РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.
Справа № 918/1320/14

Рівненський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

суддя
Мамченко Ю.А. ,

суддя
Миханюк М.В.

при секретарі
Ільчук Н.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Дробот І.А. - представник
за довіреністю від 18.09.2013р. №3636-О

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Рівненського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк", м.Дніпропетровськ

на рішення господарського суду
Рівненської області

від 21.10.14 р. у справі № 918/1320/14 (суддя
Політика Н.А.)

за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк", м.Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "Чайка -Тур",
м.Рівне

про стягнення заборгованості в сумі 123
948 грн. 20 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Рівненської області від 21.10.2014р. у
справі №918/1320/14 позов Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до Приватного
підприємства "Чайка -Тур" про стягнення
заборгованості в сумі 123948,20грн.
задоволено часково.

Стягнуто з Приватного підприємства
"Чайка-Тур" на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" 48000,00грн.
заборгованості за кредитом, 43396,47грн.
заборгованості за нарахованими
відсотками за користування кредитом,
21197,06грн. пені за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором,
10800,00грн. заборгованості по комісії за
користування кредитом та 2467,87грн. 87 коп.
витрат по оплаті судового збору.

У решті позовних вимог, а саме в
стягненні 554,67грн. заборгованості за
нарахованими відсотками за
користування кредитом, відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням,
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк "Приватбанк"
звернувся до суду з апеляційною
скаргою, в якій просить оскаржене
рішення змінити в частині відмови в
стягненні 554,67гри. заборгованості за
нарахованими відсотками та прийняти в
цій частині нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги у повному
обсязі.

Мотивуючи апеляційну скаргу, скаржник
зазначає, зокрема, наступне:

- вважає рішення місцевого
господарського суду незаконним та
необґрунтованим, таким, що прийняте з
порушенням норм матеріального права та
процесуального права;

- зазначає, що відповідно до п.3.18.2.3.1
Умов обслуговування кредитних лімітів,
сторони у порядку ч.1 ст.212 Цивільного
кодексу України дійшли взаємної згоди
про те, що відсоткова ставка за
користування кредитом може бути
збільшена Банком у разі, якщо
збільшиться облікова ставка НБУ на
один або більше пунктів, та/або курс
гривні до іноземної валюти 1 групи
класифікатора іноземних валют
збільшиться на 5 або більше відсотків,
та/або вартість ресурсів на
міжбанківському грошовому ринку
збільшиться на 5 або більше відсотків.
Сторони дійшли згоди, що збільшена
відсоткова ставка починає діяти після
того, як Банк повідомить Клієнта про
настання подій, вказаних у даному
пункті. Банк повідомляє клієнта про
настання подій на свій вибір, або у
письмовій формі, або за допомогою
встановлених засобів електронного
зв'язку Банка та Клієнта (система
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, SМS
повідомлення тощо);

- вказує, що позивачем 01.07.2014р. було
проінформовано клієнта про
запровадження нової системи
нарахування відсотків за користування
кредитом відповідно по пункту 3.18.2.3.1
Умов за допомогою SМS повідомлення, а
тому його вимоги в цій частині є
обґрунтованими, документально
доведені, та такими, що підлягають
задоволенню.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 17.11.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено її розгляд
на 02.12.2014р..

Згідно розпорядження в.о. голови
Рівненського апеляційного
господарського суду від 02.12.2014р., у
зв'язку з перебуванням у відпустці
судді Савченка Г.І. та відповідно до
затверджених складів колегій,
визначено колегію у складі суддів:
головуючий суддя - Павлюк І.Ю.,
судді Мамченко Ю.А., Миханюк М.В..

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 02.12.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження колегією суддів у новому
складі.

Ухвалою Рівненського апеляційного
господарського суду від 02.12.2014р.
виправлено описку допущену при
написанні ухвали Рівненського
апеляційного господарського суду від
17.11.2014р. про прийняття апеляційної
скарги до провадження.

Ухвала Рівненського апеляційного
господарського суду від 17.11.2014р. про
прийняття апеляційної скарги до
провадження надіслана на адресу
відповідача - Приватного підприємства
"Чайка -Тур", а саме: 33028, м.Рівне,
вул.Міцкевича, буд.14, оф.12, однак
повернулась з відмітками поштового
відділення: "по даній адресі фірма не
значиться".

Відповідно до наявного в матеріалах
справи витягу з офіційної веб-сторінки
інтернет ресурсу Державного
підприємства "Інформаційно-ресурсний
центр" щодо відомостей про юридичну
особу, в графі місце знаходження
юридичної особи Приватного
підприємства "Чайка -Тур" зазначена
адреса: 33028, м.Рівне, вул.Міцкевича,
буд.14, оф.12 (а.с.135-136).

