м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомКомунального підприємства
«Центр обслуговування споживачів
Шевченківського району»До
Комунального підприємства
«Житлово-експлуатаційна контора
«Покровська» Шевченківського
районуПростягнення 81 713, 23 грн.
Суддя Борисенко І.І.
Від позивача Поліщук Л.П. - за дов.
Від відповідача Іванова Т.Ю. - за дов.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до суду з
позовом про стягнення з відповідача на
свою користь суму заборгованості за
фактично спожиті комунальні послуги за
період з 30.11.2010р. по 31.10.2013р. та за
Договором №П-292 про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення за період з 01.11.2013р. по
31.03.2014р. в розмірі 81 713, 23 грн. (із них
основний борг - 78 200, 78 грн., інфляційні
втрати - 316, 81 грн., 3% річних - 3 195, 64 грн.)
В судовому засіданні від 21.08.2014р.
представник відповідача надав суду
відзив на позовну заяву, в якому
повністю заперечив проти позовних
25.09.2014р. в судовому засіданні
представником позивача було надано
суду уточнений рахунок заборгованості
за надані комунальні послуги,
відповідно до якого сума
заборгованості, враховуючи 3% річних та
індекс інфляції складає суму в розмірі
Однак, уточнений рахунок
заборгованості за надані комунальні
послуги по нежитловому приміщенню
розрахований на нежитлове приміщення
за адресою: м. Київ, вул.
Тургенівська, 35-А станом на 24.04.2014р.,
хоча спірне приміщення знаходиться за
28.10.2014р., через відділ діловодства
Господарського суду міста Києва,
представником позивача було надано
суду уточнений рахунок заборгованості
за надані комунальні послуги,
відповідно до якого сума
заборгованості, враховуючи 3% річних та
індекс інфляції складає суму в розмірі
81 713, 23 грн., з яких сума заборгованості
за опалення складає - 62 277,16грн., за
гаряче водопостачання - 14 164,57грн., за
холодне постачання -1 759,08грн., 316,81грн.
індекс інфляції, 3 195,64грн.-3% річних.
В судовому засіданні від 28.10.2014р.
представником відповідача було надано
заяву про застосування строку позовної
За клопотанням представника
позивача та представника відповідача,
з метою забезпечення повного,
всебічного та об'єктивного розгляду
справи, спір у даній справі вирішено у
строк у відповідності п. 3 ст. 69 ГПК
Розглянувши надані учасниками
судового процесу документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і заперечення проти позову,
об'єктивно оцінивши в сукупності
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті,
Господарський суд міста Києва, -
За твердженням позивача, між
Позивачем та Відповідачем до 01.11.2013р.
виникло зобов'язання, оскільки
Комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна контора
«Покровська» Шевченківського району
(Відповідач) є орендарем нежитлового
приміщення 24,5кв.м. за адресою: м. Київ,
вул. Артема,30А та споживає комунальні
послуги, які надає виконавець
комунальних послуг Комунальне
підприємство «Центр обслуговування
споживачів Шевченківського району»
(Позивач), тобто між Позивачем та
Відповідачем виникли відносини, що
породжують цивільні права та обов'язки,
оскільки Позивач надає
житлово-комунальні послуги, а
Відповідач ними користується.
Позивач зазначає, що зобов'язання
Відповідача в умовах неукладеного
договору на постачання комунальних
послуг, виникає на підставі дії
законів, а не укладення договору не
звільняє відповідача від сплати
заборгованості за спожиті комунальні
Так, в обґрунтування зазначеного,
Позивач посилається на ст. 509 ЦК
України, відповідно до якої
зобов'язання є правовідношення, в якому
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо), або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
Статтею 1 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» від
24.06.2004р. №1875-ІУ, міститься визначення
поняття споживача, як фізичної чи
юридичної особи, яка отримує або має
намір отримати житлово-комунальну
послугу. Таким чином, юридична чи
фізична особа, що отримує
житлово-комунальні послуги зобов'язана
В своїх поясненнях від 25.09.2014р.
щодо здійснення нарахувань за
комунальні послуги (централізоване
опалення) за період з жовтня 2010р. по
березень 2014р. Позивач посилається на
Додаток №6 до Договору на постачання
теплової енергії №330004 від 01.06.2007,
відповідно до якого, як стверджує
Позивач площа приміщення відповідача
Однак, зазначеного Договору на
постачання теплової енергії №330004 від
01.06.2007 до матеріалів справи не надано. В
наданому суду Додатку №6 до Договору
№330004 від 01.06.2007 площа приміщення
відповідача за адресою м. Київ, вул.
