ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.12.14р. Справа № 904/8459/14

За позовом Комунального підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА", м.
Дніпродзержинськ

до Спеціалізованого дошкільного
навчального закладу компенсуючого
типу № 21, м.
Дніпродзержинськ

про стягнення 15 059,52 грн.

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: Старовойтова Я.В. -
представник (дов. № 00.01.0150 від 14.11.2014)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство
Дніпродзержинської міської ради
"ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Спеціалізованого дошкільного
навчального закладу компенсуючого
типу № 21, про стягнення 15 059,52 грн. за
договором № 101т від 21.01.2013, з яких 14 122,41
грн. - основний борг, 937,11 грн. - пеня.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 30.10.2014
порушено провадження у справі та
призначено її до розгляду у судовому
засіданні на 18.11.2014.

У межах строків передбачених статтею 69
Господарського процесуального кодексу
України розгляд справи відкладався з
18.11.2014 на 02.12.2014.

Відповідач відзив на позов не надав, у
судові засідання, призначені для
розгляду справи, явку свого
повноважного представника не
забезпечив. Був належним чином
повідомлений про дату та місце
судового засідання.

У випадку нез'явлення в засідання
господарського суду представників
обох сторін або однієї з них справа
може бути розглянута без їх участі,
якщо неявка таких представників не
перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2
Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 року "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції").

Відповідно до статті 75 Господарського
процесуального кодексу України, якщо
відзив на позовну заяву і витребувані
господарським судом документи не
подано, справу може бути розглянуто за
наявними в ній матеріалами.

Згідно зі статтею 85 Господарського
процесуального кодексу України у
судовому засіданні 02.12.2014 було
оголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представника
позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2013 між Комунальним підприємством
Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа"
(учасник) та Спеціальним дошкільним
навчальним закладом компенсуючого
типу № 21 (замовник) було укладено
договір № 101т про закупівлю послуги з
постачання водяної пари і гарячої води
(включно з холодоагентами) (відпуск
теплової енергії) за державні кошти.

Відповідно до пункту 1.1 договору
предметом даного договору є надання
послуги з постачання водяної пари і
гарячої води (включно з холодоагентами)
(відпуск теплової енергії) за державні
кошти для потреб опалення, вентиляції
та гарячого водопостачання в
кількості, у строки та на інших умовах,
що зазначені у цьому договорі.

Згідно з пунктом 10.1 договору цей
договір набуває чинності з дня його
підписання сторонами та скріплення
печатками сторін, але не раніше ніж
через 5 днів з дня опублікування у
державному офіційному друкованому
виданні з питань державних закупівель
повідомлення про акцепт пропозиції за
результатами застосування процедури
закупівлі в одного учасника і діє до
31.12.2013 року, а в частині проведення
розрахунків - до повного їх здійснення.

Керуючись ст. 631 Цивільного кодексу
України, сторони дійшли згоди, що умови
цього договору поширюють дію на
відносини, що фактично склалися між
сторонами з 01.01.2013 року (пункт 10.2
договору).

Згідно з пунктом 1.2 договору
найменування послуги: постачання
теплової енергії для потреб опалення,
вентиляції та гарячого водопостачання;
кількість послуг або кількісні
характеристики виконуваних за цим
договором послуг 394,33800 Гкал.

Відповідно до п. 2.1 договору, учасник
повинен надавати замовнику послуги,
якість яких відповідає умовам "Правил
технічної експлуатації теплових
установок і мереж", затверджених
наказом Міністерства палива та
енергетики України від 14.02.2007 року № 71,
та інших нормативних актів України.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що
ціна цього договору становить 372746,00
грн., у тому числі ПДВ - 62124,33 грн.

Учасник надає послугу з постачання
водяної пари і гарячої води (включно з
холодоагентами) (відпуск теплової
енергії) для потреб опалення,
вентиляції та гарячого водопостачання
згідно з діючими ДБН по об'єкту
споживача, згідно адрес: вул. Бойко, 35 -
по приладу обліку, джерело ДТЕЦ (пункт
5.2 договору).

Відповідно до пункту 4.2 договору всі
розрахунки за цим договором
виконуються на підставі платіжних
вимог та двостороннього акту про
постачання теплової енергії, що
виписує учасник замовнику.

Двосторонній акт про постачання
теплової енергії замовник підписує і
один екземпляр повертає учаснику в 5-ти
денний термін. В разі неповернення акту
в зазначений термін та відсутності
мотивованої (письмової) відмови,
кількість отриманої теплової енергії
вважається безперечною та прийнятою до
сплати.

