ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2014 р.
Справа № 5023/1310/11

У складі колегія суддів: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.,
суддя Шутенко І.А.

при секретарі Міракові Г.А.

за участю :

позивача - Квіцінська А.І. (за
довіреністю № 01-42юр/8329 від 15.09.2014р.);

відповідача - Ворона І.А, (за
довіреністю №92 від 11.11.2014р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу АК "Харківобленерго",
м. Харків (вх. №678Х/2-5) на рішення
господарського суду Харківської
області від 05.02.13 р. по справі № 5023/1310/11

за позовом АК "Харківобленерго", м.
Харків

до КП "Виробничо-технологічне
підприємство "Вода", м. Харків

про стягнення 9 540 248,57 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - АК "Харківобленерго", м. Харків
звернувся до суду з позовною заявою, в
якій просив суд стягнути з відповідача
- КП "ВТП "Вода", м. Харків 9540248,57 грн., у
тому числі 8831427,10 грн. вартості
електричної енергії (що складається з
тарифної складової в сумі 7359522,58 грн. та
ПДВ у розмірі 20 % в сумі 1471904,52грн.), 3%
річних в сумі 89865,60грн., КРЕ в сумі
63313,67грн. (що складається з: тарифна
складова - 52761,39 грн. та ПДВ 20% - 10552,28 грн.),
індексу інфляції в сумі 210379,34 грн., пені
в сумі 345262,86 грн. Свої позовні вимоги
позивач обґрунтовував з посиланням на
те, що відповідач не виконав належним
чином свої зобов'язання в частині
оплати послуг за укладеним між
сторонами договором про постачання
електричної енергії № 1.01 від 03.01.2008р.

Рішенням господарського суду
Харківської області (суддя Присяжнюк
О.О.) від 05.02.2013р. по справі № 5023/1310/11
клопотання відповідача про надання
відстрочки виконання рішення
задоволено частково; надано відстрочку
виконання рішення суду на 2 місяці;
позов задоволено частково; стягнуто з
відповідача на користь позивача 210379,34
грн. інфляційних, 89865,60 грн. 3% річних,
24577,15 грн. витрат по сплаті держмита та
витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу у сумі
227,46 грн.; надано відстрочку виконання
рішення на 2 місяці до 05.04.2013р.; в частині
стягнення 8831427,10 грн. вартості
електричної енергії (що складається з
тарифної складової в сумі 7359522,58грн. та
ПДВ у розмірі 20 % в сумі 1471904,52грн.) та КРЕ
в сумі 63313,67 грн. (що складається з
тарифної складової - 52761,39 грн. та ПДВ 20% -
10552,28 грн.) провадження у справі
припинено на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК
України; в частині стягнення 345262,86 грн.
пені в позові відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з рішенням
господарського суду першої інстанції,
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить змінити рішення
господарського суду першої інстанції в
частині часткового задоволення вимог
про стягнення пені, та прийняти в цій
частині нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в цій
частині в повному обсязі.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 26.02.2013р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено до розгляду.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 25.03.2013р. (у
складі колегії суддів: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.,
суддя Шутенко І.А.) задоволено
клопотання КП
"Виробничо-технологічного
підприємства "Вода" про зупинення
провадження у справі. Зупинено
провадження у справі № 5023/1310/11 до
здійснення заміни відповідача КП "ВТП
"Вода" його правонаступником.
Зобов'язано сторони у триденний строк
надати Харківському апеляційному
господарському суду інформацію та
докази щодо правонаступництва
відповідача та внесення відповідного
запису до Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб
підприємців.

Постановою Вищого господарського суду
України від 19.06.2013р. касаційну скаргу АК
"Харківобленерго" залишено без
задоволення. Ухвалу Харківського
апеляційного господарського суду від
25.03.2013р. у справі № 5023/1310/11 залишено без
змін.

Розпорядженням секретаря судової
палати Харківського апеляційного
господарського суду від 19.09.2014р. у
зв'язку з відпусткою судді Здоровко Л.М.
для розгляду даної справи сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Шутенко І.А., суддя Бородіна Л.І.,
суддя Лакіза В.В.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 19.09.2014р. (у
складі колегії суддів: головуючий
суддя Шутенко І.А., судя Бородіна Л.І.,
судя Лакіза В.В.) задоволено клопотання
АК «Харківобленерго» про поновлення
провадження у справі. Поновлено
провадження у справі №5023/1310/11. Розгляд
справи призначено на 15.10.2014р. у
приміщенні Харківського апеляційного
господарського суду.