Артема,30А складає100м.кв.
Суду не надано доказів, що
Відповідач в період з 30.11.2010р. по 31.10.2013р.
користувався нежитловим приміщенням
за адресою: м. Київ, вул. Артема,30-А,
01 листопада 2013 року між Позивачем
та Відповідачем було укладено Договір
№П-292 про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення (надалі - Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору,
Позивач зобов'язався своєчасно
надавати Відповідачу відповідної
якості послуги з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення, а
Відповідач зобов'язався своєчасно
оплачувати надані послуги за
встановленими тарифами у строки і на
умовах, що передбачені Договором.
Відповідно до Додатку №1 до
Договору №П-292від 01.11.2013р. в колонці
послуги з центрального опалення
визначено прочерком, тобто опалення
У відповідності до п. 1.2. Договору,
Відповідач користується нежитловими
приміщеннями вказаними у Додатку №1 до
Договору на підставі розпорядження
Шевченківської районної в місті Києві
державної адміністрації «Про
закріплення приміщень за комунальними
підприємствами Шевченківського
району» від 07.02.2012р. №53, зокрема,
нежитловим приміщенням площею 24, 5 кв. м.
за адресою: м. Київ, вул. Артема, 30-А.
Розрахунковим періодом є
календарний місяць. Платежі за надані
послуги вносяться не пізніше 25 числа
місяця, що настає за розрахунковим. (п.
п. 3.1., 3.2. Договору).
Позивач стверджує, що ним
виконувались покладені на нього
договірні зобов'язання в повному
обсязі, однак Відповідач неналежно
виконував покладені на нього
зобов'язання, чим порушив умови
Відповідач заперечує проти
позовних вимог, стверджує що позивачем
не надано доказів на підтвердження
своїх вимог. Суду надані докази сплати
Відповідачем за надані послуги з
постачання холодної та гарячої води.
Відповідачем також подано Заяву про
застосування строку позовних давності
до вимог позивача про стягнення
заборгованості за період з 30.11.2010р. по
Оцінюючи наявні в матеріалах
справи документи та досліджуючи в
судовому засіданні докази,
Господарський суд вважає позовні
вимоги такими, що не підлягають
задоволенню з наступних підстав:
Згідно ст. 175 Господарського
кодексу України майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 Цивільного
кодексу України та ст. 174
Господарського кодексу України.
Названі норми передбачають, що
господарські зобов'язання можуть
виникати безпосередньо з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також угод, не
передбачених законом, але таких, які
Відповідно до ч.1 ст.14 ЦК України
цивільні обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.
За приписами ч.2 ст.14 ЦК України
особа не може бути примушена до дій,
вчинення яких не є обов'язковим для неї.
Ухвалою господарського суду
міста Києва від 01.07.2014р. було
зобов'язано позивача надати
господарському суду докази надання
послуг з посиланням на тарифи та їх
вартість, обґрунтування настання
строків оплати, табуляграми наданих
послуг, докази направлення рахунків на
оплату послуг відповідачу.
На виконання вимог суду позивачем
надано господарському суду розрахунки
та пояснення щодо здійснення
нарахувань за комунальні послуги
(централізоване опалення) споживачу КП
ЖЕК «Покровська» (вул. Артема,30-А) за
період з жовтня 2010р. по березень 2014р. за
займану площу приміщення 110м.кв, тоді як
Відповідач займає приміщення 24,5м.кв.
В матеріалах справи відсутні
докази знаходження Відповідача в
нежитловому приміщенні за адресою: м.
Київ, вул. Артема,30-А, площею 24,5м.кв. в
період з 30.11.2010р. по 31.10.2013р.
Згідно ст.32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
Однак, позивачем по справі в
обґрунтування своїх позовних вимог не
подано господарському суду жодних
доказів, які б підтверджували обсяги
спожитих послуг (з центрального
опалення, постачання холодної та
гарячої води) саме відповідачем
Комунальним підприємством
«Житлово-експлуатаційна контора
«Покровська» Шевченківського району
за період з 30.11.2010р. по 31.10.2013р. за
адресою: м.Київ, вул. Артема, 30-А.
Господарським судом при розгляді
даного спору встановлено, що між
сторонами відсутні будь які договірні
відносини щодо сплати платежів за
теплопостачання, водопостачання і
водовідведення, та інші комунальні
послуги в період з 30.11.2010р. по 31.10.2013р., а
відтак у відповідача відсутній
обов'язок перед позивачем
відшкодовувати йому витрати на
комунальні послуги за зазначений
Позивачем також не доведено
належними та допустимими доказами
факту наявності у Відповідача
заборгованості за Договором №П-292від
01.11.2013р. за період з 01.11.2013р. по 31.03.2014р. за
центральне опалення.
