м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/20190/14 17.11.14

За позовомПилипонька Василя
ПетровичадоПублічного акціонерного
товариства «Укрнафта»третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору, на стороні відповідача
Приватне акціонерне товариство
«Фінансова компанія
«Укрнафтогаз»простягнення 48161,39 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

позивачПилипонько В.П.;від
відповідачаМануілова Я.І. -
представник;від третьої особи не
з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пилипонько Василь Петрович звернувся
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Укрнафта» про стягнення
48161,39 грн., з яких: 41850,31 грн. невиплачених
дивідендів (за 2007 та за 2010 роки), 3495,47
грн. 3% річних та 2815,61 грн. інфляційних
втрат.

Позовні вимоги мотивовані
невиконанням відповідачем його
обов'язку щодо перерахування
дивідендів належних позивачу за 2007 та
2010 роки.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 26.09.2014 за вказаним позовом
порушено провадження у справі № 910/20190/14
та призначено розгляд справи на 06.11.2014.

В судовому засіданні 06.11.2014
представником відповідача було подано
клопотання про застосування наслідків
спливу строку позовної давності в
частині вимог про стягнення дивідендів
за 2007 рік у сумі 25494,50 грн., 3% річних у
сумі 2229,46 грн., інфляційних втрат у сумі
1715,52 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.11.2014 залучено до участі у
справі Приватне акціонерне товариство
«Фінансова компанія «Укрнафтогаз»
третьою особою, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача, та відкладено
розгляд справи на 17.11.2014.

В судове засідання, призначене на
17.11.2014, позивач з'явився, позов
підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове
засідання з'явився, проти задоволення
позову заперечив. У відзиві на позовну
заяву відповідач вказує, що для
реалізації права на отримання
дивідендів за 2007 та 2011 роки учасники
ВАТ «Укрнафта» протягом визначених
вищим органом управління ВАТ
«Укрнафта» строків мали звернутись
безпосередньо до емітента з належно
оформленими вимогами про виплату
дивідендів за 2007 та 2010 роки з
повідомленням необхідних для виплати
дивідендів реквізитів та
підтвердженням права власності на
відповідні цінні папери станом на дати
початку виплати дивідендів за 2007 та 2010
роки. Оскільки, за твердженням
відповідача, позивач у встановленому
порядку та у встановлений строк не
звертався до відповідача із такою
заявою, підстави для задоволення
позовних вимог відсутні. Також
відповідач вказав на те, що
зобов'язання по виплаті дивідендів
слід вважати визначеними лише тоді,
коли відповідачу відома сума грошових
коштів, що підлягає сплаті на користь
певного акціонера станом на відповідну
дату обліку, в той час як станом на
26.01.2010 (дата прийняття загальними
зборами відповідача рішення про
розподіл чистого прибутку відповідача
шляхом направлення його частини на
виплату дивідендів за 2007 рік) та на
25.02.2011 (дата прийняття загальними
зборами відповідача рішення про
розподіл чистого прибутку відповідача
шляхом направлення його частини на
виплату дивідендів за 2010 рік)
останньому не були відомі ні особи
кредиторів (акціонерів відповідача,
які мають право вимагати виплати
дивідендів за 2007 та за 2010 рік
відповідно), ні сума належних до
виплати ним дивідендів, оскільки особи
кредиторів визначаються на дату
початку строку виплати дивідендів, а
сума зобов'язань визначається за
кількістю акцій, якими водитимуть
акціонери на дату початку строку
виплати дивідендів.

Також, відповідач зазначив про те, що
зобов'язання по виплаті дивідендів за
своєю правовою природою не є грошовим,
що виключає застосування до нього
положень ст. 625 Цивільного кодексу
України та акцентував увагу суду на те,
що існує підзаконний
нормативно-правовий акт, який
встановлює заборону індексації
доходів осіб від акцій та інших цінних
паперів.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача Приватне акціонерне
товариство «Фінансова компанія
«Укрнафтогаз» повноважних
представників в судове засідання 17.11.2014
не направила, пояснень по суті спору не
надала.

