ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" листопада 2014 р.
Справа № 911/4343/14

За позовом Публічного
акціонерного товариства "ОТП Банк"

до відповідачів Товариства з
обмеженою відповідальністю "Східно -
Європейська паливна компанія"

про стягнення 2 291
538,62грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Ігнатенко М.В.
(довіреність б/н від 14.03.2014);

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство "ОТП Банк" (далі - АТ "ОТП
Банк") звернулося до господарського
суду Київської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Східно - Європейська
паливна компанія" (далі - ТОВ "Східно -
Європейська паливна компанія") про
стягнення 2 291 538,62грн, у тому числі:

- 2 000 000,00грн основної
заборгованості за кредитом;

- 169 150,68грн процентів за
користування кредитом за період 15.05.2014
по 01.10.2014;

- 122 387,94грн пені за період з 06.06.2014
по 01.10.2014.

В обґрунтування заявлених вимог,
позивач посилається на те, що
відповідачем порушено зобов'язання за
договором про надання банківських
послуг № CR14-125/28-2 від 28.03.2014 в частині
своєчасного повернення кредиту, сплати
процентів у строк та у розмірі,
встановлені договором (а.с.2-4).

Відповідач у справі - ТОВ "Східно -
Європейська паливна компанія"
письмового відзиву по суті заявлених
вимог не надало.

Розгляд зазначеної справи здійснено
без участі представника відповідача,
за відсутності його відзиву,
враховуючи наступне:

- копія ухвали від 13.10.2014 про порушення
провадження у даній справі направлена
відповідачу за адресою, вказаною у
спеціальному витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців станом на
14.10.2014 (а.с.87-88), та отримана відповідачем
17.10.2014, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №833 (а.с.119-120);

- отримавши ухвалу про порушення
провадження у справі, відповідач не
скористався своїм правом надати відзив
та докази у підтвердження заперечень
проти позову;

- копія ухвали від 24.10.2014 про
відкладення розгляду справи
направлена за тією ж адресою
відповідача 27.10.2014, що підтверджується
відміткою на ухвалі (а.с.117 зворот);

- клопотань про відкладення розгляду
справи від відповідача не надходило;

- матеріалів справи достатньо для
вирішення спору по суті.

В судовому засідання представник
позивача заявлені вимоги підтримав та
просив їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

28.03.2014 між ПАТ "ОТП Банк" (далі - банк) та
ТОВ "Східно - Європейська паливна
компанія" (далі - клієнт) укладено
договір №CR14-125/28-2 про надання
банківських послуг (а.с.46-62).

Укладений сторонами договір є
підставою для виникнення у його сторін
господарських зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань в
силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору, банк надає на
вимогу клієнта банківську послугу, а
клієнт приймає банківську послугу та
зобов'язується належним чином
виконувати зобов'язання, що
встановлені у договорі відносно такої
банківської послуги, у тому числі
своєчасно та у повному обсязі
здійснювати оплату послуг банку;
кількість банківських послуг, що
надаються за договором, необмежена;
якість банківських послуг відповідає
стандартам банку; банківські послуги
можуть надаватись у будь-якій валюті,
що дозволяється чинним законодавством
України та щодо якої сторони письмово
прийшли до згоди; ліміт банківської
послуги може змінюватись шляхом
укладення додаткових договорів про
зміну договору; детальні умови кожної з
банківських послуг узгоджені
сторонами в пунктах 28-31 договору (п. 3.1
договору).

Згідно п. 6 договору, банк здійснює
надання банківських послуг за плату, що
має сплачуватись клієнтом банку в
порядку та на умовах договору виключно
у безготівковій формі; залежно від виду
банківської послуги видами плат можуть
бути проценти та/або комісійна
винагорода, проте цей перелік не є
вичерпним і сторонами можуть бути
погоджені інші види плати; проценти
розраховуються на підставі процентної
ставки, яка може бути виражена як
числом так і формулою.

