ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.Справа № 5017/3800/2012
Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Лавриненко Л.В.

суддів: Пироговський В.Т., Філінюка І.Г.

(склад колегії суддів сформовано на
підставі розпорядження голови суду від
02.10.2014 року № 2385)

при секретарі судового засідання -
Бондар М.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги Іллічівської прокуратури з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в інтересах
держави, в особі: Міністерства
інфраструктури України м. Київ та
Державного підприємства "Іллічівський
морський торгівельний порт" м.
Іллічівськ

на рішення Господарського суду
Одеської області від 10.09.2014 р.

по справі № 5017/3800/2012

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ

до відповідачів:

1) Міністерства інфраструктури України
м. Київ;

2) Державного підприємства
"Іллічівський морський торгівельний
порт" м. Іллічівськ

за участю третьої особи, яка не зявляє
самостійних вимог на предмет спору на
строні відповідачів Фонду державного
майна України,

та за участю Іллічівської прокуратури
з нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері

про визнання права спільної часткової
власності,-

за участю:

прокуратури: Котюх С.А.

представників сторін:

від Державного підприємства
"Іллічівський морський торговельний
порт" - Очколяс Д.В. - за довір.;

від Міністерства інфраструктури
України - Тимофієнко О.О. - за довір.;

від Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ -
Манів Д.Р., Лазарчук М.І. - за довір.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 03.10.2014 р.
прийнята до провадження та призначена
до розгляду апеляційна скарга
Іллічівського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері на рішення Господарського суду
Одеської області від 10.09.2014 р. по справі
№ 5017/3800/2012.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Апеляційна скарга розглянута в
межах процесуального строку,
встановленого ст. 102 ГПК України.

Рішенням Господарського суду
Одеської області від 10.09.2014 р. по справі
№ 5017/3800/2012 задоволено позов Товариства
з обмеженою відповідальністю "АЛДІ" м.
Іллічівськ в частині позовних вимог,
заявлених до Державного підприємства
"Іллічівський морський торговельний
порт" м. Іллічівськ, щодо визнання за
позивачем права спільної часткової
власності в розмірі 353/625 частки
будівель та споруд митно - складського
комплексу, розташованого за адресою:
Одеська область, м. Іллічівськ, вул.
Транспортна, 30, що складаються з
двоповерхової будівлі митно -
складського комплексу з навісом та
рампою загальною площею 6 951,9 кв. м.,
будівлі прохідної загальною площею 15,2
кв. м., споруд № 1-4 огорожі, № 5-8 ворота,
№ 9, 10 - хвіртки, № 12 - колодязі оглядові,
№ 13 - ліхтарі освітлювальні, № 14 -
повітряні лінії електромереж, № 15 -
дощова каналізація, № 16 - трубопровід
теплофікаційний повітряний, № 17 -
газопровід повітряний, І-ІІІ - покриття.

Судове рішення мотивоване тим, що
перелічені об'єкти нерухомості є
частиною майна, створеного за умовами
укладеного між позивачем та Державним
підприємством "Іллічівський морський
торговельний порт" м. Іллічівськ
договору про спільну діяльність від
07.04.2002 р. № 97-0 (з усіма змінами та
доповненнями до нього), і право
власності на цю частину майна належить
Товариству з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ. В
обґрунтування цього висновку місцевий
господарський суд послався на ст. ст. 328,
ст. 357, ст. 392 ЦК України, а також
безпосередньо на договір про спільну
діяльність від 07.04.2002 р. № 97-0.

Іллічівський прокурор з нагляду
за додержанням законів у транспортній
сфері з рішенням Господарського суду
Одеської області від 10.09.2014 р. по справі
№ 5017/3800/2012 не погодився, оскарживши
його до Одеського апеляційного
господарського суду.

В апеляційній скарзі прокурор
наполягає на тому, що висновки
місцевого господарського суду,
викладені в оскарженому рішенні, не
відповідають фактичним обставинам
справи.

