м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Закритого акціонерного товариства
До Приватного підприємства
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Святослав"
Комунального підприємства " Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна"
про застосування наслідків
нікчемного правочину
Суддя Лиськов М.О.
Представники сторін:
від позивача: не з'явився
від відповідача 1: не з'явився
від відповідача 2: не з'явився
від відповідача 3: Колесник М.С.
(дов. Від 28.08.2012)
Відповідно до ст. 85 ГПК України в
судовому засіданні 24.11.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

08.09.2014 до канцелярії Господарського
суду м. Києва надійшла позовна заява
Закритого акціонерного товариства
"Сонат" (надалі - позивач) до Приватного
підприємства "Русь-95" (надалі -
відповідач-1), Товариства з обмеженою
відповідальністю "Святослав" (надалі -
відповідач-2), Комунального
підприємства " Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна" (надалі - відповідач-3)
про застосування наслідків нікчемного
правочину

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 23.08.2013 прийнято позовну заяву
до розгляду та порушено провадження по
справі № 910/18969/14, розгляд справи
призначено на 08.10.2014.

В судове засідання, призначене на
08.10.2014, з'явились представники
позивача, відповідачів 1 та 3.

В судове засідання, призначене на
08.10.2014, представник відповідача2 не
з'явився, причин не явки суд не
повідомив, хоча про час та місце
розгляду справи, був належним чином
повідомлений, що підтверджується
зворотнім повідомленням про вручення
поштового відправлення за номером 01 9, згідно якого 23.09.2014 представник
відповідача отримав поштове
відправлення Господарського суду м.
Києва з ухвалою про порушення
провадження у справі.

Представник позивача подала заяву про
уточнення позовних вимог, яка долучена
судом до матеріалів справи.

Представник відповідача3 подав відзив
на позовну заяву, в якому проти
позовних вимог заперечував.

Представник відповідача1 подав відзив
на позовну заяву, в якому проти
позовних вимог не заперечував та
просив перевести його в статус третьої
особи, яка не заявляє самостійних
вимог.

Ухвалою суду 08.10.2014 змінено
процесуальний статус Приватного
підприємства "Русь-95" з співвідповідача
на третю особу, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору та
відкладено розгляд справи на 22.10.2014.

В судове засідання, призначене, 22.10.2014,
представники позивача, відповідача 2
з'явились.

Представник позивача заявив
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Окрім того представником третьої особи
через канцелярію суду було подано
клопотання про відкладення розгляду
справи.

Представник відповідача 1 та третьої
особи, в судове засідання не з'явились.

Ухвалою суду повторно було зобов'язано
сторони надати документи , а також
відкладено розгляд справи на 10.11.2014.

В судове засідання, призначене, 10.11.2014,
представники позивача, відповідача 2
з'явились.

Представник відповідача 1 та третьої
особи, в судове засідання не з'явились.

10.11.2014 до Господарського суду м. Києва
надійшло клопотання Всеукраїнського
об'єднання «Свобода» про надання
дозволу на проведення відео зйомки
судового засідання , яке відбудеться
10.11.2014 по справі № 910/18969/14.

Суд задовольнив вказане клопотання.

10.11.2014 ухвалою суду відмовлено в
задоволенні заяви про відвід судді
Лиськова М.О.

В судовому засіданні 10.11.2014 представник
позивача заявив клопотання про
витребування доказів від Комунального
підприємства " Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна" , суд відмовив у
задоволенні вказаного клопотання. У
зв'язку з тим, що аналогічне клопотання
було задоволено 08.10.2014.

В судовому засіданні 10.11.2014 представник
позивача заявив клопотання про заміну
процесуального статусу Приватного
підприємства «Русь 95» з третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на співвідповідача.

Суд розглянувши вказане клопотання,
вважає його обґрунтованим та належним
чином вмотивованим, а отже таким, що
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні 10.11.2014 представник
позивача заявив клопотання про
витребування доказів від
Реєстраційної служби ГУЮ у м. Києві.

Суд розглянувши вказане клопотання,
вважає його обґрунтованим та належним
чином вмотивованим, а отже таким, що
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні, призначеному на
10.11.2014, сторони заявили клопотання про
продовження строків розгляду справи.
Яке задоволено судом.

Ухвалою суду 10.11.2014 продовжено строки
розгляду справи на 15 днів, витребувано
додаткові документи, замінено
процесуальний статус Приватного
підприємства «Русь 95» з третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору на співвідповідача та
відкладено розгляд справи на 24.11.2014.

Представник відповідача-3 з'явився в
судове засідання, надав пояснення по
суті справи.

