ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2014 р.
Справа № 914/2959/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

Головуючого - судді
Давид Л.Л.

Суддів
Юрченка Я.О.

Якімець Г.Г.

при секретарі судового засідання
Шкребій А.В.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЙПІЄ-Л" від 10.10.2014
року

на рішення Господарського суду
Львівської області від 29.09.2014 року

у справі № 914/2959/14 (суддя - Бортник О.Ю.)

за позовом: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м. Львів,

до відповідача: ТзОВ "АЙПІЄ-Л", м. Львів,

про визнання неправомірним
дострокового розірвання договору
оренди, вчинення дій по захопленню
приміщення і відновлення порушеного
права

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - приватний
підприємець, ОСОБА_3 адвокат (договір
від 20.10.2014 р.), ОСОБА_4- представник
(довіреність від 11.09.2014 р.);

від відповідача : ОСОБА_5- представник
(довіреність №06/331 від 29.09.14 р.);

ВСТАНОВИВ:

15.08.2014 р. Фізична особа підприємець
звернулась до Господарського суду
Львівської області з позовною заявою
до ТзОВ «АЙПІЄ-Л» про:

1) визнання неправомірним дострокове
розірвання Відповідачем договору
оренди від 01.11.2010 р., укладеним ФОП
ОСОБА_2 та ТзОВ «АЙПІЄ-Л» на оренду
приміщення площею 11,5 кв. м. за адресою:
АДРЕСА_1;

2) визнання незаконним наказу №76 «Про
звільнення нежитлового приміщення №12
в ТЦ «Європа» і неправомірними такими,
які не відповідали умовам договору
оренди дії Відповідача по захопленню в
ніч на 06.10.2011 р. орендованого приміщення
магазину і вилучення з нього майна під
приводом дострокового розірвання
договору оренди;

3) зобов»язання Відповідача поновити
дію незаконно розірваного договору
оренди від 01.11.2010 р., укладеного між ФОП
ОСОБА_2 та ТзОВ «Айпіє-Л» на оренду
приміщення площею 11,5 кв. м. за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.4-7).

05.09.2014 р. Позивач подала уточнення до
позовної заяви, згідно якого п.3
викладено в наступній редакції:

- зобов»язати Відповідача поновити дію
незаконно розірваного договору оренди
від 01.11.2010 р. , укладеного між ФОП ОСОБА_2
та ТзОВ «АЙПІЄ-Л» і надати в оренду
приміщення №12 площею 11,5 кв. м. за
адресою АДРЕСА_1, яке орендувала раніше
відповідно до укладених договорів
оренди з ТзОВ «АЙПІЄ-Л» (а.с.46).

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 29.09.2014 р. у
справі 3914/2959/14 частково задоволено
позовні вимоги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_2, м. Львів
(надалі - Позивач) до ТзОВ "АЙПІЄ-Л", м.
Львів (надалі - Відповідач). Визнано
недійсним наказ №76 ТзОВ «АЙПІЄ-Л» (79071,
м. Львів, вул. Щиренька, 36, ) від 06 жовтня 2011 р. «Про звільнення
нежитлового приміщення №12 в ТЦ
«Європа». В задоволенні решти позовних
вимог - відмовлено. Стягнуто з ТзОВ
«АЙПІЄ-Л» (79071, м. Львів, вул. Щиренька, 36,
) в доход Державного
бюджету України 1218 грн. судового збору.

Відповідач - ТзОВ «АЙПІЄ-Л», не
погодившись з винесеним рішенням,
подав апеляційну скаргу б/н від 10.10.2014 р.
(вх. № Львівського апеляційного
господарського суду 01-05/4801/14 від 14.10.2014
р.), в якій посилається на те, що останнє
в частині задоволення позовних вимог
прийнято з порушенням норм чинного
законодавства та з неповним
дослідженням матеріалів та обставин
справи, а саме:

- судом, на думку Скаржника, не взято до
уваги положення п.3 ст. 783 ЦК України,
якою встановлено, що наймодавець має
право вимагати розірвання договору
найму, якщо наймач своєю недбалою
поведінкою створює загрозу
пошкодження речі. Товариством 29.08.2011 р.
направлений лист №344 в адресу Позивача
про дострокове розірвання договору
оренди з причин реконструкції; 16.09.2011 р.
направлено Позивачу лист про небажання
Товариства продовжувати дію договору
та запрошення Позивача для підписання
нового договору оренди на інших умовах.
Не отримавши відповіді на дані листи,
як вказує Скаржник, ним було повторно
надіслано лист про проведення
реконструкції об»єкту оренди від 23.09.2011
р. та 05.10.2011 р. , на які також Позивач не
відреагував;

- визнаючи недійсним наказ №76 «Про
звільнення нежитлового приміщення №12
ТЦ «Європа», на думку Скаржника, суд
вийшов за межі підвідомчості розгляду
справ господарськими судами України
відповідно до ст. 12 ГПК України ,
оскільки даний наказ є внутрішнім
документом Товариства, а метою його
винесення була реалізація Товариством
в законний спосіб вивільнення
приміщення №12 ТЦ «Європа» та
збереження майна Позивача.