В судовому засіданні, яке
відбулось 12.11.2014 р., представниками
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ
заявлено клопотання про витребування з
Державної реєстраційної служби
Іллічівського міського управління
юстиції матеріалів реєстраційної
справи, з метою встановлення або
спростування факту реєстрації права
власності на будівлі та споруди
спірного митно - складського комплексу
за відповідачами у справі.

За результатами розгляду цього
клопотання суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що воно не підлягає
задоволенню, оскільки оцінка
законності та обґрунтованості рішення
Господарського суду Одеської області,
яке є предметом апеляційного
оскарження, здійснюється з урахуванням
тих обставин, які існували на час його
винесення. Крім того, представники
позивача не обґрунтували, які саме
обставини можуть підтвердити або
спростувати ці документи, і як їх
наявність у матеріалах справи може
вплинути на оцінку наявних в
матеріалах справи доказів, а також
висновків місцевого господарського
суду, зроблених на підставі цих
доказів.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи та заперечення
учасників судового процесу, суд
апеляційної інстанції встановив
наступне.

17.04.2002 р. між Державним
підприємством "Іллічівський морський
торговельний порт" м. Іллічівськ,
Державним підприємством "База
матеріально - технічного забезпечення"
м. Київ та Товариством з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ
укладено договір про спільну
діяльність № 97-0.

Предметом цього договору є
спільна діяльність його учасників зі
створення та експлуатації комплексу
для організації здійснення посадовими
особами державних органів митного,
санітарного, екологічного та інших
видів контролю та пропуску через
державний кордон України митних і
транзитних вантажів, що вивозяться з
порту автотранспортом, з виконанням
при цьому вантажно - розвантажувальних
робіт, необхідних для контрольних
операцій, тимчасового зберігання
затриманих вантажів та автотранспорту,
експедиційного і агентського
обслуговування вантажів та
автотранспорту, надання інших послуг,
що випливають з необхідності митного
контролю та оформлення.

Відповідно до п. 1.2 договору
реконструкція та створення комплексу
здійснюється на території складу № 27, в
тому числі 5 760 кв. м. критої складської
площі.

За умовами п. 1.6 договору на
території комплексу розміщуються
митні органи, а також органи
санітарного, карантинного та
ветеринарного нагляду.

Відповідно до п. п. 3.1.1 та п. п. 3.1.2
договору Державне підприємство
"Іллічівський морський торговельний
порт" м. Іллічівськ прийняло на себе
зобов'язання надати для здійснення
спільної діяльності споруди та
прилеглу територію складу № 27, а також
забезпечити надання своїх комунікацій,
необхідних для реконструкції та
монтажу устаткування, і подальшої
експлуатації комплексу (тепло-, водо-,
енергопостачання і т. п., а також
телефонний зв'язок, шляхом
забезпечення можливості підключення в
існуючі комунікації за окрему плату).

В свою чергу, в порядку внеску до
спільної діяльності Товариство з
обмеженою відповідальністю "АЛДІ" м.
Іллічівськ прийняло на себе
зобов'язання:

- розробити за власні кошти і
погодити з портом, а також з
відповідними державними організаціями
та органами місцевого самоврядування
техніко - економічне обґрунтування і
робочий проект реконструкції
комплексу з під'їзними автомобільними
шляхами;

- здійснити реконструкцію
складу № 27 за власні кошти з метою
створення комплексу, здійснити
будівництво за власні кошти сполучених
автомобільних шляхів до комплексу від
узгоджених сторонами в окремому акті
пунктів з'єднання шляхів;

- здати в експлуатацію комплекс в
порядку, передбаченому чинним
законодавством України.

В пункті 3.3 договору про спільну
діяльність передбачені також інші
обов'язки Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ.

Відповідно до п. 4.6 договору майно
сторін, що використовується при
здійсненні спільної діяльності,
залишається їх власністю протягом
усього часу дії договору і
відбивається в їхньому балансі в
порядку, встановленому чинним
законодавством України.

Згідно з п. 4.7 договору розмір часток у
спільному майні складає:

- Держане підприємство
"Іллічівський морський торговельний
порт" м.Іллічівськ - 55 %;

- Державне підприємство "База
матеріально - технічного забезпечення"
м. Київ - 15 %;

- Товариство з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ -
30 %.