Від юрисконсульта АК
«Харківобленерго» Квіцінської А.І.
через канцелярію суду для долучення до
матеріалів справи був наданий
розрахунок (вх.№8995 від 14.10.2014р.) суми
позову з урахуванням оплат, проведених
споживачем в рахунок спірного періоду
станом на 01.10.2014р.

Від голови комісії з реорганізації КП
«ВТП «Вода» через канцелярію суду
надійшло клопотання (вх.№9018 від
14.10.2014р.) про зупинення провадження у
справі №5023/1310/11 до завершення процессу
реорганізації КП «ВТП «Вода» з метою
заміни сторонни у справі її
правонаступником.

Від голови комісії з реорганізації КП
«ВТП «Вода» через канцелярію суду
надійшов відзив (вх.№9019 від 14.10.2014р.) на
апеляційну скаргу АК
«Харківобленерго», в якому просить
рішення господарського суду
Харківської області від 05.02.2013р. у
справі 5023/1310/11 змінити частково та
відмовити АК «Харківобленерго» в
задоволенні вимог про стягнення 3%
річних та індексу інфляції.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 15.10.2014р.
задоволено клопотання заявника
апеляційної скарги про продовження
строків її розгляду та відкладення
розгляду справи. Відкладено розгляд
справи на 29.10.2014р.

Розпорядженням голови суду від 29.10.2014р.
у зв'язку з відпусткою судді Бородіної
Л.І. та відсутністю судді Лакізи В.В. для
розгляду даної справи сформовано
колегію суддів у складі: головуючий
суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.,
суддя Шутенко І.А.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України "Про
судове рішення" від 23.03.2012р. №6
встановлено, що в разі необхідності
заміни судді в процесі розгляду справи
або додаткового введення судді (суддів)
до складу суду розгляд справи з огляду
на встановлений пунктом 3 частини
четвертої статті 47 Закону України "Про
судоустрій і статус суддів" принцип
незмінності судді слід починати
спочатку. При цьому заново
розпочинається й перебіг передбачених
статтею 69 ГПК строків вирішення спору,
а його подальше продовження новим
(зміненим) складом суду здійснюється у
випадках і в порядку, передбачених
частиною третьою цієї статті.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 29.10.2014р.
розгляд справи відкладено на 01.12.2014р.

Від відповідача надійшли доповнення до
відзиву на апеляційну скаргу (вх. 11395
від 28.11.2014р.), в яких він просить
відмовити в задоволенні апеляційної
скарги та змінити рішення в частині
стягнення 3% річних та індексу інфляції.
В іншій частині рішення господарського
суду Харківської області від 05.02.2013р. -
залишити без змін.

Розглянувши подані відповідачем
доповнення до відзиву, судова колегія
зазначає, що відповідно до статті 91 ГПК
України сторони у справі мають право
подати апеляційну скаргу на рішення
місцевого господарського суду, яке не
набрало законної сили. Як вбачається з
матеріалів справи, з апеляційною
скаргою на рішення господарського суду
Харківської області у справі № 5023/1310/11
від 05.02.2013р. звернувся позивач.
Відповідачем зазначене рішення
господарського суду Харківської
області у даній справі не
оскаржувалось. Відповідно до статті 96
ГПК України сторона у справі, отримавши
апеляцйну скаргу, має право надіслати
відзив на неї апеляційній інстанції і
особі, яка подала скаргу. Як вбачається
з доповнень до відзиву (вх. 11395 від
28.11.2014р.) відповідач висунув у ньому
самостійні вимоги: змінити рішення в
частині стягнення 3% річних та індексу
інфляції, що процесуальним законом не
передбачено. Разом з тим, судова
колегія зазначає, що відповідно до
статті 101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Частиною 2 зазначеної
статті передбачено, що апеляційний суд
не зв'язаний доводами апеляційної
скарги і перевіряє законність і
обгрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

В судовому засіданні 01.12.2014р.
представник заявника апеляційної
скарги (позивача у справі) підтримав її
вимоги у повному обсязі та просив її
задовольнити.