Як визначено п.7 договору, банк здійснює
надання кожної банківської послуги
клієнту відповідно до заяви про
надання банківської послуги, яка
кожного разу надається клієнтом банку
у письмовому вигляді. При цьому, як
передбачено вказаним пунктом договору,
після отримання будь-яка заява про
надання банківської послуги
розглядається банком і, якщо банк
погодився її виконати, вона має бути
виконана згідно з умовами, викладеними
у такій заяві, а якщо банк не
погоджується з умовами, викладеними у
заяві про надання банківської послуги,
банк не приймає таку заяву до
виконання.

Відповідно до п. 12 договору клієнт
зобов'язаний, зокрема, належним чином
(без будь-яких порушень) виконувати
боргові зобов'язання у відповідності
до положень договору.

Згідно п. 28.1 договору, передбачено
надання кредитної лінії з лімітом
заборгованості у розмірі 2 000 000,00грн для
поповнення обігових коштів у три
періоди фінансування, з датою
повернення останнього - до 27.03.2017.
Відповідно до вказаного пункту,
процентна ставка встановлюється
сторонами у заяві про надання
банківської послуги по відношенню до
кожного траншу; датою нарахування
процентів є 14 календарний день місяця.

Як встановлено судом, відповідачем
відповідно до умов договору №CR14-125/28-2
надано кредитні заявки, які прийняті
відповідачем до виконання:

- №1 від 01.04.2014 на суму 1 000 000,00грн з
процентною ставкою у розмірі 24,75%, датою
видачі траншу - 01.04.2014, датою повернення
траншу - 30.05.2014 (а.с.63);

- №2 від 07.04.2014 на суму 1 000 000,00грн з
процентною ставкою у розмірі 24,75%, датою
видачі траншу - 07.04.2014, датою повернення
траншу - 06.06.2014 (а.с.64);

- №3 від 29.05.2014 на суму 1 000 000,00грн з
процентною ставкою у розмірі 21,5%, датою
видачі траншу - 29.05.2014, датою повернення
траншу - 28.07.2014 (а.с.65).

Відповідно до меморіальних ордерів №
АВС6015W від 01.04.2014 на суму 1 000 000,00грн, №
АВС600BD від 29.05.2014 на суму 1 000 000,00грн, №
АВС600US від 07.04.2014 на суму 1 000 000,00грн
позивачем переведено на рахунок
відповідача кредитні кошти (а.с.44,44
зворот).

Надання відповідачу кредитних коштів
за вищевказаними меморіальними
ордерами підтверджується випискою з
особового рахунку відповідача
№9080, який відкритий за умовами
відповідного договору, з якої
вбачається, що на рахунок відповідача
надійшли кошти, а саме: 01.04.2014 у сумі 1 000
000,00грн; 07.04.2014 у сумі 1 000 000,00грн, 10.06.2014 у
сумі 1 000 000грн. При цьому, 29.05.2014 в
погашення кредиту списано 1 000 000грн
(а.с.26).

Предметом спору у даній справі є
виконання відповідачем зобов'язань з
повернення кредитних коштів, сплати
процентів за користування кредитом, а
також застосування до відповідача
відповідальності, встановленої чинним
законодавством за порушення
зазначених зобов'язань.

Майнові зобов'язання, які виникають між
учасниками господарських відносин,
регулюються ЦК України з урахуванням
особливостей, передбачених ГК України,
що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. При цьому, до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як визначено ч.2 ст.1054 ЦК України, до
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Зокрема, згідно ч.2 ст.1050 ЦК України,
якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Фактично відповідне право позивача
визначено у п.9 договору, яким
встановлено, що банк вправі вимагати
виконання боргових зобов'язань в
цілому або у визначеній частині за
умови, зокрема, наявності/настання
випадку невиконання умов договору.

Оскільки відповідачем не повернуто
кредитні кошти у розмірі 2 000 000грн (1 000
000грн - 06.06.2014, 1 000 000грн - 28.07.2014) та не
сплачувались проценти за користування
кредитом у встановлений договором
строк, позивачем 13.08.2014 цінним листом з
описом вкладення направлено
відповідачу вимогу про сплату
заборгованості протягом 7 днів з дня
пред'явлення вимоги (а.с.66).

