КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р. Справа№ 910/9047/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача Кіян А.В., дов. від
23.05.2014,

від відповідача не з'явився,

від третьої особи Гончаренко Є.С., дов.
від 23.01.2014,

розглянувши апеляційну скаргу Swissport
International Ltd. (Свіспорт Інтернешнл
Лімітед)

на рішення Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014

(дата підписання - 06.10.2014)

у справі №910/9047/14 (головуючий суддя
Пригунова А.Б., судді:

Марченко О.В., Бондаренко Г.П.)

за позовом Swissport International Ltd. (Свіспорт
Інтернешнл Лімітед)

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа"

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача Приватне акціонерне
товариство "Авіакомпанія "Міжнародні
авіалінії України"

про визнання недійсним рішення
позачергових зборів учасників

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 відмовлено Swissport
International Ltd. (Свіспорт Інтернешнл
Лімітед) (далі - позивач) у задоволенні
позову до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа" (далі -
відповідач), за участю третьої особи
ПАТ "Авіакомпанія "Міжнародні
авіалінії України", про визнання
недійсним рішення від 17.07.2013
позачергових зборів учасників ТОВ
"Інтеравіа".

Не погодившись з вказаним рішенням,
позивач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
рішення Господарського суду міста
Києва від 29.09.2014 скасувати, постановити
нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції помилково вказує,
що станом на 17.07.2013 діяло судове рішення
у справі №5011-62/8101-2012, а тому прийшов до
необґрунтованого висновку, що на
момент прийняття оскаржуваного
рішення зборів учасників ТОВ
"Інтеравіа" від 17.07.2013 договір
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ "Інтеравіа" був чинний.
Оскільки, на думку позивача, договір
купівлі-продажу частки у статутному
капіталі ТОВ "Інтеравіа" не діяв станом
на 17.07.2013, то на зборах кворуму не було, а
отже такі збори є такими, що не
відбулись, а рішення - підлягає
визнанню недійсним.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 31.10.2014 прийнято
апеляційну скаргу до розгляду та
порушено апеляційне провадження,
розгляд справи призначено на 03.12.2014.
Дану ухвалу надіслано відповідно до
вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2014 №28. Доказами належного
повідомлення сторін про час і місце
розгляду справи є повідомлення про
вручення поштового відправлення
(ухвали від 31.10.2014) позивачу - 03.11.2014,
третій особі - 05.11.2014 та відповідачу -
06.11.2014, долучені до матеріалів справи.

02.12.2014 через відділ документального
забезпечення Київського апеляційного
господарського суду третя особа надала
пояснення на апеляційну скаргу.

У судовому засіданні 03.12.2014 представник
позивача підтримав доводи апеляційної
скарги, просив її задовольнити, рішення
Господарського суду міста Києва від
29.09.2014 скасувати, постановити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Представник третьої особи заперечив
доводи апеляційної скарги, просив
залишити її без задоволення, а
оскаржуване рішення - без змін.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що сторони були належним
чином повідомлені про час та місце
проведення судового засідання з
розгляду апеляційної скарги позивача,
а матеріали справи дозволяють
розглянути апеляційну скаргу без
участі відповідача, з метою дотримання
вимог ст. 102 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), на думку колегії суддів,
відсутні підстави для відкладення
розгляду справи.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представників позивача та
третьої особи, виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Державну реєстрацію ТОВ "Інтеравіа"
проведено 25.11.2004.

Рішенням загальних зборів учасників
від 29.08.2006 назву змінено на ТОВ
"Свіспорт Україна".

У відповідності до статуту ТОВ
"Свіспорт Україна", затвердженого
рішенням загальних зборів учасників
від 15.05.2008, товариство є повним
правонаступником всіх прав та
зобов'язань ТОВ "Інтеравіа".