В матеріалах справи наявне
повідомлення про вручення
рекомендованого поштового
відправлення №380, яке свідчить
про отримання 11.11.2014 третьою особою
ухвали Господарського суду міста Києва
від 06.11.2014.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що третя особа повідомлена про час та
місце судового розгляду належним
чином, а матеріали справи містять
достатні докази для її розгляду по
суті, у зв'язку з чим, на підставі ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України справа може бути розглянута за
наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство
«Укрнафта» засновано на підставі
наказу Державного комітету України по
нафті і газу від 23.02.1994 № 57 шляхом
перетворення Державного підприємства
«Виробниче об'єднання «Укрнафта» у
Відкрите акціонерне товариство
відповідно до Указу Президента України
«Про корпоратизацію підприємств» від
15.06.1993 № 210/93. Згідно з рішенням
загальних зборів акціонерів від 22.03.2011
змінено тип та назву товариства з
Відкритого акціонерного товариства
«Укрнафта» на Публічне акціонерне
товариство «Укрнафта».

Статутний капітал Публічного
акціонерного товариства «Укрнафта»
становить 13557127,50 грн., який поділено на
54228510 простих іменних акцій номінальною
вартістю 25 копійок.

Пилипонько Василь Петрович (позивач)
був станом на 12.05.2011 року акціонером ПАТ
«УКРНАФТА" (відповідача) з кількістю
акцій 1176 (одна тисяча сто сімдесят
шість) штук, що підтверджується
випискою Приватного акціонерного
товариства «Фінансова компанія
«Укрнафтогаз» про стан рахунку у
цінних паперах №259369 від 12.05.2011.

26.01.2010 року відбулися загальні збори
акціонерів Відкритого акціонерного
товариства «Укрнафта», до порядку
денного яких було внесено питання
розподілу прибутку товариства за 2006-2008
роки, затвердження строку та порядку
виплати дивідендів.

Рішення, які прийняті на вказаних
загальних зборах, оформлені протоколом
№18 від 26.01.2010.

Відповідно до п.7.2 цього протоколу сто
відсотків отриманого за підсумками
фінансово-господарської діяльності у
2007 році чистого прибутку, що складає
грн. розподілити наступним чином:
1 237494598,20 грн. спрямувати на виплату
дивідендів, 451401,80 грн. спрямувати на
розвиток товариства. Розмір
дивідендів, що припадає на 1 акцію
становить 22,82 грн. Виплату дивідендів
за 2007 рік акціонерам розпочати 29.01.2010 та
закінчити 01.08.2011. Зобов'язати правління
Відкритого акціонерного товариства
«Укрнафта» перерахувати частину
дивідендів, належних Національній
акціонерній компанії «Нафтогаз
України» за підсумками
фінансово-господарської діяльності за
2007 рік, в сумі 81201073,44 грн., на рахунок
Національної акціонерної компанії
«Нафтогаз України» у строк до 05.02.2010 з
одночасною сплатою авансового внеску з
податку на прибуток, нарахованого
згідно із Законом України «Про
оподаткування прибутку підприємств» у
розмірі 25% від зазначеної суми (що
складає 20300268,36 грн.). Решта дивідендів
за підсумками фінансово-господарської
діяльності товариства за 2007 рік, що
належить Національній акціонерній
компанії «Нафтогаз України»
виплачується у визначеному порядку та
строки на рахунок Національної
акціонерної компанії «Нафтогаз
України».

Відповідно до п.7.4. вищеназваного
протоколу дивіденди за 2006-2008 роки
виплачуються у національній валюті
України із залученням реєстратора ВАТ
«Фінансова компанія "Укрнафтогаз».
Протягом зазначених періодів
дивіденди сплачуються на користь
акціонерів - юридичних осіб на
банківський рахунок, а користь
акціонерів - фізичних осіб - поштовим
переказом або на банківський рахунок.
Витрати на переказ/перерахування
дивідендів здійснюється за рахунок
акціонера. Товариство сплачує
дивіденди протягом зазначених
періодів за наявності достовірної
інформації, необхідної для своєчасної
виплати дивідендів.