За умовами п. 4.8 договору створене
сторонами в процесі його виконання
нерухоме майно є загальною власністю
сторін і відображається в їх балансі по
вартості відповідної частки в
спільному фінансуванні будівництва з
умовою обов'язкового викупу Портом
частки, що належить Товариству, після
припинення дії договору.

Відповідно до п. 10.1, п. 10.3, п. 10.4 та п. 10.5
договору, він набирає чинності з
моменту його підписання за умови його
узгодження з Міністерством транспорту
України та діє до 31.12.2012 р.

Дія договору може бути припинена у
зв'язку з закінченням терміну його дії,
розірвання за згодою сторін або за
рішенням суду.

У разі припинення дії договору за
рішенням суду він вважається
припиненим з дати набрання рішенням
законної сили.

При припиненні дії договору Порт
викупає у Товариства та підприємства
належне йому нерухоме майно яке
знаходиться на території комплексу, по
вартості придбання цього майна за
даними бухгалтерського обліку з
урахуванням фактичного зносу на час
припинення дії договору.

Рухоме майно сторін може бути
викуплено Портом у разі потреби Порту у
цьому майні. Вартість майна
встановлюється за домовленістю сторін,
але не може бути більшою ніж його
вартість за даними бухгалтерського
обліку з урахуванням фактичного зносу.

Викуп нерухомого майна повинен бути
здійснений протягом трьох місяців з
дати припинення дії договору. Викуп
рухомого майна, яке потрібне Порту,
повинен бути здійснений у такий же
термін.

Майно, яке Порт не викупає, підлягає
вивозу Товариством та Підприємством з
території Порту протягом трьох місяців
після припинення дії договору.

У зв'язку з припиненням
діяльності Державного підприємства
"База матеріально - технічного
забезпечення" м. Київ, додатковою
угодою від 29.03.2003 р. № 1 преамбула
договору про спільну діяльність від
17.04.2002 р. № 97-0 була викладена в новій
редакції, якою враховано зміни у складі
учасників цього договору.

Відповідно до додатку № 1 до договору
про спільну діяльність від 17.04.2002 р. №
97-0 у порядку внеску Державне
підприємство "Іллічівський морський
торговельний порт" м. Іллічівськ на
весь термін дії договору передає у
спільну діяльність склад № 27.

Склад передається у спільну діяльність
з метою проведення його реконструкції
для створення та подальшої
експлуатації на його території
комплексу для організації здійснення
посадовими особами державних органів
митного, санітарного, екологічного та
іншого видів контролю та пропуску
через державний кордон України
імпортних та транзитних вантажів.

Створений за рахунок капітальних
вкладень Товариства комплекс на час
дії договору про спільну діяльність,
згідно вимог ст. 432 ЦК України (в даному
випадку йдеться про ст. 432 ЦК
Української РСР, який був чинним на час
укладення договору), набуває статусу
спільної часткової власності. Право
спільної часткової власності на
нерухоме майно комплексу оформлюється
в порядку, передбаченому чинним
законодавством України.

Частка Порту у спільному майні
комплексу у грошовому вигляді
становить 4 084 500 грн., що складає 55 % від
загального внеску сторін.

Відповідно до додатку № 3 до договору
про спільну діяльність від 17.04.2002 р. №
97-0 у порядку внеску Товариство з
обмеженою відповідальністю "АЛДІ" м.
Іллічівськ на весь термін дії договору
передає у спільну власність майно,
кошти та виконує роботи загальною
вартістю 3 403 227 грн., що складає 45 %
загального внеску сторін.

В подальшому сторони неодноразово
вносили зміни до умов договору про
спільну діяльність від 17.04.2002 р. № 97-0, в
тому числі в частині зміни розміру їх
часток.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконання умов наведеного договору
Товариство з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ
здійснило реконструкцію складу № 27,
внаслідок чого був створений митно -
складський комплекс.

Рішенням виконавчого комітету
Іллічівської міської ради від 29.03.2007 р.
№ 369 затверджено акт державної
приймальної комісії про прийняття
митно - складського комплексу до
експлуатації.