Згідно п.п. 2.1, 6.3 статуту ТОВ "Свіспорт
Україна" (в редакції від 15.05.2008) його
учасниками були ПАТ "Авіакомпанія
"Міжнародні Авіалінії України" з
часткою власності у статутному
капіталі 29,4% та Swissport International Ltd.
(Свіспорт Інтернешнл Лімітед) з часткою
власності у статутному капіталі
товариства 70,6%.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 26.10.2012 у справі №5011-62/8101-2012,
залишеним без змін в цій частині
постановою Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013, між ПАТ
"Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії
України" та Swissport International Ltd. (Свіспорт
Інтернешнл Лімітед) укладено договір
купівлі-продажу частки в статутному
капіталі ТОВ "Свіспорт Україна", за
умовами якого Swissport International Ltd. продає на
користь ПАТ "Авіакомпанія "Міжнародні
Авіалінії України" частку у статутному
капіталі, що становить 70,6% статутного
капіталу ТОВ "Свіспорт Україна"; право
власності на частку переходить від
позивача до третьої особи з дати
набуття чинності договором.

Як вбачається з матеріалів справи,
17.06.2013 проведено державну реєстрацію
змін до статуту ТОВ "Інтеравіа" шляхом
викладення його в новій редакції,
відповідно до якого змінено назву ТОВ
"Свіспорт Україна" та встановлено, що
ТОВ "Інтеравіа" є його правонаступником
у зв'язку із зміною найменування.

Відповідно до п.п. 2.1., 6.3. статуту ТОВ
"Інтеравіа" (в редакції від 17.06.2013) його
єдиним учасником, якому належить 100%
статутного капіталу, є третя особа - ПАТ
"Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії
України".

Рішенням позачергових зборів
учасників ТОВ "Інтеравіа" від 17.07.2013,
прийнятого методом письмового
опитування без проведення зборів,
вирішено прийняти до уваги, що
генеральний директор товариства
Семенченко В.В. подав заяву про
звільнення його з займаної посади;
звільнено Семенченка В.В. з посади
генерального директора товариства з
18.07.2013 за власним бажанням; призначено
Сураєва О.В. генеральним директором
товариства з 19.07.2013 строком на 3 роки;
зобов'язано Семенченка В.В. здійснити
передачу справ, документів і майна
товариства шляхом укладення
відповідного акта приймання-передачі
протягом 2-х днів з моменту прийняття
цього рішення; уповноважено голову
спостережної ради товариства Арона
Майберга укласти та підписати від
імені товариства трудовий контракт з
генеральним директором товариства.

26.07.2013 державним реєстратором Відділу
державної реєстрації юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців
Шевченківського району Реєстраційної
служби Головного управління юстиції у
місті Києві внесено зміни до
відомостей про ТОВ "Інтеравіа" щодо
зміни керівника юридичної особи.

Постановою Вищого господарського суду
України від 02.10.2013 у справі №5011-62/8101-2012
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013 та
рішення Господарського суду міста
Києва від 26.10.2012 у справі №5011-62/8101-2012
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до Господарського суду міста
Києва.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач
стверджує, що оскільки рішення
Господарського суду міста Києва від
26.10.2012 у справі № 5011-62/8101-2012 та постанову
Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013, якими
укладено договір купівлі-продажу
частки в статутному капіталі ТОВ
"Інтеравіа", скасовано постановою
Вищого господарського суду України від
02.10.2013, такий договір є неукладеним та,
відповідно, не породжує для сторін
взаємних права та обов'язків і не тягне
юридичних наслідків.