25.02.2011 відбулися загальні збори
акціонерів Відкритого акціонерного
товариства «Укрнафта», до порядку
денного яких було внесено зокрема
питання розподілу прибутку товариства
за 2010 рік, затвердження строку та
порядку виплати дивідендів.

Рішення, які прийняті на вказаних
загальних зборах, оформлені протоколом
№20 від 25.02.2011.

Відповідно до п.6.2 цього протоколу
затверджено наступний порядок
розподілу прибутку, отриманого ВАТ
«Укрнафта» за 2010 рік: 793905386,40 грн., що
складає 30,00073% від суми чистого
прибутку, отриманого товариством за 2010
рік спрямовано на виплату дивідендів.
Розмір дивідендів, що припадає на одну
акцію, становить 14,64 грн., а ,60 грн.
чистого прибутку, отриманого
товариством за 2010, спрямувати на
поповнення обігових коштів та технічне
переобладнання товариства.

Пунктом 6.3. цього ж протоколу
встановлено, що виплату дивідендів за
2010 рік здійснити у грошовій формі у
строк з 01.03.2011 по 31.12.2011 відповідно до
закону.

Згідно п.6.4. даного протоколу
затверджено наступний порядок виплати
акціонерам дивідендів за підсумками
2010: дивіденди виплачуються пропорційно
до загальної кількості належних
акціонеру акцій на дату початку
виплати дивідендів, тобто на 01.03.2011,
виплату дивідендів здійснити
товариству із залученням реєстратора
ВАТ «Фінансова компанія «Укрнафтогаз»
акціонерам - юридичним особам шляхом
перерахування на банківський рахунок,
акціонерам - фізичним особам - готівкою,
поштовим переказом або на банківський
рахунок, витрати по оплаті переказу
дивідендів несе акціонер, виплату
дивідендів акціонерам - юридичним та
фізичним особам на банківський рахунок
проводити після надходження від
акціонерів листів, оформлених згідно
вимог чинного законодавства України, з
зазначенням (уточненням) усіх
необхідних банківських реквізитів, на
які необхідно здійснити перерахування
належних їм дивідендів,
відповідальність за своєчасність,
достовірність та повноту наданих
банківських реквізитів покладається
на акціонера.

Тобто, згідно протоколів загальних
зборів акціонерів ВАТ "УКРНАФТА" від
26.01.2010 та від 25.02.2011 виплата дивідендів
за 2007 рік розпочинається з 29.01.2010 та
закінчується 01.08.2011 з розрахунку 22,82
гривні/акція, виплата дивідендів за 2010
рік розпочинається з 01.03.2011 та
закінчується 31.12.2011 з розрахунку 14,64
гривні/акція.

Таким чином, за 2007 рік дивіденди
позивача складають - 25494,50 грн. (1176 шт.
акцій х 22,82 грн.-5% податок з доходів
фізичних осіб), а за 2010 рік 16 355,81 грн. (1176
шт. акцій х 14,64 грн.- 5% податок з доходів
фізичних осіб).

17.07.2014 позивач надіслав на адресу
відповідача позовну заяву про
стягнення невиплачених йому
дивідендів за 2007 та 2010 роки, однак, як
стверджує позивач у позовній заяві,
відповідач, належні йому дивіденди не
виплатив, у зв'язку з чим позивач 23.09.2014
звернувся до Господарського суду міста
Києва з відповідним позовом.

Частина 1 ст. 167 Господарського кодексу
України встановлює, що корпоративні
права - це права особи, частка якої
визначається у статутному капіталі
(майні) господарської організації, що
включають правомочності на участь цієї
особи в управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

Відповідно до частини 1 статті 116
Цивільного кодексу України учасники
господарського товариства мають право
у порядку, встановленому установчим
документом товариства та законом брати
участь у розподілі прибутку товариства
і одержувати його частину. Відповідно
до ч. 1 ст. 154 Цивільного кодексу України
установчим документом акціонерного
товариства є його статут.

