номер провадження справи 17/110/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014
Справа № 908/4490/14

за позовною заявою: Запорізької
міської ради, 69005, м. Запоріжжя, пр.
Леніна, буд. 206

до відповідача: публічного
акціонерного товариства "Укрнафта", 04053,
м. Київ, провулок Несторівський, буд. 3-5

про зміну пунктів 4, 8 договору оренди
землі

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь
представники:

від позивача: Сосновська А.Ю.,
довіреність від 23.07.14 № 01/02-17/02191

від відповідача: Гуліян Т.Г.,
довіреність від 05.12.13 № юр-679/д

СУТЬ СПОРУ:

30.10.14 до господарського суду
Запорізької області із позовною заявою
звернулась Запорізька міська рада
(далі Запорізька МР) до публічного
акціонерного товариства "Укрнафта" (ПАТ
"Укрнафта") про зміну пунктів 4, 8
договору оренди землі.

30.10.14 автоматизованою системою
документообігу господарського суду
визначено вищевказану позовну заяву до
розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 30.10.14 судом порушено
провадження у справі № 908/4490/14, якій
присвоєно № провадження 17/110/14. У сторін
витребувані документи, які необхідні
для всебічного та об'єктивного
розгляду і вирішення справи по суті,
судове засідання призначено на 19.11.14.

В судовому засіданні 19.11.14 судом
розглянуто та відмовлено у задоволенні
клопотання відповідача, проти якого
позивач заперечив повністю, про
зупинення провадження у справі № 98/4490/14
до вирішення пов'язаної
адміністративної справи № 335/10532/13-а,
2-а/335/272/2013.

Відмовляючи у задоволенні вказаного
клопотання суд виходив з наступного.

Як вбачається зі змісту клопотання
відповідача, рішення Запорізької
міської ради № 37, яке є підставою
позову у справі № 908/4490/14, оскаржується
в судовому порядку та є предметом
розгляду у справі № 335/10532/13-а, 2-а/335/272/2013.
Станом на час 19.11.14, зазначена справа
розглядається в Дніпропетровському
апеляційному адміністративному суді.
Отже, відповідач вважає, що справи №
335/10532/13-а, 2-а/335/272/2013 та 908/4490/14 є
пов'язаними, а тому розгляд справи №
908/4490/14 необхідно зупинити до розгляду
справи № 335/10532/13-а, 2-а/335/272/2013.

За приписами ч. 1 ст. 79 ГПК України,
господарський суд зупиняє провадження
у справі, зокрема, в разі неможливості
розгляду даної справи до вирішення
пов'язаної з нею іншої справи, що
розглядається іншим судом.

Отже, для вирішення питання про
зупинення провадження у справі
господарський суд у кожному
конкретному випадку зобов'язаний
з'ясувати: 1) як пов'язана справа, яка
розглядається господарським судом зі
справою, що розглядається іншим судом;
2) чим обумовлюється неможливість
розгляду справи.

Відповідно до вищенаведеної
процесуальної норми пов'язаність справ
полягає в тому, що рішення іншого суду,
який розглядає справу, встановлює
обставини, що впливають на збирання та
оцінку доказів у даній справі, зокрема
факти, що мають преюдиціальне значення.

Неможливість розгляду даної справи до
вирішення справи іншим судом полягає в
тому, що обставини, які розглядаються
іншим судом, не можуть бути встановлені
господарським судом самостійно у даній
справі. Йдеться про те, що
господарський суд не може розглянути
певну справу через обмеженість своєї
юрисдикції щодо конкретної справи
внаслідок: непідвідомчості;
обмеженості предмету позову;
неможливості розгляду тотожної справи;
певної черговості позовних вимог.

З огляду на викладене, наявність у
провадженні Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
справи № 335/10532/13-а, 2-а/335/272/2013 не
перешкоджає встановленню судом у
справі № 908/4490/14 фактичних обставин та
вирішенню справи № 908/4490/14 по суті
спору. У зв'язку з чим, у задоволенні
вищенаведеного клопотання відповідача
судом відмовлено.

За заявою представників сторін розгляд
справи здійснювався без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу.

У засіданні суду 19.11.14, на підставі
ст. ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення. Представникам сторін
роз'яснено про дату складення повного
рішення.