Рішенням Іллічівської міської ради від
17.08.2006 р. № 902 митно - складському
комплексу надана адреса: м. Іллічівськ,
вул. Транспортна, 30.

Згідно з рішенням виконавчого комітету
Іллічівської міської ради від 29.01.2009 р.
№ 119 державі, в особі Міністерства
транспорту та зв'язку України, та
Товариству з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ
видано свідоцтво про право власності
на 272/625 частки та 353/625 частки митно -
складського комплексу, відповідно.

В подальшому на підставі рішення
Господарського суду Одеської області
від 23.01.2012 р. по справі № 11/17-5110-2011,
залишеного без змін постановами
Одеського апеляційного господарського
суду від 17.07.2012 р. та Вищого
господарського суду України від 25.09.2012
р., договір про спільну діяльність від
17.04.2002 р. № 97-0, укладений між Державним
підприємством "Іллічівський морський
торговельний порт" м. Іллічівськ та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ,
було розірвано.

В свою чергу, рішенням Господарського
суду Одеської області від 06.06.2013 р. по
справі № 916/1108/13, залишеним без змін
постановами Одеського апеляційного
господарського суду від 01.08.2013 р. та
Вищого господарського суду України від
16.10.2013 р., визнано недійсним рішення
виконавчого комітету Іллічівської
міської ради від 29.01.2009 р. № 119 "Про
видачу державі, в особі Міністерства
транспорту та зв'язку України, та
Товариству з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ
свідоцтва про право власності на
будівлю та споруди митно - складського
комплексу за адресою: м. Іллічівськ,
вул. Транспортна, 30, які знаходяться у
спільній діяльності Державного
підприємства "Іллічівський морський
торговельний порт" м. Іллічівськ та
Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ".

За результатами розгляду матеріалів
справи суд апеляційної інстанції
дійшов висновку, що апеляційна скарга
Іллічівського прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦК
Української РСР, який був чинним на час
укладення між Державним підприємством
"Іллічівський морський торговельний
порт" м. Іллічівськ договору про
спільну діяльність від 17.04.2002 р. № 97-0 в
силу зобов'язання одна особа (боржник)
зобов'язана вчинити на користь іншої
особи (кредитора) певну дію, як то:
передати майно, виконати роботу,
сплатити гроші та інше або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Загальні умови виконання
зобов'язань визначались ст. 161 Кодексу.

За приписами цієї норми
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином і в установлений строк
відповідно до вказівок закону, акту
планування, договору, а при відсутності
таких вказівок - відповідно до вимог, що
звичайно ставляться.

01.01.2004 р. набрали чинності ЦК
України та ГК України.

Відповідно до прикінцевих
положень цих нормативно - правових
актів, їх положення застосовуються до
правовідносин, які виникли до і
продовжують існувати після набрання
чинності Цивільним та Господарським
кодексами України.

Таким чином, до правовідносин, які
виникли між Державним підприємством
"Іллічівський морський торговельний
порт" м. Іллічівськ та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Алді" м.
Іллічівськ на підставі договору про
спільну діяльність від 17.04.2002 р. № 97-0,
необхідно застосовувати положення
Цивільного та Господарського кодексів
України.

Основні положення про спільну
діяльність врегульовані главою 77 ЦК
України.

Відповідно до ст. 1130 ЦК України за
договором про спільну діяльність
сторони (учасники) зобов'язуються
спільно діяти без створення юридичної
особи для досягнення певної мети, що не
суперечить законові.

Згідно зі ст. ст. 1132, 1133, ч. 1 ст. 1134
ЦК України спільна діяльність може
здійснюватися на основі об'єднання
вкладів учасників (просте товариство)
або без об'єднання вкладів учасників.

За договором простого товариства
сторони (учасники) беруть зобов'язання
об'єднати свої вклади та спільно діяти
з метою одержання прибутку або
досягнення іншої мети.

Вкладом учасника вважається все
те, що він вносить у спільну діяльність
(спільне майно), в тому числі грошові
кошти, інше майно, професійні та інші
знання, навички та вміння, а також
ділова репутація та ділові зв'язки.

