ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2014 р.
Справа № 907/1009/13

Львівський апеляційний господарський
суд, в складі колегії:

головуючого-судді:
Якімець Г.Г.,

суддів:
Бойко С.М.,

Кравчук Н.М.,

при секретарі судового засідання
Кришталь М.Б.,

за участю представників:

від позивача (скаржника) - Суховерко О.В.

від відповідача - не з'явився

від третьої особи - не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу
Спільного українсько - естонського
підприємства у формі товариства з
обмеженою відповідальністю „Оптіма -
Фарм", ЛТД", б/н від 13.10.2014 року

на рішення господарського суду
Закарпатської області від 29.09.2014 року
(підписане 03.10.2014 року), головуючий
суддя Мокану В.В., судді: Бобрик Г.Й.,
Ушак І.Г.

у справі № 907/1009/13

за позовом Спільного українсько -
естонського підприємства у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю „Оптіма - Фарм", ЛТД",
м. Київ

до відповідача Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3, с. Великі Лучки
Мукачівського району Закарпатської
області

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідача ОСОБА_4, с. Верхня Визниця
Мукачівського району Закарпатської
області

про стягнення 70961,69 грн., в т.ч. 59134,74 грн.
заборгованості за поставлений товар
згідно договору №51475 від 05.11.2010 року та
11826,95 грн. відсотків за користування
чужими грошовими коштами

в с т а н о в и в :

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 29.09.2014 року у
справі №907/1009/13 у задоволенні позову
Спільного українсько - естонського
підприємства у формі товариства з
обмеженою відповідальністю „Оптіма -
Фарм", ЛТД" до Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_3 про стягнення 70961,69
грн., в тому числі 59134,74 грн. -
заборгованості за поставлений товар
згідно договору №51475 від 05.11.2010 року та
11826,95 грн. - відсотків за користування
чужими грошовими коштами.

Рішення суду мотивоване тим, що у
відповідача не виникло зобов'язання по
оплаті товару на підставі договору
поставки №51475 від 05.11.2010 року, оскільки,
такий відповідачем не укладався та
згідно висновку експерта підписаний не
ОСОБА_3 Поряд з тим, посилаючись на
висновок судової почеркознавчої
експертизи, згідно якого підписи на
видаткових накладних виконані не
ОСОБА_3, суд не взяв до уваги такі
накладні та дійшов висновку про
недоведеність фактів одержання
відповідачем товару за спірними
накладними та виникнення у нього
зобов'язання по їх оплаті.

Не погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції, Спільне українсько -
естонське підприємство у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю „Оптіма - Фарм", ЛТД"
подало апеляційну скаргу, в якій
просить скасувати рішення
господарського суду Закарпатської
області від 29.09.2014 року у справі №907/1009/13
та прийняти нове рішення про
задоволення позовних вимог. Зокрема,
скаржник зазначає про виконання
договору сторонами, починаючи з дати
його укладення - 05.11 2010 року, що свідчить
про дійсність вказаного договору.
Виконання договору з боку ФОП ОСОБА_3
здійснювалось ОСОБА_4 на підставі
нотаріально посвідченої довіреності
від 05.02.2010 року, для реалізації
довірених повноважень якої, відповідач
передав своєму повіреному печатку
фізичної особи-підприємця та статутні
документи. З огляду на наведене,
скаржник вказує на дійсність договору
поставки №51475 від 05.11.2010 року та
підставність заявленої до стягнення
суми боргу за договором та відсотків за
користування чужими грошовими коштами.

Розпорядженням в.о. голови Львівського
апеляційного господарського суду від
24.11.2014 року, у зв'язку з тимчасовою
непрацездатністю судді Бонк Т.Б., склад
судової колегії змінено: замість судді
Бонк Т.Б. введено суддю Кравчук Н.М.

Представник позивача (скаржника) в
судовому засіданні вимоги, викладені в
апеляційній скарзі, підтримав, просив
задоволити в повному обсязі: скасувати
рішення господарського суду
Закарпатської області від 29.09.2014 року у
справі №907/1009/13 та прийняти нове
рішення про задоволення позову.