Позивач позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених у
позовній заяві, зазначав наступне. 14.06.05
між сторонами у справі укладено
договір оренди землі, розташованої за
адресою: м. Запоріжжя, вул.
Дніпропетровське шосе, 3в, загальною
площею 0,1716 га. Рішенням Запорізької МР
від 27.07.11 № 16 (із змінами внесеними
рішенням цієї ради від 26.06.12 № 37)
встановлено коефіцієнти, відповідно до
яких визначено, що розмір коефіцієнту
орендної плати для земельних ділянок,
наданих для розташування
автозаправних станцій становить 6. 11.01.14
позивачем направлено на адресу
відповідача пропозицію № 01/02-32/00052 "Про
внесення змін до договору оренди
землі". Відповідач підписав додаткову
угоду з протоколом розбіжностей. Разом
з тим, сторони так і не досягли згоди
щодо внесення змін до спірного
договору оренди. У зв'язку з чим,
позивач просить суд позов задовольнити
та змінити пункти 4, 8 договору оренди
землі від 14.06.05.

Відповідач у відзиві від 19.11.14 б/н на
позовну заяву не погодився із
заявленими позовними вимогами з огляду
на наступне. Так, відповідач зазначає,
що укладений між сторонами договір в
повній мірі відповідає вимогам
податкового законодавства, а
сплачуваний розмір орендної плати
жодним чином не порушує інтересів
Запорізької міськради щодо отримання
належного розміру орендної плати. Крім
того, на думку відповідача, наявність
рішення органу місцевого
самоврядування не може вважатись
безумовною підставою для внесення змін
до вже діючого договору, що
підтверджується нормами законодавства
та судовою практикою. Відповідач
зазначає, що ПАТ "Укрнафта" та міська
рада є рівноправними сторонами
договору, що автоматично нівелює
можливість підпорядкування однієї
сторони договору іншій та, як
результат, одностороннього
встановлення або зміни розміру
орендної плати. З огляду на викладене,
відповідач просить суд у задоволені
позову відмовити.

Розглянувши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

21.05.05 між Запорізькою міською радою
(Орендодавець) та відкритим
акціонерним товариством "Укрнафта",
змінено назву на публічне акціонерне
товариство "Укрнафта" (Орендар)
укладено договір оренди землі, який
зареєстровано у Запорізькій
регіональній філії Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах", про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 14.06.05 за №
90.

За умовами п. 1. вказаного вище договору,
Орендодавець зобов'язався надати, а
Орендар прийняти в строкове платне
користування земельну ділянку для
розташування автозаправної станції,
яка знаходиться: м. Запоріжжя, вул.
Дніпропетровське шосе, 3-в.

Відповідно до п. 2 договору, в оренду
передається земельна ділянка
загальною площею 0,1716 га для
розташування автозаправної станції по
Дніпропетровському шосе, 3-в згідно з
планом (Додаток № 1), що є невід'ємною
частиною цього договору.

На земельній ділянці знаходяться
об'єкти нерухомого майна: автозаправна
станція, позначена в плані літерою «А»,
яка є власністю Орендаря, та інші
будівлі та споруди, а саме: намет,
позначений в плані літерою «Б», ємності
для зберігання ПММ, позначені в плані
цифрами «№1-4», які необхідні для
діяльності АЗС, інші об'єкти
інфраструктури: відсутні. (п. 3
договору).

Згідно з п. 4 договору (в редакції
додаткового договору від 25.05.11),
нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить: 1 261 826 грн. 28 коп. в
цінах 2008 року.

Пунктом 18 договору визначено, що
передача земельної ділянки Орендарю
здійснюється Орендодавцем на умовах,
що визначені у договорі за актом
прийому-передачі земельної ділянки,
який підписується сторонами і є
невід'ємним додатком до договору.

Факт передачі спірної земельної
ділянки в оренду підтверджується
наявним в матеріалах цієї справи актом
прийому-передачі, який підписано
уповноваженим представником
Орендодавця та Орендаря та засвідчено
печатками сторін.

Відповідно до п. 7 договору, договір
укладається на 10 років.

Статтею 1 Закону України "Про оренду
землі" унормовано, що оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності.

Згідно з ст. 13 вказаного вище
Закону, договір оренди землі - це
договір, за яким орендодавець
зобов'язаний за плату передати
орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Пунктом 8 договору оренди ( в
редакції додаткової угоди від 13.11.07 до
договору оренди землі) сторони
визначили, що орендна плата вноситься
орендарем у грошовій формі в розмірі 25
275,31 грн., що складає 4% від нормативної
грошової оцінки за календарний рік в
цінах 2007 р.

