ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.09.14р. Справа № 904/5236/14За позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "СЕТАВ СТАЛЬСЕРВІС",
м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства
"ДНІПРОВАЖМАШ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 1 517 611 грн. 32 коп.

Суддя: Ніколенко М.О.

Представники:

від позивача: Євтушок Т.А. - довіреність
від 11.09.14;

Ніколенко І.М. - довідка 3
897770 від 23.05.13;

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "СЕТАВ СТАЛЬСЕРВІС"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"ДНІПРОВАЖМАШ" про стягнення 1517611,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за Договором № 61-12/922 від
08.11.12.

Клопотанням від 11.09.14 позивач зменшив
позовні вимоги в частині основної суми
до 989 935,35 грн.

Ухвалою суду від 12.08.14 розгляд справи
відкладався на 16.09.14.

У судовому засіданні 16.09.14 по справі
оголошено перерву до 24.09.14.

Клопотанням від 23.09.14 позивач збільшив
вимоги в частині розміру пені - до 103 204,72
грн., в частині інфляційних втрат до 156
634,62 грн., а розмір нарахування штрафу 22%
річних зменшив до 33 513,45 грн.

Представник позивача з'явився в судове
засідання, підтримав позовні вимоги,
просив суд їх задовольнити. Надав
пояснення у справі, відповів на
поставленні питання.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився. Проти позовних
вимог заперечує.

Згідно зі ст. 75 ГПК України, справа
розглядається за наявними в ній
матеріалами.

В порядку статті 85 ГПК України, у
судовому засіданні 24.09.14 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши надані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представника сторони, з'ясувавши
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги і заперечення, оцінивши в
сукупності докази, які мають значення
для розгляду справи і вирішення спору
по суті, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Між Позивачем (продавець) та
Відповідачем (покупець) укладений
договір № 61-12/922 від 08.11.12 (Договір).

Відповідно до умов Договору Продавець
зобов'язується в порядку та строки,
встановлені Договором, передати у
власність Покупцю продукцію, у
визначеній кількості, відповідної
якості та по цінам, що визначені у
специфікаціях, а Покупець
зобов'язується прийняти продукцію та
сплатити її на умовах, визначених у
Договорі. Кількість і асортимент
поставленої продукції вказується в
специфікаціях, які є невід'ємною
частиною цього договору (п.1.2). У період
дії договору сторонами було укладено
специфікації (а.с20-24). Датою поставки є
дата, яка вказана в накладній
(транспортній накладній (п.4.3). Цей
договір вступає в силу з моменту його
підписання і діє до 31.12.13, але в любому
випадку до повного виконання сторонами
своїх зобов'язань (п.10.1).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України,
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Таким чином, між сторонами існують
правовідносини поставки, а тому до
правовідносин між сторонами слід
застосовувати законодавство про
поставку та купівлю-продаж.

Відповідно до ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму. Статтею 629 Цивільного
кодексу України, встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами. Статтею 193 ГК України,
визначено, що суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських
відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним
чином відповідно до закону та інших
правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Позивач виконав свої зобов'язання за
договором і поставив відповідачу товар
на загальну суму 1 824 935,38 грн., що
підтверджується видатковими
накладними, та довіреностями до них
(а.с.25-43).

Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено,
що покупець зобов'язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК
України, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Згідно п. 3.1 покупець
здійснює оплату шляхом перерахування
100% оплати вартості замовленої
продукції протягом 90 календарних днів
після поставки продукції.

Однак, відповідач порушив вимоги
чинного законодавства України і
договору, та не оплатив повністю та
своєчасно вартість отриманого товару.
Станом на день подання позову, сума
основного боргу (з урахуванням
клопотання позивача про зменшення)
складає 989 935,35 грн.

