ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.Справа № 923/984/14Колегія
суддів Одеського апеляційного
господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Гладишевої Т.Я., Ліпчанської
Н.В.

(Склад колегії суддів згідно з
розпорядженням голови суду № 2425 від
08.10.2014р.)

При секретарі судового засідання:
Молодові В.С.

За участю представників сторін:

від прокуратури - Лянна О.А.,
посвідчення № 005252 від 22.09.2012р.;

від позивача - Логвиновський М.І., за
довіреністю № 675 від 13.11.2014р.;

від відповідача - Валігурський Г.Ю., за
довіреністю № 3506 від 10.11.2014р.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу Фізичної
особи-підприємця Анісімова Анатолія
Володимировича

на рішення господарського суду
Херсонської області від 18.09.2014р.

по справі № 923/984/14

за позовом Прокурора Цюрупинського
району Херсонської області в інтересах
держави в особі Державного
підприємства "Цюрупинське
лісомисливське господарство"

до Фізичної особи-підприємця Анісімова
Анатолія Володимировича

про стягнення 76 208,13 грн.

Відповідно до ст.ст.44, 811 ГПК України
здійснювалась фіксація судового
процесу технічними засобами

Встановила:

У липні 2014 року Прокурор
Цюрупинського району Херсонської
області в інтересах держави в особі ДП
"Цюрупинське лісомисливське
господарство" звернувся до
господарського суду Херсонської
області з позовом, в якому просив
стягнути з Фізичної особи - підприємця
Анісімова Анатолія Володимировича
заборгованості у сумі 76 208,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані
неналежним виконанням з боку
відповідача умов оплати договорів
купівлі - продажу деревини, укладених
між ДП "Цюрупинське лісомисливське
господарство" та Фізичною особою -
підприємцем Анісімовим Анатолієм
Володимировичем.

Заявою від 02.09.2014р. ДП "Цюрупинське
лісомисливське господарство"
зменшило суму позовних вимог до 26 208,13
грн. (а.с.113)

Рішенням господарського суду
Херсонської області від 18.09.2014р. (суддя
Чернявський В.В.) позов задоволено.
Стягнуто з ФОП Анісімова Анатолія
Володимировича на користь ДП
"Цюрупинське лісомисливське
господарство" 26 208, 13 грн. та 1827, 0 грн.
судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої
інстанції зазначив, що позивач не
сплатив грошову суму за товар, факт
отримання якого підтверджений
товарно-транспортними накладними та
актом звірки взаємних розрахунків з
визначенням конкретних накладних, а
тому з посилкою на ст. 526 та 625 ЦК України
повинен сплатити суму боргу.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням суду, Фізична особа -
підприємець Анісімов А. В. звернувся з
апеляційною скаргою, в якій просить
рішення суду скасувати та прийняти
нове, яким у задоволенні позову у
повному обсязі.

Апелянт у скарзі стверджує, що суд
першої інстанції не звернув увагу на
те, що позивачем надані
товарно-транспортні накладні, на
підставі яких начебто виникла
заборгованість, які не мають підпису та
печатки. Акт звірки взаємних
розрахунків складено без участі ФОП
Анісімова А.В., який дізнався про
складення акту лише після судового
засідання. Суму 50 000,00 грн. він сплатив
за проханням керівника ДП "Цюрупинське
лісомисливське господарство" в
рахунок у майбутньому отримання
товару, оскільки правовідносини між
сторонами щодо купівлі - продажу
деревини продовжуються. Крім того, суд
не звернув увагу на те, що прокурор
звернувся до суду в інтересах органу,
який не уповноважений здійснювати
функції держави в спірних
правовідносинах.

Більш детальніше доводи
зазначені у скарзі.

Заслухавши пояснення
представників сторін та прокурора,
дослідивши матеріали та обставини
справи на предмет надання їм
попередньою судовою інстанцією
належної юридичної оцінки та повноти
встановлення обставин, дотримання норм
матеріального та процесуального права,
згідно з вимогами ст. 101 ГПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів
справи, між ДП "Цюрупинське
лісомисливське господарство"
(продавець) та Фізичною особою
підприємцем Анісімовим А.В. (покупець)
укладено декілька договорів купівлі -
продажу:

№ 1-1 від 12.01.2012р. щодо продажу
дров'яної деревини для технічних
потреб хвойних порід довжиною 3,20 м.,
діаметром від 8 до 12 см. в кількості 250
куб. м. та довжиною 1,40 м. діаметром від
12 до 14 см. в кількості 150 куб. м. (а.с.16-7);

№ 1-21 від 12.07.2012р. предметом продажу
якого є дрова хвойних порід в
кількості 160 куб. м. (а. с. 18-19);

№ 1-13 від 15.05.2013р. предметом продажу
якого є дрова хвойних порід довжиною
2,0 м. в кількості 549,5 куб. м. (а.с.19-20);

№ 1-17 від 15.05.2013р. предметом продажу
якого є дрова хвойних порід довжиною
2,0 м. в кількості 206, куб. м. (а.с.21-22).