Представники, позивача, відповідача 1
та відповідача 2, в судове засідання не
з'явилися, витребувані ухвалою суду
документи не надіслали, причин не явки
суд не повідомили, хоча про час та місце
розгляду справи, були належним чином
повідомлені.

Ухвала суду, позовна заява надсилались
відповідачам на юридичну адресу
підприємства згідно відомостей
єдиного державного реєстру
підприємств та організацій України
(довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах
справи). У відповідності з положеннями
п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного
суду України "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" від
18.09.1997 особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
надіслано за поштовою адресою,
зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до
повноважень господарських судів не
віднесено установлення фактичного
місцезнаходження юридичних осіб або
місця проживання фізичних осіб
-учасників судового процесу на час
вчинення тих чи інших процесуальних
дій. Тому відповідні процесуальні
документи надсилаються господарським
судом згідно з поштовими реквізитами
учасників судового процесу, наявними в
матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3
роз'яснення Вищого арбітражного суду
України від 18.09.1997 "Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України" (з
подальшими змінами) у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" в разі якщо ухвалу
про порушення провадження у справі
було надіслано за належною адресою
(тобто повідомленою суду стороною, а в
разі ненадання суду відповідної
інформації - адресою, зазначеною в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб - підприємців), і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто з
посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового
засідання відповідач був належним
чином повідомлений, на підставі статті
75 Господарського процесуального
кодексу України справа може бути
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що відповідачі повідомленні про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті.

У судових засіданнях складалися
протоколи згідно статті 81-1
Господарського процесуального кодексу
України.

Клопотання щодо фіксації судового
процесу учасниками процесу не
заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд
справи здійснювався без застосуванням
засобів технічної фіксації судового
процесу у відповідності до статті 811
Господарського процесуального кодексу
України.

Зважаючи на достатність в матеріалах
справи доказів, необхідних для повного
та об'єктивного вирішення справи,
розгляд справи відбувся з урахуванням
положень ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України за
наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 07.03.2007, залишеного без змін
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 19.04.2007 по
справі № 12/732 за позовом ЗАТ «Сонат» до
ПП «Русь-95», ТОВ «Святослав» про
стягнення 4 000 000,00 грн. позов задоволено
частково: стягнуто з ПП «Русь-95» на
користь ЗАТ «Сонат» 6 991 236 грн. доходів
від використання майна, 25 000 грн.
державного мита, 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу. В задоволенні решти
позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду
України від 17.07.2007 касаційну скаргу ПП
«Русь-95» залишено без задоволення, а
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 19.04.2007 у справі
№ 12/732 залишено без змін.

Разом з тим, Господарським судом міста
Києва на виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
07.03.2007, яке набрало законної сили 19.04.2007,
видано наказ від 24.05.2007 про примусове
виконання рішення, а саме стягнуто з ПП
«Русь-95» на користь ЗАТ «Сонат» 6 991 236
грн. доходів від використання майна, 25
000 грн. державного мита, 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

Також, ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.04.2007 у справі
№ 12/732 задоволено заяву ЗАТ «Сонат» про
вжиття заходів забезпечення позову та
накладено арешт на нерухоме майно ПП
«Русь-95», що знаходиться в м. Києві.

Постановою головного державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у м. Києві Пацуріною О.В. від
05.06.2007 року № 149/5 відкрито виконавче
провадження № 3894794 на підставі наказу
Господарського суду міста Києва від
24.05.2007 року № 12/732 про стягнення з ПП
«Русь-95» на користь ЗАТ «Сонат» 7 016 854,00
грн.

Боржнику запропоновано добровільно
виконати в строк до 12.06.2007 наказ
Господарського суду міста Києва від
24.05.2007 № 12/732 про примусове виконання
рішення.

ЗАТ «Сонат», в свою чергу, звернулось до
комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації»
із заявою від 07.05.2007 про те, що 19.04.2007
прийнято рішення Господарським судом
м. Києва по справі №12/732 про стягнення з
ПП «Русь-95» грошових коштів більше 7 016
854 грн. та просив не вчиняти дії по
перереєстрації прав власності на
нерухоме майно, що належить боржнику ПП
«Русь-95», на яке накладено арешт з метою
виконання вищезгаданого судового
рішення.

Головним державним виконавцем
підрозділу примусового виконання
рішень Головного управління юстиції у
м. Києві Пацуріною О.В. з метою
забезпечення виконання наказу від
24.05.2007 № 12/732 постановою від 11.06.2007
накладено арешт на все нерухоме майно,
що належить ПП «Русь-95».