У відповідності із п. 11 договору (з
урахуванням редакції додаткової угоди
від 13.11.07 до спірного договору оренди),
розмір орендної плати переглядається
один раз на рік у разі: зміни умов
господарювання, передбачених
договором оренди землі; зміни розмірів
земельного податку, підвищення цін і
тарифів, зміни коефіцієнтів
індексації, визначених законодавством;
погіршення стану орендованої
земельної ділянки не з вини орендаря,
що підтверджено документами; прийняття
орендодавцем рішення про збільшення
або зменшення орендної плати; в інших
випадках, передбачених законом.

Як вбачається з матеріалів цієї
господарської справи, рішенням
Запорізької МР від 27.07.11 № 16 було
затверджено розміри орендної плати за
земельні ділянки певного
функціонального призначення у м.
Запоріжжя. Згідно із текстом цього
рішення міська рада керуючись Законами
України "Про оренду землі", "Про
прискорений перегляд регуляторних
актів, прийнятих органами та
посадовими особами місцевого
самоврядування", в інтересах
територіальної громади м. Запоріжжя
вирішила: затвердити розміри орендної
плати на земельні ділянки певного
функціонального призначення у м.
Запоріжжі згідно з додатком (п. 1).

Пунктом 2 додатку до зазначеного вище
рішення від 27.07.11 № 16 Запорізькою МР
було затверджено коефіцієнт "К", котрий
становить "4", згідно якого визначається
розмір орендної плати на земельні
ділянки, на яких здійснюється торгівля
нафтопродуктами.

26.06.12 Запорізькою МР прийнято рішення №
37 "Про внесення змін до рішення міської
ради від 27.07.11 № 16 "Про затвердження
розмірів орендної плати за земельні
ділянки певного функціонального
призначення у м. Запоріжжя", згідно із
яким зазначена рада керуючись Законами
України "Про оренду землі", "Про місцеве
самоврядування в Україні", Податковим
кодексом України, в інтересах
територіальної громади м. Запоріжжя
вирішила: внести зміни до рішення
міськради від 27.07.11 № 16 … шляхом
викладення в новій редакції додатка до
рішення, який додається (п. 1).
Зобов'язати орендарів земельних
ділянок, у яких розмір орендної плати,
встановлений в договорі оренди землі
не відповідає даному рішенню або
розрахований без урахування рішення
міської ради від 03.03.08 № 79 "Про
затвердження нормативної грошової
оцінки земель м. Запоріжжя" укласти
додаткові угоди на збільшення орендної
плати (п. 2). Доручити управлінню із
питань земельних відносин міської ради
провести претензійно-судову роботу з
орендарями, з якими укладені договори
оренди земельних ділянок, визначених у
пунктах 2, 3, 8, 9, 10 додатку до рішення, з
метою приведення розміру орендної
плати за землю у відповідність до
даного рішення (п. 3). Управлінню
внутрішньої політики, преси та
інформації оприлюднити дане рішення у
засобах масової інформації (п. 4). Дане
рішення набирає чинності з 01.01.13 (п. 5).

Зміст додатку (розміри орендної плати
за земельні ділянки певного
функціонального призначення у м.
Запоріжжі) до рішення міської ради від
26.06.12 № 37, яким було визначено
коефіцієнт "К", згідно з яким
визначається розмір орендної плати, у
т.ч. пункт "2" порядкового номеру,
свідчить, що коефіцієнт
функціонального призначення земельних
ділянок, наданих для розташування
автозаправних станцій, до кола яких
відноситься і земельна ділянка, яка
знаходиться в тимчасовому
користуванні у відповідача у цій
справі загальною площею загальною
площею 0,1716 га, а також газових
автозаправних станцій, складає "6".

Матеріали цієї господарської справи
свідчать, що рішення Запорізької МР від
26.06.12 № 37 "Про внесення змін до рішення
міської ради від 27.07.11 № 16 "Про
затвердження розмірів орендної плати
за земельні ділянки певного
функціонального призначення у м.
Запоріжжя" було опубліковано в газеті
"Запорізька Січ" від 24.07.12 за № 146.