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" (з подальшими змінами
та доповненнями) особи, які беруть
участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце розгляду
судом справи у разі виконання останнім
вимог частини першої статті 64 та статті
87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64
ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Відповідач не скористався правом
подачі письмового відзиву на
апеляційну скаргу, що, у відповідності
до ч.2 ст.96 ГПК України, не перешкоджає
перегляду рішення місцевого
господарського суду.

Представник позивача в судовому
засіданні 02.12.2014р. підтримав доводи
апеляційної скарги та надав пояснення
в обґрунтування своєї позиції. Вважає
рішення місцевого суду незаконним та
необґрунтованим в частині відмови у
стягненні з відповідача 554,67гри.
заборгованості за нарахованими
відсотками, а тому просить суд рішення
господарського суду Рівненської
області від 21.10.2014р. у справі №918/1320/14 в
цій частині змінити та прийняти нове,
яким задовольнити позовні вимоги ПАТ
КБ "Приватбанк" у повному обсязі. При
цьому, на запитання головуючого судді
щодо невідповідності даних відносно
надсилання SMS повідомлень відповідачу
про зміну відсоткової ставки по
кредитним лімітам на номери мобільних
телефонів, що зазначені у наданому
позивачем листі від 10.10.2014р. №14/10/0921,
номеру вказаному у заяві про відкриття
поточного рахунку та картки зі
зразками підписів і відбитку печатки
від 12.11.2011р., представник позивача
вказав, що йому не відомо, на які саме
номери були надіслані ці SMS
повідомлення і кому вони належать.

Представник відповідача в судове
засідання 02.12.2014р. не з'явився, про
причину неявки суд не повідомив.

Водночас, ухвалою суду від 17.11.2014р. про
прийняття апеляційної скарги до
провадження участь учасників судового
процесу в судовому засіданні
визначалась на власний розсуд, нові
докази не витребовувались та
повідомлено, що неявка уповноважених
представників сторін в судове
засідання не є перешкодою для розгляду
апеляційної скарги по суті за наявними
у ній матеріалами.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України
про межі перегляду справ в апеляційній
інстанції та той факт, що неявка в
засідання суду представник
відповідача, належним чином та
відповідно до законодавства
повідомленого про дату, час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
перегляду оскарженого судового акту,
судова колегія розглянула апеляційну
скаргу за відсутності представника
останнього.

Заслухавши пояснення представника
позивача, обговоривши доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, перевіривши повноту
з'ясування та доведеність всіх
обставин, що мають значення для справи,
відповідність висновків, викладених у
рішенні місцевого господарського суду,
обставинам справи, правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права при прийнятті
оскарженого рішення, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Як вбачається з матеріалів справи,
31.03.2011р. між Публічним акціонерним
товариство Комерційний банк
"ПриватБанк" (банк) та Приватним
підприємством "Чайка-Тур" (клієнт) було
підписано заяву про відкриття
поточного рахунку (а.с.31).

Заявою 31.03.2011р. Приватне підприємство
"Чайка-Тур" приєдналося до "Умов та
правил надання банківських послуг"
(далі - умови), тарифів банку (а.с.32-41), що
розміщені в мережі інтернет на сайті
http://privatbank.ua, які разом із вказаною
заявою складають договір банківського
обслуговування, та взяло на себе
зобов'язання виконувати умови
договору.

Згідно до умов договору ПП "Чайка-Тур"
встановлено кредитний ліміт на
поточний рахунок №2121 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта, що визначено і
врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг".

Також, 12.11.2011р. між Приватним
підприємством "Чайка-Тур" та Публічним
акціонерним товариством комерційним
банком "Приватбанк" підписано заяву про
відкриття поточного рахунку та картку
зі зразками підписів і відбитком
печатки, згідно якої сторони
погоджуються із Умовами та правилами
надання банківських послуг, у тому
числі з Умовами та правилами
обслуговування за розрахунковими
картками (що розміщені в мережі
Інтернет на сайті банку www.privatbank.ua,
client-bank.privatbank.ua.), тарифами банку, які
разом з цією заявою та карткою зі
зразками підписів і відбитками печатки
складають договір банківського
обслуговування. Цим підписом
відповідач приєднався і зобов'язався
виконувати умови, викладені в Умовах та
правилах надання банківських послуг,
тарифах позивача - договорі
банківського обслуговування (а.с.63).

Відповідно до п.3.18.1.1 умов, кредитний
ліміт на поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту банк повідомляє клієнта на свій
вибір або в письмовій формі або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на
зобов'язання Клієнта щодо його
повернення, сплати процентів та
винагороди (п.3.18.1.3 умов).