Дані обставини Скаржник вважає
підставою для скасування рішення
місцевого господарського суду та
просить прийняти нове, яким відмовити
Позивачу у задоволенні позовних вимог
повністю.

Позивач - ФОП ОСОБА_2 у відзиві, б/н від
03.11.2014 р. вказує на те, що посилання
Скаржника на ту обставину, що вона
своєю поведінкою створювала загрозу
знищенню майна свого і інших орендарів
вважає абсурдним і надуманим, з огляду
на те, що жодних документів про те, що
існувала така загроза і була
необхідність у терміновій заміні
інженерних комунікацій та
електромереж, протипожежного
устаткування і що саме не проведення
таких заходів ставило під загрозу
знищення майна не було надано
Позивачем. При цьому, Позивач зазначає,
що жодних робіт, на які вказує
Відповідач, не проводилось, про що
свідчить лист прокуратури про
результати перевірки скарги Позивача,
в якому зазначено, що приміщення
магазину після розірвання договору
оренди було передано в оренду ОСОБА_6. В
листах, на які посилається Відповідач в
апеляційній скарзі, також немає
інформації про необхідність
проведення протипожежних та інших
заходів у зв»язку з загрозою знищення
майна, а саме: в листі від 16.09.2011 р.
ставиться питання про намір
Відповідача підписати договір оренди
приміщення магазину на нових умовах,
якими могли бути: більша орендна плата
і плата комунальних платежів. Щодо
скасування місцевим господарським
судом наказу №76 від 06.10.2011 р., то Позивач
зазначає, що в ньому зазначено правову
підставу для звільнення орендованого
приміщення - п.8.2.8. Договору і пунктом 3.3.
передбачено обов»язок ознайомити ФОП
ОСОБА_2 про звільнення приміщення №12
від її майна. Видаючи даний наказ про
звільнення нежитлового приміщення і
при відсутності в договорі норми, яка
би регулювала порядок дострокового
розірвання договору і звільнення
орендованого приміщення Відповідач не
керувався чинним законодавством
України, а відтак вірно визнано
недійсним спірний наказ. Відповідно до
цього, просить рішення місцевого
господарського суду залишити без змін,
апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 15.10.2014 р.
прийнято до розгляду апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЙПІЄ-Л" від 10.10.2014
року на рішення Господарського суду
Львівської області від 29.09.2014 року у
справі № 914/2959/14 та призначено до
розгляду в судове засідання на 23.10.2014 р.
в складі колегії: головуючого судді
Кордюк Г.Т., суддів Гриців В.М. та Давид
Л.Л. (а.с.106).

Розпорядженням голови суду від 23.10.2014 р.
у зв»язку з перебуванням судді Гриців
В.М у відпустці , в склад колегії суддів
по розгляду справи №914/2959/14
Господарського суду Львівської
області введено суддю Якімець Г.Г.
(а.с.118).

Ухвалою суду від 23.10.2014 р. за
клопотанням Відповідача розгляд
справи відкладено в судове засідання
на 06.11.2014 р. в складі колегії:
головуючого судді - Кордюк Г.Т., суддів -
Давид Л.Л., Якімець Г.Г. (а.с.120).

Розпорядженням керівника апарату суду
№128 від 05.11.2014 р. призначено повторний
автоматичний розподіл справ, у зв»язку
з тимчасовою непрацездатністю
головуючого судді Кордюк Г.Т., які
унеможливлюють участь судді у розгляді
справи, що може мати наслідком
порушення строку розгляду справи
(а.с.127).

05.11.2014 р. при повторному автоматичному
розподілі справи №914/2959/14 головуючим
суддею визначено суддю Давид Л.Л.

Розпорядженням голови суду від 06.11.2014 р.
в склад колегії для розгляду справи
№914/2959/14 Господарського суду
Львівської області введено суддів -
Якімець Г.Г. та Юрченка Я.О. (а.с.128).