При цьому, позивач відзначає, що
оскільки у Swissport International Ltd. (Свіспорт
Інтернешнл Лімітед) не виникло
зобов'язання щодо передачі у власність
ПАТ "Авіакомпанія "Міжнародні
Авіалінії України" частки у статутному
капіталі ТОВ "Інтеравіа" в розмірі 70,6%,
рішення загальних зборів учасників від
17.07.2013 впливає на права та охоронювані
законом інтереси позивача, як учасника
ТОВ "Інтеравіа". Крім того, позивач
зазначає, що оскільки між ПАТ
"Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії
України" та Swissport International Ltd. (Свіспорт
Інтернешнл Лімітед) не виникло
правовідносин щодо передачі частки
статутного капіталу ТОВ "Інтеравіа" у
розмірі 70,6%, відомості, які містяться в
спірному рішенні зборів учасників є
недостовірними, оскільки третя особа
не може володіти часткою у розмірі 100%
статного капіталу ТОВ "Інтеравіа".

Оцінивши подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та врахувавши, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, суд першої
інстанції дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову, з чим погоджується суд
апеляційної інстанції з огляду на
наступне.

Відповідно до ст. 167 Господарського
кодексу України (далі - ГК України)
корпоративні права - це права особи,
частка якої визначається у статутному
капіталі (майні) господарської
організації, що включають
правомочності на участь цієї особи в
управлінні господарською
організацією, отримання певної частки
прибутку (дивідендів) даної
організації та активів у разі
ліквідації останньої відповідно до
закону, а також інші правомочності,
передбачені законом та статутними
документами.

За приписами ст. 116 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України) учасники
господарського товариства мають право
у порядку, встановленому установчим
документом товариства та законом брати
участь в управлінні товариством у
порядку, визначеному в установчому
документі, крім випадків, встановлених
законом; брати участь у розподілі
прибутку товариства і одержувати його
частину (дивіденди); вийти у
встановленому порядку з товариства;
здійснити відчуження часток у
статутному (складеному) капіталі
товариства, цінних паперів, що
засвідчують участь у товаристві, у
порядку, встановленому законом;
одержувати інформацію про діяльність
товариства у порядку, встановленому
установчим документом. Учасники
господарського товариства можуть
також мати інші права, встановлені
установчим документом товариства та
законом.

Згідно з ч. 1 ст. 140 ЦК України
товариством з обмеженою
відповідальністю є засноване одним або
кількома особами товариство, статутний
капітал якого поділений на частки,
розмір яких встановлюється статутом.

Вищим органом товариства з обмеженою
відповідальністю є загальні збори його
учасників. У товаристві з обмеженою
відповідальністю створюється
виконавчий орган (колегіальний або
одноособовий), який здійснює поточне
керівництво його діяльністю і є
підзвітним загальним зборам його
учасників. Виконавчий орган товариства
може бути обраний також і не зі складу
учасників товариства. До виключної
компетенції загальних зборів
учасників товариства з обмеженою
відповідальністю належить, зокрема,
створення та відкликання виконавчого
органу товариства (ст. 145 ЦК України).

У статті 49, ч. 1 ст. 50, ч. 1 ст. 58, ст. 59
Закону України "Про господарські
товариства" зазначено, що товариством з
обмеженою відповідальністю визнається
товариство, що має статутний
(складений) капітал, розділений на
частки, розмір яких визначається
установчими документами. Вищим органом
товариства з обмеженою
відповідальністю є загальні збори
учасників. Вони складаються з
учасників товариства або призначених
ними представників. До компетенції
загальних зборів належить, зокрема,
виключення учасника з товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
"Про господарські товариства" загальні
збори учасників вважаються
повноважними, якщо на них присутні
учасники (представники учасників), що
володіють у сукупності більш як 60
відсотками голосів. У випадках,
передбачених установчими документами
або затвердженими товариством
правилами процедури, допускається
прийняття рішення методом опитування.
У цьому разі проект рішення або питання
для голосування надсилається
учасникам, які повинні у письмовій
формі сповістити щодо нього свою думку.
Протягом 10 днів з моменту одержання
повідомлення від останнього учасника
голосування всі вони повинні бути
проінформовані головою про прийняте
рішення.

