м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/4294/14 09.12.14

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі філії
"Дирекція первинної мережі ПАТ
"Укртелеком"

до Міністерства внутрішніх справ
України

про стягнення 63 117,41 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Кляус Д.О. (представник за
довіреністю №340 від 11.12.2013р.);

від відповідача: Танчик А.Ю.
(представник за довіреністю №06/2014 від
28.02.2014р.).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство
"Укртелеком" в особі філії "Дирекція
первинної мережі ПАТ "Укртелеком"
(надалі також - позивач) звернулось до
суду з позовом про стягнення з
Міністерства внутрішніх справ України
(надалі також - відповідач) суми
заборгованості в розмірі 63 117,41 грн.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 12.06.2014р. в задоволенні
позовних вимог в справі №910/4294/14 було
відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду від 18.09.2014р.
Рішення Господарського суду міста
Києва від 12.06.2014р. було залишено без
змін.

Постановою Вищого господарського суду
України від 04.11.2014р. рішення
Господарського суду міста Києва від
12.06.2014р. та постанову Київського
апеляційного господарського суду від
18.09.2014р. було скасовано, а справу
№910/4294/14 передано на новий розгляд до
Господарського суду міста Києва.

Розпорядженням керівника апарату
Кривенко О.М. від 12.11.2014р. матеріали
справи №910/4294/14 було призначено на
повторний автоматичний розподіл.

Проведеним 12.11.2014р. повторним
автоматичним розподілом матеріали
справи №910/4294/14 були передані на
розгляд судді Морозову С.М.

Ухвалою від 13.11.2014р. матеріали справи
№910/4294/14 було прийнято до свого
провадження суддею Морозовим С.М.,
судове засідання призначено на 02.12.2014р.

В судовому засіданні 02.12.2014р. в розгляді
справи було оголошено перерву до
09.12.2014р.

Судом встановлено, що позовні вимоги в
справі обґрунтовані тим, що у
відповідача за період з квітня 2011 року
по грудень 2012р. існує заборгованість за
Договором оренди нерухомого майна
товариства для розміщення Юнітів для
встановлення обладнання, устаткування,
та інших спеціальних пристроїв №543-8
від 21.10.2009р. в розмірі 10 172,27 грн., а за
період з липня 2012 року по грудень 2012
року існує заборгованість за Договором
оренди нерухомого майна товариства, що
належить до СТП та ТП загальною площею
до 20 м.кв. №273-8 від 08.04.2010р. в розмірі 41
192,67 грн.

Відповідач у справі заперечує проти
позовних вимог, посилаючись при цьому
на те, що визначена позивачем
заборгованість по Договору оренди
нерухомого майна товариства, що
належить до СТП та ТП загальною площею
до 20 м.кв. №273-8 від 08.04.2010р. за період з
01.07.2012р. по 31.12.2012р. в сумі 49 431,20 грн. (з
урахуванням ПДВ) є необґрунтованою,
оскільки за період з 01.07.2012р. по 31.12.2012р.
позивачем не виставлялось відповідачу
рахунків-фактур на оплату та актів
виконаних робіт сторонами підписано не
було. Щодо вимог позивача по Договору
оренди нерухомого майна товариства для
розміщення Юнітів для встановлення
обладнання, устаткування, та інших
спеціальних пристроїв №543-8 від 21.10.2009р.
на суму в розмірі 10 172,27 грн. за період з
01.04.2011р. по 31.12.2012р., то за вказаний
період сторонами також не було
підписано відповідних актів виконаних
робіт і позивачем не виставлялись
відповідачу рахунки для оплати. Окрім
того, як зазначено відповідачем, з
розрахунку заборгованості по оплаті по
Договору оренди нерухомого майна
товариства для розміщення Юнітів для
встановлення обладнання, устаткування,
та інших спеціальних пристроїв №543-8
від 21.10.2009р. вбачається, що сума
заборгованості в 10 172,27 грн. була
розрахована не з березня 2011 року, а
починаючи з грудня 2009р року. Також
відповідачем зазначено, що строк дії
Договору №543-8 закінчився 31.12.2011р.

Скасовуючи рішення Господарського
суду міста Києва від 12.06.2014р. та
постанову Київського апеляційного
господарського суду від 18.09.2014р. Вищий
господарський суд України в постанові
від 04.11.2014р. зазначив, що розглядаючи
позовну вимогу про стягнення
заборгованості суди не встановили:
термін дії договорів №273-8, №543-8; розмір
орендної плати (п.п. 3.1,3.2 договорів);
обов'язки сторін договору щодо сплати
орендних платежів (розділи 6,7
договорів). Ними не проаналізовано
належність виконання сторонами своїх
обов'язків щодо розрахунку розміру
орендної плати. Не встановлено, чи
впливає прострочення виконання
сторонами своїх обов'язків по договору
щодо розрахунку та сплати орендної
плати на виникнення заборгованості за
договорами №273-8, №543-8 та яким чином.
Розглядаючи виниклу заборгованість за
договорами, судами не з'ясовано чи
здійснював будь-які платежі відповідач
у спірний період, чи звертався до
позивача із вимогою надати розрахунок
орендних платежів. Судами також не
досліджено ряд доказів, доданих
позивачем до заяви про уточнення
позовних вимог: копії рахунків,
надісланих відповідачу та копії
доказів про направлення відповідачу
актів звірки та рахунків (т. 1, арк. 142-171).
Отже, висновок судів про те, що позивач
не надав доказів надсилання рахунків
відповідачу не ґрунтується на наявних
в матеріалах справи доказах.