Вклади учасників вважаються
рівними за вартістю, якщо інше не
випливає із договору простого
товариства або фактичних обставин.
Грошова оцінка вкладу учасника
провадиться за погодженням між
учасниками.

Внесене учасниками майно, яким
вони володіли на праві власності, а
також вироблена у результаті спільної
діяльності продукція та одержані від
такої діяльності плоди і доходи є
спільною частковою власністю
учасників, якщо інше не встановлено
договором простого товариства або
законом.

Внесене учасниками майно, яким
вони володіли на підставах інших, ніж
право власності, використовується в
інтересах усіх учасників і є їхнім
спільним майном.

Як вбачається зі змісту п. п. 4.1, 4.2
статуту Державного підприємства
"Іллічівський морський торговельний
порт" м. Іллічівськ, майно порту
становлять оборотні та необоротні
активи, а також інші цінності, вартість
яких відображається в самостійному
балансі порту. Майно порту є державною
власністю і належить йому на праві
господарського відання.

З огляду на приписи п. п. 4.1, 4.2
статуту державного підприємства, а
також положення абз. 2 ч. 1 ст. 1134 ЦК
України, суд апеляційної інстанції
дійшов висновку про неможливість
виникнення у Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ
права спільної часткової власності на
споруди спірного митно - складського
комплексу, оскільки це прямо
суперечить приписам наведеної вище
норми.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Аналогічні положення щодо
загальних умов виконання зобов'язання
закріплені також в ч. 1 ст. 193 ГК України.

Як вбачається зі змісту п. п. 4.1.1 п.
4.1 договору про спільну діяльність від
17.04.2002 р. № 97-0, з метою здійснення
спільної діяльності, передбаченої цим
договором, Порт передає у спільну
діяльність на весь термін дії договору
територію та споруди портового складу
№ 27. Аналогічні положення закріплені в
додатку № 1 до договору про спільну
діяльність від 17.04.2002 р. № 97-0,
відповідно до якого у порядку внеску
Державне підприємство "Іллічівський
морський торговельний порт" м.
Іллічівськ на весь термін дії договору
передає у спільну діяльність склад № 27.

Зі змісту наведеного пункту
договору та додатку № 1 до нього
вбачається, що сторони дійшли згоди
щодо терміну перебування спірного
складу № 27 та прилеглої до нього
території в їх спільній власності,
обмеживши його терміном дії договору
про спільну діяльність від 17.04.2002 р. №
97-0.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Господарського суду Одеської
області від 23.01.2012 р. по справі №
11/17-5110-2011, залишеним без змін
постановами Одеського апеляційного
господарського суду від 17.07.2012 р. та
Вищого господарського суду України від
25.09.2012 р., договір про спільну
діяльність від 17.04.2002 р. № 97-0, укладений
між Державним підприємством
"Іллічівський морський торговельний
порт" м. Іллічівськ та Товариством з
обмеженою відповідальністю "АЛДІ" м.
Іллічівськ, було розірвано.

Правові наслідки припинення
договору простого товариства
визначені статтею 1141 ЦК України.

За приписами п. 4 ч. 1 цієї норми
підставою припинення договору
простого товариства може бути відмова
учасника від подальшої участі у
договорі простого товариства або
розірвання договору на вимогу одного з
учасників, якщо домовленістю між
учасниками не передбачено збереження
договору щодо інших учасників.

Відповідно до ч. 2 ст. 1141 ЦК України у
разі припинення договору простого
товариства речі, передані у спільне
володіння та (або) користування
учасників, повертаються учасникам, які
їх надали, без винагороди, якщо інше не
передбачено домовленістю сторін.

Поділ майна, що є у спільній власності
учасників, і спільних прав вимоги, які
виникли у них, здійснюється в порядку,
встановленому цим Кодексом.

Учасник, який вніс у спільну власність
річ, визначену індивідуальними
ознаками, має право у разі припинення
договору простого товариства вимагати
в судовому порядку повернення йому
цієї речі за умови додержання
інтересів інших учасників і
кредиторів.

