Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
тел. (0412) 48-16-20,
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "28" листопада 2014 р.
Справа № 906/1194/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

судді Кудряшової Ю.В.

за участю представників сторін:

від позивача-1: Козак О.О., довіреність
за вих. №05/2324 від 09.07.2014 року;

- від позивача-2: 1) Дмиртренко Л.П.,
довіреність №27311-1110 від 23.09.2014 року;

2) Пархомчук Л.М.,
довіреність №27311-1110 від 23.09.2014 року.

від відповідача-1: 1) Квятковський О.Ю. -
керівник (наказ №7-а від 27.02.1998 р.);

2) Лось С.М.,
довіреність від 01.08.2013 року;

- прокурор: Талах Ю.Г. - прокурор
Коростенської прокуратури з
нагляду

за додержанням законів у
транспортній сфері (сл. посвідчення
№027434).

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Коростенського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері в інтересах держави
в особі

1) Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Житомирській області

2) Державного територіально-галузевого
об'єднання "Південно-Західна залізниця"

до Приватної фірми
"Житомир-Вестагрегатресурс"

про про стягнення 20642,23 грн.

Спір розглянуто в більш тривалий
термін, ніж передбачено ч. 1 ст. 69 ГПК
України.

В судовому засіданні 25.11.2014 року
оголошувалась перерва до 28.11.2014 року.

Прокурор в інтересах держави в особі
позивачів звернувся до суду з позовом
про стягнення з відповідача 2385,80 грн. -
основного боргу та 418,90 грн. - пені на
користь позивача-1 та 13754,15 грн. -
основного боргу, 4073,63 грн. - витрат на
утримання орендованого майна і 9,75 грн. -
пені на користь позивача-2. В засідання
суду прокурором надано заяву про
уточнення (збільшення ) вимог до
відповідача в частині стягнення
орендної плати та пені на користь
Регіонального відділення Фонду
державного майна України з проханням
стягнути заборгованість в сумі 3145,29
грн., у тому числі 2708,73 грн. основного
боргу та пені 436,56 грн.

Представник позивача-1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав з
підстав, викладених у позовній заяві,
просив задовольнити в повному обсязі.

Представники позивача-2 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали з
підстав, викладених у позовній заяві,
просили задовольнити в повному обсязі.
Крім того позивачем-2 надано пояснення
по справі (т.1, а.с. 115), з якого також
вбачається, що вимоги підтримуються.

Прокурор в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав з підстав, викладених
у позовній заяві, просив задовольнити в
повному обсязі.

Представники відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнали,
просили відмовити в його задоволенні з
підстав, викладених у відзиві на позов
(т.1, а.с.61-69).

27.11.2014 р відповідачем до суду подано
клопотання про застосування строків
позовної давності щодо основних вимог
та пені.

Заслухавши представників сторін,
дослідивши матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між Приватною
фірмою "Житомир-Вестагрегатресурс"
(далі - відповідач) та Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Житомирській області (далі -
позивач-1) договору оренди нерухомого
майна, що належить до державної
власності № 957 від 30.10.09р. позивач-1
(орендодавець) передав, а відповідач
(орендар) прийняв у строкове платне
користування нерухоме майно - частину
ремонтного тупика площею 835,0 кв.м., що
перебуває на балансі Житомирської
дистанції сигналізації та зв'язку
Південно-Західної залізниці
(балансоутримувача) та знаходиться за
адресою: м. Житомир, пров.
Новогоголівський, 1, що підтверджується
актом приймання - передавання
орендованого державного майна від
30.10.09р.

Згідно п.п.1.2 договору, майно
передається в оренду для розміщення
складського майданчика для
автомобілів, автозапчастин та
матеріалів.

Відповідно до п.п. 2.2 договору, передача
майна в оренду не тягне за собою
виникнення в орендаря права власності
на це майно. Власником майна
залишається держава, а орендар
користується ним протягом строку
оренди.