Поряд з тим, на виконання вимог ухвал
суду від 24.10.2014 року та від 10.11.2014 року
подав суду докази надіслання копії
апеляційної скарги на адресу третьої
особи, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача - ОСОБА_4.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, однак, 24.11.2014 року
від останнього до суду надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи (телеграма вх.№01-14/532/14).

Розглянувши вказане клопотання,
враховуючи приписи ст.79 ГПК України,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення такого, оскільки, явка
представника відповідача обов'язковою
не визнавалась, а розгляд справи
відкладався (ухвалою суду від 10.11.2014
року) та представник відповідача був
присутнім у попередньому судовому
засіданні та надавав суду свої
пояснення по суті спору.

Так, представник відповідача у
попередньому судовому засіданні проти
вимог апеляційної скарги заперечив,
просив оскаржуване рішення залишити
без змін, а апеляційну скаргу - без
задоволення. У запереченнях на
апеляційну скаргу (б/н від 06.11.2014 року)
відповідач зазначає, що договір
поставки №51475 від 05.11.2010 року ним не
укладався, відтак, жодних зобов'язань
за вказаним договором у ФОП ОСОБА_3
немає. Разом з тим, вказує, що навіть у
випадку реалізації товару позивача,
така здійснювалась відповідачем як
продавцем-провізором на користь ОСОБА_4

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив, хоча належним
чином повідомлений про дату, час та
місце судового засідання (арк. справи 29
зворот том ІІІ). Поряд з цим, у
поясненнях (б/н від 07.11.2014 року) ОСОБА_4
зазначає, що відповідач на підставі
нотаріально посвідченої довіреності
доручив йому представляти інтереси ФОП
ОСОБА_3 та у зв'язку з цим, остання
передала повіреному печатку фізичної
особи-підприємця та необхідні
документи. Поряд з тим, повідомив, що
05.11.2010 року в інтересах відповідача
укладено договір поставки медичних
препаратів №51475, про що повірений
попередив свого довірителя, який
реалізовував отриманий за договором
товар у своїй аптеці. Крім того, ОСОБА_4
зазначив, що ФОП Балог не перебувала з
ним у жодних трудових відносинах.

Оскільки, явка представників
відповідача та третьої особи не
визнавалась обов'язковою, судова
колегія вважає за можливе розглянути
справу за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача (скаржника), розглянувши
доводи апеляційної скарги та
дослідивши наявні докази по справі,
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, 05
листопада 2010 року між Спільним
українсько-естонським підприємством у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю „Оптіма - Фарм, ЛТД" (в
тексті договору - постачальник) та
Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (в
тексті договору - покупець) укладено
договір поставки №51475, відповідно до
умов якого, а саме: п.1.1, постачальник
зобов'язався поставити і передати у
власність покупцеві, а покупець
прийняти та оплатити певний товар,
асортимент, кількість та ціна якого,
зазначені в видаткових накладних, які є
невід'ємною частиною договору.

На виконання умов договору, позивачем
поставлено товар на загальну суму 341728,25
грн., відповідачем станом на день
звернення до суду оплачено товар на
суму 281067,71 грн., здійснено повернення
товару на суму 1525,80 грн.

Предметом позовних вимог є
заборгованість в розмірі 59134,74 грн. по
накладних: №13161892 від 10.07.2013 року, №13162055
від 10.07.2013 року, №13162056 від 10.07.2013 року,
№13162121 від 10.07.2013 року, №13156754 від 03.07.2013
року, №13163817 від 12.07.2013 року, №13163818 від
12.07.2013 року, №13163821 від 12.07.2013 року, №13163822
від 12.07.2013 року, №13164253 від 12.07.2013 року,
№13164384 від 12.07.2013 року, №13164385 від 12.07.2013
року, №13172240 від 24.07.2013 року, №13172241 від
24.07.2013 року, №13172337 від 24.07.2013 року, №13172338
від 24.07.2013 року, №13172339 від 24.07.2013 року,
№13172470 від 24.07.2013 року, №13172471 від 24.07.2013
року, №13172549 від 24.07.2013 року, №13172550 від
24.07.2013 року, №13173254 від 25.07.2013 року, №13173443
від 25.07.2013 року, №13173444 від 25.07.2013 року,
№13177410 від 31.07.2013 року.

