ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.12.2014 Справа № 920/1868/14

За позовом: Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОРБІТА-В»,
м. Суми,

до відповідача: Колективного
підприємства торгівлі «Корал-1», м.
Шостка, Сумська область,

про стягнення 13445 грн. 26 коп.

Суддя О.Ю. Резніченко

Представники:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився.

У засіданні брали участь: секретар
судового засідання - Т.Д. Бублик.

Суть спору: Позивач просить суд
стягнути з відповідача 11234 грн. 86 коп.
боргу, 1031 грн. 33 коп. інфляційних втрат,
1018 грн. 30 коп. пені, 160 грн. 77 коп. 3% річних
за неналежне виконання відповідачем
укладеного 07.04.2014 року між сторонами
договору поставки № 889.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, проте подав оригінали
документів доданих до позовної заяви.

Суд оглянув оригінали документі та
повернув їх на адресу позивача.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився.

Суд звертає увагу на той факт, що ухвала
про порушення провадження у справі, яка
направлялась судом на адресу
відповідача, визначену в свідоцтві про
державну реєстрацію юридичної особи,
була отримана відповідачем, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення, яке
підписано уповноваженим представником
відповідача.

Згідно зі статтею 22 Господарського
процесуального кодексу України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами, оскільки явка
в судове засідання представників
сторін - це право, а не обов'язок, справа
може розглядатись без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Відповідач не скористався правом,
наданим йому статтею 59 Господарського
процесуального кодексу України - не
надав господарському суду відзив на
позовну заяву та документи, що
підтверджують заперечення проти
позову.

Зважаючи на те, що матеріали справи в
достатній мірі характеризують
взаємовідносини сторін, а нез'явлення
представників сторін не перешкоджає
вирішенню спору, суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутність
представників сторін за наявними в
справі матеріалами, в порядку статті 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

07.04.2014 року між сторонами було укладено
договір поставки № 889 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору в порядку
та на умовах, визначених цим Договором,
позивач зобов'язується поставляти і
передавати у власність відповідачу
визначений цим Договором товар, а
відповідач зобов'язується приймати цей
товар та здійснювати його своєчасну
оплату.

Згідно до п. 2.1 Договору відповідач
зобов'язаний оплачувати кожну партію
товару переданого позивачем, не
пізніше 14 календарних днів з моменту
отримання партії товару.

12.04.2014 року, 17.04.2014 року, 19.04.2014 року,
24.04.2014 року позивач поставив
відповідачу товар на загальну суму 11234
грн. 86 коп., а уповноважений представник
відповідача, відповідно до генеральної
довіреності (а.с. 12-13), отримав товар, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи товарно-транспортними
накладними (а.с. 15-23).

Крім того, 30.04.2014 року сторони підписали
акт звірки взаємних розрахунків, в
якому встановили, що борг відповідача
перед позивачем складає 11234 грн. 86 коп.

Отже, оскільки відповідач у строки
встановлені Договором борг не погасив,
то позивач був змушений звернутись до
суду за захистом свого порушеного
права.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено правило, згідно
якого суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору.

Відповідно до ст. 265 Господарського
кодексу України за договором поставки
постачальник зобов'язується передати у
зумовлені строки покупцеві товар, а
покупець зобов'язується прийняти
вказаний товар і сплатити за нього
певну грошову суму.

Пунктом 2.1 Договору передбачено
порядок оплати за отриманий товар - не
пізніше 14 календарних днів з моменту
отримання партії товару.

Отже, товарно-транспортними накладними
підтверджується факт прийняття
відповідачем від позивача товару на
суму 11234 грн. 86 коп., а тому у відповідача
виник обов'язок розрахуватись з
позивачем за отриманий товар.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
основна заборгованість відповідача
перед позивачем в розмірі 11234 грн. 86 коп.
підтверджується матеріалами справи,
відповідач доказів сплати боргу не
подав, а тому позовна вимога про
стягнення з відповідача
вищезазначеної суми є правомірною,
обгрунтованою та такою, що підлягає
задоволенню.

Також, відповідно до ст. 230
Господарського кодексу України у разі
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання до
учасника господарських відносин
застосовуються штрафні санкції, які
відповідно до ст. 231 Господарського
кодексу України застосовуються у
розмірі встановленому договором.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що за
кожен день прострочення оплати товару
відповідач, зобов'язаний сплатити
позивачу пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діяла в період
прострочення, розрахованої за кожен
день прострочення платежу та
нарахованої на суму заборгованості.

Позивач нарахував відповідачу пеню в
розмірі 1018 грн. 30 коп., за загальний
період з 27.04.2014 року по 09.10.2014 року, яка
нарахована окремо по кожному факту
поставки.

Враховуючи, що заборгованість
відповідача перед позивачем
встановлена судом, пеня самостійно і
вільно передбачена сторонами у
Договорі, то суд задовольняє вимогу про
стягнення з відповідача пені в розмірі
1018 грн. 30 коп., за загальний період з
27.04.2014 року по 09.10.2014 року.

Також позивач просить суд стягнути з
відповідача 3 % річних в розмірі 160 грн. 77
коп. та 1031 грн. 33 коп. інфляційних втрат,
за період з 27.04.2014 року по 09.10.2014 року.

Статтею 625 Цивільного кодексу України
передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3% річних від простроченої суми.

Враховуючи порушення відповідачем
строків виконання зобов'язань, суд
вважає, що вимога про стягнення з
відповідача 3 % річних в розмірі 160 грн. 77
коп. та 1031 грн. 33 коп. інфляційних втрат,
за період з 27.04.2014 року по 09.10.2014 року є
правомірною, обґрунтованою та такою, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
витрати по сплаті судового збору
понесені позивачем покладаються на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.
44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Колективного
підприємства торгівлі «Корал-1» (вул.
кутузова, 2, м. Шостка, Сумська область,
41100, код 14025140) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОРБІТА-В»
(вул. Воровського, 35, м. Суми, 40020, код
39036097) 11234 грн. 86 коп. боргу, 1031 грн. 33 коп.
інфляційних втрат, 1018 грн. 30 коп. пені, 160
грн. 77 коп. 3% річних, 1827 грн. судового
збору.

3. Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.12.2014 року.

Суддя О.Ю. Резніченко