Згідно п.п. 3.1 договору, орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.95р. № 786, та за
результатами конкурсу на право оренди
державного майна і становить без ПДВ за
базовий місяць оренди - серпень 2009р.
2114,66 грн. Орендна плата за перший місяць
оренди - жовтень 2009р. визначається
шляхом коригування орендної плати за
базовий місяць на індекси інфляції за
вересень-жовтень 2009р.

У разі припинення (розірвання) договору
оренди, орендар сплачує орендну плату
до дня повернення майна за актом
приймання-передавання включно.
Закінчення строку дії договору оренди
не звільняє орендаря від обов'язку
сплатити заборгованість за орендною
платою, якщо така виникла, у повному
обсязі, ураховуючи санкції, до
державного бюджету та
балансоутримувачу (п.п. 3.11 договору).

Згідно п.п. 5.10 договору, у разі
припинення або розірвання договору
орендар зобов'язався повернути
орендодавцеві або
підприємству/товариству, указаному
орендодавцем, орендоване майно в
належному стані, не гіршому, ніж на
момент передачі його в оренду, з
урахуванням нормального фізичного
зносу, та відшкодувати
балансоутримувачу збитки в разі
погіршення стану або втрати (повної або
часткової) орендованого майна з вини
орендаря.

Згідно п.п. 10.1 договору, цей договір
укладено строком на 2 роки 364 дні, що діє
з 30.10.09р. до 28.10.12р. включно.

Відповідно до п.п. 10.6 договору, чинність
цього договору припиняється, зокрема,
внаслідок закінчення строку, на який
його було укладено.

Згідно п. 1 додаткового договору №1 від
21.11.12р. сторони продовжили дію договору
оренди № 957 від 30.10.09р. до 01.05.13р. включно
.

Відповідно до п. 1 додаткового договору
№ 2 від 01.02.13р. сторони внесли зміни до
договору оренди № 957 від 30.10.09р. з
урахуванням змін від 21.11.12р., а саме п.п.
1.1 договору було викладено в такій
редакції: "Орендодавець передає, а
орендар приймає в строкове платне
користування нерухоме майно - частину
ремонтного тупика площею 835,0 кв.м., що
знаходиться на балансі Житомирської
дистанції сигналізації та зв'язку
Південно-Західної залізниці, належить
до сфери управління Міністерства
інфраструктури України та розташоване
за адресою: м. Житомир, провулок
Новогоголівський 1. Вартість майна
визначена згідно зі звітом про оцінку
майна, здійсненим станом на 30.11.12р. і
становить 202223,00 грн. Майно не підлягає
приватизації та передачі в суборенду".

Пункт 1.2 договору було викладено в
такій редакції: орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.95р. № 786 (із
змінами та доповненнями), і становить
без ПДВ 2532,84 грн. за базовий місяць
оренди-грудень 2012 року"

Відповідно до п.п. 3.3 договору орендна
плата за кожний наступний місяць
визначається шляхом коригування
орендної плати за попередній місяць на
індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно до п.п. 3.6 орендна плата
перераховується до державного бюджету
та балансоутримувачу у співвідношенні
70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа
місяця, наступного за звітним,
відповідно до пропорцій розподілу,
установлених Кабінетом Міністрів
України і чинних на кінець періоду, за
який здійснюється платіж.

Пунктами 3.7 та 3.8 договору оренди
передбачено, що орендна плата,
перерахована несвоєчасно або не в
повному обсязі, підлягає індексації і
стягується до бюджету та
балансоутримувачу у визначеному
пунктом 3.6 співвідношенні відповідно
до чинного законодавства України з
урахуванням пені в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ на дату
нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочення, включаючи день оплати.
Нарахування та стягнення пені
здійснюється за весь термін
прострочення орендарем виконання
зобов'язання щодо перерахування
орендної плати в терміни, встановлені
п.п. 3.6 договору.

Відповідно до п.п. 5.11 договору оренди
орендар зобов'язується здійснювати
витрати, пов'язані з утриманням
орендованого майна. Протягом 15 робочих
днів після підписання цього договору
укласти з балансоутримувачем
орендованого майна договір про
відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого майна, надання
комунальних послуг і сплаті земельного
податку та з іншими організаціями, які
надають послуги орендарю відповідно до
чинного законодавства.