Як встановлено судом, листом від 11.01.14 №
01/02-32/00052 Запорізька міська рада
звернулась до ПАТ "Укрнафта" з
пропозицією про внесення змін до
договору оренди землі у зв'язку із
зміною рішенням міської ради від 26.06.12
№ 37 коефіцієнту розміру орендної плати
за земельні ділянки, надані для
розташування автозаправних станцій.
Так, Запорізька міська рада керуючись
ст. 188 ГК України пропонує відповідачу
внести зміни до п. 8 договору від 14.06.05, а
саме викласти п. 8 у наступній редакції:
орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі та в розмірі 92 366,46 грн.,
що складає шестикратний розмір
земельного податку за календарний рік
в цінах 2013 року.

Вбачається, що до листа від 11.01.14 №
01/02-32/00052 Запорізькою міською радою був
доданий розрахунок орендної плати за
земельну ділянку та додатковий договір
до договору оренди від 14.06.05 за №
90. Докази направлення Запорізькою
міською радою на адресу відповідача
листа від 11.01.14 № 01/02-32/00052 з додатками
містяться в матеріалах цієї справи.

В матеріалах справи відсутні докази на
підтвердження підписання відповідачем
додаткового договору до договору
оренди землі від 14.06.05 за № 90.

Предметом позовних вимог у справі №
908/4490/14 є вимога змінити пункти 4, 8
договору оренди землі, укладеного 14.06.05
між Запорізькою міською радою та ПАТ
"Укрнафта", а саме виклавши їх у
наступній редакції: нормативна грошова
оцінка земельної ділянки становить 1 539
440,76 грн. в цінах 2014 року (п. 4); орендна
плата вноситься орендарем у грошовій
формі та в розмірі 92 366,45 грн., що
складає 6% нормативної грошової оцінки
за календарний рік в цінах 2014 року (п. 8).

Статтею 188 ГК України визначено, що
зміна та розірвання господарських
договорів в односторонньому порядку не
допускаються, якщо інше не передбачено
законом або договором (ч. 1). Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором (ч. 2). Сторона
договору, яка одержала пропозицію про
зміну чи розірвання договору, у
двадцятиденний строк після одержання
пропозиції повідомляє другу сторону
про результати її розгляду (ч. 3). У разі
якщо сторони не досягли згоди щодо
зміни (розірвання) договору або у разі
неодержання відповіді у встановлений
строк з урахуванням часу поштового
обігу, заінтересована сторона має
право передати спір на вирішення суду
(ч. 4).

Відповідно до ч. 1 та абз. 1 ч. 2 ст. 651 ЦК
України, зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Частинами 1, 2 ст. 632 ЦК України
передбачено застосування у
встановлених законом випадках цін
(тарифів, ставок тощо), які
встановлюються або регулюються
уповноваженими органами державної
влади або органами місцевого
самоврядування. При цьому, зміна ціни
після укладення договору допускається
лише у випадках і на умовах,
встановлених договором або законом.

Умовами п. 32 договору оренди землі
сторони передбачили, що зміна умов
договору здійснюється у письмовій
формі за взаємною згодою сторін. У разі
недосягнення згоди щодо зміни умов
договору спір розглядається у судовому
порядку.

Нормами ст. 21 Закону України "Про
оренду землі" передбачено, що орендна
плата за землю - це платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою (ч. 1). Розмір, форма і
строки внесення орендної плати за
землю встановлюються за згодою сторін
у договорі оренди (крім строків
внесення орендної плати за земельні
ділянки державної та комунальної
власності, які встановлюються
відповідно до Податкового кодексу
України) (ч. 2).

Зміна умов договору оренди землі
здійснюється за взаємною згодою
сторін. У разі недосягнення згоди щодо
зміни умов договору оренди землі спір
вирішується в судовому порядку (ст. 30
Закону України "Про оренду землі").

У відповідності до ст. 15 вказаного
Закону, орендна плата із зазначенням її
розміру, індексації, форм платежу,
строків, порядку її внесення і
перегляду та відповідальності за її
несплату є однією з істотних умов
договору оренди землі.

01.01.2011 набрав чинності Податковий
кодекс України (далі ПК України), яким
визначено, що він (цей Кодекс) регулює
відносини, що виникають у сфері
справляння податків і зборів … (п. 1.1.
ст. 1).