У відповідності до п.3.18.1.5 умов,
кредитний ліміт відповідно до "Умов та
правил надання банківських послуг"
являє собою суму грошових коштів, в
межах яких банк проводить оплату
розрахункових документів клієнта
понад залишок грошових коштів на його
поточному рахунку. Ліміт
розраховується відповідно до
затвердженої банком методики на основі
даних про рух грошових коштів на
поточному рахунку, платоспроможності,
кредитної історії та інших показниках
у відповідності з
внутрішньобанківськими нормативами і
нормативними актами Національного
банку України.

Пунктом 3.18.1.6 умов встановлено, що ліміт
може бути змінений банком в
односторонньому порядку,
передбаченому умовами і правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбаченими внутрішніми
нормативними документами Банку.
Підписавши угоду, Клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна ліміту
проводиться Банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення Клієнта на
свій вибір або в письмовій формі або
через встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта.

Пунктом 3.18.1.8 умов передбачено, що
проведення платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту,
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до "Умов і правил
надання банківських послуг".

Пунктом 3.18.1.13 умов визначено, що при
порушенні клієнтом будь-якого з
грошових зобов'язань, клієнт сплачує
банку відсотки та пеню за користування
кредитом від суми залишку невиплаченої
заборгованості в розмірі,
передбаченому даним розділом "Умов і
правил надання банківських послуг".

Згідно п.3.18.1.16 умов, при укладанні
договорів і угод чи вчиненні інших дій,
що свідчать про приєднання клієнта до
"Умов і правил надання банківських
послуг" (або у формі "Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк або у
формі обміну паперовій або електронній
інформацією або у будь-якій іншій
формі), банк і клієнт допускають
використання підписів клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Відповідно до п.3.18.2.1.1 умов, банк
обслуговує кредитний ліміт на
поточному рахунку Клієнта в порядку,
передбаченому даним розділом "Умов і
правил надання банківських послуг".

У відповідності до підпункту 4 п.3.18.2.1.4
умов, за рахунок грошових коштів, які
надійшли на поточний рахунок клієнта, в
першу чергу проводиться погашення
заборгованості по відсоткам,
розрахованим відповідно до п.3.18.4.1 та
п.3.18.4.2. Надходження коштів на поточний
рахунок клієнта автоматично зменшують
дебетове сальдо по поточному рахунку.

Пунктом 3.18.2.2 умов, сторонами узгоджено,
що клієнт зобов'язався: - сплатити
відсотки за весь час користування
кредитом відповідно до п.3.18.4.1 та п.3.18.4.2,
п. 3.18.4.3 (п.3.18.2.2.2); проводити погашення
кредиту, отриманого в розмірі
встановленого ліміту кредиту, не
пізніше строку(терміну) закінчення
безперервного користування кредитом,
встановленого п.3.18.1.11 (п.3.18.2.2.3); -
повернути кредит в строки,
встановленні п.3.18.1.10, п.3.18.2.3.4 та
п.3.18.2.2.17 (п.3.18.2.2.5); - доручив банку
зараховувати грошові кошти із всіх
своїх рахунків (як відкритих на момент
початку обслуговування банком ліміту
клієнта, так і тих які відкриті після
цього) в валюті кредиту для виконання
зобов'язань по погашенню кредиту, а
також відсотків за його користування, а
також в рахунок оплати договору
страхування, по яким банк є
вигодонабувачем, із всіх своїх
рахунків в гривні, для виконання
зобов'язань по погашенню винагороди, а
також неустойки, в розмірах сум, що
підлягають до сплати банку у
відповідності до даного розділу "Умов
і правил надання банківських послуг", а
також по іншим кредитним договорам,
укладеними між клієнтом та банком, при
настанні строків платежів
(здійснюється договірне списання).
Списання грошових коштів здійснюється
у відповідності з встановленим
законодавством порядком, при цьому
оформлюється меморіальний ордер, в
реквізиті "призначення платежу" якого
зазначаються номер, дата та пункти
3.18.2.2.8. Списання грошових коштів по
іншим кредитним договорам
здійснюється у відповідності з умовами
інших кредитних договорів (п.3.18.2.2.8).

Пункт 3.18.4.1.1 умов передбачає, що за
період користування кредитом з моменту
виникнення дебетового сальдо до дати
обнулення дебетового сальдо в одну з
дат з наступного 20-го до 25-го числа
місяця, розрахунок процентів
здійснюється за процентною ставкою в
розмірі, 0% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в
одну з дат періоду, в якому дебетове
сальдо підлягає обнуленню, протягом 90
днів з останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню (п.3.18.4.1.2 умов).

