м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26101/14 09.12.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Південтрансмонтаж-ВБК»

До Приватного акціонерного
товариства «Трест
Кривбасшахтопроходка»

Про стягнення 242 011,62 грн.

Суддя Сівакова
В.В.

Представники сторін:

від позивача Стригунова Г.І. - по
дов. № 01 від 05.02.2013

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста
Києва передані вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Південтрансмонтаж-ВБК» до Приватного
акціонерного товариства «Трест
Кривбасшахтопроходка» про стягнення 242
011,62 грн. заборгованості, з яких: 166 062,64
грн. збитків від зміни індексу інфляції
та 75 948,98 грн. - 3% річних за неналежне
виконання взятих на себе останнім
зобов'язань згідно договору субпідряду
№ 39/20 від 01.03.2010.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 25.11.2014 порушено провадження у
справі № 910/26101/14 та призначено справу
до розгляду на 09.12.2014.

Позивач в судовому засіданні 09.12.2014
позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судове засідання 09.12.2014 не
з'явився, письмовий відзив на позов не
подав, вимог ухвали суду про порушення
провадження у справі від 25.11.2014 не
виконав.

Відповідач належним чином
повідомлений про призначення справи до
розгляду в засіданні господарського
суду, про час і місце його проведення,
оскільки

Особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК України.
(п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського
процесуального кодексу України ухвала
про порушення провадження у справі
надсилається сторонам за повідомленою
ними господарському суду поштовою
адресою. У разі ненадання сторонами
інформації щодо їх поштової адреси,
ухвала направляється за адресою
місцезнаходження сторін, що зазначена
в Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського
процесуального кодексу України ухвалу
суду від 25.11.2014 було надіслано
відповідачу рекомендованою
кореспонденцією з повідомленням про
вручення на адресу, що зазначена в
позовній заяві, а саме : м. Київ,
П.Лумумби, 5/6, корпус «А», яка згідно
витягу з Єдиного державного реєстру
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців станом на 21.11.2014 є
місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 Господарського
процесуального кодексу України
встановлює, що у разі відсутності
сторін за адресою місцезнаходження, що
зазначена в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців ухвала про порушення
провадження у справі вважається
врученою їм належним чином.

Про поважні причини неявки в судове
засідання повноважного представника
відповідача суд не повідомлений.
Клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило.

Суд приходить до висновку, що наявних в
матеріалах справи документів
достатньо для вирішення справи по суті
без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа
розглянута за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 09.12.2014, відповідно
до ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу
України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу
України підставами виникнення
цивільних прав та обов'язків, зокрема, є
договори та інші правочини.

01.03.2010 між Товариством з обмеженою
відповідальністю
«Південтрансмонтаж-ВБК» та Приватним
акціонерним товариством «Трест
Кривбасшахтопроходка» було укладено
договір субпідряду № 39/20, відповідно до
якого позивач зобов'язався виконати
роботи з будівництва вентиляторної
установки головного провітрювання на
об'єкті державного підприємства
«Дирекція підприємства, що будується
на базі Новокостянтинівського
родовища уранових руд», а відповідач
зобов'язався прийняти та оплатити
виконані роботи.

Матеріали справи свідчать, що у зв'язку
з неналежним виконанням відповідачем
умов договору щодо оплати робіт
Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Південтрансмонтаж-ВБК» звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовною заявою про стягнення з
Приватного акціонерного товариства
«Трест Кривбасшахтопроходка» 969 035, 43
грн., з яких 843 877, 56 грн. основного боргу,
95 491, 51 грн. інфляційні втрати та 29 666, 36
грн. - 3 % річних.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20.09.2011 у справі № 23/303 було
задоволено частково вимоги Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Південтрансмонтаж-ВБК» та стягнуто з
Приватного акціонерного товариства
«Трест Кривбасшахтопроходка» 843 877,56
грн. основного боргу, 91 066,04 грн.
інфляційні втрати, 29 666,36 грн. - 3 %
річних, 9 646,10 грн. державного мита та
234,92 витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Спір виник в зв'язку з тим, що оскільки
відповідачем досі не сплачено коштів
за виконані роботи, які було стягнуто
за рішенням Господарського суду міста
Києва № 23/303 від 20.09.2011, позивачем
нараховані збитки від зміни індексу
інфляції в розмірі 166 062,64 грн. за період
листопад 2011 року - жовтень 2014 року та 3%
річних в сумі 75 948,98 грн. за період з
19.11.2011 до 18.11.0214.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позивача підлягають задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського
процесуального кодексу України
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 20.09.2011 у справі № 23/303
встановлено, що позивач свої
зобов'язання з виконання робіт по
будівництву вентиляційної установки у
повному обсязі, відповідач роботи
прийняв, проте свої зобов'язання щодо
сплати за виконанні роботи відповідач
повністю не виконав.