30.09.2009 р. між балансоутримувачем -
Державним територіально-галузевим
об'єднанням "Південно-Західна
залізниця" в особі Житомирської
дистанції сигналізації та зв'язку та
орендарем - Приватною фірмою
"Житомир-Вестагрегатресурс" був
укладений договір про відшкодування
витрат балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна ( т.1, а.с.
27).

На підставі ч.2 п.2.2.3 вказаного договору
орендар зобов'язується до 12 числа
місяця, наступного за звітним місяцем,
вносити плату на рахунок
балансоутримувача, за понесені ним
витрати на утримання території тупика,
що орендується. При несвоєчасному
внесенні плати, сплачувати пеню із
розрахунку подвійної облікової ставки
НБУ на дату нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочки, включаючи день оплати.

Розмір плати визначається відповідно
до розрахунку щомісячних платежів за
утримання частини споруди ремонтного
тупика, що здається в оренду приватній
фірмі «Житомир-Вестагрегатресурс»
(Додаток №1 до договору про
відшкодування витрат
балансоутримувача - т.1, а.с. 30-32), що
становить з 1 жовтня 2009 року - 151, 68 грн.
(без ПДВ), з січня 2010 року - 155,08 грн. (без
ПДВ), з квітня 2012 року - 170,46 грн. (без ПДВ),
з січня 2013 року - 283,68 грн. (без ПДВ) та з 1
січня 2014 року 407,62 грн. (без ПДВ).

Як стверджує прокурор та позивачі,
28.01.2013 року Регіональним відділенням
ФДМУ направлено ПФ
«Житомир-Вестагрегатресурс» лист №
09/338, яким повідомлено, що договір
оренди від 30.10.2009 за № 957 закінчується
01.05.2013 року та на наступний термін
продовжуватись не буде, у зв'язку з чим
необхідно у триденний термін повернути
орендоване майно балансоутримувачу та
підписати акт приймання-передавання.

У зв'язку з тим, що відповідач - ПФ
"Житомир-Вестагрегатресурс" не
виконував п.п. 5.10, 10.9, 10.10 договору
оренди щодо повернення майна після
припинення 01.05.2013 року дії договору,
даний факт став підставою для
звернення Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Житомирській області з позовом про
стягнення неустойки у сумі 7007,44 грн.,
пені у сумі 22,53 грн. та повернення
орендованого майна.

Господарський суд Житомирської
області рішенням від 26.09.2013 у справі
№906/1033/13 зобов'язав приватну фірму
"Житомир-Вестагрегатресурс" повернути
Регіональному відділенню Фонду
державного майна України по
Житомирській області за участю
Житомирської дистанції сигналізації
та зв'язку ДТГО "Південно-Західна
залізниця" нерухоме майно - частину
ремонтного тупика площею 835,0 кв.м., що
знаходиться за адресою: м.Житомир, пров.
Новогоголівський, 1, шляхом підписання
акту приймання-передачі та стягнув на
користь регіонального відділення
неустойку у розмірі 7007,44 грн .

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від 11.12.2013 вказане
рішення господарського суду
Житомирської області залишено без
змін.

ПФ «Житомир-Вестагрегатресурс» 25.11.2013
року звернувся до господарського суду
Житомирської області з позовом про
усунення перешкод, щодо повернення
майна за Договором оренди №957 від 30.10.2009
та зобов'язання вчинення певних дій. В
позовній заяві позивач зазначає, що
починаючи з червня місяця 2013 року він
не має можливості звільнити орендоване
майно, оскільки йому створені певні
перешкоди. Суд прийшов до висновку про
те, що позовні вимоги є
необґрунтованими. Рішенням від 12.02.2014 р.
по справі №906/1807/13 господарський суд
Житомирської області у задоволенні
позову відмовив (т.1, а.с.129)

03.03.2014 Регіональним відділенням Фонду
державного майна України по
Житомирській області та відокремленим
підрозділом Житомирська дистанція
сигналізації та зв'язку
Південно-Західної залізниці та ПФ
«Житомир-Вестагрегатресурс» підписано
акт про приймання-передавання
орендованого нерухомого майна, що
належить до державної власності.