В судовому засідання 06.11.2014 р.,
заслухавши пояснення представників
сторін, судова колегія, з метою повного
та всестороннього дослідження всіх
матеріалів та обставин справи
оголосила перерву до 01.12.2014 р., про що
сторони розписались у формулярі про
оголошення такої (а.с.129).

За ініціативою суду запис розгляду
судової справи №914/2959/14 здійснюється за
допомогою технічних засобів, а саме:
програмно-апаратного комплексу
"Оберіг".

В судове засідання 01.12.2014 р. з»явились
представники сторін, які підтримали
свої доводи і заперечення з мотивів,
наведених в апеляційній скарзі та
відзиві на неї, представник ОСОБА_4
просив переглянути справу і задоволити
позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи в сукупності
з апеляційною скаргою та відзивом на
неї, оцінивши зібрані докази,
заслухавши пояснення представників
сторін, судова колегія Львівського
апеляційного господарського суду
прийшла до висновку про відповідність
рішення Господарського суду
Львівської області нормам чинного
законодавства, матеріалам та
обставинам справи, виходячи з
наступного.

У відповідності до вимог ч.ч.1-2 ст. 101
Господарського процесуального кодексу
України (надалі - ГПК України) у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Додаткові докази
приймаються судом, якщо заявник
обґрунтував неможливість їх подання
суду першої інстанції з причин, що не
залежали від нього. Апеляційний
господарський суд не зв»язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

З матеріалів справи та пояснень
представників сторін встановлено, що
між сторонами у справі, починаючи з
липня 2003 р. існували тривалі
правовідносини щодо оренди приміщення
за адресою: м. Львів, вул. Щиренька , 36 №12
ТЦ «Європа» перший поверх, загальною
площею 11,5 кв. м.

Згідно з ст. ст. 651, 759, ч. 1 ст. 763
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України) зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом. Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом. У разі
односторонньої відмови від договору у
повному обсязі або частково, якщо право
на таку відмову встановлено договором
або законом, договір є відповідно
розірваним або зміненим. За договором
найму (оренди) наймодавець передає або
зобов'язується передати наймачеві
майно у користування за плату на певний
строк. Законом можуть бути передбачені
особливості укладення та виконання
договору найму (оренди). Договір найму
укладається на строк, встановлений
договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 283, ч. 4 ст. 284,
ст. 291 Господарського кодексу України
(надалі - ГК України), норми якого у
даному випадку є спеціальними щодо
загальних норм Цивільного кодексу
України, за договором оренди одна
сторона (орендодавець) передає другій
стороні (орендареві) за плату на певний
строк у користування майно для
здійснення господарської діяльності. У
користування за договором оренди
передається індивідуально визначене
майно виробничо-технічного
призначення (або цілісний майновий
комплекс), що не втрачає у процесі
використання своєї споживчої якості
(неспоживна річ). Об'єктом оренди може
бути, зокрема й нерухоме майно (будівлі,
споруди, приміщення). До відносин
оренди застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України. Строк договору оренди
визначається за погодженням сторін. У
разі відсутності заяви однієї із
сторін про припинення або зміну умов
договору оренди протягом одного місяця
після закінчення строку дії договору
він вважається продовженим на такий
самий строк і на тих самих умовах, які
були передбачені договором.
Одностороння відмова від договору
оренди не допускається. Договір оренди
припиняється у разі: закінчення строку,
на який його було укладено; викупу
(приватизації) об'єкта оренди;
ліквідації суб'єкта господарювання -
орендаря; загибелі (знищення) об'єкта
оренди. Договір оренди може бути
розірваний за згодою сторін. На вимогу
однієї із сторін договір оренди може
бути достроково розірваний з підстав,
передбачених Цивільним кодексом
України для розірвання договору найму,
в порядку, встановленому статтею 188
цього Кодексу. Правові наслідки
припинення договору оренди
визначаються відповідно до умов
регулювання договору найму Цивільним
кодексом України.

Сторонами у справі укладались договори
оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_1,
№12 ТЦ «Європа» перший поверх,
загальною площею 11,5 кв. м. від 1 липня 2003
р. (а.с.12), від 01 листопада 2004 р. (а.с.13), від
01 жовтня 2005 р. (а.с.14), від 01 вересня 2006 р.
(а.с.15), від 01 серпня 2007 р. (а.с.16), від 01
листопада 2008 р. (а.с.17), від 01 листопада
2009 р. (а.с.18), від 01 листопада 2010 р. (а.с.19).