Слід зазначити, що під час розгляду
справи місцевим господарським судом
заборгованість частково погашена в
сумі 6600 грн. (меморіальний ордер №
від 24.01.2014 року на суму 3000 грн., платіжне
доручення №5326 від 18.02.2014 року на суму 2000
грн., меморіальний ордер № від
26.02.2014 року на суму 500 грн., меморіальний
ордер № від 26.02.2014 року на суму 1100
грн., однак в останньому платником
зазначено ОСОБА_4)

Враховуючи заперечення відповідачем
факту укладення договору поставки та
фактів одержання товару від позивача,
місцевий господарський суд з власної
ініціативи ухвалою від 04.02.2014 року
призначив у справі судову
почеркознавчу експертизу з питання
належності підпису ОСОБА_3, який
міститься на договорі №51475 від 05.11.2010
року, у спеціальному дорученні №51475/1 та
у будь - яких двох видаткових накладних
з загальної кількості, наприклад,
№13172549 від 24.07.2013 року (арк. справи 91-92) та
№13172337 від 24.07.2013 року (арк. справи 98-100), у
яких підпис отримувача є найбільш
чітким, або у будь - яких інших двох
накладних на вибір експерта.

На вирішення експертизи поставлено
наступні питання: а). Чи виконано підпис
на договорі поставки №51475 від 05.11.2010
року (арк. справи 81 - 84) напроти прізвища
ОСОБА_3 фізичною особою ОСОБА_3 чи іншою
особою; б). Чи виконано підпис на
спеціальному дорученні №51475/1 від 01
березня 2013 року (арк. справи 85) у графі
„Зразки підписів і відтиску печатки
засвідчую:" напроти прізвища ОСОБА_3
фізичною особою ОСОБА_3 чи іншою особою;
в). Чи виконано підписи у видаткових
накладних №13172549 від 24.07.2013 року (арк.
справи 91-92) та №13172337 від 24.07.2013 року (арк.
справи 98-100) або у двох будь - яких інших
видаткових накладних, що містяться на
арк.арк. справи 86 - 120 (на вибір експерта)
у графі „отримав" фізичною особою
ОСОБА_3 чи іншою особою?

Так, експертним висновком №1998 з
дослідження почерку та підписів за
матеріалами господарської справи
№907/1009/13 від 03.07.2014 року, складеним
судовим експертом Львівського
науково-дослідного інституту судових
експертиз, встановлено: « 1. Підпис від
імені ОСОБА_3, розташований перед
прізвищем „ОСОБА_3" в графі „Покупець"
в Договорі поставки №51475 від 05.11.2010
року, виконаний не ОСОБА_3, а іншою
особою. 2. Ким ОСОБА_3 чи іншою особою
виконаний підпис від імені ОСОБА_3,
розташований в графі „Зразки підписів
і відтиску печатки засвідчую" на
Спеціальному дорученні №51475/1 від 01.03.2013
року, встановити не виявилось можливим
з причин, викладених в дослідницькій
частині висновку (внаслідок малого
об'єму графічного матеріалу, що
міститься в представленому на
експертизу підписі, і простотою його
виконання). 3.4. Підписи від імені ОСОБА_3,
розташовані в графі „Отримав"
Видаткових накладних №13172550 від 24.07.2013
року, №13172549 від 24.07.2013 року, №13172339 від
24.07.2013 року, №13172337 від 24.07.2013 року,
виконані не ОСОБА_3, а іншою особою.»

Посилаючись на матеріали експертного
дослідження, місцевий господарський
суд дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову,
оскільки, на думку суду, позивачем не
доведено факти одержання відповідачем
товару на підставі договору поставки
№51475 від 05.11.2010 року та виникнення у
останнього зобов'язання по їх оплаті.

Проте, колегія суддів не погоджується з
таким висновком суду першої інстанції,
враховуючи нижченаведене:

Статтею 11 ЦК України встановлено, що
підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Згідно із ст.712 ЦК України, за договором
поставки продавець (постачальник), який
здійснює підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Відповідно до вимог ст.ст.525, 526, 629 ЦК
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами, а зобов'язання
мають виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Вимогами ст.530 ЦК України передбачено
строк (термін) виконання зобов'язання
та зазначено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

В силу ст.610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (п.1 ст. 612 ЦК України).

Як на доказ відсутності у відповідача
зобов'язань по договору поставки №51475
від 05.11.2010 року, місцевий суд
посилається, зокрема, і на висновок
експертизи №1998, складений 03 липня 2014
року, однак, колегія суддів зазначає, що
згідно ч.5 ст. 42 ГПК України висновок
судового експерта для господарського
суду не є обов'язковим і оцінюється
господарським судом за правилами,
встановленими ст.43 ГПК України, а
відповідно до ч.2 ст.241 ЦК України,
наступне схвалення правочину особою,
яку представляють, створює, змінює та
припиняє цивільні права та обов'язки з
моменту вчинення цього правочину.

Так, як вбачається з матеріалів справи,
представником відповідача у
правовідносинах з позивачем виступав
ОСОБА_4 на підставі довіреності від
05.07.2010 року, посвідченої приватним
нотаріусом Мукачівського міського
нотаріального округу ОСОБА_5 та
зареєстрована в реєстрі за №975 (арк.
справи 77 том І).

З пояснень відповідача вбачається та
не заперечується третьою особою, що
вказана довіреність відкликана
відповідачем, посилаючись на копію
витягу з Єдиного реєстру довіреностей
від 09.08.2013 року.

Однак, як вбачається з накладних, що
містяться в матеріалах справи,
заявлена до стягнення сума
заборгованості (основного боргу)
виникла в результаті порушення
відповідачем зобов'язання по оплаті
поставлених товарів протягом липня 2013
року.

Згідно листа ПАТ „Державний ощадний
банк України" №1946 від 25.09 2014 року
поточний рахунок №694, з якого
здійснювались платежі за договором,
був відкритий 03.06.2011 року ОСОБА_4, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1, на
підставі наданого йому ОСОБА_3
доручення №975 від 05.07.2010 року.

Поряд з цим, слід зазначити, що на
договорі поставки №51475 від 05.11.2010 року
та накладних, що знаходяться у
матеріалах справи, міститься відтиск
печатки ФОП ОСОБА_3, яку, як вбачається з
пояснень третьої особи, відповідач
передав третій особі для здійснення
повноважень, наданих йому довіреністю
від 05.07.2010 року.

Як зазначалось вище, під час розгляду
справи місцевим господарським судом
заборгованість частково погашена в
сумі 6600 грн. (меморіальний ордер №
від 24.01.2014 року на суму 3000 грн., платіжне
доручення №5326 від 18.02.2014 року на суму 2000
грн., меморіальний ордер № від
26.02.2014 року на суму 500 грн., меморіальний
ордер № від 26.02.2014 року на суму 1100
грн.)

З огляду на наведене, оскільки, в
меморіальному ордері № від 26.02.2014
року на суму 1100 грн. платником
зазначено ОСОБА_4, довіреність на ім'я
якого, станом на час проплати
відкликана відповідачем, колегія
суддів дійшла висновку про наявність
підстав для припинення провадження у
справі на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК
України в частині стягнення 5500 грн. -
основного боргу та задоволення
позовних вимог в частині стягнення
53634,74 грн. - основного боргу.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.230 ГК
України, штрафними санкціями у цьому
Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Частиною 3 ст.692 ЦК України передбачено,
що у разі прострочення оплати товару
продавець має право вимагати оплати
товару та сплати процентів за
користування чужими грошовими коштами.

Згідно ст.536 ЦК України за користування
чужими грошовими коштами боржник
зобов'язаний сплачувати проценти, якщо
інше не встановлено договором між
фізичними особами. Розмір процентів за
користування чужими грошовими коштами
встановлюється договором, законом або
іншим актом цивільного законодавства.

Так, у пункті 10.4 договору поставки №51475
від 05.11.2010 року сторони погодили, що за
умови прострочення покупцем строків
оплати за товар, останній повинен
сплатити постачальнику, зокрема,
проценти за користування чужими
грошовими коштами у розмірі 20
відсотків від простроченої суми
оплати.

Враховуючи наведені вище положення
законодавства, беручи до уваги умови
договору поставки №51475 від 05.11.2010 року,
вимога позивача про стягнення з
відповідача 11826,95 грн. - відсотків за
користування чужими грошовими коштами,
підставна, обґрунтована та підлягає
задоволенню.