Згідно з ст. 88 Господарського кодексу
України учасники господарського
товариства мають право брати участь у
розподілі прибутку товариства та
одержувати його частку (дивіденди).

Підпункт "б" ч. 1 ст. 10 Закону України "Про
господарські товариства" визначає, що
учасники товариства мають право брати
участь у розподілі прибутку товариства
та одержувати його частку (дивіденди).
Право на отримання частки прибутку
(дивідендів) пропорційно частці
кожного з учасників мають особи, які є
учасниками товариства на початок
строку виплати дивідендів.

Пунктом "д" частини 5 ст. 41 Закону
України "Про господарські товариства"
визначено, що затвердження порядку
розподілу прибутку, строку та порядку
виплати частки прибутку (дивідендів)
віднесено до компетенції вищого органу
акціонерного товариства - загальних
зборів.

Відповідно до ч. 4 ст. 5 Закону України
"Про Національну депозитарну систему
та особливості електронного обігу
цінних паперів в Україні"
підтвердженням права власності на
цінні папери є сертифікат, а в разі
знерухомлення цінних паперів чи їх
емісії в бездокументарній формі -
виписка з рахунку у цінних паперах,
яку зберігач обов'язаний надавати
власнику цінних паперів.

Відповідно до п. 170.5 ст. 170 та п. 167,2 ст. 167
Податкового кодексу України дохід у
вигляді дивідендів оподатковується за
ставкою оподаткування 5 відсотків.
Даний податок нараховується
податковим агентом, який сплачує його
до бюджету. В даному випадку податковим
агентом є емітент корпоративних прав
або за його дорученням інша особа, яка
здійснює таке нарахування.

Судом встановлено, що станом на дату
початку виплати дивідендів за 2007, тобто
на 29.01.2010 та станом на дату початку
виплати дивідендів за 2010, тобто на
01.03.2011 позивач обліковувався в реєстрі
власників іменних акцій відповідача,
що підтверджується матеріалами справи
та не спростовується відповідачем у
відзиві на позов, при цьому, за
позивачем обліковувалося 1176 штук
простих іменних акцій відповідача.

Згідно протоколів загальних зборів
акціонерів ВАТ "УКРНАФТА" від 26.01.2010
року та від 25.02.2011 виплата дивідендів за
2007 рік розпочинається з 29.01.2010 та
закінчується 01.08.2011, а виплата
дивідендів за 2010 рік розпочинається з
01.03.2011 та закінчується 31.12.2011.

За приписами п.п.5.3, 5.3.3 статуту
відповідача (в редакції, яка була
чинною на момент прийняття рішень
загальних зборів, оформлених
протоколом №18 від 26.01.2010 та №20 від
25.02.2011), акціонери мають право брати
участь у розподілі прибутку товариства
та отримувати його частку (дивіденди).
Право на отримання частини прибутку
(дивідендів) мають особи, які є
акціонерами товариства на початок
строку виплати дивідендів.

Відповідно до п. 9.5.6.5 статуту
відповідача, до компетенції загальних
зборів акціонерів віднесено
затвердження річних результатів
діяльності товариства, включаючи його
дочірні підприємства, структурні
одиниці, затвердження звітів та
висновків ревізійної комісії, порядку
розподілу прибутку, строк та порядок
виплати частки прибутку (дивідендів),
визначення порядку покриття збитків.

Матеріали справи не містять вказаної
редакції статуту відповідача, проте зі
змісту судових рішень у справі №
910/11694/13 за позовом Приватного
підприємства «Стайнберг рісьорч» до
Публічного акціонерного товариства
«Укрнафта», треті особи, які не
заявляють самостійних вимог на предмет
спору, на стороні відповідача Приватне
акціонерне товариство «Фінансова
Компанія «Укрнафтогаз» та Товариство з
обмеженою відповідальністю
«НеттрейдерУкраїна» про стягнення
грошових коштів (рішення
Господарського суду міста Києва від
15.08.2013, залишене без змін постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 10.10.2013) слідує,
що редакція статуту відповідача, яка
діяла станом на дату прийняття рішень
загальних зборів, оформлених
протоколом №18 від 26.01.2010 та №20 від
26.01.2010 містила вказані пункти.