У випадку непогашення кредиту протягом
90 днів з дати закінчення періоду, в
якому дебетове сальдо підлягало
обнуленню, починаючи з 91-го дня після
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
кредит вважається простроченим, а
грошові зобов'язання клієнта щодо
погашення заборгованості вважаються
порушеними. При порушенні клієнтом
будь-якого з грошового зобов'язання
клієнт сплачує банку відсотки за
користування кредитом у розмірі 48%
річних від суми залишку непогашеної
заборгованості (п.3.18.4.1.3 умов).

Відповідно до п.3.18.4.4 умов, клієнт
сплачує банку винагороду за
використання ліміту у відповідності до
п.3.18.1.6, 3.18.2.3.2 1-го числа кожного місяця в
розмірі 0,9% від суми максимального
розміру сальдо кредиту, якій є на
кінець банківського дня за минулий
місяць, в порядку передбаченому "Умов і
правил надання банківських послуг".
Клієнт доручає банку здійснювати
списання винагороди із своїх рахунків.
Виплата винагороди здійснюється в
гривнях.

Згідно п.3.18.4.7 умов, у випадку, якщо дата
погашення кредиту та/або виплата
відсотків за користування кредитом,
винагороди, неустойки припадає на
вихідний або святковий день, зазначені
платежі повинні бути проведені в
банківський день який передує
вихідному або святковому дню.

Погашення кредиту, виплата відсотків
проводяться у валюті кредиту.
Погашення винагороди, неустойки
проводяться у відповідності з умовами
даного розділу "Умов і правил надання
банківських послуг" (п.3.18.4.8 умов).

Пунктом п.3.18.4.9 умов встановлено, що
розрахунок відсотків за користування
кредитом здійснюється щоденно,
починаючи з дати утворення на
поточному рахунку дебетового сальдо
при закритті банківського дня, за
кількість днів користування
кредитними коштами, виходячи з 360 днів в
році. Розрахунок відсотків проводиться
до повного погашення заборгованості по
кредиту, на суму залишку
заборгованості по кредиту. День
повернення кредиту в період
нарахування відсотків не включається.
Нарахування відсотків здійснюється в
дату погашення.

У відповідності до п.3.18.4.10 умов,
зобов'язання виконуються в наступній
послідовності: кошти отримані від
клієнта а також від інших осіб, для
погашення заборгованості, преш за все
направляються для погашення
витрат/збитків банка відповідно до
п.3.18.2.2.16, п.3.18.2.3.15 дальше для погашення
неустойки згідно розділу 5 даного
розділу "Умов і правил надання
банківських послуг",
дальше-прострочена винагорода, далі-
винагорода, далі - прострочених
відсотків, далі-відсотків,
далі-простроченого кредиту, далі -
кредиту. Кінцеве погашення
заборгованості по кредиту виконується
не пізніше дати, вказаної в п.3.18.1.8. При
не сплаті винагороди, відсотків у
відповідні їм дати сплати вини
рахуються простроченими. У випадку
розрахунку витрат банка у
відповідності до п.3.18.2.2.16, п.3.18.2.3.15 за
погодженням сторін можлива зміна
строків погашення кредиту.

Пункт п.3.18.5.1 умов передбачає, що при
порушенні Клієнтом будь-якого
зобов'язання по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
Умовами п.п.3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3,
термінів повернення кредиту,
передбачених п.п.3.18.1.8 3.18.2.2.3 3.18.2.3.4
винагород передбачених п.п3.18.2.2.5 3.18.4.4
3.18.4.5 3.18.4.6 клієнт сплачує банку за кожен
випадок порушення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня у (% річних) від суми простроченого
платежу за кожен день прострочення
платежу.

Пунктом 3.18.5.4 Умов встановлено, що
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбачений п. 3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3,
здійснюється протягом 3 років з дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконано клієнтом.

Обслуговування кредитного ліміту на
поточному рахунку Клієнта
здійснюється з моменту подачі Клієнтом
в Банк заяви на приєднання до "Умов і
правил надання банківських послуг" (або
в формі " Заяви про відкриття поточного
рахунку та картки з зразком підпису і
відтиску печатки" або в формі
авторизації кредитної угоди в системі
клієнт - банк/інтернет клієнт банк, або
в формі обміну паперовими або
електронною інформацією або в
будь-якій іншій формі) та/або з моменту
надання Клієнтом розрахункових
документів на використання грошових
коштів в рамках кредитного ліміту в
розмірах вказаних сум та дійсних в
обміні перерахунку грошових коштів до
повного виконання зобов'язань
сторонами (п.3.18.6.1 умов).

На виконання умов договору
банківського обслуговування від
31.03.2011р. ПАТ КБ "Приватбанк" на поточний
рахунок ПП "Чайка-Тур" №5017, в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт
банк, інтернет клієнт банк, sms
повідомлення або інших), що визначено і
врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг", надав
кредитний ліміту у розмірі 48000,00грн..

Також, на підтвердження розміру та часу
встановлення кредитного ліміту ПАТ КБ
"Приватбанк" надано виписку по рахунку
№5017 за період з 02.11.2012р. по
22.08.2014року (а.с.45) та довідку
№08.7.0.0.0/49 від 01.09.2014р. про розміри
встановленого кредитного ліміту (а.с.42).

Однак, як вбачається з матеріалів
справи, зокрема, виписок з банківського
рахунку ПП "Чайка-Тур" №5017 та
розрахунку заборгованості (а.с.13-44), в
результаті невиконання відповідачем
своїх зобов'язань за укладеним з
позивачем договором банківського
обслуговування від 31.03.2011р., за ПП
"Чайка-Тур" станом на 22.08.2014р. утворилась
перед ПАТ КБ "Приватбанк"
заборгованість по кредиту в сумі
48000,00грн., заборгованість по відсоткам
за користування кредитом в сумі
43951,14грн., заборгованості по комісії за
користування кредитом в сумі 10800,00грн.
та заборгованості по пені за
несвоєчасне виконання договірних
зобов'язань в сумі 21197,06грн., всього -
123948,20грн..

В подальшому, позивач 19.08.2014р.
звернувся до відповідача з претензією
від 14.08.2014р. №10221ROTWS03U про сплату суми
заборгованості, що стверджується
описом вкладення до цінного листа,
списком згрупованих поштових
відправлень та фіскальним чеком від
19.08.2014р. (а.с.50-52).

Однак, відповіді на вказану вище
претензію та докази погашення
відповідачем заборгованості перед
позивачем в матеріалах справи
відсутні.

За вказаних обставин, Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк "Приватбанк" звернулося до
господарського суду Рівненської
області з позовом до Приватного
підприємства "Чайка-Тур" про стягнення
заборгованості в сумі 123948,20грн., з яких
48000,00грн. заборгованість по кредиту,
43951,14грн. заборгованість по відсоткам
за користування кредитом, 10800,00грн.
заборгованість по комісії за
користування кредитом, 21197,06грн.
заборгованість по пені за несвоєчасне
виконання договірних зобов'язань
(а.с.3-6).

Обґрунтовуючи позовну заяву,
враховуючи приписи ст.ст.526, 527, 530, 610
Цивільного кодексу України, ст.193
Господарського кодексу України,
позивач послався на неналежне
виконання позичальником - Приватного
підприємства "Чайка-Тур" взятих за
договором від 31.03.2011р. зобов'язань по
поверненню кредитних коштів, сплаті
процентів за користування кредитними
коштами, сплаті комісії за
користування кредитом та сплаті пені
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором.

Як вже зазначалося, рішенням
господарського суду Рівненської
області від 21.10.2014р. у справі №918/1320/14
позов задоволено частково (а.с.97-106).

Колегія суддів апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком суду першої інстанції, з
огляду на таке.

Статтею 11 Цивільного кодексу України
встановлено, що підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема є
договори та інші правочини.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст.626 ЦК України,
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.627 ЦК України, сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості. Свобода договору
полягає передусім у вільному
волевиявленні волі сторін на вступ у
договірні відносини. Волевиявлення
учасників договору передбачає
відсутність жодного тиску з боку
контрагента або інших осіб.

За приписами ч.1 п.4 ст.179 Господарського
кодексу України, при укладенні
господарських договорів сторони
можуть визначати зміст договору на
основі вільного волевиявлення, коли
сторони мають право погоджувати на
свій розсуд будь-які умови договору, що
не суперечать законодавству.

Пунктом 1 ст.193 Господарського кодексу
України та ст.526 ЦК України передбачено,
що суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (част.1 ст.628
ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що
договір є обов'язковим до виконання
сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України
договором приєднання є договір, умови
якого встановлені однією із сторін у
формулярах або інших стандартних
формах, який може бути укладений лише
шляхом приєднання другої сторони до
запропонованого договору в цілому.
Друга сторона не може запропонувати
свої умови договору.

Якщо сторони домовилися укласти
договір у певній формі, він вважається
укладеним з моменту надання йому цієї
форми, навіть якщо законом ця форма для
даного виду договорів не вимагалася
(ч.2. ст.639 ЦК України).