Згідно позовних вимог станом на 27.08.2014
року з ПФ «Житомир-Вестагрегатресурс»
прокурор просить стягнути борг по
орендній платі в розмірі 2385,80 грн. та
пені у розмірі 418,90 грн. на користь
Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Житомирській області. Також стягнути з
ПФ «Житомир-Вестагрегатресурс» на
користь Державного
територіально-галузевого об'єднання
«Південно-Західна залізниця»
заборгованість в сумі 17837,53 грн., з них
13754,15 грн. основний борг, витрати на
утримання орендованого майна 4073,63 грн.
та пеня - 9,75грн.

Прокурор зазначає, що відповідач
користувався нерухомим майном до
03.03.2014, року, мав можливість вільного
доступу та використання майна
відповідно до мети вказаній у п. 1.2
договору оренди - для розміщення
складського майданчика для
автомобілів та матеріалів.
Неповернення об'єкту оренди стало
підставою для нарахування залізницею
орендної плати в період з 01.05.2013 до
03.03.2014 року.

Неналежне виконання обов'язків
орендаря відповідно до Договору оренди
та Договору відшкодування витрат
балансоутримувача призвело до
створення заборгованості та
нарахування пені.

Відповідач заперечує проти позовних
вимог з підстав, викладених у відзиві
на позовну заяву (т.1, а.с.61).

Основними підставами заперечення є
наступні обставини:

- відповідач звільняв орендоване майно
частинами, в свою чергу, частина
звільненого майна використовується
балансоутримувачем під склад
будівельних матеріалів, що
ускладнювало відповідачу остаточне
звільнення орендованого майна, на
підтвердження зазначеного до
матеріалів справи надано фотознімки;

- відповідач зазначає, що неодноразово
ініціював передачу позивачу
орендованого майна частинами, проте,
акти прийому-передачі залишились
непідписними (20.08.2013 р. та 27.08..2013 р.);

- 13.05.2013 р. відповідачем та комісією
Житомирської дистанції сигналізації
та зв'язку ДТГО ПЗЗ складено акт про
часткове звільнення орендованого
майна площею 349 м кв. За таких підстав
відповідач вважає, що не повинен
сплачувати орендну плату за всю площу
території, оскільки не користувався
всією площею весь період;

- крім того відповідач зазначає, що
орендна плата має бути нарахована по
день припинення договору оренди
(01.05.2013р), а не по день підписання акту
приймання передачі орендованого майна;

- відповідач заперечує проти
нарахування ПДВ в сумі 6387,86 грн. на
частину 70 відсотків орендної плати, що
вносилась безпосередньо до державного
бюджету. В цьому випадку відповідач
вважає, що , оскільки орендодавцем є
Фонд державного майна України, який є
неплатником ПДВ, немає підстав для
нарахування ПДВ на ту частину орендної
плати, яка вноситься до державного
бюджету. Крім того відповідач
стверджує, що така операція з
постачання послуг за договором оренди
не є об'єктом оподаткування згідно ст.
185 Податкового Кодексу України;

- відповідач не визнає вимоги ДТГО
"Південно-Західна залізниця" в сумі
витрат на утримання майна згідно
договору про відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого майна, оскільки вважає, що
з припиненням дії договору оренди
01.05.2013 р. припинив дію і зазначений
договір.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
господарський суд дійшов висновку про
часткове задоволення позову, виходячи
з наступного.

На підставі клопотання відповідача від
03.11.2014 року (т.1, а.с.147) в судовому
засіданні 13.11.14р судом оглядалися
матеріали господарської справи
№906/1033/13 за позовом Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Житомирській області до
Приватної фірми
"Житомир-Вестагрегатресурс", за участю
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні позивача: ДГТО
"Південно-Західна залізниця" в особі
відокремленого підрозділу Житомирська
дистанція сигналізації та зв'язку, про
стягнення 7007,44 грн. та повернення майна,
копії яких частково були долучені до
матеріалів справи.

