості з контрагентів по
договорам поставки та представництво
інтересів товариства в господарських
судах, в той час як контрагентів у
позивача може бути велика кількість, а
конкретного визначення, що правова
допомога адвоката, за яку позивачем
було сплачено 4 500, 00 грн. стосується
саме даного спору щодо стягнення
заборгованості з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Схід
Бізнес Центр» у матеріалах справи не
має.

З огляду на викладене та зважаючи на те,
що адвокатом Пономаренком Юрієм
Петровичем було здійснено підготовку
матеріалів у даній справі та прийнято
участь у судовому засіданні 13.11.2014 по
даній справі, суд дійшов висновку про
необхідність зменшення розміру
судових витрат на оплату послуг
адвоката, що підлягають стягненню з
відповідача, до 500, 00 грн.

Оскільки спір виник внаслідок
неправомірних дій відповідача, то
судовий збір, відповідно приписів ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, покладається судом на
відповідачів.

Враховуючи вищезазначене та керуючись
статтями 33-34, 44, 48-49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю «Торговий
дім «Кристал» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Схід Бізнес Центр»
(07400, Київська область, місто Бровари,
вулиця Красовського, будинок 16,
ідентифікаційний код - 35115285) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Торговий дім
«Кристал» (67806, Одеська область,
Овідіопольський район, селище міського
типу Авангард, вулиця Базова, 1 (7-й км.
Овідіопольської дороги),
ідентифікаційний код - 32266257) 46 556 (сорок
шість тисяч п'ятсот п'ятдесят шість)
грн. 99 коп. - основного боргу, 3 206 (три
тисячі двісті шість) грн. 77 коп. - пені, 1
098 (одна тисяча дев'яносто вісім) грн. 23
коп. - 3 % річних, 6 010 (шість тисяч десять)
грн. 20 коп. - інфляційні втрати, 500
(п'ятсот) грн. 00 коп. - витрат на оплату
послуг адвоката та 1 827 (одна тисяча
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. -
судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог
відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги відповідно до ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України та може бути оскаржене в
порядку, передбаченому чинним
законодавством України.

Суддя
Т.В. Лутак