Вказана вимога отримана відповідачем
15.08.2014, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення №849 (а.с.68), однак, ним
не виконана.

Відповідно до кредитних заявок №2 від
07.04.2014 та №3 від 29.05.2014 датою повернення
траншу є 06.06.2014 та 28.07.2014 відповідно.

Проте відповідач, в порушення своїх
зобов'язань, не повернув банку надані
кредитні кошти в сумі 2 000 000,00грн, у
зв'язку з чим відповідна
заборгованість перенесена для обліку
на рахунок, відкритий для обліку
простроченої заборгованості,
№9080, що підтверджується
відповідною випискою (а.с.9).

Факт порушення зобов'язань у
відповідній частині відповідачем під
час розгляду спору не спростований
шляхом надання суду доказів.

Враховуючи зазначене, вимоги про
стягнення основної заборгованості у
розмірі 2 000 000,00грн є обґрунтованими,
зважаючи на порушення відповідачем
зобов'язань, та підлягають задоволенню
у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача 169 150,68грн
процентів, а саме:

1) за кредитною заявкою №2 від 07.04.2014 за
процентною ставкою 24,75%:

- за період з 15.05.2014 по 05.06.2014 на суму
заборгованості у розмірі 1 000 000,00грн у
сумі 14 917,81грн;

- за період з 06.06.2014 по 01.10.2014 на суму
заборгованості у розмірі 1 000 000,00грн у
сумі 80 013,70грн;

2) за кредитною заявкою №3 від 29.05.2014 за
процентною ставкою 21,5%:

- за період з 29.05.2014 по 15.06.2014 на суму
заборгованості у розмірі 1 000 000,00грн у
сумі 10602,74грн;

- за період з 16.06.2014 по 15.07.2014 на суму
заборгованості у розмірі 1 000 000,00грн у
сумі 17671,23грн;

- за період з 16.07.2014 по 27.07.2014 на суму
заборгованості у розмірі 1 000 000,00грн у
сумі 7 068,49грн;

- за період з 28.07.2014 по 01.10.2014 на суму
заборгованості у розмірі 1 000 000,00грн у
сумі 38876,71грн.

Вимоги позивача в частині стягнення 169
150,68грн процентів є мотивованими та
підлягають задоволенню, оскільки строк
сплати таких процентів настав, а
розрахунок процентів відповідає
умовам, які визначені договором та
кредитним заявками відповідача, що
прийняті позивачем, та підтверджується
виписками з рахунків №9080 (а.с.10-25)
та №9080 (проценти на прострочену
заборгованість) (а.с.28-43)

Крім того, позивачем заявлено вимогу
про стягнення з відповідача пені у
розмірі 122 387,94грн, а саме:

- на основну заборгованість за
кредитною заявкою №2 від 07.04.2014 за
період з 06.06.2014 по 16.07.2014 у розмірі 1 000
000,00грн у сумі 21 342,46грн;

- на основну заборгованість за
кредитною заявкою №2 від 07.04.2014 за
період з 17.07.2014 по 01.10.2014 у розмірі 1 000
000,00грн у сумі 52 739,72грн;

- на основну заборгованість за
кредитною заявкою №3 від 29.05.2014 за
період з 28.07.2014 по 01.10.2014 у розмірі 1 000
000,00грн у сумі 45205,48грн;

- на заборгованість із сплати
процентів у розмірі 14 917,81грн за період
з 06.06.2014 по 16.07.2014 у сумі 318,38грн;

- на заборгованість із сплати
процентів у розмірі 14 917,81грн за період
з 17.07.2014 по 01.10.2014 у сумі 786,76грн;

- на заборгованість із сплати
процентів у розмірі 10 602,74грн за період
з 16.06.2014 по 16.07.2014 у сумі 171,10грн;

