ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" листопада 2014 р.Справа № 916/4077/14

за позовом: Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси";

до відповідача: Дочірнього
підприємства "ПРАКТИКА С";

про стягнення 25989,28грн.

Суддя Горячук Н.О.

Представники:

Від позивача: за дов. Бондаренко Н.В.;

Від відповідача: за дов. Трюханова І.В.

Суть спору: Комунальне підприємство
"Теплопостачання міста Одеси"
звернулося до господарського суду
Одеської області з позовом та
уточненнями до нього в редакції від
05.11.2014р. за вх.суду№2-5010/14 про стягнення
з відповідача Дочірнього підприємства
"ПРАКТИКА С" 25989,28грн. у тому числі
1797,09грн. 3% річних, 11597,51грн. пені,
12594,68грн. інфляційних витрат.

Відповідач заперечує проти
нарахування штрафних санкцій та
звернувся до суду з клопотанням про
зменшення розміру пені на 95%.

Розглядом матеріалів справи
встановлено наступне:

01.06.2008р. між Комунальним підприємством
"Теплопостачання міста Одеси" (КП
"Теплопостачання міста Одеси", Позивач,
Теплопостачальна організація) та
Дочірнім підприємством "ПРАКТИКА С"
(Відповідач, Споживач, ДП "ПРАКТИКА С")
укладено договір на постачання
теплової енергії №2777 (далі договір) за
умовами якого КП "Теплопостачання
міста Одеси" зобов'язалося постачати ДП
"ПРАКТИКА С" теплову енергію за адресою
вул. Канатна, 31 у м. Одесі, згідно витрат
теплоносія G=8.47т/годину в обсягах
згідно додатку №1.

Облік споживання теплової енергії на
опалення та гаряче водопостачання
визначається по приладу обліку. При
відсутності приладу обліку (або виході
його з ладу), кількість спожитої
теплової енергії визначається
розрахунковим способом: на опалення -
згідно теплового навантаження будівлі
з урахуванням середньомісячної
фактичної температури теплоносія від
теплових джерел Теплопостачальної
організації та кількості діб роботи
теплоспоживчого обладнання Споживача
в розрахунковий період; на гаряче
водопостачання кількість теплової
енергії визначається як добуток
добового споживання, зазначеного в
договорі, на кількість діб у звітному
періоді (п.п.5.1., 5.6. договору).

Розрахунки за теплову енергію
проводяться в грошовій формі на
розрахунковий рахунок
Теплопостачальної організації
відповідно встановлених тарифів у
розмірі 306,78грн., що складається з
тарифу 285,39грн. за 1Гкал. та коефіцієнту
корегування тарифу 1,07496 на теплову
енергію, згідно рішення виконавчого
комітету Одеської міської ради.
Розрахунковим періодом є календарний
місяць. Споживач за три дні до початку
розрахункового періоду сплачує
Теплопостачальній організації
вартість заявленої та зазначеної в
договорі кількості теплової енергії,
передбаченої на рахунковий період.
Щомісяця Споживач та Теплопостачальна
організація до 15 числа місяця після
розрахункового складають акт звіряння
взаєморозрахунків. (п.п. 6.1.,6.3. -6.5.
договору).

В разі несвоєчасного виконання
грошового зобов'язання Споживач
зобов'язаний сплатити
Теплопостачальній організації
заборгованість з урахуванням норм ст.625
ЦК України та крім цього йому
нараховується пеня у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ за кожен день
прострочення платежу. Пеня
нараховується не більше ніж як за один
рік з моменту коли грошове зобов'язання
мало бути виконане (п.7.2.3. договору).

Договір набуває чинності з 01.06.2008р. та
діє до 31.12.2009р. Припинення дії договору
не звільняє Споживача від зобов'язань
повної оплати спожитої енергії.
Договір вважається пролонгованим на
кожний наступний рік, якщо за місяць до
закінчення строку його дії про його
припинення не буде письмово заявлено
однією зі сторін (п.п. 10.1., 10.3., 10.4.
договору).

Крім того, сторонами підписано додаток
№1 до договору №2777 від 01.06.2008р. „Обсяги
постачання теплової енергії
споживачу", додаток №2 до договору №2777
від 01.06.2008р. „Схема теплотраси, що
перебуває на балансі Споживач" та
додаток №3 до договору №2777 від 01.06.2008р.
„Умови припинення подачі теплової
енергії".

Позивачем на виконання умов договору
було відпущено відповідачу теплову
енергію, однак відповідач за спожиту
теплову енергію своєчасно та в повному
обсязі не розрахувався, у зв'язку з чим
станом на день подання позову
заборгованість відповідача складала
54000,00грн. за період з 01.12.2013р. по 01.05.2014р.

В процесі розгляду справи відповідач
сплатив відповідачу суму основного
боргу у розмірі 54000,00грн.