В судовому засіданні 01.12.2014р.
представник відповідача у справі
просив відмовити у задоволенні
апеляційної скарги та змінити рішення
в частині стягнення 3% річних та індексу
інфляції в іншій частині оскаржуване
рішення господарського суду першої
інстанції залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, а також
викладені в апеляційній скарзі та
відзиві на неї з урахуванням
додаткових письмових пояснень доводи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також повноту встановлених обставин
справи та відповідність їх наданим
доказам, заслухавши пояснення
представників сторін та повторно
розглянувши справу в порядку ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
встановила наступне.

03.01.2008р. між АК "Харківобленерго"
(постачальник) та КП "ВТП "Вода"
(споживач) був укладений договір № 1.01
про постачання електричної енергії
(надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору позивач
зобов'язався постачати електричну
енергію для забезпечення потреб
електроустановок споживача в обсягах,
визначених відповідно до Договору та
додатків до нього, а споживач
зобов'язався оплачувати постачальнику
вартість використаної (купленої)
електроенергії та здійснювати інші
платежі згідно з умовами договору та
додатками до нього, дотримуватися
режиму споживання електричної енергії
згідно з умовами договору, щомісяця у
встановлений договором строк надавати
постачальнику звіт про обсяги спожитої
електричної енергії за розрахунковий
період за встановленою формою.

Відповідно до п.1 Додатку №2 до
Договору, розрахунковий період
встановлено споживачу з 1-го числа
місяця до такого ж числа наступного
місяця.

Позивач свої зобов'язання виконав в
повному обсязі, на підставі
вищезазначеного Договору у січні 2011
року здійснив відпуск споживачеві
електроенергії. Але відповідач не
виконав належним чином договірні
зобов'язання, внаслідок чого за станом
на 01.02.2011р. утворилась заборгованість з
електричної енергії (тарифна складова)
в сумі 7359522,58грн. Крім того, у
відповідності до вимог Закону України
„Про податок на додану вартість"
позивачем нарахована відповідачу
заборгованість по податку на додану
вартість на електричну енергію в
розмірі 20% в сумі 1471904,52грн. за цей
період.

Окрім того, станом на 01.02.2011р. борг
відповідача за плату з компенсації
перетікання реактивної енергії (КРЕ) за
січень 2011р. склав 52761,39грн.

Відповідно до умов Договору,
відповідач повинен здійснювати оплату
за послуги з компенсації перетікання
реактивної енергії між електромережею
Постачальника та електроустановками
Споживача згідно з додатком № 4А
"Порядок розрахунків за перетікання
реактивної електроенергії". При
укладанні Договору сторони дійшли
згоди, та підписали додаток № 4А
(Порядок розрахунків за перетікання
реактивної електроенергії).

Згідно Правил користування
електричною енергією плата за
перетікання реактивної електроенергії
- це плата за послуги, які
електропередавальна організація або
власник технологічних електричних
мереж змушені надавати споживачу, якщо
він експлуатує електромагнітно
незбалансовані електроустановки.

Відповідно до п. 6.33 Правил, величина
плати за перетікання реактивної
електроенергії на межі розділу
електромереж визначається
електропередавальною організацією
відповідно до Методики обчислення
плати за перетікання реактивної
електроенергії між
електропередавальною організацією та
її споживачами, затвердженої наказом
Міністерства палива та енергетики
України від 17 січня 2002 року N 19,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 1 лютого 2002 року за N 93/6381, та
зазначається у відповідному договорі
між електропередавальною організацією
та споживачем, електроустановки якого
приєднані до електричних мереж
електропередавальної організації.

Крім того, станом на 01.02.2011 р. у
відповідача виникла заборгованість по
податку на додану вартість на КРЕ, що
складає 10552,28грн.

Після звернення позивача з позовом до
суду, відповідач сплатив
заборгованість перед позивачем з
електричної енергії в сумі 8831427,10грн.
(що складається з: тарифна складова -
7359522,58грн. та ПДВ 20% - 1471904,52грн.) та КРЕ в
сумі 63313,67грн. (що складається з: тарифна
складова - 52761,39грн. та ПДВ 20% - 10552,28грн.).
Враховуючи, що факт сплати
відповідачем зазначеної суми
заборгованості підтверджується
матеріалами справи та не заперечується
сторонами, судова колегія вважає, що
господарський суд першої інстанції
правомірно припинив провадження у
справі в частині стягнення 8831427,10 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем
своїх зобов'язань за договором про
постачання електричної енергії,
позивачем також нараховано 89865,60 грн.
3 % річних, 210379,34 грн.
інфляційних та 345262,86 грн. пені.