Положеннями п. 11.4.1 статуту ТОВ
"Інтеравіа" від 15.05.2008 (у редакції,
чинній на момент прийняття спірного
рішення) встановлено, що учасники
можуть приймати рішення методом
проведення письмового опитування
згідно з порядком, викладеним в п. 11.11
статуту, який визначає, що учасники
можуть приймати рішення з усіх питань,
віднесених до компетенції зборів за
відсутності своєї фізичної
присутності, за умови, що голоси у
зв'язку з будь-яким таким питанням або
рішенням подаються письмово, а також за
умови, що всі учасники беруть участь у
такому голосуванні. У цьому разі проект
рішення або питання для голосування
надсилається всім учасникам у
письмовій формі.

Вирішуючи питання про те, чи є
корпоративним спір, пов'язаний із
визнанням недійсними рішень загальних
зборів товариства, необхідно
враховувати суб'єктний склад учасників
спору та підстави, якими
обґрунтовується відповідна вимога.
Справи у спорах про визнання
недійсними рішень органів управління
господарського товариства за позовом
особи, яка не є акціонером або
учасником товариства, у тому числі
таким, що вибув, не належить до спорів,
що виникають з корпоративних відносин.
Підставами для визнання недійсними
рішень загальних зборів акціонерів
(учасників) господарського товариства
можуть бути: порушення вимог закону
та/або установчих документів під час
скликання та проведення загальних
зборів товариства; позбавлення
акціонера (учасника) товариства
можливості взяти участь у загальних
зборах; порушення прав чи законних
інтересів акціонера (учасника)
товариства рішенням загальних зборів.

Для визнання недійсним рішення
загальних зборів товариства необхідно
встановити факт порушення цим рішенням
прав та законних інтересів учасника
(акціонера) товариства. Якщо за
результатами розгляду справи факт
такого порушення не встановлено,
господарський суд не має підстав для
задоволення позову. Право на звернення
до суду з позовом про визнання
недійсними рішень органів управління
товариства мають лише ті його
акціонери (учасники), які були
акціонерами (учасниками) на дату
прийняття рішення, що оскаржується.
Вимоги акціонера (учасника) товариства
про визнання недійсним рішення органу
управління товариства не підлягають
задоволенню, якщо на момент його
прийняття позивач ще не набув права
власності на акції чи частку в
статутному капіталі товариства,
оскільки його корпоративні права не
могли бути порушеними. (п.п. 17, 19
постанови пленуму Верховного Суду
України "Про практику розгляду судами
корпоративних спорів" від 24.10.2008 № 13).

Виходячи з аналізу вищенаведених норм,
суд першої інстанції вказав, що
недійсність рішення загальних зборів
учасників зумовлюється наявністю
певних обставин, які мають своїм
наслідком недійсність такого рішення,
безпосередньо на момент його
прийняття.

Як встановлено судом, приймаючи
рішення загальних зборів учасників ТОВ
"Інтеравіа" від 17.07.2013, ПАТ "Авіакомпанія
"Міжнародні Авіалінії України"
виходило із наявності в його власності
100% статутного капіталу ТОВ "Інтеравіа"
на підставі договору купівлі-продажу,
укладеного відповідно до рішення
Господарського суду міста Києва від
26.10.2012 у справі №5011-62/8101-2012, залишеного
без змін в цій частині постановою
Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013 (яке
скасовано 02.10.2013 та направлено на новий
розгляд).

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття, а відтак - договір
купівлі-продажу, відповідно до якого
ПАТ "Авіакомпанія "Міжнародні
Авіалінії України" набуло право
власності на частку у статному
капіталі ТОВ "Інтеравіа" у розмірі 70,6 %
набрав чинності з 27.03.2013.

Отже, станом на момент прийняття
спірного рішення загальних зборів
учасників ТОВ "Інтеравіа" від 17.07.2013,
постанова Київського апеляційного
господарського суду від 27.03.2013 та,
відповідно, договір купівлі-продажу
були чинними та обов'язковими до
виконання.