За неналежне виконання відповідачем
своїх зобов'язань позивач нарахував
відповідачу 1797,09грн. 3% річних, 11597,51грн.
пені, 12594,68грн. інфляційних витрат.

Відповідач заперечує проти
нарахування пені та просить суд в
порядку ст.233 Господарського кодексу
України зменшити розмір пені на 95%.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права в разі його
порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11
Цивільного кодексу України, цивільні
права та обов'язки виникають із дій
осіб, що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки. Підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

Відповідно до ст.ст. 626,629 Цивільного
кодексу України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається що між
позивачем та відповідачем укладено
договір на постачання теплової енергії
№2481 згідно якого позивачем в період з
01.12.2013р. по 01.05.2014р. було відпущено
відповідачу теплову енергію.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу, яка
споживається в процесі вчинення певної
дії або здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 903 Цивільного кодексу України
встановлено, що якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу
України встановлено, що зобов'язання
мають виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а при
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

Відповідач в порушення умов договору
не здійснював своєчасної оплати за
отриману теплову енергію у зв'язку з
чим станом на день подання позову до
суду заборгованість відповідача
складала 77926,48грн.

В процесі розгляду справи відповідач
сплатив відповідачу суму основного
боргу у розмірі 54000,00грн. у зв'язку з чим
позивач звернувся до суду з заявою про
зменшення позовних вимог.

Щодо стягнення з відповідача пені у
сумі 11597,51грн. слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачені
штрафні санкції у вигляді грошової
суми (неустойка, штраф, пеня), яку
учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Виконання зобов'язання може
забезпечуватися зокрема неустойкою (ч.
1 ст. 546 ЦК України). Неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
яке боржник зобов'язаний передати
кредитору у випадку порушення
боржником зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК
України).

Відповідно до п.7.2.3. договору в разі
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання Споживач зобов'язаний
сплатити Теплопостачальній
організації заборгованість з
урахуванням норм ст.625 ЦК України та
крім цього йому нараховується пеня у
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення платежу.
Пеня нараховується не більше ніж як за
один рік з моменту коли грошове
зобов'язання мало бути виконане.

Позивач нарахував відповідачу пеню у
сумі 11597,51грн. (розрахунок в матеріалах
справи).

Статтею 83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право зокрема зменшувати у
виняткових випадках розмір неустойки
(штрафу, пені), яка підлягає стягненню
зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідач в порядку ст.233
Господарського кодексу України
просить суду зменшити розмір пені на 95%.

Враховуючи, що станом на день розгляду
справи відповідач сплатив позивачу
суму основного боргу у розмірі 54000,00грн.
та тяжке фінансове становище
відповідача, що підтверджується
фінансовим звітом (копія в матеріалах
справи) суд зменшує розмір пені на 50%.
Розмір пені, що підлягає стягненню з
відповідача складає 5798,55грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
встановлено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача
1797,09грн. 3% річних та 12594,68грн.
інфляційних витрат (розрахунок в
матеріалах справи).

Відповідач вважає, що вимоги позивача
про стягнення 1797,09грн. 3% річних та
12594,68грн. інфляційних витрат
необґрунтовані посилаючись на те, що
відповідачем було направлено позивачу
гарантійний лист №23 від 15.05.2014р., яким
відповідач гарантував позивачу сплату
боргу частинами до 01.10.2014р.

Таке посилання відповідача судом до
уваги не приймається, оскільки
гарантійний лист не є доповненням до
договору узгодженим сторонами, а
тільки пропозиція однієї зі сторін.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази
подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу. Під час
розгляду справи відповідачем не було
належним чином доведено своєчасне
виконання своїх зобов'язань за
договором.

Враховуючи викладене, позовні вимоги з
урахуванням уточнень позовних вимог в
редакції від 05.11.2014р. за вх.суду№2-5010/14
про стягнення з відповідача Дочірнього
підприємства "ПРАКТИКА С" підлягають
задоволенню частково у сумі 20190,32грн. з
яких 5798,55грн. пені, 1797,09грн. 3% річних,
12594,68грн. інфляційні витрати.

Судові витрати покладаються на
відповідача пропорційно задоволеним
вимогам згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст. ст. 82 - 85
Господарського процесуального кодексу
України суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства
"ПРАКТИКА С"65014, м. Одеса, вул. Канатна, 31,
) на користь
Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси" (юридична
адреса: 65110, м. Одеса, вул. Балківська, 1-Б,
поштова адреса: 65000, м. Одеса, вул.
Варненська, 27, ) 5798/п'ять
тисяч сімсот дев'яносто вісім/грн. 55коп.
пені, 1797/одна тисяча сімсот дев'яносто
сім/грн. 09коп. 3% річних, 12594/дванадцять
тисяч п'ятсот дев'яносто чотири/грн.
68коп. інфляційних витрат, 1827/одна
тисяча вісімсот двадцять сім/ грн.
судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК
України.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили
відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 01 грудня 2014
р.

Суддя
Н.О. Горячук