З наявних у матеріалах справи доказів
вбачається, що заявою від 31.03.2011р. про
відкриття поточного рахунку та заявою
від 12.11.2011р. про відкриття поточного
рахунку та картки зі зразками підписів
і відбитком печатки відповідач
приєднався і зобов'язався виконувати
умови, викладені в Умовах та правилах
надання банківських послуг, тарифах
ПАТ КБ "ПриватБанк" - договорі
банківського обслуговування в цілому.

Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у
письмовій формі. Кредитний договір,
укладений з недодержанням письмової
форми, є нікчемним (ст.1055 Цивільного
кодексу України).

Частиною 1 ст.1048 ЦК України передбачено,
що позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України
передбачено, що процентна ставка за
кредитом може бути фіксованою або
змінюваною. Тип процентної ставки
визначається кредитним договором.
Розмір процентів, тип процентної
ставки (фіксована або змінювана) та
порядок їх сплати за кредитним
договором визначаються в договорі
залежно від кредитного ризику,
наданого забезпечення, попиту і
пропозицій, які склалися на кредитному
ринку, строку користування кредитом,
розміру облікової ставки та інших
факторів.

Водночас, ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу
України встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк
повернення позики або цей строк
визначений моментом пред'явлення
вимоги, позика має бути повернена
позичальником протягом тридцяти днів
від дня пред'явлення позикодавцем
вимоги про це, якщо інше не встановлено
договором.

Позика вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Згідно п.3.18.1.1 Умов та правил надання
банківських послуг, кредитний ліміт на
поточний рахунок надається на
поповнення обігових коштів та
здійснення поточних платежів клієнта,
в межах кредитного ліміту. Про розмір
ліміту банк повідомляє клієнта на свій
вибір або в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банка та клієнта.

Відповідно до п.3.18.1.3 Умов, кредит
надається в обмін на зобов'язання
клієнта щодо його повернення, сплати
процентів та винагороди.

Пунктом 3.18.1.6. Умов, передбачено, що
ліміт може бути змінений банком в
односторонньому порядку,
передбаченому Умовами і правилами
надання банківських послуг, у разі
зниження надходжень грошових коштів на
поточний рахунок або настання інших
факторів, передбачених внутрішніми
нормативними документами банку.
Підписавши Угоду, клієнт висловлює
свою згоду на те, що зміна ліміту
проводиться банком в односторонньому
порядку шляхом повідомлення клієнта на
свій вибір або в письмовій формі, або
через встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms -
повідомлення або інших).

Пунктом 3.18.1.8 Умов врегульовано, що
проведення платежів клієнта у порядку
обслуговування кредитного ліміту
проводиться банком протягом одного
року з моменту підписання угоди про
приєднання клієнта до Умов і правил
надання банківських послуг (або у формі
"Заяви про відкриття поточного рахунку
та картки із зразками підписів і
відбитка печатки" або у формі
авторизації кредитної угоди в системах
клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі). У разі порушення клієнтом
будь-якого зобов'язання, передбаченого
Умовами, банк в односторонньому
порядку має право змінити умови
кредитування, встановив інший строк
повернення кредиту.

Пунктом 3.18.1.16. Умов встановлено, що при
укладанні договорів і угод, чи вчиненні
інших дій, що свідчать про приєднання
клієнта до Умов (або у формі "Заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
із зразками підписів і відбитка
печатки" або у формі авторизації
кредитної угоди в системах
клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у
формі обміну паперовій або електронній
інформацією, або в будь-якій іншій
формі). Банк і клієнт допускають
використання підписів клієнта у
вигляді електронно-цифрового підпису
та/або підтвердження через пароль,
спрямований банком через
верифікований номер телефону, який
належить уповноваженій особі клієнта з
правом "першого" підпису. Підписання
договорів і угод таким чином
прирівнюється до укладання договорів
та угод у письмовій формі.

Таким чином, кредитний договір між
сторонами складається із заяви про
відкриття поточного рахунку та картки
зі зразками підписів і відбитка
печатки та Умов і Правил надання
банківських послуг, які оприлюднені
через офіційний сайт банку. При цьому,
зазначений договір підписаний обома
сторонами в установленому законом
порядку, не оспорювався та не визнаний
недійсним.

Водночас, підписавши угоду, клієнт
висловлює свою згоду на те, що зміна
ліміту проводиться банком в
односторонньому порядку шляхом
повідомлення клієнта на свій вибір або
в письмовій формі, або через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи
клієнт-банк, інтернет клієнт банк, SMS -
повідомлення або інших).