Слід вказати, що на новому розгляді
справи, рішенням Господарського суду
міста Києва від 29.05.2014 у справі
№5011-62/8101-2012, окрім іншого, відмовлено
ПАТ "Авіакомпанія "Міжнародні
авіалінії України" в задоволенні
позову щодо укладення договору
купівлі-продажу частки статутного
капіталу ТОВ "Інтеравіа".

Проте, дане рішення у вказаній частині
скасовано постановою Київського
апеляційного господарського суду від
25.09.2014, позовні вимоги ПАТ "Авіакомпанія
"Міжнародні авіалінії України"
задоволено частково, зобов'язано
сторін укласти договір купівлі-продажу
частки статутного капіталу ТОВ
"Інтеравіа" в розмірі 70,6%; замінити
найменування ТОВ "Свіспорт Україна" на
ТОВ "Інтеравіа".

Сторони підтверджують, що 26.11.2014
постановою Вищого господарського суду
України у справі №5011-62/8101-2012 залишено
без змін постанову Київського
апеляційного господарського суду від
25.09.2014.

Отже, договір купівлі-продажу частки
статутного капіталу ТОВ "Інтеравіа" у
розмірі 70,6% є укладеним.

Тому, рішення загальних зборів
учасників Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інтеравіа" від 17.07.2013
прийнято учасником, якому на дату його
прийняття належало 100% статного
капіталу ТОВ "Інтеравіа", що свідчить
про правомочність вказаних вище
зборів.

Наведене вище спростовує доводи
позивача про порушення його
корпоративних прав стосовно
відповідача, зокрема, права на участь у
загальних зборах учасників ТОВ
"Інтеравіа" та позбавлення його права
на управління справами товариства, що
закріплено в законодавстві України.

Крім того, відповідно до статуту ТОВ
"Інтеравіа", в редакції, чинній на
момент прийняття рішення від 17.07.2013, ПАТ
"Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії
України" було учасником, якому належало
100% статутного капіталу відповідача.

Наразі статут ТОВ "Інтеравіа" є чинним,
в судовому порядку не визнаний
недійсним.

З огляду на вищевикладене, суд
погоджується з висновком суду першої
інстанції про необґрунтованість вимог
щодо направлення Swissport International Ltd.
проекту рішення від 17.07.2013 для
голосування методом опитування.

Статтею 4-3 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що підставою визнання
недійсним рішення загальних зборів
учасників є факт порушення таким
рішенням прав та законних інтересів
саме учасника (акціонера) товариства.

Оскільки наявними у справі доказами
підтверджується, що на момент
прийняття рішення загальних зборів
учасників ТОВ "Інтеравіа" від 17.07.2013 ПАТ
"Авіакомпанія "Міжнародні Авіалінії
України" було учасником, якому належало
100% статутного капіталу відповідача, в
той час як у Swissport International Ltd. були
відсутні будь-які корпоративні права
стосовно відповідача.

Враховуючи викладене вище, приймаючи
до уваги постанову Вищого
господарського суду України від 26.11.2014
у справі №5011-62/8101-2012, виходячи із
заявлених позивачем вимог та наведених
ним обґрунтувань, з огляду на наявні у
справі докази та встановлені судом
обставини, суд першої інстанції дійшов
вірного висновку, що рішення загальних
зборів учасників ТОВ "Інтеравіа" від
17.07.2013 прийнято у відповідності до
вимог чинного законодавства України та
не порушує права Swissport International Ltd.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія Київського апеляційного
господарського суду не вбачає підстав
для скасування рішення Господарського
суду міста Києва від 29.09.2014 у даній
справі, оскільки воно відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, фактичним
обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Swissport International
Ltd. (Свіспорт Інтернешнл Лімітед)
залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду міста Києва від
29.09.2014 у справі №910/9047/14 - без змін.

2. Матеріали справи №910/9047/14
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.І. Рябуха

Судді
Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій