ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" грудня 2014 р.Справа № 916/4246/14

За позовом: Приватного
сільськогосподарського підприємства
„Елегія" (68702, Одеська обл., м. Болград,
пров. Буджакський, 61, )

до відповідача: Товариства з обмеженою
відповідальністю „Елітвинпром" (65496,
Одеська обл., Овідіопольський район,
смт. Таїрове, вул. 40 річчя перемоги, 1,
)

про стягнення заборгованості у розмірі
209 656,08 грн., з яких 180 000,00 грн. - сума
основного боргу, 25 900,72 грн. - сума
інфляційного збільшення, 3 755,36 грн. -
3% річних

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача - Кольчева Н.М.
(довіреність від 15.09.2014 №5);

Від відповідача - Кіценко О.Ю.
(довіреність від 25.11.2014 №4).

Суть спору:

Приватне сільськогосподарське
підприємство „Елегія" (далі - Позивач)
звернулось до господарського суду
Одеської області із позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю „Елітвинпром" (далі -
Відповідач) про стягнення
заборгованості за Договором поставки
винограду від 01.10.2013 №4 у розмірі 228 173,90
грн., з яких 210 000,00 грн. - сума основного
боргу, 15 532,24 грн. - сума інфляційного
збільшення, 2 641,66 грн. - 3% річних.

Ухвалою суду від 22.10.2014 позовну заяву
прийнято до розгляду, порушено
провадження у справі та призначено
судове засідання на 07.11.2014.

Ухвалою суду від 07.11.2014 відкладено
розгляд справи на 26.11.2014.

На адресу господарського суду Одеської
області надійшла заява Позивача про
зменшення суми позовних вимог (вх.
№2-5453/14 від 25.11.2014) в якій він просить суд
стягнути з ТОВ „Елітвинпром" на
користь ПСП „Елегія" заборгованість у
розмірі 198 173,90 грн. з якої 180 000,00
грн. - сума основного боргу, 15 532,24 грн. -
сума інфляційного збільшення, 2 641,66 грн.
- 3% річних (а.с. 44-45). Судом прийнята
вказана заява до розгляду.

В судовому засіданні 26.11.2014 оголошена
перерва до 04.12.2014.

На адресу господарського суду Одеської
області надійшла заява Позивача про
збільшення суми позовних вимог (вх.
№2-5497/14 від 27.11.2014) в якій остаточно
просить суд стягнути з ТОВ
„Елітвинпром" на користь ПСП „Елегія"
заборгованість у розмірі 209 656,08
грн. з яких 180 000,00 грн. сума основного
боргу, 25 900,00 грн. - сума інфляційного
збільшення, 3 755,36 грн. - 3% річних (а.с. 84-85).
Судом прийнята вказана заява до
розгляду.

Позовні вимоги, із посиланням на
частину другу статті 530, статтю 625
Цивільного кодексу України,
обґрунтовані невиконанням
Відповідачем умов Договору поставки
винограду від 01.10.2013 № 4 щодо оплати
поставленого товару.

Відповідач надав відзив на позовну
заяву в якому визнав борг частково, а
саме у розмірі 192 089,74 грн. з яких 180 000,00
грн. - сума основного боргу, 10 270,00 грн. -
сума інфляційного збільшення, 1 819,74 грн.
- 3% річних. В частині стягнення суми
інфляційного збільшення за період з
25.04.2014 до 01.06.2014 у розмірі 5 262,24 та 3%
річних за період з 25.04.2014 до
20.05.2014 у розмірі 821.92 грн. просить
відмовити у зв'язку із зміною строків
оплати за договором відповідно до
погодженого сторонами графіку
погашення заборгованості. Також
Відповідач подав клопотання про
відстрочення та розстрочення
виконання зобов'язання за рішенням
суду рівними частинами протягом січня,
лютого, березня 2015 року у зв'язку із
скрутним фінансовим станом ТОВ
„Елітвинпром".

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши представників Позивача та
Відповідача суд,

встановив:

01.10.2013 між Позивачем та Відповідачем
укладено Договір поставки винограду
№ 4 /а.с. 10-11/.

Відповідно до пунктів 1.1, 2.3, 3.2, 3.3, 5.1
Договору поставки винограду
від 01.10.2013 № 4 постачальник (Позивач)
передає у власність покупцю
(Відповідачу), а покупець приймає та
оплачує виноград європейський сортів
урожаю 2013 року. Документи, пов'язані з
товаром, який поставляється (рахунок на
оплату товару, видаткова накладна,
податкова накладна, товаро-транспортна
накладна) передаються покупцю в момент
передачі товару. При передачі товару,
постачальник передає покупцю рахунок
на товар, який є підставою для оплати.
Оплата здійснюється у гривнях України
по безготівковому розрахунку шляхом
перерахування грошових коштів
платіжним дорученням на поточний
рахунок постачальника.

Частиною першою та другою статті 11
Цивільного кодексу України
встановлено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за
аналогією породжують цивільні права та
обов'язки, зокрема, з договорів та інших
правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509
Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до частини першої статті 712
Цивільного кодексу України, за
договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін (частина друга статті
712 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов'язаний оплатити товар
за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу, або, якщо вона не
встановлена у договорі і не може бути
визначена виходячи з його умов, - за
ціною, що визначається відповідно до
статті 632 цього Кодексу, а також вчинити
за свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу (частина перша статті 691
Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського
кодексу України та статей 525, 526
Цивільного кодексу України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цих Кодексів, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу
України).

Частиною першою та другою статті 530
Цивільного кодексу України
передбачено, що, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання не випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Судом встановлено, що Позивачем
поставлено Відповідачу товар на
загальну суму 410 583,00 грн., що
підтверджується видатковою накладною
від 16.10.2013 №2 /а.с. 12/.

Відповідно до частини першої статті 692
Цивільного кодексу України покупець
зобов'язаний оплатити товар після його
прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Відповідач частково оплатив
поставлений товар, а саме:

80 000,00 грн. - платіжне доручення від
25.12.2013 №2022 (а.с. 52);

30 583,00 грн. - платіжне доручення від
24.01.2014 №2114 (а.с. 53);

50 000,00 грн. - платіжне доручення від
31.01.2014 №2139 (а.с. 54);

20 000,00 грн. - платіжне доручення від
06.02.2014 №2159 /а.с. 55/.

Позивач направив на адресу Відповідача
претензію №1 (від 11.04.2014 вих. №01/04)
про виконання умов Договору
поставки винограду від 01.10.2013 №4 на
загальну суму 230 000,00 грн., яка отримана
Відповідачем 18.04.2014, про що свідчить
поштове повідомлення (а.с. 19).
Відповідач надіслав на адресу Позивача
лист від 22.04.2014 №26 в якому
зазначив, що визнає заборгованість у
розмірі 230 000,00 грн., що також
підтверджується актом звірки /20, 17-18/.

Відповідач додатково оплатив
поставлений товар на загальну суму 50
000,00 грн., а саме:

5 000,00 грн. - платіжне доручення від 23.07.2014
№2529 (а.с. 56);

5 000,00 грн. - платіжне доручення від 31.07.2014
№2551 (а.с. 57);

10 000,00 грн. - платіжне доручення від
21.08.2014 №2632 (а.с. 58);

10 000,00 грн. - платіжне доручення від
24.09.2014 №2753 (а.с. 59);

20 000,00 грн. - платіжне доручення від
01.10.2014 №2765 /а.с. 60/.

Отже, сума боргу Відповідача за
поставлений товар за Договором
поставки винограду від 01.10.2013
№ 4 становить 180 000,00 грн. (410 583,00 - 180 583,00 -
50 000,00 = 180 000,00).

Приписами частини другої статті 625
Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Судом встановлено, що сума 3% річних за
прострочення оплати, за період
визначений Позивачем, становить суму у
розмірі 3 755,36 грн. Судом перевірено
правильність розрахунків вказаних сум
виконаних Позивачем /а.с. 26, 86/.

Сума інфляційних втрат у зв'язку із
простроченням Відповідачем оплати, за
період визначений Позивачем, становить
суму у розмірі 25 900,72 грн. Судом
перевірено правильність розрахунків
вказаних сум виконаних Позивачем /а.с.
27-87/.