Умовами договору № 1-1 передбачена
попередня оплата в розмірі 100% вартості
Товару в безготівковій формі шляхом
банківського переказу коштів на
розрахунковий рахунок Продавця по
виставленим рахункам за місячну партію
товару до 3 числа кожного місяця,
протягом якого буде проходити
поставка. (а.с.16)

За договором №1-21 порядок розрахунків
встановлено пунктом 6.1, на підставі
якого покупець проводить оплату 100%
вартості Товару в безготівковій формі
шляхом банківського переказу коштів на
розрахунковий рахунок Продавця, або
готівкою в касу підприємства, по
виставленим рахункам за місячну партію
товару з відстрочкою платежу до 25
числа місяця, в якому буде поставлена
продукція. (а.с.18)

За договором № 1-13 та 1-17 порядок
розрахунків встановлено пунктом 6.1, на
підставі якого покупець проводить
оплату 100% вартості Товару в
безготівковій формі шляхом
банківського переказу коштів на
розрахунковий рахунок Продавця, або
готівкою в касу підприємства, по
виставленим рахункам за місячну партію
товару. (а.с.19 - 21).

Позивачем зазначено, що:

- за договором № 1-1 є заборгованість у
сумі 3 140, 00 грн. за товарно-транспортній
накладній № 24376;

- за договором № 1-21 заборгованість
складає 3 340,00 грн. на підставі
товарно-транспортної накладної № 24594
(а.с.10);

- за договором № 1-13 від 15.05.2013р.
заборгованість визначена у сумі 59 103,00
грн. на підставі ТТН № 026908 від 19.07.;

ТТН № 026908 від 19.07.

ТТН № 026909 від 19.07.

ТТН № 026910 від 19.07.

ТТН № 026911 від 22.07.

ТТН № 026912 від 22.07.

ТТН № 026913 від 22.07.

ТТН № 026914 від 23.07.

ТТН № 026915 від 23.07.

ТТН № 026916 від 23.07.

ТТН № 026917 від 24.07.

ТТН № 027090 від 14.08.

ТТН № 027154 від 28.08.

ТТН № 027155 від 28.08.

ТТН № 027156 від 29.08.

ТТН № 027669 від 24.10.

ТТН № 027670 від 24.07.

ТТН № 027671 від 25.07.

ТТН № 027672 від 25.07.

ТТН № 7 від 18.12.

ТТН № 8 від 18.12.

ТТН № 5 від 23.12.

ТТН № 6 від 23.12.

ТТН № 6 від 24.12.

ТТН № 7 від 24.12.

ТТН № 8 від 25.12.

ТТН № 9 від 25.12.

ТТН № 0 від 25.12.

ТТН № 6 від 26.12.

ТТН № 7 від 26.12.

ТТН № 9 від 27.12. (а.с.12)

- за договором № 1-17 заборгованість
визначена у сумі 10 625,13грн. на підставі
накладних :

ТТН № 026987 від 24.07;

ТТН № 027045 від 26.07;

ТТН № 027044 від 26.07;

ТТН № 027046 від 29.07;

ТТН № 027282 від 12.09;

ТТН № 027473 від 21.09;

ТТН № 284001 - 00060 від 26.12 (а.с. 12).

З матеріалів справи вбачається, що за
накладних № 24376, 24594 (а.с.23, 24) відсутня
печатка та підпис особи, яка отримала
товар.

Також не зазначено, якою особою
отримано товар за накладними ТТН № 027090
від 14.08.,ТТН № 027154 від 28.08.,ТТН № 027155 від
28.08.,ТТН № 027156 від 29.08.,ТТН № 027669 від
24.10.,ТТН № 027670 від 24.07.,ТТН № 027671 від
25.07.,ТТН № 027672 від 25.07.,ТТН № 7 від
18.12.,ТТН № 8 від 18.12.,ТТН № 5
від 23.12.,ТТН № 6 від 23.12.,ТТН №
6 від 24.12.,ТТН № 7 від 24.12.,ТТН
№ 8 від 25.12.,ТТН № 9 від
25.12.,ТТН № 0 від 25.12.,ТТН № 6
від 26.12.,ТТН № 7 від 26.12.,ТТН №
9 від 27.12. (а.с.36- 55), оскільки
перелічені документи не мають а ні
підпису особи, що отримувала товар, а
ні відбитку печатки відповідача.

Відповідно до частини 1,2 ст. 9 Закону
України "Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні"
підставою для бухгалтерського обліку
господарських операцій є первинні
документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій.
Порядок створення, прийняття і
відображення у бухгалтерському обліку
, а також зберігання первинних
документів , облікових регістрів,
бухгалтерської звітності
підприємствами, їх об'єднаннями та
госпрозрахунковими організаціями
незалежно від форм власності, установ
та організації затверджено
відповідним Положенням на підставі
Наказу Міністра фінансів України від
24.05.1995 р. № 88.