Судом встановлено, що листами
орендодавця №09/1403 від 04.04.2013, №09/1712 від
23.04.2013 та балансоутримувача №431 від
29.03.2013 орендаря було повідомлено про
припинення дії договору з 01.05.2013 та
необхідність повернення орендованого
майна після закінчення його дії (а.с.
25,129-130).

Листом №09/1906 від 14.05.2013 орендодавець
нагадав орендарю про необхідність
повернення орендованого майна
орендодавцю, у зв'язку з закінченням
строку дії договору №957 від 30.10.2009, та
підписання акту приймання-передачі за
участю балансоутримувача .

Договір оренди №957 нерухомого майна, що
належить до державної власності від
30.10.2009 припинив свою дію 01.05.2013, що було
досліджено в справі №906/1033/13.

Питання повернення (звільнення)
орендарем майна було предметом
розгляду у справі №906/1033/13, при
вирішенні спору у якій відповідач в
обґрунтування своїх заперечень
посилався на вчинення йому перешкод
для звільнення орендованого майна.

При розгляді справи №906/1033/13 судами
було встановлено порушення орендарем
умов укладеного сторонами договору
оренди щодо порядку та строків
повернення майна, а фотознімкам,
долученим на підтвердження наявності
перешкод до повернення майна, була
надана правова оцінка Рівненським
апеляційним господарським судом в
постанові від 11.12.2013 р. Постанову
Рівненського апеляційного
господарського суду як витяг з
Єдиного реєстру судових рішень було
додано до матеріалів даної справи (т.1,
а.с 123-128).

Слід також зазначити, що фотознімки в
розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України не є
належними і допустимими доказами
вчинення відповідачем перешкод в
користуванні майном, оскільки за ними
не можна встановити факт приналежності
майна будь-якій особі, місце
розташування майна.

Судами також було встановлено, що
згідно з актом приймання-передавання
майна орендованого державного майна
від 30.10.2009р. в оренду відповідачу
передано нерухоме майно - частина
ремонтного тупика площею 835,0 кв.м.

Відповідно до пункту 10.10 договору,
майно вважається поверненим позивачу
та балансоутримувачу з моменту
підписання сторонами акта
приймання-передавання.

Умовами Договору оренди від 30.10.2009р. №957
не передбачено повернення
орендованого майна частинами.

Акт від 13.05.2013р., складений комісією
Житомирської дистанції сигналізації
та зв'язку ДТГО ПЗЗ в присутності
представника орендаря Квятковського
О.Ю., не може слугувати підтвердження
факту часткового повернення
відповідачем орендованого майна,
поскільки комісією проводилась
перевірка звільнення орендарем
орендованого майна, якою встановлено
порушення строку звільнення, однак,
передача майна орендарем
балансоутримувачу та орендодавцю не
здійснювалася.

Акти приймання-передачі майна від
17.05.2013 р. та від 30.05.2013 р., що перебувало в
оренді, орендодавцем та
балансоутримувачем не підписувалися, а
тому правові підстави вважати, що
відповідачем виконано обов'язок (у
повному обсязі чи частково) щодо
повернення орендованого майна -
відсутні.

Як вбачається з договору оренди від
30.09.2009 року у разі припинення
(розірвання) договору оренди, орендар
сплачує орендну плату до дня
повернення майна за актом
приймання-передавання включно.
Закінчення строку дії договору оренди
не звільняє орендаря від обов'язку
сплатити заборгованість за орендною
платою, якщо така виникла, у повному
обсязі, ураховуючи санкції, до
державного бюджету та
балансоутримувачу (п.п. 3.11 договору).