В подальшому, Відповідач листом за № 2211
від 16 вересня 2011 р. (а.с.20) повідомив
Позивача, що він на підставі п. 7.1.
договору від 01 листопада 2010 р.
повідомляє її про закінчення 31.10.2011 р.
дії договору оренди нежитлового
приміщення № 12 в ТЦ "Європа" та заявляє
про своє небажання продовжувати його
дію на тих самих умовах. Відтак,
Відповідач у листі запрошував Позивачу
прибути в адміністрацію товариства для
підписання договору оренди
нежитлового приміщення на нових
умовах.

Після цього, листом від 23 вересня 2011 р.
за № 1782 (а.с.21) Відповідач повідомив
Позивача, що в зв'язку з необхідністю
проведення реконструкції, керуючись п.
8.2.5. договору оренди нежитлового
приміщення від 01.11.2010 р., він достроково
припиняє дію такого та просить
Позивача з 2 жовтня 2011 р. звільнити
згадане приміщення від належного їй
майна та товару.

06.10.2011 р. Відповідачем прийнято наказ
№76 Про звільнення нежитлового
приміщення №12 в ТЦ «Європа» (а.с.22).

У відповідності до п. 7.1. Договору
оренди нежитлового приміщення, сторони
погодили термін оренди з 01 листопада 2010
р. по 31 жовтня 2011 р. Сторони також
погодили, що у випадку, якщо за один
місяць до закінчення терміну дії
Договору, жодна з сторін не виявить
наміру про його припинення, то Договір
вважається укладеним на тих самих
умовах і той самий термін. Пунктом 8.2.5.
договору встановлено, що дострокове
розірвання договору можливе у разі
необхідності проведення реконструкції
об'єкта оренди. Однак, у договорі від 01
листопада 2010 р. відсутні норми, які б
надавали стороні договору право
розривати його чи припиняти його дію в
односторонньому порядку.

У відповідності до вимог ч.ч.1-3 ст. 291
Господарського кодексу України
одностороння відмова від договору
оренди не допускається. Договір оренди
припиняється у разі: закінчення строку,
на який його було укладено; викупу
(приватизації) об'єкта оренди;
ліквідації суб'єкта господарювання -
орендаря; загибелі (знищення) об'єкта
оренди. Договір оренди може бути
розірваний за згодою сторін. На вимогу
однієї із сторін договір оренди може
бути достроково розірваний з підстав,
передбачених Цивільним кодексом
України для розірвання договору найму,
в порядку, встановленому статтею 188
цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведені норми, договір
оренди від 01.11.2010 р. міг бути достроково
розірваний з ініціативи орендодавця у
разі необхідності провести
реконструкцію об'єкта оренди, лише в
порядку, встановленому ст. 188 ГК
України.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 ГПК
України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких
господарський суд у визначеному
законом порядку встановлює наявність
чи відсутність обставин, на яких
ґрунтуються вимоги і заперечення
сторін, а також інші обставини, які
мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування , не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

В матеріалах справи відсутні докази
дотримання Відповідачем порядку зміни
чи розірвання договору, встановленого
ст. 188 ГК України та не подані такі суду
апеляційної інстанції.

Місцевим господарським судом вірно
встановлено відсутність доказів в
порядку ст. 32 ГПК України, існування
станом на 23.09.2011 р. обставин, визначених
ст. 651 та ст. 782 ЦК України, за наявності
яких орендар вправі відмовитись від
договору в односторонньому порядку
шляхом надіслання орендарю лише
відповідного повідомлення про відмову
від договору.

З пояснень представників сторін,
поданих в судовому засідання 01.12.2014 р.
вбачається, що єдиним мотивом
дострокового припинення ним в
односторонньому порядку дії договору
була необхідність проведення
реконструкції торгового центру, про що
зазначено і в повідомленні за №1782 від
23.09.2011 р. (а.с.21)

З листа №юр.2/908 від 04.09.2013 р. Обласного
комунального підприємства ЛОР «Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки» вбачається, що у
інвентаризаційних матеріалах бюро
відсутня інформація про проведення
реконструкції приміщень першого
поверху Торгового центру «Європа»
ринку «Південний» за адресою: АДРЕСА_1
(а.с.24).

Враховуючи те, що договір оренди
нежитлового приміщення від 01.11.2010 р.
станом на 06.10.2011 р. у встановленому
законом порядку розірваним, припиненим
чи визнаним недійсним не був, наказ
ТзОВ «АЙПІЄ-Л» № 76 про звільнення
нежитлового приміщення №12 в ТЦ
«Європа» є таким, який прийнятий без
належної на те правової підстави і
відповідно є незаконним.