Постановою головного державного
виконавця підрозділу примусового
виконання рішень Головного управління
юстиції у м. Києві Пацуріної О.В. від
27.12.2007 №149/5 повернуто виконавчий
документ стягувачеві. Підставою
винесення вказаної постанови стало
встановлення головним державним
виконавцем, що у боржника відсутнє
майно, на яке може бути звернено
стягнення.

З відповіді комунального підприємства
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
від 15.01.2013 №1493 (И - 2013) на запит
Господарського суду міста Києва,
вбачається, що відповідачем 18.05.2007
перереєстровано нерухоме майно, яке
належало боржнику ПП «Русь-95» та
передано до ТОВ «Святослав».

Наведені обставини і незаконність
перереєстрації права власності на
нерухоме майно з ПП «Русь-95» на ТОВ
«Святослав» встановлені рішеннями
судів в справі №826/7085/13-а за
адміністративним позовом ЗАТ «Сонат»
до БТІ про визнання протиправними дій і
тому згідно ст. 35 ГПК України не
потребують доведення позивачем за
даним позовом. А саме, постановою від
16.08.2013 у справі №826/7085/13-а Окружного
адміністративного суду м. Києва, були
визнані протиправними дії БТІ під час
виконання ухвали Київського
апеляційного господарського суду від
03.04.2007 по справі №12/732 щодо
перереєстрації на ТОВ «Святослав»
18.05.2007 нерухомого майна, що належало ПП
«Русь-95», і ухвалою Київського
апеляційного адміністративного суду
від 04.02.2014 залишено без змін.

При цьому, суди при задоволенні позову
ЗАТ «Сонат» виходили з того, що
відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно їх
обтяжень» і пункту 3.3 Тимчасового
положення № 7/5 відмовляється у
державній реєстрації прав та їх
обтяжень, якщо заяви про державну
реєстрацію прав, пов'язаних з
відчуженням нерухомого майна, подано
після державної реєстрації обтяжень,
встановлених щодо цього майна, та що
матеріалами справи підтверджено, що
БТІ було обізнано про наявність
обтяжень зазначеного нерухомого майна,
т.я. у наданих БТІ документах
реєстраційної справи міститься копія
заяви ЗАТ «Сонат», яка отримана
відповідачем 07.05.2007 за вх. № 18420.

В адміністративній справі №826/7085/13-а
БТІ свої дії 18.05.2007 обґрунтовувало
рішенням Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 27.04.2007 у
справі № 2-801, яким було задоволено
позов ТОВ «Святослав» до ПП «Русь-95» та
визнано дійсним договір
купівлі-продажу нежилих приміщень між
цими особами в простій письмовій формі
від 18.01.2007р., визнано право власності
ТОВ «Святослав» на нерухоме майно і БТІ
зобов'язано зареєструвати право
власності за ТОВ «Святослав» на кілька
нежилих приміщень, в тому числі на
нежилі приміщення, на які на користь
ЗАТ «Сонат» було накладено арешт
ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 03.04.2007.

Як вбачається з досліджених в
матеріалах справи письмових доказів,
за ПП «Русь-95» ()
зареєстровано на праві власності
нежилі приміщення:

- нежиле приміщення загальною площею
411,8 кв.м. по проспекту Героїв
Сталінграду, 39-В (приміщення №3,1 поверх,
пр. № 1, 1 поверх);

- нежиле приміщення № 6 загальною
площею 68,1 кв.м. по проспекту Героїв
Сталінграду, 39-В;

- нежиле приміщення № 4, 5 загальною
площею 509,2 кв.м. по проспекту Героїв
Сталінграду, 39-В;

- нежиле приміщення № 4 загальною
площею 1026,4 кв.м. по вул. Курчатова, 19-а;

- частина нежилого приміщення
загальною площею 612,5 кв.м. по вул.
Закревського, 47;

- нежиле приміщення № 2-а загальною
площею 39,4 кв.м. по проспекту Героїв
Сталінграду, 39-В літера «А»;

- нежиле приміщення загальною площею
515,1 кв.м. по проспекту Порика,13 в м Києві.

Відповідно до рішення Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 27.04.2007 року у справі № 2-801 право
власності на вказані приміщення
перейшли до ТОВ «Святослав» та
зобов'язано БТІ зареєструвати право
власності за ТОВ «Святослав».

Відповідачем на виконання вказаного
судового рішення 18.05.2007 зареєстровано
право власності на нежитлові
приміщення за ТОВ «Святослав».

Проте, як уже встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи,
відповідачем 18.05.2007 здійснено
перереєстрацію нерухомого майна, що
належало боржнику ПП «Русь-95»
одночасно на яке накладено арешт
відповідно до ухвали Київського
апеляційного господарського суду від
03.04.2007 у справі № 12/732 з метою виконання
судового рішення.

Відповідно до пункту 3.3 Тимчасового
положення № 7/5 у реєстрації прав на
нерухоме майно державним реєстратором
може бути відмовлено якщо, зокрема,
право власності на нерухоме майно
виникло на підставі договорів
відчуження, за наявності інформації
про накладення арешту на відчуження
об'єктів нерухомого майна з Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна.

Як вбачається з копії витягу про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна №
11976073 від 05.04.2007, до якого внесено
реєстраційний запис 05.04.2007 на підставі
ухвали Київського апеляційного
господарського суду від 03.04.2007 року по
№ 12/732, якою в якості забезпечення
позову заборонено відчуження
нерухомого майна, нежилі приміщення, що
належать на праві власності ПП
«Русь-95».

Отже, на час проведення відповідачем
державної реєстрації права власності
нежилих приміщень, що належали ПП
«Русь-95» за ТОВ «Святослав» 18.05.2007 року,
вказане майно знаходилось під
забороною відчуження та у
відповідності до положень Тимчасового
положення № 7/5, що діяли на момент
здійснення реєстрації, у відповідача
були відсутні правові підстави для
перереєстрації цього майна на іншого
власника.

Окрім того, матеріалами справи
підтверджено, що відповідач був
обізнаний про наявність обтяжень
зазначеного нерухомого майна, зокрема,
позивачем направлялась заява на адресу
відповідача про те, що на нерухоме
майно ПП «Русь-95» накладено арешт з
метою виконання судового рішення від
07.03.2007 року та просив не вчиняти дії по
перереєстрації права власності
нерухомого майна.

Матеріалами справи підтверджено, що в
реєстраційній справі міститься копія
зазначено заяви, яка отримана
відповідачем 07.05.2007 за вх. № 18420.

Суд зазначає, що накладання арешту та
оголошення заборони відчуження
нерухомого майна - це дія, спрямована на
обмеження чи заборону вільного
розпорядження нерухомим майном, тобто
забезпечення охорони визнаних прав
інших осіб на нерухоме майно від
незаконного його відчуження власником.

Таким чином, на думку суду,
відповідачем 18.05.2007 на час проведення
державної реєстрації права власності
нежитлових приміщень, що належали ПП
«Русь-95», за ТОВ «Святослав»,
реєстратору комунального підприємства
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
було відомо про обмеження, які
перешкоджали здійсненню реєстрації
прав.

Крім того, в межах виконавчого
провадження № 3894794 на вказане нерухоме
майно головним державним виконавцем
накладено арешт та оголошено заборону
на його відчуження.

Суд розглянувши матеріали справи,
встановив, що договір в простій
письмовій формі від 18.01.2007
купівлі-продажу нежилих приміщень
укладеного між відповідачем-1 і
відповідачем-2 (далі - договір від 18.01.2007)
порушує права та інтереси позивача на
виконання рішення № 12/732 яке вступило в
законну силу, т.я. на момент
перереєстрації нежилих приміщень з
власника ПП «Русь 95» на ТОВ «Святослав»
18.05.2007 БТІ, на підставі рішення від
27.04.2007 Фастівського міськрайонного
суду Київської області у справі № 2-801,
про його дійсність, права власності на
ці нежилі приміщення ПП «Русь-95» в
інтересах ЗАТ «Сонат» були обтяжені
арештом згідно ухвали суду від 03.04.2007.

Відповідно до статті 66 Господарського
процесуального кодексу України заходи
до забезпечення позову застосовуються
господарським судом за заявою сторони,
прокурора, або з ініціативи
господарського суду як гарантія
реального виконання рішення суду.

Копія договору від 18.01.2007, неодноразово
витребовувалась судом, однак так і не
була надана відповідачами, разом з тим,
відповідно до ч. 1 ст. 220 Цивільного
кодексу України цей договір є
нікчемним через недодержання
сторонами вимоги закону про його
нотаріальне посвідчення.

Відповідно до ст.209 Цивільного кодексу
України нотаріально посвідчення
правочину здійснюється нотаріусом або
іншою посадовою особою, яка відповідно
до закону має право вчинення такої
нотаріальної дії, шляхом вчинення на
документі, в якому викладено текст
правочину, посвідчувального напису.