Суд не приймає довід Відповідача про
відсутність у нього обов'язку зі сплати
суми інфляційного збільшення за період
з 25.04.2014 по 01.06.2014 у розмірі 5 262,24 грн. та
суми 3% річних за період з 25.04.2014 по 20.05.2014
у розмірі 821.92 грн., через зміну строків
оплати відповідно до графіку погашення
заборгованості. Оскільки відсутні
докази отримання Позивачем листа від
19.05.2014 №34 у відповідь на письмову
пропозицію ПСП "Елегія" про погодження
графіку погашення заборгованості (а.с.
61). Отже, у даному випадку відсутня
згода сторін на внесення змін до
Договору поставки винограду від 01.10.2013
№4, щодо строків оплати поставленого
товару. А відтак, Відповідач повинен
був здійснити оплату товару відповідно
до положень частини першої статті 692
Цивільного кодексу України.

На підставі викладеного, суд вважає
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі позовні вимоги про
стягнення з Відповідача
заборгованості за Договором поставки
винограду від 01.10.2013 № 4 у розмірі 209 656,08
грн. - з яких 180 000,00 грн. - сума основного
боргу, 25 900,00 грн. - сума інфляційного
збільшення, 3 755,36 грн. - 3% річних.

Статтею 83 господарського кодексу
України передбачено, що господарський
суд, приймаючи рішення, має право
відстрочити або розстрочити виконання
рішення.

З огляду на наявність заборгованості у
Відповідача з заробітної плати та
сплати податків, що підтверджується
бухгалтерською довідкою ТОВ
„Елітвинпром" від 01.12.2014 №92 (а.с. 90),
великої кредиторської заборгованості
перед іншим контрагентом, що
підтверджується актом звірки з ФГ
„Терра" (а.с. 95), відсутністі грошових
коштів на рахунках ТОВ „Елітвинпром"
(а.с. 96), а також заплановане отримання
грошових коштів за Договором на
поставку виноматеріалу від 22.09.2014 №22/09
з ТОВ „Промислово-Торговельна
компанія Шабо" з січня 2015 року, суд
вважає за можливе частково
задовольнити клопотання Відповідача
про відстрочення та розстрочення
боргу, та відстрочити виконання
рішення до 15.01.2014.

При розподілі господарських витрат суд
виходить з положень статті 49
Господарського процесуального кодексу
України, згідно із якими якщо спір
виник внаслідок неправильних дій
сторони, господарський суд має право
покласти на неї судовий збір незалежно
від результатів вирішення спору.

Повне рішення складено відповідно до
вимог статті 84 Господарського
процесуального кодексу України та
підписано 09 грудня 2014 р.

Керуючись частиною першою статті 11,
частиною першою статті 509, статтями 525,
526, частиною першою та другою статті 530,
частиною другою статті 625, статтями 629,
632, частиною першою статті 691, частиною
першою статті 692 частиною першою статті
712, Цивільного кодексу України, статтею
193, Господарського кодексу України,
статтями 33, 34, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 115, 116
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Елітвинпром" (65496,
Одеська обл., Овідіопольський район,
смт. Таїрове, вул. 40 річчя перемоги, 1,
) на користь Приватного
сільськогосподарського підприємства
„Елегія" (68702, Одеська обл., м. Болград,
пров. Буджакський, 61, )
заборгованість у розмірі 180 000,00 грн.
(сто вісімдесят тисяч гривень 00 коп.), 25
900,72 грн. (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот
гривень 72 коп.) - суму інфляційного
збільшення, 3 755,36 грн. (три тисячі сімсот
п'ятдесят п'ять гривень 36 коп.) - 3%
річних.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю „Елітвинпром" (65496,
Одеська обл., Овідіопольський район,
смт. Таїрове, вул. 40 річчя перемоги, 1,
) на користь Приватного
сільськогосподарського підприємства
„Елегія" (68702, Одеська обл., м. Болград,
пров. Буджакський, 61, )
витрати на сплату судового збору у
розмірі 4 563,48 грн. (чотири тисячі п'ятсот
шістдесят три гривні 48 коп.).

4. Відстрочити виконання рішення до
15.01.2014.

Видати накази після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Ю.А. Шаратов