ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"24" листопада 2014 р.
Справа № 911/4663/14

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «АД ШИНА», м. Київ

до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЕКСІКОМ ЛТД», м.
Бровари

про стягнення 9 883,04 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач - Рябко А.О. предст. дов. б/н від
01.09.2014р.;

відповідач - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою
відповідальністю «АД ШИНА» (позивач)
заявлено позов до Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЕКСІКОМ
ЛТД» (відповідач) про стягнення 9 883,04
грн.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 03.11.2014р. було порушено
провадження у справі № 911/4663/14 та
призначено її розгляд на 24.11.2014р.

Відповідач в судове засідання 24.11.2014р.
не з'явився, хоча про дату, час і місце
проведення судового засідання був
повідомлений належним чином 14.11.2014р., що
підтверджується поштовим
повідомленням № 556, письмового
відзиву на позов та інших документів,
витребуваних ухвалою суду, не подав,
клопотання про відкладення до суду не
надсилав.

Згідно п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду від 26.12.2011 року №18
«Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України, в разі,
якщо відзив на позовну заяву і
витребувані господарським судом
документи не подано, справу може бути
розглянуто за наявними в ній
матеріалами.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82
Господарського процесуального кодексу
України, рішення прийнято
господарським судом у нарадчій кімнаті
за результатами оцінки доказів,
поданих сторонами.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України,
прийняте рішення оголошується
господарським судом у судовому
засіданні після закінчення розгляду
справи.

24.11.2014р. в судовому засіданні було
оголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Заслухавши присутнього в судовому
засіданні представника позивача,
розглянувши матеріали справи,
дослідивши наявні в ній докази,
оцінивши їх в сукупності, суд,-

встановив:

Станом на 22.06.2012 року Товариство з
обмеженою відповідальністю «АД ШИНА»
поставило Товариству з обмеженою
відповідальністю «ЕКСІКОМ ЛТД»
товарів та надало послуг на загальну
суму 108 495,29 грн.

За словами позивача, відповідач
здійснив часткову оплату у розмірі 98
612,25 грн., на підтвердження чого позивач
надав банківські виписки.

Як стверджує позивач, частково
неоплаченою залишилась видаткова
накладна №АВSI002652 від 25.05.2012р. у розмірі
9848,00 грн. та повністю неоплаченим
рахунок №SKVIH001983 від 22.06.2012р. на суму 35, 04
грн.

Враховуючи здійснену часткову оплату,
заборгованість відповідача складає 9
883,04 грн.

З метою досудового врегулювання спору,
позивач на адресу відповідача направив
претензії № 26/03 від 26.02.2014р. та № 07/10 від
07.10.2014 р., що підтверджується наявними у
матеріалах справи копіями фіскальних
чеків № 6103 від 27.02.2014р. та № 9588 від
07.10.2014р., а також копією опису вкладення
в цінний лист від 07.10.2014р.

Однак, відповідач на вказані претензії
не відповів, оплати 9 883,04 грн.
заборгованості не здійснив, у зв'язку з
чим, позивач був змушений звернутись з
позовом до суду.

У своїй позовній заяві позивач
зазначає, що заборгованість у
відповідача виникла у зв'язку з
невиконанням останнім Договору
довгострокового постачання № 713 від
29.08.2011р.

У ході розгляду справи, судом
встановлено, що даний договір є не
підписаний з боку відповідача.

Однак, матеріали справи містять
підписані та скріплені печатками
сторін видаткову накладну №АВSI002652 від
25.05.2012р. та акт здачі-прийняття робіт
(надання послуг) №АВSI003231 від 22.06.2012р., а
також податкові накладні, в яких
позивач відобразив здійснені ним
господарські операції.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновку, що позивач довів належними
та допустимими доказами існування між
ним та відповідачем цивільних
правовідносин.

Проте, у зв'язку з тим, що договір
довгострокового постачання № 713 від
29.08.2011р.

не був підписаний відповідачем, між
сторонами фактично склалися
позадоговірні відносини.

Відповідно п.1 ч.2 статті 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (сплатити гроші), а кредитор
має право вимагати від боржника
виконання його обов'язку. Зобов'язання
виникають, зокрема, з договору або
іншого правочину.

Відповідно до статті 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Щодо частково неоплаченої видаткової
накладної суд зазначає наступне.

Стаття 692 ЦК України передбачає, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Судом встановлено, що між сторонами
мають місце правовідносини, що
склалися на підставі укладеного у
спрощений спосіб договору купівлі -
продажу, за яким сторони не визначали
строк здійснення відповідачем оплати
за отриманий товар, у зв'язку з чим,
покупець (відповідач) був зобов'язаний
оплатити товар після його прийняття,
чого, як встановлено судом, здійснено
не було. Тобто, накладні, за якими
відповідач отримав товар, є
самостійною підставою виникнення
обов'язку у відповідача здійснити
розрахунки за отриманий товар.

Строк виконання відповідного
грошового зобов'язання визначається за
правилами, встановленими частиною
першою статті 692 ЦК України.

Зазначеної позиції дотримується Вищий
господарський суд України, що
викладено в постанові Вищого
господарського суду України від 21.04.2011
№ 9/252-10 та № 5002-8/481-2011 від 28.02.2011р.

У зв'язку з чим, вимога про стягнення
заборгованості за видатковою
накладною №АВSI002652 від 25.05.2012р.
заявлена позивачем правомірно.

Стосовно неоплаченого акту №АВSI003231
від 22.06.2012р. варто зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Оскільки матеріали справи не містять
доказів оплати акту №АВSI003231 від
22.06.2012р., а позивач направляв на адресу
відповідача претензію про сплату
заборгованості, яку відповідач у
семиденний строк не задовольнив,
вимога про стягнення 35,04 грн.
заборгованості є обґрунтованою.

Враховуючи вищевикладене та те, що
відповідач доказів оплати
заборгованості суду не надав, суд
дійшов висновку, що позовна вимога про
стягнення з відповідача 9 883,04 грн. боргу
є обґрунтованою, документально
підтвердженою та такою, що підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Згідно із статтею 49 Господарського
процесуального кодексу України,
судовий збір при задоволенні позову
покладаються на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись
статтею 124 Конституції України,
статтями 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд,

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «ЕКСІКОМ
ЛТД» (07403, Київська обл., м. Бровари, вул.
Кутузова, 127, ) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «АД ШИНА» (02660, м.
Київ, вул. Закревського, 16, ) - 9 883 (дев'ять тисяч вісімсот
вісімдесят три) грн. 04 коп. суми
заборгованості та 1 827 (одну тисячу
вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.
судового збору.

3. Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту
рішення: 04.12.2014р.

Суддя
О.В. Щоткін