На виконання умов договору, позивач
надав відповідачу послугу з постачання
теплової енергії у грудні 2013 року на
суму 54122, 41 грн., що підтверджується
актом про постачання теплової енергії
№ А.12-8338, який було надіслано позивачем
на адресу відповідача 24.06.2014 (а.с. 13-16).

Відповідно до пункту 4.1 договору,
розрахунковим періодом є календарний
місяць. Замовник самостійно одержує
платіжну вимогу у учасника, після 10-го
числа наступного за розрахунковим
місяця.

Замовник протягом розрахункового
періоду сплачує постачальнику
вартість зазначеної в договорі
місячної кількості теплової енергії, з
урахуванням залишкової суми (сальдо)
розрахунків на початок місяця.
Остаточний розрахунок здійснюється до
20 числа наступного за розрахунковим
місяця (пункт 4.1 договору).

Відповідач здійснив часткову оплату
послуг з постачання теплової енергії у
розмірі 40000,00 грн., що підтверджується
банківською випискою від 30.12.2013 (а.с. 32).

Таким чином, несплаченою залишається
вартість наданих послуг з постачання
теплової енергії у сумі 14122,41 грн.,
відповідач суму заборгованості у
розмірі 14122,41 грн. не сплатив, що і є
причиною виникнення спору.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив з наступного.

Частиною 1 статті 193 Господарського
кодексу України передбачено, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу
України передбачено, що зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу
України зазначено, що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору
(стаття 174 Господарського кодексу
України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу
України передбачено, що одностороння
відмова вiд зобов'язання або
одностороння змiна його умов не
допускається, якщо iнше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином вiдповiдно
до умов договору та вимог цього
Кодексу, iнших актiв цивiльного
законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (стаття 530
Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 4.1 договору, строк
оплати наданих послуг є таким, що
настав.

Станом на час розгляду справи доказів
сплати заборгованості у повному обсязі
представники сторін не надали.

З урахуванням викладеного,
господарський суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивача щодо стягнення
з відповідача 14122,41 грн. підлягають
задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з тим, що відповідач
прострочив виконання грошового
зобов'язання, позивачем нараховано
пеню за період з 21.01.2014 по 23.06.2014 у сумі
937,11 грн.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України
зазначає, що неустойкою (штрафом, пенею)
є грошова сума або інше майно, яке
боржник має передати кредиторові у
випадку порушення боржником
зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштiв сплачують на
користь одержувачiв цих коштiв за
прострочку платежу пеню в розмiрi, що
встановлюється за згодою сторiн.

Частиною 6 статті 232 Господарського
кодексу України передбачено, що
нарахування штрафних санкцій за
прострочення виконання зобов'язання,
якщо інше не встановлено законом або
договором, припиняється через шість
місяців від дня, коли зобов'язання мало
бути виконано.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що за
несвоєчасне виконання розрахунків та
теплову енергію нараховується пеня у
розмірі 1% належної до сплати суми за
кожен день прострочення, але не більше
подвійної облікової ставки НБУ.
Нарахування пені проводиться
учасником, після 20 числа наступного за
розрахунковим місяця, при наявності
заборгованості у замовнику.

Перевіривши розрахунок позивача (а.с. 8),
судом встановлено, що вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача пені у
розмірі 937,11 грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 49
Господарського процесуального кодексу
України при повному задоволенні позову
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85,
115 - 117 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути зі Спеціалізованого
дошкілького навчального закладу
компенсуючого типу № 21 (51900,
Дніпропетровська область, м.
Дніпродзержинськ, вул. Бойка, 35,
ідентифікаційний код
20297261)комунального закладу "Середня
загальноосвітня школа № 6 м.
Дніпродзержинська" Дніпродзержинської
міської ради (51925, Дніпропетровська
область, м. Дніпродзержинськ, пр.
Пеліна, 63, ) на користь
комунального підприємства
Дніпродзержинської міської ради
"Дніпродзержинськтепломережа" (51914,
Дніпропетровська область, м.
Дніпродзержинськ, вул. Петровського, 168,
) заборгованість у розмірі
14122,41 грн., пеню в розмірі 937,11 грн. та
судовий збір у розмірі 1827 грн., про що
видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня підписання
рішення шляхом подання апеляційної
скарги до Дніпропетровського
апеляційного господарського суду
через господарський суд
Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги,
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 03.12.2014

Суддя Я.С. Золотарьова