Суд не приймає розрахунки
Позивача за централізоване опалення,
оскільки судом встановлено, що за
спірним приміщенням, а саме за адресою:
м. Київ, вул. Артема, 30-А центральне
опалення відсутнє, тобто умовами
Договору не передбачено постачання
центрального опалення саме за цим
приміщенням, а передбачене тільки за
адресою: м. Київ, вул. Тургенівська, 35-А.
Таким чином, враховуючи, що в
додатку до договору №1 вказано, що
послуга опалення за спірне приміщення
відсутня, з цього слідує, що взагалі
нарахування Позивачем грошових коштів
за надані послуги з опалення є
безпідставними. Відповідно до п.
2.2 Договору нарахування за спожиті
послуги проводяться згідно табуляграм
ПАТ «АК Київводоканал» і ПАТ
«Київенерго» за тарифами які
затверджені Розпорядженнями Київської
міської державної адміністрації,
чинними у період споживання послуг.
Надані Позивачем в підтвердження
боргу зазначеного порушення, в якості
доказу розрахунок боргу, який
неодноразово уточнювався, облікові
картки розшифровки, які не підписані
відповідальною особою, не приймається
судом до уваги, з огляду на наступне.
Так, у відповідності до наданих
доказів суми боргу за надане гаряче та
холодне водопостачання різняться, тому
чітко визначитися з розрахунком
позовних вимог щодо цих грошових
стягнень у суду немає можливості.
Також, суд зазначає, що суду
надано уточнений рахунок
заборгованості за надані комунальні
послуги по нежитловому приміщенню за
іншою адресою, ніж зазначено в позові, а
саме за адресою: м. Київ, вул.
Тургенівська, 35-А, де є постачання
центрального опалення. Однак, сума
заборгованості включаючи індекс
інфляції та 3% річних співпадає зі
спірним приміщенням, хоча площі та
адреси різні, тому чітко визначитися з
розрахунком позовних вимог щодо цих
грошових стягнень у суду немає
можливості, оскільки за розрахунком
позивача за різними адресами та
різними площами однакові рахунки на
Крім того, Відповідачем надані
докази, що ним сплачувалась
заборгованість за комунальні послуги
щодо постачання холодної та гарячої
води. Так, з наданих платіжних доручень
від 13.05.2014р. №96, від 30.05.2014р. №111, від
26.06.2014р. №125, від 27.06.2014р. №128 вбачається,
заборгованості за комунальні послуги.
Відповідачем в судовому
засіданні також надана письмова заява
від 28.10.2014, в якій заявлено, що позивачем
пропущено строк позовної давності для
звернення позивача до суду за період з
30.11.2010р. по 02.06.2011р., і з цих підстав
просить позивачу відмовити в позові.
У відповідності до ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
Відповідно до ст. 257 ЦКУ загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.
Господарський суд вважає, що Позивач
допустив пропущення строку позовної
давності до вимог про стягнення
заборгованості за період з 30.11.2010р. по
02.06.2011р. у сумі 8 317,34грн.
Відповідно до ч.4 ст.267 Цивільного
кодексу України сплив позовної
давності, про застосування якої,
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.
Таким чином, вимога позивача щодо
стягнення з Відповідача
заборгованості у сумі 8 317,34грн., яка
виникла в період 30.11.2010р. по 02.06.2011р.
знаходиться за межами строку загальної
Враховуючи, що судом відмовлено в
задоволенні основного боргу, суд
відмовляє також в задоволенні вимог
про стягнення 316,81грн. інфляційних та 3
195,64грн.-3% річних.
Відповідно до ст. 33 ГПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Відповідно до ст. 34
Господарського процесуального кодексу
України, Господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
В порушення ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України
позивачем не доведено у спосіб
встановлений ст. 34 цього ж Кодексу
законних підстав для задоволення
позовних вимог. Доводи, викладені у
його позовній заяві спростовані у
відзиві на позовну заяву та доданими до
них документами, а тому суд не
знаходить підстав для задоволення
Витрати по оплаті судового збору,
згідно ст. 49 ГПК України покладаються
Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України,
суд, -
У задоволені позовних вимог
Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального
кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 21.11.2014р.

Суддя
І.І.Борисенко