Відповідно до ст. 35 Господарського
процесуального кодексу України
обставини, встановлені рішенням суду у
господарській, цивільній або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, крім встановлених
рішенням третейського суду, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

03.10.2011 на виконання рішення
Господарського суду міста Києва від
20.09.2011 у справі № 23/303 був виданий
відповідний наказ.

19.10.2011 державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управлінню
юстиції у місті Києві було відкрито
виконавче провадження з примусового
виконання наказу Господарського суду
міста Києва від 03.10.2011 № 23/303, про що
винесено відповідну постанову за ВП №
29284866.

02.11.2011 державним виконавцем Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управлінню
юстиції у місті Києві було повернуто
виконавчий документ - наказ
Господарського суду міста Києва від
03.10.2011 № 23/303, оскільки ухвалою
Київського апеляційного
господарського суду від 25.10.2011
поновлено строк на апеляційне
оскарження за апеляційною скаргою ПАТ
«Трест Кривбасшахтопроходка», про що
винесено відповідну постанову ВП №
29284866.

Постановою Київського апеляційного
господарського суду № 23/303 від 24.06.2014
рішення Господарського суду міста
Києва від 20.09.2011 у справі № 23/303 залишено
без змін.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва № 23/303 від 13.10.2014 поновлено
пропущений строк для пред'явлення до
виконання наказу Господарського суду
міста Києва від 03.10.2011 у справі № 23/303.

05.11.2014 головним державним виконавцем
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Дніпропетровській області при
примусовому виконанні наказу
Господарського суду міста Києва № 23/303
від 03.10.2011 винесено постанову за № ВП
45214204 про приєднання виконавчого
провадження до зведеного виконавчого
провадження № 36150835.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим до
виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу
України, одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України
передбачено, що зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
Цивільного кодексу України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з абзацом 1 ч. 1 ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України
визначено, що порушенням зобов'язання є
його невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу
України визначає що боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Матеріалами справи підтверджується те,
що відповідач у визначені строки плату
за виконані роботи повністю не вніс, а
отже є таким, що прострочив виконання
зобов'язання.

З рішення Господарського суду міста
Києва від 20.09.2011 у справі № 23/303
вбачається, що судом було перевірено
розрахунок позовних вимог та
встановлено обґрунтованість вимог
позивача в частині стягнення 3% річних у
розмірі 29 666, 36 грн. (за період з 22.04.2010 по
18.07.2011) та обґрунтованість інфляційних
втрат частково у розмірі 91 006,04 грн. (за
період з 01.06.2010 по 30.06.2011).

В зв'язку з тим, що відповідач
припустився прострочення зі сплати за
виконані роботи, позивач на підставі
ст. 625 Цивільного кодексу України
просить суд стягнути з відповідача 166
062,64 грн. (за період листопад 2011 року -
жовтень 2014 року) та 3% річних в сумі 75 948,98
грн. (за період з 19.11.2011 до 18.11.0214).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу
України боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми,
наслідки прострочення боржником
грошового зобов'язання у вигляді
інфляційного нарахування на суму боргу
та 3 % річних, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом, не є санкціями, а
виступають способом захисту майнового
права та інтересу, який полягає у
відшкодуванні матеріальних втрат
кредитора від знецінення грошових
коштів внаслідок інфляційних процесів
та отриманні компенсації (плати) від
боржника за користування утримуваними
ним грошовими коштами, належними до
сплати кредиторові, а тому ці кошти
нараховуються незалежно від вини
боржника.

Суд приходить до висновку про
задоволення вимог позивача щодо
стягнення з відповідача 166 062,64 грн.
збитків від зміни індексу інфляції та 75
948,98 грн. - 3% річних (за обґрунтованими
розрахунками).

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування
обставин, повідомлених позивачем, не
надав.

З огляду на вищевикладене, позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Південтрансмонтаж-ВБК» обґрунтовані
та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору,
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України,
підлягають стягненню з відповідача на
користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Трест
Кривбасшахтопроходка» (01042, м. Київ, вул.
П.Лумумби, 4/6, корпус «А», ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю
«Південтрансмонтаж-ВБК» (50005, м. Кривий
Ріг, вул. Орджонікідзе, 31, прим. 2, ) 166 062 (сто шістдесят шість
тисяч шістдесят дві) грн. 64 коп. збитків
від зміни індексу інфляції, 75 948
(сімдесят п'ять тисяч дев'ятсот сорок
вісім) грн. 98 коп. - 3% річних, 4 840 (чотири
тисячі вісімсот сорок) грн. 23 коп.
витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 11.12.2014.

СуддяВ.В. Сівакова