Згідно із ст. 4 ПК України, податкове
законодавство України ґрунтується на
таких принципах: (…) стабільність -
зміни до будь-яких елементів податків
та зборів не можуть вноситися пізніш як
за шість місяців до початку нового
бюджетного періоду, в якому будуть
діяти нові правила та ставки. Податки
та збори, їх ставки, а також податкові
пільги не можуть змінюватись протягом
бюджетного року (п. 4.1.9. ст. 4.1.).
Установлення і скасування податків та
зборів, а також пільг їх платникам
здійснюються відповідно до цього
Кодексу Верховною Радою України, а
також Верховною Радою АР Крим,
сільськими, селищними, міськими радами
у межах їх повноважень, визначених
Конституцією України та законами
України (п. 4.4.). При встановленні або
розширенні існуючих податкових пільг
такі пільги застосовуються з
наступного бюджетного року (п. 4.5.).

Відповідно до ст. 6 ПК України, податком
є обов'язковий, безумовний платіж до
відповідного бюджету, що справляється
з платників податку відповідно до
цього Кодексу (п. 6.1.) Збором (платою,
внеском) є обов'язковий платіж до
відповідного бюджету, що справляється
з платників зборів, з умовою отримання
ними спеціальної вигоди, у т.ч.
внаслідок вчинення на користь таких
осіб державними органами, органами
місцевого самоврядування, іншими
уповноваженими органами та особами
юридично значимих дій (п. 6.2.).

Статтею 8 ПК України визначено, що в
Україні встановлюються
загальнодержавні та місцеві податки та
збори (п. 8.1.). До загальнодержавних
належать податки та збори, що
встановлені цим Кодексом і є
обов'язковими до сплати на усій
території України, крім випадків,
передбачених цим Кодексом(п. 8.2.). До
місцевих належать податки та збори, що
встановлені відповідно до переліку і в
межах граничних розмірів ставок,
визначених цим Кодексом, рішеннями
сільських, селищних і міських рад у
межах їх повноважень, і є обов'язковими
до сплати на території відповідних
територіальних громад (п. 8.3.).

Згідно із ст. 9 ПК України, до
загальнодержавних належать такі
податки та збори: 9.1.1. податок на
прибуток підприємств; 9.1.2. податок на
доходи фізичних осіб; 9.1.3. податок на
додану вартість; 9.1.4. акцизний податок;
9.1.5. збір за першу реєстрацію
транспортного засобу; 9.1.6. екологічний
податок; 9.1.7. рентна плата за
транспортування нафти і
нафтопродуктів магістральними
нафтопроводами та
нафтопродуктопроводами, транзитне
транспортування трубопроводами
природного газу та аміаку територією
України; 9.1.9. плата за користування
надрами; 9.1.10. плата за землю; 9.1.11. збір
за користування радіочастотним
ресурсом України; 9.1.12. збір за
спеціальне використання води; 9.1.13. збір
за спеціальне використання лісових
ресурсів; 9.1.14. фіксований
сільськогосподарський податок; 9.1.15.
збір на розвиток виноградарства,
садівництва і хмелярства; 9.1.16. мито;
9.1.17. збір у вигляді цільової надбавки
до діючого тарифу на електричну та
теплову енергію, крім електроенергії,
виробленої кваліфікованими
когенераційними установками; 9.1.18. збір
у вигляді цільової надбавки до діючого
тарифу на природний газ для споживачів
усіх форм власності. (…)Установлення
загальнодержавних податків та зборів,
не передбачених цим Кодексом,
забороняється (п. 9.4.).

У відповідності із ст. 10 ПК України, до
місцевих податків належать: 10.1.1.
податок на нерухоме майно, відмінне від
земельної ділянки; 10.1.2. єдиний податок.
До місцевих зборів належать (п. 10.2.): 10.2.1.
збір за провадження деяких видів
підприємницької діяльності; 10.2.2. збір
за місця для паркування транспортних
засобів; 10.2.3. туристичний збір. Місцеві
ради обов'язково установлюють податок
на нерухоме майно, відмінне від
земельної ділянки, єдиний податок та
збір за провадження деяких видів
підприємницької діяльності (п. 10.3.).
Установлення місцевих податків та
зборів, не передбачених цим Кодексом,
забороняється (п. 10.5.). Зарахування
місцевих податків та зборів до
відповідних місцевих бюджетів
здійснюється відповідно до Бюджетного
кодексу України (п. 10.6.).