Отже, позивачем -1 правомірно
нараховану заборгованість відповідачу
за період після припинення договору
оренди по день фактичної передачі
майна 03.03.2014р. Позивач вказує період
нарахування заборгованості з липня 2013
року по березень 2014р. Але, перевіривши в
засіданні розрахунки позивача-1,
господарський суд встановив, що вони не
співпадають у відсотковому відношенні
з розрахунками позивача-2. При
перевірці встановлено, що Регіональним
відділенням Фонду державного майна
України не було взято до увагу зміну
розміру орендної плати за базовий
місяць оренди згідно додаткового
договору № 2 від 01.02.13р. Отже, розрахунок
суми орендної плати за період з липня
2013 р. по березень 2014 р. з урахуванням
проплат, здійснених відповідачем в цей
період, є правильним згідно уточненого
розрахунку, поданого до суду 27.11.2014р.
Але, враховуючи, що вказана заява є
фактично заявою про збільшення
позовних вимог, господарський суд
перевіривши правильність подачі заяви
до суду, вказує, що заява не містить
доказів надсилання Ії копії сторонам у
справі, а тому унеможливлює сторін на
захист своїх прав у судовому засіданні.
Так як строк розгляду справи сплинув,
господарський суд не має підстав для
відкладення розгляду справи для
надання прокурору терміну усунути
вказані недоліки заяви про збільшення
позовних вимог, тому не приймає вказану
заяву та вважає, що позовні вимоги в
частині стягнення боргу на користь
Регіонального фонду Державного майна
України підлягають задоволенню згідно
основної позовної заяви частково в
сумі 2385, 80 грн. основного боргу.

В частині пені в сумі 418,90 грн. необхідно
відмовити, оскільки пеня нарахована
після припинення дії договору оренди
(розрахунок т.1, а.с.52), тому
відповідальність сторін в цій частині
згідно умов договору не діє.

Як було встановлено судом раніше,
договір припинив свою дію 01.05.2013 р.

Застосування до відносин, які виникли
після закінчення строку дії договору,
умов договору про сплату пені є
безпідставним.

Відповідачем-2 надано в матеріали
справи копію листа від 30.04.2014 року
керуючому справами ПФ
"Житомир-Вестагрегатресурс"(т.1, а.с. 134) з
зазначенням виставлених рахунків на
сплату заборгованості, з яких
вбачається, що позивачем виставлялись
рахунки окремо на слідуючі платежі:

- 20% ПДВ на 70% орендної плати в загальній
сумі 6387,86 грн., яка мала сплачуватись до
бюджету;

- частину орендної плати, що орендар
перераховує балансоутримувачу в
розмірі 30% орендної плати в сумі 7366,29
грн.;

- відшкодування витрат
балансоутримувача на утримання
орендованого майна від 30.10.2009р в сумі
4073,63 грн.;

- пеня згідно рахунку №20 від 12.07.2013 в
сумі 9,75 грн.

Також до справи долучені вказані
рахунки (т.1, а.с. 158-200).

Як вбачається з матеріалів справи
30.09.2009 року між балансоутримувачем -
Державним територіально-галузевим
об'єднанням "Південно-Західна
залізниця" в особі Житомирської
дистанції сигналізації та зв'язку та
орендарем - Приватною фірмою
"Житомир-Вестагрегатресурс" був
укладений договір про відшкодування
витрат балансоутримувача на утримання
орендованого нерухомого майна ( т.1, а.с.
27).

На підставі ч. 2 п. 2.2.3 вказаного
договору орендар зобов'язується до 12
числа місяця, наступного за звітним
місяцем, вносити плату на рахунок
балансоутримувача, за понесені ним
витрати на утримання території тупика,
що орендується. При несвоєчасному
внесенні плати, сплачувати пеню із
розрахунку подвійної облікової ставки
НБУ на дату нарахування пені від суми
заборгованості за кожний день
прострочки, включаючи день оплати.

Згідно п. 5.1 договору цей договір
укладено строком на 1 рік, з 30 жовтня 2009
р. по 31 жовтня 2010 р. включно.

Відповідно до п. 5.4 договору у разі
відсутності заяви однієї із сторін про
припинення або зміну цього договору
після закінчення його чинності
протягом місяця, він вважається
продовженим на той самий термін і на
тих самих умовах, які були передбачені
цим договором.

Матеріали справи не містять доказів, що
сторони заявляли про припинення
вказаного договору після закінчення
його чинності. Вказаний договір є
самостійним і не є невід'ємною частиною
договору оренди. Тому твердження
відповідача, що він припинив свою дію
разом з договором оренди безпідставні.