Судом також взято до уваги ліцензію на
роздрібну торгівлю лікарськими
засобами, видану Державною службою
України з лікарських засобів ФОП
ОСОБА_3 21 червня 2012 року.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що
доказами у справі є будь-які фактичні
дані, на підставі яких господарський
суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення господарського
спору.

Згідно із ст.33 ГПК України, кожна з
сторін повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Відповідачем протилежного не доведено.

У зв'язку з наведеним вище, колегія
суддів дійшла висновку про
необхідність скасування рішення
місцевого господарського суду та
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задоволити в частині стягнення
53634,74 грн. - основного боргу та 11826,95 грн. -
відсотків за користування чужими
грошовими коштами. В частині стягнення
5500 грн. - основного боргу провадження у
справі слід припинити на підставі п.1-1
ч.1 ст.80 ГПК України.

Разом з тим, слід зазначити, що втрата
відповідачем статусу підприємця
відповідно до повідомлення про
проведення державної реєстрації
припинення підприємницької діяльності
фізичної особи - підприємця від 19.07.2014
року №324 відбулась після порушення
провадження у справі, відтак, не тягне
за собою наслідків у вигляді зміни
підвідомчості справи та припинення
провадження у справі, оскільки, на час
порушення провадження спір належав до
юрисдикції господарського спору.

Відповідно до п.4.7 постанови пленуму
Вищого господарського суду України №18
від 26.12.2011 року «Про деякі питання
практики застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» у разі задоволення
позову до фізичної особи, яка в процесі
розгляду справи втратила статус
суб'єкта підприємницької діяльності,
резолютивна частина відповідного
судового рішення, крім відомостей,
передбачених частинами другою - сьомою
статті 84 ГПК, повинна містити дані,
визначені в пункті 2 частини другої
статті 54 цього Кодексу для фізичної
особи (без зазначення її колишнього
статусу суб'єкта підприємницької
діяльності).

Судові витрати по оплаті вартості
судової експертизи у відповідності до
ст.49 ГПК України слід залишити за
відповідачем.

У зв'язку із скасуванням рішення
місцевого господарського суду, з
урахуванням ст.ст. 44, 49 ГПК України, з
відповідача на користь позивача
(скаржника) слід стягнути 2633,50 грн. - у
відшкодування витрат по сплаті
судового збору (з яких: 1720 грн. - за
подання позову та 913,50 грн. - за подання
апеляційної скарги).

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 104, 105 ГПК
України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Спільного
українсько - естонського підприємства
у формі товариства з обмеженою
відповідальністю „Оптіма - Фарм", ЛТД"
задоволити частково.

Рішення господарського суду суду
Закарпатської області від 29.09.2014 року у
справі №907/1009/13 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги задоволити в частині стягнення
53634,74 грн. - основного боргу та 11826,95 грн. -
відсотків за користування чужими
грошовими коштами.

В частині стягнення 5500 грн. - основного
боргу провадження у справі припинити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_3
АДРЕСА_2, і.к. НОМЕР_1) на користь
Спільного українсько - естонського
підприємства у формі товариства з
обмеженою відповідальністю „Оптіма -
Фарм", ЛТД" (вул. Кіквідзе, 18А, м. Київ, ) 53634,74 грн. - основного боргу
та 11826,95 грн. - відсотків за користування
чужими грошовими коштами.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_3
АДРЕСА_2, і.к. НОМЕР_1) на користь
Спільного українсько - естонського
підприємства у формі товариства з
обмеженою відповідальністю „Оптіма -
Фарм", ЛТД" (вул. Кіквідзе, 18А, м. Київ, ) 2633,50 грн. - у відшкодування
витрат по сплаті судового збору (з яких:
1720 грн. - за подання позову та 913,50 грн. -
за подання апеляційної скарги).

На виконання постанови Львівського
апеляційного господарського суду
місцевому господарському суду видати
накази.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття і може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Матеріали справи № 907/1009/13 повернути до
господарського суду Закарпатської
області.

Повну постанову складено 01.12.2014 року

Головуючий-суддя
Якімець Г.Г.

Судді
Бойко С.М.

Кравчук Н.М.