За таких обставин, позовні вимоги про
стягнення основної суми боргу в
розмірі 989 935,35 грн. є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

За загальним правилом, встановленим ст.
611 ЦК України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

За пунктом 9.2 Договору, у разі порушення
строків оплати Товару, покупець
сплачує продавцю неустойку у вигляді
пені в розмір подвійної ставки НБУ від
суми неоплаченої в строк продукції за
кожен день прострочення. У випадку
порушення строку оплати поверх 5
календарних днів від дати закінчення
обумовленого строку, покупець сплачує
продавцю штраф в розмірі 22% річних від
суми неоплаченої в строк продукції.

На підставі цього, позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідча пені
(за період прострочки з 28.07.13 по 02.09.14 за
всіма видатковими накладними) в
розмірі 103 204,72 грн. Пені розрахована
правильно, позовні вимоги про її
стягнення є обґрунтованими, а тому
підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлені вимоги
про стягнення з відповідача 33513,45 грн.
штрафу 22% річних.

ГК України не містить визначень
неустойки, штрафу та пені, які
сплачуються у разі невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання. Тому, слід виходити із
визначень, наведених у ЦК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України,
штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.

Установлення розміру штрафу у
відсотках річних з простроченої суми
законом не передбачено і суперечить
змістові цього поняття. Крім того, як
роз'яснив судам Вищий господарський
суд України (див Постанову Пленуму
ВГСУ №14 від 17.12.13), штраф є самостійним
засобом забезпечення зобов'язання і
його необхідно відрізняти від заходів
відповідальності встановлених ст. 625 ЦК
України. Штраф може бути застосований
як окремо ( якщо його встановлено в
законодавстві або в укладеному
сторонами договорі) так і поряд із
іншими заходами відповідальності (в
тому числі встановлених ст. 625 ЦК
України).

Відтак, позовні вимоги, пов'язані із
стягненням штрафу, обчисленого
виходячи з такого визначення, не можуть
бути задоволені. Такої ж правової
позиції в аналогічних спорах
дотримується і Вищий господарський суд
України (див. п.2.8 Постанови Пленуму
ВГСУ №14 від 17.12.13).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України,
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

На підставі цього, позивачем заявлено
вимогу про стягнення з відповідача 156
634,62 грн. інфляційних втрат від
простроченої суми за період прострочки
з жовтня 2013 по серпень 2014 (за всіма
видатковими накладними). Розмір
інфляційних втрат обраховано
правильно, вимоги про стягнення
інфляційних втрат є обґрунтованими, а
тому підлягають задоволенню.

Клопотання відповідача про зменшення
штрафних санкцій задоволенню не
підлягає, оскільки відповідачем не
наведено виключних обставин, які є
підставою для застосування судом
положень ч.3 ст. 551ЦК України, ч.1 ст. 231 ГК
України, п.3.17.4 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №18 від
26.12.2011р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції».

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судовий
збір слід покласти на Відповідача
пропорційно.

Відповідно до п.1 ч.1 Закону України "Про
судовий збір" сплачена сума судового
збору повертається позивачу у разі
зменшення розміру позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. 193 Господарського Кодексу України,
ст. ст. 11, 525, 526, 553, 554 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 44, 49, 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" (49600, м.
Дніпропетровськ, вул. Сухий острів,
буд.3, код 00168076) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "СЕТАВ
СТАЛЬСЕРВІС" (49051, м. Дніпропетровськ,
пр. ім."Газета "Правда"б.66 кв.33, код 36842029)
989 935,35 грн. - суми основного боргу, 103 204,72
грн. - пені, 156 634,62 грн.- інфляційних
втрат, 24 995,49 судових витрат.

В решті позову - ВІДМОВИТИ.

Повернути Товариству з обмеженою
відповідальністю "СЕТАВ СТАЛЬСЕРВІС"
(49051, м. Дніпропетровськ, пр. ім."Газета
"Правда"б.66 кв.33, код 36842029) із державного
бюджету України зайво сплачений
судовий збір у сумі 4 686,47 грн.,
перерахований на підставі платіжного
доручення №1510 від 11.07.14, оригінал якого
міститься в матеріалах справи.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом. Рішення може бути оскаржено до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду через
господарський суд Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня
підписання повного рішення.

Повне рішення складено 29.09.14.

Суддя
М.О.Ніколенко