Отже, як встановлено судом, відповідач
мав обов'язок виплатити позивачеві
дивіденди за 2007 рік в сумі 25494,50 грн. (1176
шт. акцій х 22,82 грн.-5% податок з доходів
фізичних осіб) в строк з 29.01.2010 по 01.08.2011,
а з 01.03.2011 по 31.12.2011 повинен був
виплатити дивіденди за 2010 у розмірі 16
355,81 грн. (1176 шт. акцій х 14,64 грн.- 5%
податок з доходів фізичних осіб).

Доказів сплати вказаної
заборгованості відповідачем суду не
надано.

Суд відхиляє посилання відповідача на
те, що право на отримання частки
прибутку - дивідендів має бути
реалізоване акціонером шляхом
направлення емітенту відповідного
звернення з повідомленням необхідних
для виплати дивідендів реквізитів та
підтвердженням права власності на
цінні папери відповідача, а
зобов'язання емітента виникає під час
реалізації акціонером наданого права,
а не при прийняття загальними зборами
акціонерів відповідача 26.01.2010 рішення
про виплату дивідендів за 2007 рік, а
25.02.2011 рішення про виплату дивідендів
за 2010 рік і що позивач у визначений
загальними зборами строк (з 29.01.2010 по
01.08.2011 та з 01.03.2011 по 31.12.2011 відповідно)
вказаних відомостей відповідачу не
надав, оскільки обов'язок виплати
дивідендів за 2007 рік в строк з 29.01.2010 по
01.08.2011 покладено на виконавчий орган
акціонерного товариства - відповідача
без будь-яких додаткових умов (зокрема,
таких, як звернення акціонера з
письмовою вимогою).

Щодо виплати дивідендів за 2010 рік, то
суд констатує, що отримання дивідендів
- це право учасника, чинним
законодавством не передбачено
обов'язку акціонера звертатися з
вимогою про виплату дивідендів до
акціонерного товариства і не
встановлено термінів такого звернення,
відповідач не зазначив норм
матеріального права, які передбачають
такий обов'язок акціонера.

Позивач 17.07.2014 надіслав на адресу
відповідача позовну заяву про
стягнення невиплачених йому
дивідендів за 2007 та 2010 роки (до
Господарського суду міста Києва
позивач звернувся з відповідним
позовом тільки 23.09.2014), а тому суд
розглядає надсилання позивачем
позовної заяви відповідачу 17.07.2014 як
доказ звернення до відповідача з
вимогою про сплату дивідендів.

До того ж сторонами не заперечувався
той факт, що відповідачем було сплачено
позивачу дивіденди за 2008-2009 роки, а тому
твердження відповідача про
відсутність у нього достовірної
інформації, необхідної для своєчасної
виплати дивідендів позивачу, є
безпідставним.

Відповідачем було заявлено про
застосування строку позовної давності
до вимог позивача про виплату
дивідендів за 2007, з приводу чого
господарський суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями ст.256 Цивільного
кодексу України позовна давність - це
строк, у межах якого особа може
звернутися до суду з вимогою про захист
свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила
(ч.1 ст.261 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.257 Цивільного кодексу
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до п.2.1 Постанови №10 від
29.05.2013 Пленуму Вищого господарського
суду України "Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів" за змістом ч.2 ст.9 Цивільного
кодексу України та ч.1 ст.223
Господарського кодексу України
позовна давність має застосовуватися
до вимог, що випливають з
майново-господарських зобов'язань,
визначених ст.175 Господарського
кодексу України.

При цьому, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до прийняття
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові (ч.ч.3 та 4 ст.267
Цивільного кодексу України).