Статтею 12 ПК України визначено
повноваження Верховної Ради України,
Верховної Ради АР Крим, сільських,
селищних та міських рад щодо податків
та зборів. При цьому, (…) сільські,
селищні, міські ради в межах своїх
повноважень приймають рішення про
встановлення місцевих податків та
зборів (п. 12.3 ст. 12 зазначеного Кодексу).
Встановлення місцевих податків та
зборів здійснюється у порядку,
визначеному цим Кодексом (п. 12.3.1.).
Рішення про встановлення місцевих
податків та зборів офіційно
оприлюднюється відповідним органом
місцевого самоврядування до 15 липня
року, що передує бюджетному періоду, в
якому планується застосовування
встановлюваних місцевих податків та
зборів або змін (плановий період). В
іншому разі норми відповідних рішень
застосовуються не раніше початку
бюджетного періоду, що настає за
плановим періодом (п. 12.3.4.). До
повноважень сільських, селищних,
міських рад щодо податків та зборів
належать12.4.: 12.4.1. встановлення ставок
єдиного податку в межах ставок,
визначених законодавчими актами; 12.4.2.
визначення переліку податкових
агентів згідно із ст. 268 цього Кодексу;
до початку наступного бюджетного
періоду прийняття рішення про
встановлення місцевих податків та
зборів, зміну розміру їх ставок, об'єкта
оподаткування, порядку справляння чи
надання податкових пільг, яке тягне за
собою зміну податкових зобов'язань
платників податків та яке набирає
чинності з початку бюджетного періоду
(п. 12.4.3.). За п. 12.5. зазначеної статті,
офіційно оприлюднене рішення про
встановлення місцевих податків та
зборів є нормативно-правовим актом з
питань оподаткування місцевими
податками та зборами, який набирає
чинності з урахуванням строків,
передбачених підпунктом 12.3.4 цієї
статті.

Згідно із ст. 14 ПК України, (…) власники
земельних ділянок - юридичні та фізичні
особи (резиденти і нерезиденти), які
відповідно до закону набули права
власності на землю в Україні, а також
територіальні громади та держава щодо
земель комунальної та державної
власності відповідно (п. 14.1.34. ст. 14).
Крім того, земельний (п. 14.1.72.) податок -
обов'язковий платіж, що справляється з
власників земельних ділянок та
земельних часток (паїв), а також
постійних землекористувачів (далі -
податок для цілей розділу XIII цього
Кодексу). Землекористувачі - юридичні
та фізичні особи (резиденти і
нерезиденти), яким відповідно до закону
надані у користування земельні ділянки
державної та комунальної власності, у
тому числі на умовах оренди (п. 14.1.73.).
Земельна ділянка - частина земної
поверхні з установленими межами,
певним місцем розташування, цільовим
(господарським) призначенням та з
визначеними щодо неї правами (п. 14.1.74.).
Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок для цілей розділу XIII, глави 2
розділу XIV цього Кодексу -
капіталізований рентний дохід із
земельної ділянки, визначений
відповідно до законодавства
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
земельних відносин (п. 14.1.125). орендна
плата (п. 14.1.136.) за земельні ділянки
державної і комунальної власності -
обов'язковий платіж, який орендар
вносить орендодавцеві за користування
земельною ділянкою. Плата за землю -
загальнодержавний податок, який
справляється у формі земельного
податку та орендної плати за земельні
ділянки державної і комунальної
власності (п. 14.1.147.).

Відповідно до розділу XIII (ПЛАТА ЗА
ЗЕМЛЮ) ПК України, платники податку є:
269.1.1. - власники земельних ділянок,
земельних часток (паїв); 269.1.2. -
землекористувачі. Об'єктами
оподаткування (п. 270.1.) є: 270.1.1. - земельні
ділянки, які перебувають у власності
або користуванні; 270.1.2. - земельні
частки (паї), які перебувають у
власності.

Згідно із ст. 285 ПК України, базовим
податковим (звітним) періодом для плати
за землю є календарний рік (п. 285.1. ст. 285).
Базовий (п. 285.2.) податковий (звітний) рік
починається 1 січня і закінчується 31
грудня того ж року (для новостворених
підприємств та організацій, а також у
зв'язку із набуттям права власності
та/або користування на нові земельні
ділянки може бути меншим 12 місяців).