Вивчивши матеріали справи та зміст
постанови Вищого господарського суду
України судом встановлено, що
нез'ясованим, серед іншого, лишається
питання щодо розміру орендної плати
(п.п. 3.1, 3.2 Договорів).

Пунктом 1.1. Договору оренди нерухомого
майна товариства, що належить до СТП та
ТП загальною площею до 20 м.кв. №273-8 від
08.04.2010р. встановлено, що предметом
Договору є майно, розташоване в м. Києві
на першому поверсі чотириповерхового
будинку №54А, корпус 3 кім. №101 по вул.
Володимирській, загальною площею 2 кв.м.
спеціалізованих технологічних
приміщень для розміщення обладнання
зв'язку.

Відповідно до п. 3.1. Договору оренди
нерухомого майна товариства, що
належить до СТП та ТП загальною площею
до 20 м.кв. №273-8 від 08.04.2010р. орендна плата
встановлюється позивачем за
домовленістю сторін (за договірною
ціною) на підставі його внутрішніх
нормативних актів

Додатковою угодою №1 від 08.07.2011р. до
Договору оренди нерухомого майна
товариства, що належить до СТП та ТП
загальною площею до 20 м.кв. №273-8 від
08.04.2010р., а саме пунктом 1, встановлено,
що орієнтовна вартість згідно Договору
оренди нерухомого майна за період з
01.01.2011р. по 31.12.2011р. за 2011 рік становить 108
000,00 грн., в тому числі ПДВ (20%) - 18 000,00 грн.
(орендна плата - 84 500,00 грн., витрати на
утримання майна - 21 400,00 грн., витрати на
споживання електроенергії - 2 100,00 грн.).

Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
23.03.2012р. №6 "Про судове рішення" рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: - чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються; -
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; - яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
вирішення спору. З огляду на вимоги
частини першої статті 4 ГПК
господарський суд у прийнятті судового
рішення керується (та відповідно
зазначає у ньому) не лише тими
законодавчими та/або
нормативно-правовими актами, що на них
посилалися сторони та інші учасники
процесу, а й тими, на які вони не
посилалися, але якими регулюються
спірні правовідносини у конкретній
справі (якщо це не змінює
матеріально-правових підстав позову).

Дослідивши матеріали справи судом
встановлено, що згідно Договору оренди
нерухомого майна товариства, що
належить до СТП та ТП загальною площею
до 20 м.кв. №273-8 від 08.04.2010р. позивачем
визначено річну орендну плату за 2 кв.м.
нежитлового приміщення в розмірі 108 000,00
грн.

Частиною четвертою статті 90 ГПК
України встановлено, що якщо при
вирішенні господарського спору
господарський суд виявить у діяльності
працівників підприємств та
організацій порушення законності, що
містять ознаки дії, переслідуваної у
кримінальному порядку, господарський
суд надсилає про цей факт повідомлення
органам внутрішніх справ чи
прокуратури.

Отже, з огляду на всі вищевикладені
обставини, оскільки судом встановлено,
що 2 кв.м. нежитлових приміщень за
адресою: в м. Києві, вул. Володимирська,
№54А, корпус 3 кім. №101, перший поверх
чотириповерхового будинку передані
відповідачу в оренду за ціною в розмірі
108 000,00 грн., яка може бути завищеною (в
період дії Договору), беручи до уваги,
що Міністерство внутрішніх справ
України є бюджетною установою,
враховуючи позицію викладену Вищим
господарським судом України в
постанові від 04.11.2014р, а також те, що за
злочини у сфері господарської
діяльності Кримінальним кодексом
України передбачена кримінальна
відповідальність, суд вважає за
необхідне повідомити дану інформацію
до Державної фінансової інспекції в м.
Києві та зазначає про необхідність
здійснення, передбаченого нормами
діючого законодавства державного
фінансового контролю за взятими
сторонами зобов'язаннями згідно
вказаних вище Договорів та дотримання
сторонами законодавства на всіх
стадіях бюджетного процесу щодо
державного і місцевих бюджетів шляхом
укладення вказаних Договорів та
визначення цінової політики орендних
відносин в зазначених Договорах

Відповідно до частини першої статті 79
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд зупиняє
провадження у справі за клопотанням
сторони, прокурора, який бере участь в
судовому процесі, або за своєю
ініціативою, зокрема, у випадку
надсилання матеріалів до слідчих
органів.

Керуючись ст.ст. 79, 86, 90 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Надіслати повідомлення до Державної
фінансової інспекції в м. Києві (04053, м.
Київ, вул. Артема, 18).

2. Провадження у справі №910/4294/14 за
позовом Публічного акціонерного
товариства "Укртелеком" в особі філії
"Дирекція первинної мережі ПАТ
"Укртелеком" до Міністерства
внутрішніх справ України про стягнення
63 117,41 грн. зупинити до отримання судом
від Державної фінансової інспекції в м.
Києві відповідних матеріалів за
результатами розгляду повідомлення
суду.

3. Зобов'язати сторін негайно
повідомити суд про усунення обставин,
які зумовили зупинення провадження в
справі.

4. Ухвала набирає законної сили з
моменту винесення та може бути
оскаржена в порядку передбаченому ст.
106 Господарського процесуального
кодексу України.

Суддя

С.М. Морозов