Як вбачається з матеріалів справи,
правові наслідки припинення договору
про спільну діяльність від 17.04.2002 р. №
97-0 закріплені пунктом 10.5 цього
Договору, відповідно до якого при
припиненні дії договору Порт викупає у
Товариства належне йому нерухоме
майно, яке знаходиться на території
Комплексу, по вартості придбання цього
майна за даними бухгалтерського обліку
з урахуванням фактичного зносу на час
припинення дії договору.

Крім того, пунктом 4.8 договору
передбачено, що створене сторонами в
процесі виконання цього договору
нерухоме майно є загальною власністю
сторін, яке відображається в їх балансі
по вартості відповідної частки в
спільному фінансуванні будівництва з
умовою обов'язкового викупу Портом
частки, що належить Товариству, після
припинення дії договору.

Враховуючи викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що після
припинення договору про спільну
діяльність від 17.04.2002 р. № 97-0 Товариство
з обмеженою відповідальністю "АЛДІ" м.
Іллічівськ не має права претендувати
на нерухоме майно, яке входить до
складу спірного комплексу, а може лише
наполягати на відшкодуванні вартості
його частки у спільній діяльності,
розрахованої виходячи з положень п. 10.5
договору.

Суд апеляційної інстанції не приймає
до уваги доводи Товариства з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ
про те, що внаслідок проведеної за його
рахунок реконструкції будівлі складу
№ 27 був створений новий об'єкт з іншим
технічним, експлуатаційним і
функціональним призначенням, оскільки,
по перше, створення саме такого об'єкту
передбачалося договором про спільну
діяльність від 17.04.2002 р. № 97-0, по друге,
створення спірного митно - складського
комплексу відбувалось на базі майна,
яке є державною власністю і з власності
держави в установленому порядку не
вибувало.

Суд апеляційної інстанції зауважує
також на тому, що Державне підприємство
"Іллічівський морський торговельний
порт" м. Іллічівськ (м. Іллічівськ, площа
Праці, 6), як цілісний майновий комплекс,
включене до переліку об'єктів права
державної власності, що не підлягають
приватизації, затвердженого Законом
України "Про перелік об'єктів права
державної власності, що не підлягають
приватизації" від 07.07.1999 р. № 847-XIV (зі
змінами та доповненнями). З огляду на цю
обставину, відчуження спірного митно -
складського комплексу (повністю або
частково), який є частиною цілісного
майнового комплексу Державного
підприємства "Іллічівський морський
торговельний порт" м. Іллічівськ, є
неможливим.

З огляду на викладене, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку, що рішення
Господарського суду Одеської області
від 10.09.2014 р. по справі № 5017/3800/2012
винесене з неправильним застосуванням
норм матеріального права, а тому
підлягає скасуванню в частині визнання
за Товариством з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ
права спільної часткової власності у
розмірі 353/625 частки будівель та споруд
митно - складського комплексу
розташованого за адресою: Одеська
область, м. Іллічівськ, вул.
Транспортна, 30.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції
погоджується з висновком місцевого
господарського суду щодо відмови
Товариству з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ у
задоволенні позовних вимог в частині
визнання за державою, в особі
Міністерства інфраструктури України,
права спільної часткової власності у
розмірі 272/625 частки спірного майна з
огляду на те, що позивач не є особою,
уповноваженою представляти інтереси
держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 85, 91, 101-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Іллічівського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері
задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Одеської
області від 10.09.2014 р. по справі №
5017/3800/2012 в частині визнання за
Товариством з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ
права спільної часткової власності у
розмірі 353/625 частки будівель та споруд
митно - складського комплексу,
розташованого за адресою: Одеська
область, м. Іллічівськ, вул.
Транспортна, 30, скасувати.

Товариству з обмеженою
відповідальністю "АЛДІ" м. Іллічівськ у
задоволенні позову в цій частині
відмовити.

В іншій частині рішення Господарського
суду Одеської області від 10.09.2014 р. по
справі № 5017/3800/2012 залишити без змін.

Повний текст постанови складено та
підписано 04.12.2014 р.

Головуючий суддя:
Л. В. Лавриненко

Судді:
В. Т. Пироговський

І.Г. Філінюк