У відповідності із вимогами ст. 288 ПК
України, підставою для нарахування
орендної плати за земельну ділянку є
договір оренди такої земельної
ділянки( (п. 288.1. ст. 288.). Органи
виконавчої влади та органи місцевого
самоврядування, які укладають договори
оренди землі, повинні до 1 лютого
подавати контролюючому органу за
місцезнаходженням земельної ділянки
переліки орендарів, з якими укладено
договори оренди землі на поточний рік,
та інформувати відповідний
контролюючий орган про укладення
нових, внесення змін до існуючих
договорів оренди землі та їх
розірвання до 1 числа місяця, що настає
за місяцем, у якому відбулися зазначені
зміни. Платником орендної плати є
орендар земельної ділянки (п. 288.2.).
Об'єктом оподаткування є земельна
ділянка, надана в оренду (п. 288.3.). Розмір
та умови внесення орендної плати
встановлюються у договорі оренди між
орендодавцем (власником) і орендарем (п.
288.4.).

Згідно із п. 288.5. ст. 288. ПК України,
розмір орендної плати встановлюється у
договорі оренди, але річна сума
платежу: не може бути меншою (п. 288.5.1.): не
може бути меншою 3 відсотків
нормативної грошової оцінки та не може
перевищувати (п. 288.5.2.) … в) для інших
земельних ділянок, наданих в оренду, - 12
відсотків нормативної грошової оцінки.

Ст. 290 ПК України унормовано, що плата за
землю зараховується до відповідних
місцевих бюджетів у порядку,
визначеному Бюджетним кодексом
України для плати за землю.

Відповідно до ст. 25 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні",
сільські, селищні, міські ради
правомочні розглядати і вирішувати
питання, віднесені Конституцією
України, цим та іншими законами до їх
відання.

Згідно з п.п. 34, 35 ч. 1 ст. 26 цього
Закону, виключно на пленарних
засіданнях сільської, селищної,
міської ради вирішуються відповідно до
закону питання регулювання земельних
відносин; затвердження ставок
земельного податку відповідно до
Податкового кодексу України.

За змістом ч. 1 ст. 59 вказаного Закону,
рада в межах своїх повноважень приймає
нормативні та інші акти у формі рішень.
Частиною 5 цієї статті визначено, що
акти органів та посадових осіб
місцевого самоврядування
нормативно-правового характеру
набирають чинності з дня їх офіційного
оприлюднення, якщо органом чи
посадовою особою не встановлено
пізніший строк введення цих актів у
дію.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції
України органи місцевого
самоврядування в межах повноважень,
визначених законом, приймають рішення,
які є обов'язковими до виконання на
відповідній території.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні", акти
ради, сільського, селищного, міського
голови, голови районної в місті ради,
виконавчого комітету сільської,
селищної, міської, районної у місті (у
разі її створення) ради, прийняті в
межах наданих їм повноважень, є
обов'язковими для виконання всіма
розташованими на відповідній
території органами виконавчої влади,
об'єднаннями громадян, підприємствами,
установами та організаціями,
посадовими особами, а також
громадянами, які постійно або
тимчасово проживають на відповідній
території.

Приписами п. 2.19. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.11 № 6 (у відповідній редакції)
визначено, що у разі прийняття
уповноваженим органом рішення про
внесення змін до ставок орендної плати
за землю та затвердження нових
коефіцієнтів, що використовуються для
розрахунку орендної плати за земельні
ділянки, такі обставини можуть не
братися судом до уваги лише у разі
скасування відповідного рішення
органу виконавчої влади або органу
місцевого самоврядування в
установленому законом порядку.

Як свідчить зміст п. 5 рішення міської
ради від 26.06.12 № 37 "Про внесення змін до
рішення міської ради від 27.07.11 № 16 "Про
затвердження розмірів орендної плати
за земельні ділянки певного
функціонального призначення у м.
Запоріжжя", вказане рішення набуло
чинності із 01.01.13. Доказів зворотнього
учасниками судового розгляду суду не
надано.

Матеріали справи свідчать, що станом на
19.11.14, тобто станом на час прийняття
процесуального рішення у справі №
908/4490/14 по суті спору, рішення
Запорізької міської ради від 27.07.11 № 16
та від 26.06.12 № 37 "Про внесення змін до
рішення міської ради від 27.07.11 № 16 "Про
затвердження розмірів орендної плати
за земельні ділянки певного
функціонального призначення у м.
Запоріжжя" є чинними. Вказане не
оспорювалось представниками сторін в
ході розгляду цієї справи. Доказів
зворотнього учасниками судового
розгляду суду також не було надано. У
зв'язку з чим суд вирішуючи справу по
суті спору виходив з того, що вказані
рішення міської ради є обов'язковими до
виконання на відповідній території в
силу норм ст. 144 Конституції України і
ст. 73 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні".