У відповідності до ст.220 Цивільного
кодексу України у разі недодержання
сторонами вимоги закону про
нотаріальне посвідчення договору
такий договір є нікчемним.

Відповідно до частини 2 ст. 215
Цивільного кодексу України недійсним є
правочин, якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину недійсним судом не
вимагається.

За змістом частини другої статті 215 ЦК
України нікчемний правочин, на відміну
від оспорюваного, є недійсним
незалежно від наявності чи відсутності
відповідного рішення суду.

Відпо відно до Постанови Пленуму
вищого господарського суду України
від29.05.2013 № 11 Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними, встановлено,
якщо позивач посилається на
нікчемність правочину для
обґрунтування іншої заявленої вимоги,
господарський суд не вправі посилатися
на відсутність судового рішення про
встановлення нікчемності правочину, а
має дати належну оцінку відповідним
доводам позивача.

Таким чином, договір від 18.01.2007 згідно
ч.2 ст. 215 Цивільного кодексу України є
недійсним.

Сторони нікчемного правочину не
зобов'язані виконувати його умови
(навіть якщо суд не визнавав його
недійсним).

Нікчемний правочин або правочин,
визнаний судом недійсним, вважається
таким з моменту його вчинення (частина
перша статті 236 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Цивільного
кодексу України недійсний правочин не
створює юридичних наслідків, крім тих,
що пов'язані з його недійсністю, а в
силу ч. 1 ст.236 Цивільного кодексу
України він є нікчемний з моменту його
вчинення та норму ч.5 цієї статті, що
вимога про застосування наслідків
недійсності нікчемного правочину може
бути пред'явлена будь-якою
заінтересованою особою, позивач з
метою захисту свого права на стягнення
коштів за рахунок нерухомого майна, яке
незаконно 18.05.2007 було перереєстровано
на ТОВ «Святослав».

Таким чином суд приходить до висновку,
позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись
ст. ст. 4, 49, 75, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Застосувати до нікчемного договору в
простій письмовій від 18.01.2007 укладеного
між приватним підприємством «Русь-95»
(18000, Черкаська обл., місто Черкаси,
вулиця Смілянська, будинок 44, офіс 302;
ідентифікаційний код 30374297) та
Товариствам з обмеженою
відповідальністю «Святослав» (код ПОУ:
31724464) наслідки нікчемного правочину і
визнати недійсними з моменту їх
вчинення Комунальним підприємством
«Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна»
всі записи в державному реєстрі на
перереєстрацію права власності на
нежилі приміщення з ПП «Русь 95» на ТОВ
«Святослав»:

- загальною площею 515,1 кв.м. по вул.
Порика, 13 в м Києві.

- загальною площею 345,7 кв.м по вул.
Прирічній 25 (літера А) в м.Києві.

- загальною площею 411,8 кв.м. по
проспекту Героїв Сталінграду, 39-В
(приміщення №3,1 поверх, пр. №1,1 поверх);

- № 6 загальною площею 68,1 кв.м. по
проспекту Героїв Сталінграду, 39-В;

- № 4, 5 загальною площею 509,2 кв.м. по
проспекту Героїв Сталінграду, 39-В;

- № 4 загальною площею 1026,4 кв.м. по
вул. Курчатова, 19-а;

- частину нежилого приміщення №6
площею 105,9 кв.м. по вул. Курачатова, 19-А
(літера «А») в м. Києві;

- -26/100 частину нежилого приміщення
загальною площею 612,5 кв.м. по вул.
Закревського, 47;

- № 2-а загальною площею 39,4 кв.м. по
проспекту Героїв Сталінграду, 39-В;

- №5 поверх 1 загальною площею 124,0
кв.м. по вул. Курчатова 19-А (літера «А») в
м. Києві.

3. Стягнути солідарно з Приватного
підприємства "Русь-95" (18000, Черкаська
обл., місто Черкаси, вулиця Смілянська,
будинок 44, офіс 302; ідентифікаційний код
30374297), Товариства з обмеженою
відповідальністю "Святослав" (20702,
Черкаська обл., місто Сміла, вулиця
Блюхера, будинок 6; ідентифікаційний
код 31724464), Комунального підприємства "
Київське міське бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна"
(01001, м. Київ, вулиця Трьохсвятительська,
будинок 4-В; ідентифікаційний код 03359836)
до на користь Закритого акціонерного
товариства "Сонат" (04201, м. Київ, вул.
Полярна, будинок 8; ідентифікаційний
код 23493956) 1 218 (одну тисячу двісті
вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового
збору за подання позовної заяви.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено 28.11.2014

Суддя
М.О. Лиськов