За приписами п.2.2 зазначеної постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України за змістом ч.1 ст.261 Цивільного
кодексу України позовна давність
застосовується лише за наявності
порушення права особи. Отже, перш ніж
застосовувати позовну давність,
господарський суд повинен з'ясувати та
зазначити в судовому рішенні, чи
порушене право або охоронюваний
законом інтерес позивача, за захистом
якого той звернувся до суду. У разі коли
такі право чи інтерес не порушені, суд
відмовляє в позові з підстав його
необґрунтованості. І лише якщо буде
встановлено, що право або охоронюваний
законом інтерес особи дійсно порушені,
але позовна давність спливла і про це
зроблено заяву іншою стороною у справі,
суд відмовляє в позові у зв'язку зі
спливом позовної давності - за
відсутності наведених позивачем
поважних причин її пропущення.

Аналогічна позиція міститься також в
постанові від 12.06.2007р. Верховного Суду
України у справі №П-9/161-16/165.

Таким чином, при застосуванні позовної
давності та наслідків її спливу (ст.267
Цивільного кодексу України) необхідно
досліджувати та встановлювати
насамперед обставини про те, чи
порушено право особи, про захист якого
вона просить, і лише після цього - у
випадку встановленого порушення, і
наявності заяви сторони про
застосування позовної давності -
застосовувати позовну давність та
наслідки її спливу.

Враховуючи зроблені судом висновки про
наявність порушених прав позивача,
оцінивши доводи відповідача щодо
пропуску позивачем строку позовної
давності, при розгляді вимог позивача
про стягнення дивідендів за 2007 рік слід
застосувати позовну давність та
наслідки її спливу.

При цьому, господарський суд виходить з
того, що згідно з прийнятим загальними
зборами акціонерів відповідача 26.01.2010
рішення про виплату дивідендів за 2007
рік, був встановлений строк для їх
виплати, а саме з 29.01.2010 по 01.08.2011.
Враховуючи визначений строк,
господарський суд дійшов висновку, що
право на стягнення дивідендів за 2007 рік
виникло у позивача 02.08.2011 (останнім днем
строку оплати було 01.08.2011).

Відповідно до п.4.2 постанови №10 від
29.05.2013 Пленуму Вищого господарського
суду України "Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів" у зобов'язальних
правовідносинах, в яких визначено
строк виконання зобов'язання, перебіг
позовної давності починається з дня,
наступного за останнім днем, у який
відповідне зобов'язання мало бути
виконане. У п.5.2 постанови №10 від 29.05.2013
також відзначається, що якщо позовна
давність спливла за основною вимогою,
то вважатиметься, що вона спливла і
стосовно додаткової вимоги.

За висновками суду, позивач був
обізнаний про порушення відповідачем з
02.08.2010 свого обов'язку по виплаті
позивачу дивідендів за 2007 рік, таким
чином, строк позовної давності за
вимогою про стягнення з відповідача на
користь позивача дивідендів за 2007 рік
за розглядуваним позовом розпочався
02.08.2011 та закінчився 02.08.2014.

Разом з тим, позивач звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом лише 23.09.2014 (згідно поштового
штемпеля підприємства зв'язку позов
направлено на адресу Господарського
суду міста Києва 20.09.2014), тобто з
пропуском строку позовної давності по
вимогам по сплаті дивідендів за 2007 рік
у розмірі 25494,50 грн., 3% річних у сумі 2229,46
грн. та інфляційних втрат у сумі 1715,52
грн.

Враховуючи наведене, суд вимоги
позивача про стягнення з відповідача
дивідендів за 2007 рік у розмірі 25494,50
грн., 3% річних з цієї суми у розмірі 2229,46
грн. та інфляційних втрат у розмірі 1715,52
грн. не підлягають задоволення у
зв'язку з пропуском позивачем позовної
давності.