Позивачем в обґрунтування позовних
вимог надано акт звірки взаємних
розрахунків між сторонами від 03.02.2014 р.

Незважаючи на те, що даний документ не є
первинним документом в розумінні ст. 9
Закону України "Про бухгалтерський
облік та фінансову звітність в
Україні", а є відображенням
господарської діяльності сторін на
підставі первинних документів, судова
колегія при оцінці даного доказу
дійшла висновку про відповідність
даного доказу вимогам ст. 34 ГПК
України.

Оглянувши акт звірки взаємних
розрахунків., наданий позивачем для
огляду в оригіналі, зазначила, що він
складений на підставі усіх
товарно-транспортних накладних,
включаючи і ті, в яких відсутня підпис
та печатка відповідача.

Оскільки відповідачем погоджено за
власним підписом та скріплено його
печаткою факт отримання продукції
також за накладними ТТН № 027090 від
14.08.,ТТН № 027154 від 28.08.,ТТН № 027155 від
28.08.,ТТН № 027156 від 29.08.,ТТН № 027669 від
24.10.,ТТН № 027670 від 24.07.,ТТН № 027671 від
25.07.,ТТН № 027672 від 25.07.,ТТН № 7 від
18.12.,ТТН № 8 від 18.12.,ТТН № 5
від 23.12.,ТТН № 6 від 23.12.,ТТН №
6 від 24.12.,ТТН № 7 від 24.12.,ТТН
№ 8 від 25.12.,ТТН № 9 від
25.12.,ТТН № 0 від 25.12.,ТТН № 6
від 26.12.,ТТН № 7 від 26.12.,ТТН №
9 від 27.12. (а.с. 124), судова колегія
дійшла висновку про отримання
Анісімовим А.В. товару на загальну суму
127208,13 грн. та часткову оплату товару у
розмірі 51 000,0 грн. із залишком
несплаченої суми на час звернення до
суду у розмірі 76208,13 грн.

З матеріалів справи вбачається, що в
погашення сум заборгованості
відповідачем сплачено суму 50 000,00 грн.
на підставі прибуткових касових
ордерів, що стало підставою для
зменшення позовних вимог до 26 208,13 грн.

Доводи апеляційної скарги відносно
сплати зазначених сум в рахунок
майбутніх правовідносин не
приймаються до уваги, оскільки у
поясненні відповідача зазначено, що
Анісімовим А.В. сплачено 50 000,00 гр. за
отриману лісо продукцію згідно
договорів, за якими заявлено позов.
(а.с.111).

На підставі ст.ст. 629, 525, 526 Цивільного
кодексу України договір є обов'язковим
для виконання сторонами. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння заміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. При цьому до
виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей,
передбачених ГК України.

Приписами ст. 526 ЦК України встановлено,
що зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За таких обставин судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо задоволенні позовних
вимог.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправильного визначення прокурором
органу, уповноваженою державою
здійснювати відповідні функції в
спірних правовідносинах та відносно
участі у прокурора у справі не
приймаються до уваги у зв'язку з
наступним.

Відповідно до вимог п.3 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України 23.03.2012 р. № 7 із змінами від 16
січня 2013 р. "Про деякі питання участі
прокурора у розгляді справ,
підвідомчих господарських судах"
господарський суд повинен оцінювати
правильність визначення прокурором
органу, на який державою покладено
обов'язок щодо здійснення конкретних
функцій у правовідносинах, пов'язаних
із захистом інтересів держави.

Прокурором пред'явлено позов в
інтересах держави в особі державного
підприємства "Цюрупинське
лісомисливське господарство", яке
засноване на державній власності.

Відповідно до пункту 2.1 Статуту
підприємства "Цюрупинське
лісомисливське господарство"
підприємство створено з метою :

· Ведення лісового господарства,
охорони, захисту, раціонального
використання лісових ресурсів та
відтворення лісів.

· Ведення мисливського
господарства, охорони, відтворення та
раціонального використання державного
мисливського фонду на території
мисливських угідь, наданих в
користування Підприємству;

· Додержання встановленого режиму
на заповідних територіях, що
перебувають у його віданні.

У даному випадку захист інтересів
держави полягають у захисту державної
власності у вигляді охорони, захисту,
раціонального використання лісових
ресурсів та відтворення лісів.

Відтак, з урахуванням наведених
правових положень та встановлених
обставин даної справи колегія суддів
приходить до висновку про відмову у
задоволені апеляційної скарги .

Керуючись ст.ст. 99,101, 103 п.1, 105 ГПК
України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Фізичної особи -
підприємця Анісімова Анатолія
Володимировича залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Херсонської області від 18.09.2014р. по
справі № 923/984/14 - залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України
набирає законної сили з дня її
прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано
04.12.2014р.

Головуючий суддя
В.А. Лисенко

Суддя
Т.Я. Гладишева

Суддя
Н.В. Ліпчанська