Згідно положень статей 610, 611 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема сплата неустойки,
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Стаття 612 цього Кодексу закріплює, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського
кодексу України передбачено, що
учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову
відповідальність за правопорушення у
сфері господарювання шляхом
застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в
порядку, передбачених цим Кодексом,
іншими законами та договором.

Згідно частини 1 статті 230
Господарського кодексу України
штрафними санкціями у цьому Кодексі
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 549 Цивільного
кодексу України неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

У відповідності до статті 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції та 3 % річних з простроченої
суми боргу.

Перевіривши розрахунок 3% річних та
інфляційних, судова колегія
встановила, що він є арифметично
вірним.

Враховуючи викладене, судова колегія
вважає, що господарським судом
Харківської області правомірно
задоволено позовні вимоги в частині
стягнення з відповідача 210379,34 грн.
інфляційних, 89865,60 грн. 3% річних.

Стосовно посилань відповідача на
безпідставність вимог позивача щодо
стягнення сум 3% річних, інфляційних та
пені, оскільки вони нараховані на
вартість електричної енергії, яка
погашена у межах договору про
організацію взаєморозрахунків № 517Е/184
від 29.10.2012р., судова колегія зазначає
наступне.

Як вбачається з наявної в матеріалах
справи копії договору № 517Е/184 від
29.10.2012р. (а.с. 28-33 т.2) він укладений між
територіальний органом казначейства в
Харківській області; Головним
фінансовим управлінням Харківської
обласної державної адміністрації;
головним управлінням
житлово-комунального господарства та
розвитку інфраструктури Харківської
обласної державної адміністрації;
Комунальним підприємством
"Харківводоканал", Акціонерною
компанією "Харківобленерго"; державним
підприємством "Енергоринок", ПАТ
"Донбасенерго", державним агенством
резерву України.

Отже, КП "Виробничо-технологічне
підприємство "Вода", не є стороною
договору № 517Е/184 від 29.10.2012р. Матеріали
справи не містять доказів
правонаступництва між КП "ВТП "Вода" та
Комунальним підприємством
"Харківводоканал". Враховуючи наведене,
судова колегія вважає, що посилання
відповідача на договір № 517Е/184 від
29.10.2012р., як на підставу звільнення його
від відповідальності у вигляді сплати
пені, інфляційних та річних за
неналежне виконання договірних
зобов'язань є безпідставним.

Разом з тим, на думку судової колегії
господарський суд першої інстанції з
урахуванням повної сплати
відповідачем заборгованості з
електричної енергії, на яку нараховано
пеню, та того, що заборгованість
відповідача перед позивачем виникла у
зв'язку з невідповідністю фактичної
вартості послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення
тарифам, які затверджувалися органами
державної влади, дійшов обгрунтованого
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення
пені в сумі 345262,86 грн. за січень 2011р.

кціонерноїАТаким чином, апеляційна
скарга є необґрунтованою і не може бути
підставою для скасування
оскаржуваного рішення по даній справі.
При прийнятті рішення місцевий
господарський суд забезпечив
дотримання вимог чинного
законодавства щодо всебічного, повного
та об'єктивного дослідження усіх
фактичних обставин справи та дав
належну правову оцінку наявним у
матеріалах справи доказам, тому
рішення господарського суду
Харківської області від 05.02.2013 року по
справі №5023/1310/11 слід залишити без змін,
а апеляційну скаргу - без задоволення.

Враховуючи, що апеляційний
господарський суд дійшов висновку про
відмову у задоволенні апеляційної
скарги, витрати апелянта по сплаті
судового збору за подання апеляційної
скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 91, 99, 101, п.1 ст.
103, ст. 105 Господарського процесуального
кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу АК "Харківобленерго",
м. Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Харківської області від 05.02.13 р. по
справі № 5023/1310/11 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого господарського суду
України.

Повний текст постанови складено 08.12.14

Головуючий суддя
Здоровко Л.М.

Суддя
Плахов О.В.

Суддя
Шутенко І.А.