- на заборгованість із сплати
процентів у розмірі 10 602,74грн за період
з 17.07.2014 по 01.10.2014 у сумі 559,19грн;

- на заборгованість із сплати
процентів у розмірі 17 082,19грн за період
з 15.07.2014 по 16.07.2014 у сумі 17.78грн;

- на заборгованість із сплати процентів
у розмірі 17 082,19грн за період з 17.07.2014 по
01.10.2014 у сумі 900,91грн;

- на заборгованість із сплати
процентів у розмірі 7 657,53грн за період з
28.07.2014 по 01.10.2014 у сумі 346,16грн.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України,
підставою господарсько-правової
відповідальності у вигляді
застосування господарських санкцій є
вчинене учасником господарських
відносин правопорушення у сфері
господарювання. Одним з видів
господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217
ГК України, є штрафні санкції, до яких
віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230
ГК України).

Відповідно до п. 15 договору за
порушення (невиконання та/або
неналежне виконання) будь-яких із
взятих на себе платіжних (грошових)
зобов'язань в обумовлені договором
строки, клієнт зобов'язаний сплатити
банку пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ річних, що діє на
момент (протягом строку) такого
порушення від суми таких порушених
зобов'язань за кожний день
прострочення.

Отже, вимоги про стягнення пені,
нарахованої за прострочення
повернення кредиту та сплати
процентів, є обґрунтованими, однак, суд
не може погодитись з зазначеним
розрахунком пені в частині нарахування
пені за прострочення повернення
кредитних коштів, оскільки за
кредитною заявкою №2 від 07.04.2014 датою
повернення траншу є 06.06.2014, а за
кредитною заявкою №3 від 29.05.2014 - 28.07.2014.
Отже, за умовами кредитних заявок,
повернення кредиту має відбутись у
точно визначену календарну дату і
після спливу відповідної календарної
дати зобов'язання є простроченим.

Таким чином, нарахування пені на суми
заборгованості за кредитними траншами
може здійснюватись: за кредитною
заявкою №2 від 07.04.2014 - з 07.06.2014, а за
кредитною заявкою №3 від 29.05.2014 - з
29.07.2014.

Таким чином за розрахунком суду розмір
пені, що підлягає стягненню становить
121 182,47грн, а саме:

- на основну заборгованість за
кредитною заявкою №2 від 07.04.2014 за
період з 07.06.2014 по 01.10.2014 у розмірі 1 000
000,00грн у сумі 73 561,64грн;

- на основну заборгованість за
кредитною заявкою №3 від 29.05.2014 за
період з 29.07.2014 по 01.10.2014 у розмірі 1 000
000,00грн у сумі 44 520,55грн;

- на заборгованість зі сплати
процентів у розмірі 14 917,81грн за період
з 06.06.2014 по 01.10.2014 у сумі 1105,14грн;

- на заборгованість зі сплати
процентів у розмірі 10 602,74грн за період
з 16.06.2014 по 01.10.2014 у сумі 730,29грн;

- на заборгованість зі сплати
процентів у розмірі 17 082,19грн за період
з 15.07.2014 по 01.10.2014 у сумі 918,69грн;

- на заборгованість зі сплати процентів
у розмірі 7 657,53грн за період з 28.07.2014 по
01.10.2014 у сумі 346,16грн.

В частині задоволенні вимог щодо
стягнення з відповідача на користь
позивача 1205,47грн пені суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові
витрати, понесені позивачем у зв'язку з
оплатою позову судовим збором
підлягають частковому відшкодуванню
за рахунок відповідача, а саме
пропорційно розміру задоволених вимог,
що становить 45 806,66грн.

В судовому засіданні оголошена вступна
та резолютивна частини рішення; повне
рішення складено 01.12.2014.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "Східно - Європейська
паливна компанія" на користь
Публічного акціонерного товариства
"ОТП Банк" 2 000 000,00грн основної
заборгованості, 169 150,68грн процентів, 121
182,47грн пені.

3. В частині стягнення 1205,47 грн. пені
відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Ейвазова А.Р.