Аналіз зазначених вище чинних норм
Конституції України, ПК України,
Цивільного кодексу України, Законів
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", "Про оренду землі" надають
суду підстави для висновку про те, що
оскільки орендна плата за земельні
ділянки державної та комунальної
власності є регульованою ціною, то
прийняття Запорізькою міською радою
рішення від 26.06.12 № 37, яким змінено
розмір орендної плати за земельні
ділянки певного функціонального
призначення у м. Запоріжжі, а саме у
вигляді зміни коефіцієнту "К" розміру
орендної плати, в т.ч. на земельні
ділянки, надані для розташування
автозаправних станцій, є підставою для
перегляду розміру орендної плати,
погодженої сторонами в договорі оренди
землі, який зареєстрований у
Запорізькій регіональній філії
Державного підприємства "Центр
державного земельного кадастру при
Державному комітеті України по
земельних ресурсах", про що у
Державному реєстрі земель вчинено
запис від 14.06.05 за № 90.

Вказане також повною мірою відповідає
п. 11 підписаного між сторонами без
заперечень спірного договору оренди
землі, за змістом якого розмір орендної
плати переглядається один раз на рік у
разі прийняття Орендодавцем
(Запорізькою міською радою) рішення про
збільшення або зменшення орендної
плати.

Доводи відповідача, викладені у
відзиві за вих. від 19.11.14 б/н на позовну
заяву спростовуються зібраними у
справі доказами.

У зв'язку з викладеним, позовні вимоги
Запорізької міської ради вказані в
позовній заяві у цій справі щодо зміни
пунктів 4, 8 договору оренди землі від
14.06.05 (зареєстрований у Запорізькій
регіональній філії Державного
підприємства "Центр державного
земельного кадастру при Державному
комітеті України по земельних
ресурсах", про що у Державному реєстрі
земель вчинено запис від 14.06.05 за №
90) є доведеними, обґрунтованими,
підтвердженими доданими документами, а
тому задовольняється судом.

Зазначене у тексті цього рішення
відповідає правовій позиції
Верховного Суду України викладеній у
постанові Верховного Суду України від
03.12.13 у справі за № 3-34гс13.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий
збір в розмірі 1 218 грн. покладається на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
пунктами 1, 4, 9 пленуму Вищого
господарського суду України від 23.03.13 №
6 «Про судове рішення», ст. ст. 21, 43, 45, 22,
32, 33, 34, 49, 64, 69, 82, 821, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Змінити пункт 4 договору оренди землі
від 14.06.05 № 90, укладеного між
Запорізькою міською радою () та публічним акціонерним
товариством "Укрнафта" ()
щодо земельної ділянки (кадастровий
номер :04:015:0020) загальною площею
0,1716 га, яка знаходиться за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе,
3в, виклавши його у такій редакції: «п. 4.
Нормативна грошова оцінка земельної
ділянки становить: 1 539 440 (один мільйон
п'ятсот тридцять дев'ять тисяч
чотириста сорок) грн. 76 коп. в цінах 2014
року.

Змінити пункт 8 договору оренди землі
від 14.06.05 № 90, укладеного між
Запорізькою міською радою () та публічним акціонерним
товариством "Укрнафта" ()
щодо земельної ділянки (кадастровий
номер :04:015:0020) загальною площею
0,1716 га, яка знаходиться за адресою: м.
Запоріжжя, вул. Дніпропетровське шосе,
3в, виклавши його у такій редакції: "п. 8.
Орендна плата вноситься орендарем у
грошовій формі та в розмірі 92 366
(дев'яносто дві тисячі триста шістдесят
шість) грн. 45 коп., що складає 6 %
нормативної грошової оцінки за
календарний рік в цінах 2014 року".

Стягнути з публічного акціонерного
товариства "Укрнафта" ()
на користь Запорізької міської ради
(69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206, , отримувач: виконавчий
комітет Запорізької міської ради, , р/р 4816 в ГУДКСУ в
Запорізькій області, МФО 813015, ОКПО 02140892)
- 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять)
грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ
після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 25.11.14.

Суддя В.Л.
Корсун