Відповідно до умов кредитного договору
в електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта (системи клієнт
банк, Інтернет клієнт банк, sms
повідомлення або інших), що визначено і
врегульовано "Умовами та правилами
надання банківських послуг"
відповідачу було встановлено
кредитний ліміт на поточний рахунок
№017, а саме: 31.03.2011р. - 10000,00грн.,
16.09.2011р. - 48000,00грн., що стверджується
довідкою №08.7.0.0.0/49 від 01.09.2014р. про
розміри встановленого кредитного
ліміту.

Пунктом 3.18.4.1.1 умов встановлено, що за
період користування кредитом з моменту
виникнення дебетового сальдо до дати
обнулення дебетового сальдо в одну з
дат з наступного 20-го до 25-го числа
місяця, розрахунок процентів
здійснюється за процентною ставкою в
розмірі 0% річних від суми залишку
непогашеної заборгованості.

Відповідно п.3.18.4.1.2 умов, при не
обнуленні дебетового сальдо в одну з
дат періоду, в якому дебетове сальдо
підлягає обнуленню, протягом 90 днів з
останньої дати періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнулінню,
клієнт виплачує банку за користування
кредитом проценти в розмірі 24% річних,
починаючи з останньої дати періоду в
яку дебетове сальдо підлягало
обнулінню.

Згідно п.3.18.4.1.3 умов, у випадку
непогашення кредиту протягом 90 днів з
дати закінчення періоду, в якому
дебетове сальдо підлягало обнуленню,
починаючи з 91-го дня після дати
закінчення періоду, в якому дебетове
сальдо підлягало обнуленню, кредит
вважається простроченим, а грошові
зобов'язання клієнта щодо погашення
заборгованості вважаються порушеними.
При порушенні клієнтом будь-якого з
грошового зобов'язання клієнт сплачує
банку відсотки за користування
кредитом у розмірі 48% річних від суми
залишку непогашеної заборгованості
(п.3.18.4.1.3 умов).

Відповідно до п.3.18.4.4 умов, клієнт
сплачує банку винагороду за
використання ліміту у відповідності до
п.3.18.1.6, 3.18.2.3.2 1-го числа кожного місяця в
розмірі 0,9% від суми максимального
розміру сальдо кредиту, якій є на
кінець банківського дня за минулий
місяць, в порядку передбаченому "Умов і
правил надання банківських послуг".
Клієнт доручає банку здійснювати
списання винагороди із своїх рахунків.
Виплата винагороди здійснюється в
гривнях.

Пунктом п. 3.18.4.4 умов визначено розмір
винагороди за використання ліміту та
порядок її сплати.

Як встановлено судом першої інстанції,
в строк до 27.11.2012р. ПП "Чайка -Тур" суму
ліміту кредиту не повернув, чим порушив
умови кредитного договору, а тому
починаючи з 27.11.2012р. у ПАТ КБ
"Приватбанк" виникло право
нараховувати суму за користування
кредитом підвищені проценти в розмірі
48% річних.

При цьому, як встановлено судом першої
інстанції, 01.07.2014р. позивачем
направлено SMS повідомлення, згідно
якого банк проінформував позичальника,
що з 01.07.2014р. запроваджується нова
система нарахування відсотків за
користування кредитом на прострочену
суму боргу і у разі порушення
позичальником умов кредитної
дисципліни, зокрема неналежного
виконання умов договору банківського
обслуговування від 31.03.2011р., а саме у
випадку прострочення платежу за
договором, банк з дати виникнення
простроченої суми основного боргу
нараховуватиме на прострочену суму
основного боргу підвищені проценти, а
саме в розмірі 36% річних.

За висновком господарського суду
Рівненської області, з чим
погоджується і колегія суддів
апеляційної інстанції, не заслуговують
на увагу доводи позивача стосовно того,
що зміна процентної ставки в сторону
збільшення до 56% річних відбулася з
01.07.2014р., оскільки, як вбачається з
поданого листа-повідомлення від
10.10.2014р. №14/10/0921 (а.с.84) ПАТ "Телесистеми
України" на запит позивача , позивачем
збільшено розмір процентної ставки до
36% річних. Більше того, при цьому
доказів, що дійсно вказане
повідомлення отримане саме
відповідачем суду не надано, оскільки
вказані у листі номери мобільних
телефонів, на які відправлялись
відповідні SMS повідомлення, не
співпадають з номером мобільного
телефону відповідача, зазначеному у
заяві від 12.11.2011р. про відкриття
поточного рахунку та картки зі
зразками підписів і відбитка печатки
(а.с.63 на звороті), а тому зазначений
лист не може бути належним доказом
повідомлення відповідача про зміну
(збільшення) відсоткової ставки за
користування кредитом та слугувати
правовою підставою для нарахування
відповідачу підвищених процентів за
користування кредитом в розмірі 56%
річних.