Відповідно до цього, місцевим
господарським судом, вірно зазначено,
що Позивач користувалась приміщенням
№12 на підставі договору від 01.11.2010 р. і
на дату прийняття наказу №76 такий
зберігав свою дію.

Обов»язок орендаря повернути
орендодавцю об»єкт оренди згідно із
вимогами ст. 291 ЦК України та ст. 785 ЦК
України та розділу 5 Договору від 01.11.2010
р. виникає у орендаря лише у разі
припинення дії договору (у тому числі
дострокового припинення дії договору
чи закінчення терміну оренди).

Враховуючи вищенаведене, судова
колегія Львівського апеляційного
господарського суду погоджується з
висновком місцевого господарського
суду про незаконність винесення
Відповідачем наказу №76 від 06.10.2011 р.
«Про звільнення нежитлового
приміщення №12 в ТЦ «Європа», а відтак
визнання його недійсним.

Позивачем також заявлено позовні
вимоги про визнання неправомірним
дострокового розірвання Відповідачем
договору оренди від 01.11.2010 р. укладеним
ФОП ОСОБА_2 та ТзОВ «АЙПІЄ-Л» на оренду
приміщення площею 11,5 кв. м. за адресою:
АДРЕСА_1 та про зобов»язання
Відповідача поновити дію незаконно
розірваного договору оренди від 01.11.2010
р., укладеного між ФОП ОСОБА_2 та ТзОВ
«АЙПІЄ-Л» і надати в оренду приміщення
№12 площею 11,5 кв. м. за адресою АДРЕСА_1,
яке орендувала раніше відповідно до
укладених договорів оренди з ТзОВ
«АЙПІЄ-Л».

Щодо даних позовних вимог судова
колегія зазначає наступне.

У відповідності до вимог ст. 16 ЦК
України кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Способами захисту
цивільних прав та інтересів можуть
бути: 1) визнання права; 2) визнання
правочину недійсним; 3) припинення дії,
яка порушує право; 4) відновлення
становища, яке існувало до порушення; 5)
примусове виконання обов'язку в натурі;
6) зміна правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб. Суд може захистити
цивільне право або інтерес іншим
способом, що встановлений договором
або законом.

Положення ст. ст. 15, 16 ЦК України та ст. 20
ГК України та умови договору від 01 11.2010
р. не передбачають право
господарського суду встановлювати
факти, визнавати неправомірним
розірвання договору, визнавати
неправомірними дії господарюючих
суб'єктів, які не є органами державної
влади, органами влади Автономної
Республіки Крим або органами місцевого
самоврядування, чи їхніми посадовими і
службовими особами. Зобов'язання
господарюючого суб'єкта поновлювати
дію договору на тих самих умовах і на то
й же строк у даному випадку не є
відновленням становища, яке існувало
до порушення, оскільки Відповідач не
мав наміру продовжувати договір на тих
же умовах.

Відтак, судова колегія Львівського
апеляційного господарського суду
погоджується з висновком місцевого
господарського суду про те, що Позивач
обрала спосіб захисту порушеного права
та реалізувала свій намір захистити це
право у спосіб, не передбачений чинним
законодавством України.

У відповідності до вимог ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об"єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що
доводами апеляційної скарги
правомірності висновків суду першої
інстанції не спростовано, обставини,
які відповідно до статті 104 ГПК України
є підставами для скасування рішення
суду першої інстанції, в порядку статей
33, 34 ГПК України, апелянтом не доведено,
а оскаржуване судове рішення прийняте
у відповідності з нормами
матеріального та процесуального права,
фактичними обставинами та матеріалами
справи, апеляційний господарський суд
підстав для задоволення апеляційної
скарги та скасування рішення місцевого
господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу
залишено без задоволення, витрати по
сплаті судового збору за перегляд
рішення місцевого господарського суду
в апеляційному порядку, у
відповідності до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський
суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду
Львівської області від 29.09.2014 р. у
справі № 914/2959/14 залишити без змін,
апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "АЙПІЄ-Л"
від 10.10.2014 р. - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
господарського суду України в порядку
та строки, передбачені статтями 109-110
Господарського процесуального кодексу
України.

4. Справу № 914/2959/14 повернути
Господарському суду Львівської
області.

Повний текст постанови складено та
підписано 03.12.2014 р.

Головуючий суддя
Давид Л.Л.

Суддя
Юрченко Я.О.

Суддя
Якімець Г.Г.