Вимоги про стягнення з відповідача на
користь дивідендів за 2010 рік, строк
виплат яких розпочався з 01.03.2011 та
закінчився 31.12.2011 року визнаються судом
законними, обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню, у зв'язку з чим
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягають дивіденди за 2010
рік у розмірі 16355,81 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Посилання відповідача на те, що
зобов'язання по виплаті дивідендів за
своєю правовою природою не є грошовим,
що виключає застосування до нього
положень ст. 625 Цивільного кодексу
України, є помилковими.

При цьому суд враховує, що під час
розгляду справи № 6-113 цс 14 (постанова
від 01.10.2014) Верховний Суд України зробив
правовий висновок, відповідно до якого
будь-яке зобов'язання, яке зводиться до
сплати грошей, є грошовим зобов'язанням
незалежно від правових підстав його
виникнення і в разі його порушення
підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України.

Частиною 3 ст. 82 ГПК України
встановлено, що обираючи при прийнятті
рішення правову норму, що підлягатиме
застосуванню до спірних правовідносин,
господарський суд зобов'язаний
враховувати висновки Верховного Суду
України, які викладені у рішеннях,
прийнятих за результатами розгляду
заяв про перегляд судового рішення з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини першої статті 111-16 цього
Кодексу.

З огляду на вказані обставини, позовні
вимоги позивача про стягнення з
відповідача 3 % річних та інфляційних
втрат визнаються судом обґрунтованими.

Судом здійснено перерахунок суми 3%
річних за період, який вказано
позивачем у позовній заяві, тобто з
01.01.2012 по 01.07.2014, у зв'язку з чим за
розрахунком суду стягненню з
відповідача на користь позивача
підлягають 3% річних у розмірі 1224,67 грн.

%Граничний строкСтрок розрахунку
річнихКількість днів прострочкиСума
до сплати, грн.Сума річних,
грн.3%01.01.201201.07.55,811224.67Інфляційні
втрати підлягають стягненню з
відповідача в межах тієї суми, яка
заявлена позивачем у позові, а саме у
розмірі 1100,09 грн.

Щодо посилань відповідача на те, що
положеннями Порядку проведення
індексації грошових коштів населення,
затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003
№ 1078 заборонено проведення індексації
доходів осіб від акцій та інших цінних
паперів, слід зазначити про те, що
вказаний порядок визначає правила
обчислення індексу споживчих цін для
проведення індексації та сум
індексації грошових доходів населення
і поширюється на підприємства,
установи та організації незалежно від
форми власності і господарювання, а
також на фізичних осіб, що
використовують працю найманих
працівників а отже, фактично, регулює
правовідносини сторін щодо індексації
грошових доходів населення та не
підлягає застосуванню до
правовідносин сторін щодо
несвоєчасного виконання грошових
зобов'язань.

Той факт, що доходи громадян від акцій
не відносяться до об'єктів індексації,
визначених п. 2 Порядку, затвердженого
постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078, не
спростовує факт наявності грошового
зобов'язання відповідача з виплати
дивідендів своїм акціонерам у
встановлених загальними зборами
розмірах та у встановлені строки.
Починаючи з дня, наступного за останнім
днем періоду, визначеного для виплати
дивідендів, зобов'язання з виплати
дивідендів вважається відповідачем
порушеним з певними правовими
наслідками, в тому числі визначеними
ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

У зв'язку з частковим задоволенням
позову, відповідно до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України, судовий збір покладається на
сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Укрнафта" (04053, м. Київ, пров.
Несторівський, буд.3-5; код 00135390) на
користь Пилипонька Василя Петровича
(76019, м. Івано-Франківськ, вул. Галицька,
буд.63-А, кв.6; ідентифікаційний номер
) 16355 (шістнадцять тисяч триста
п'ятдесят п'ять) грн. 81 коп.
заборгованості по виплаті дивідендів
за 2010 рік, 1100 (одна тисяча сто) грн. 09 коп.
інфляційних втрат, 3% річних у розмірі
1224 (одна тисяча двісті двадцять чотири)
грн. 67 коп. та 708 (сімсот вісім) грн. 65 коп.
судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено: 28.11.2014

Суддя
Ю.М.
Смирнова