Отже, колегія суддів, перевіривши
розрахунки, погоджується з висновком
господарського суду Рівненської
області про неправомірне нарахування
позивачем відповідачу відсотків за
користування кредитом за ставкою 56%
річних за період 01.07.2014р.-22.08.2014р., в
зв'язку з чим сума несплачених
відсотків, яка підлягає до стягнення,
становить 43396,47грн..

Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України, ч.7 ст.193 ГК
України передбачено, що одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Також, згідно ст.ст.610, 612 ЦК України,
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Наявний у матеріалах справи розрахунок
заборгованості за договором від
31.03.2011р. свідчить, що відповідач
частково виконував зобов'язання та
періодично обнулював поточну
заборгованість.

Відповідач не надав господарському
суду належних доказів на підтвердження
виконання в повному обсязі свого
зобов'язання щодо сплати
заборгованості в сумі 48000,00грн. згідно
наданого кредиту, перевіреного судом
розрахунку суми заборгованості за
відсотками за користування кредитом в
розмірі 43396,47грн. та 10800,00грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом і не спростував
наявність їх у вказаному розмірі.

З врахуванням наведеного вище, вимоги
позивача щодо стягнення з відповідача
48000,00грн. заборгованості за кредитом,
43396,47грн. заборгованості за відсотками
за користування кредитом та 10800,00грн.
заборгованості по комісії за
користування кредитом правомірно
задоволені судом першої інстанції.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у
разі порушення зобов'язання настають
встановлені договором правові
наслідки, зокрема сплата неустойки -
штрафу, пені, які обчислюється
відповідно до ст.549 цього Кодексу.

У відповідності до ст.549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України встановлено,
кредитор має право на стягнення
неустойки у всіх випадках порушення
боржником зобов'язання, незалежно від
того, виникли чи ні у зв'язку з цим
порушенням збитки на стороні
кредитора.

Пункт п.3.18.5.1 умов передбачає, що при
порушенні Клієнтом будь-якого
зобов'язання по сплаті відсотків за
користування кредитом, передбачених
Умовами п.п.3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3,
термінів повернення кредиту,
передбачених п.п.3.18.1.8 3.18.2.2.3 3.18.2.3.4,
винагород передбачених п.п3.18.2.2.5 3.18.4.4
3.18.4.5 3.18.4.6 клієнт сплачує банку за кожен
випадок порушення пеню в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, яка
діяла в період, за який сплачується
пеня у (% річних) від суми простроченого
платежу за кожен день прострочення
платежу.

Пунктом 3.18.5.4 Умов встановлено, що
нарахування неустойки за кожний
випадок порушення зобов'язань,
передбачений п. 3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3,
здійснюється протягом 3 років з дня,
коли відповідне зобов'язання мало бути
виконано клієнтом.

При цьому, перевіривши наведений
позивачем розрахунок пені з
урахуванням визначеного Умовами та
правилами надання банківських послуг
порядку нарахування пені,
господарський суд прийшов до
правомірного висновку, що вимоги
позивача про стягнення на свою користь
з відповідача 21197,06грн. пені, яку
нараховано за прострочення виконання
зобов'язань, є правомірними та такими,
що підлягають задоволенню.

У відповідності до ст.32 ГПК України,
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно вимог ст.33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

З огляду на викладене, місцевий
господарський суд дійшов правильного
висновку про часткове задоволення
позовних вимог Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк".

При цьому доводи скаржника, наведені в
апеляційній скарзі, спростовуються
матеріалами справи, наведеним вище, а
тому відсутні підстави для її
задоволення.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що рішення
господарського суду Рівненської
області 21.10.2014р. у справі №918/1320/14
прийняте з повним з'ясуванням всіх
обставин, що мають значення для справи,
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому відсутні
підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст.101, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
Рівненський апеляційний господарський
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Рівненської області 21.10.2014р. у справі
№918/1320/14 залишити без змін, а апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк", м.Дніпропетровськ - без
задоволення.

2. Справу №918/1320/14 повернути до
господарського суду Рівненської
області.

Головуючий суддя
Павлюк І. Ю.

Суддя
Мамченко Ю.А.

Суддя
Миханюк М.В.

Віддрук. прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу (49094, м.Дніпропетровськ,
вул.Набережна Перемоги, 50),

3 - відповідачу (33028, м.Рівне, вул.
Міцкевича, буд.14, оф.12),

4 - в наряд.