Отже, згідно виставлених рахунків
заборгованість відповідача перед
позивачем-2 по витратах
балансоутримувача на утримання
орендованого майна складає 4073,63 грн.

Крім того вірним є нарахування частини
орендної плати за період після
припинення договору оренди по день
фактичного повернення майна. Позивачем
також вказаний період нарахування
частини орендної плати в розмірі 30% з
ПДВ в сумі 7366,29 грн. з липня 2013 р. по
березень 2014 р.

Що стосується заперечень відповідача
згідно неправомірності нарахування
позивачем Державним
територіально-галузевим об'єднанням
"Південно-Західна залізниця" 20% ПДВ в
сумі 6387,86 грн. на частину орендної
плати, що сплачується до бюджету, слід
вказати наступне.

Згідно п. 1.15 ст. 196 Податкового Кодексу
України не є об'єктом оподаткування
операції з оплати орендної плати чи
концесійного платежу за договорами
відповідно оренди чи концесії ц і л і с
н о г о м а й н о в о г о к о м п л е к с у
державного чи комунального
підприємства (його структурного
підрозділу), якщо орендодавцями чи
концесієдавцями за договорами
виступають органи державної влади чи
органи місцевого самоврядування, а
платежі відповідно до закону
зараховуються до Державного бюджету
України або місцевого бюджету.

Оскільки предметом договору оренди №957
є не цілісний майновий комплекс, а його
частина у вигляді ремонтного тупика
площею 835,0 кв.м., а орендні платежі
зараховуються не тільки до Державного
бюджету України, така операція
підлягає оподаткуванню.

Але, як вбачається з договору оренди,
згідно пп. 3.1 договору, орендна плата
визначається на підставі Методики
розрахунку і порядку використання
плати за оренду державного майна,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України від 04.10.95р. № 786, та за
результатами конкурсу на право оренди
державного майна і становить без ПДВ за
базовий місяць оренди - серпень 2009р.
2114,66 грн.

Згідно п.п. 3.2 нарахування ПДВ на суму
орендної плати здійснюється у порядку,
визначеному законодавством.

Згідно до п. 3.6 орендна плата
перераховується до державного бюджету
та балансоутримувачу у співвідношенні
70% до 30% щомісяця не пізніше 15 числа
місяця, наступного за звітним,
відповідно до пропорцій розподілу,
установлених Кабінетом Міністрів
України і чинних на кінець періоду, за
який здійснюється платіж.

Вказаним договором не передбачено
сплату орендарем балансоутримувачу 20%
ПДВ нарахованого на частину орендної
плати в розмірі 70%, яка перераховується
до державного бюджету. Договором також
не передбачено право
балансоутримувача виставляти рахунки
на вказані платежі.

Посилання позивача-2 на Закон України
"Про податок на додану вартість" №168 у
претензії до відповідача(т.2,а.с123)
неправомірне, оскільки вказаний Закон
втратив чинність на підставі Кодексу
N 2755-VI ( 2755-17 ) від 02.12.2010

Неправомірне є також посилання на
наказ ДПА України від 31.05.97 р. №165" Про
затвердження форми податкової
накладної та порядку її заповнення",
оскільки Наказ втратив чинність на
підставі Наказу Державної податкової
служби N 969 від 21.12.2010, який в свою чергу
також втратив чинність на підставі
Наказу Міністерства фінансів № 1379 від
01.11.2011 "Про затвердження форми
Податкової накладної та Порядку її
заповнення", який був чинний в період
нарахування позивачами
заборгованості.

Отже, підсумовуючи викладене, в частині
вимог с сумі 6387,86 грн. розміру 20%ПДВ на
частину орендної плати, що сплачується
до бюджету, необхідно відмовити як
таких, що заявлені невідповідним
позивачем.

В частині пені в сумі 9,75 грн.
господарський суд також відмовляє,
оскільки як вбачається з виставленого
рахунку №20 від 12.07.2013р пеня нарахована
за період з 15.06.2013р. по 10.07.2013р., що є
недопустимим після припинення дії
договору оренди, що було досліджено
судом вище.

Згідно клопотання відповідача про
застосування строків позовної
давності слід зазначити, що стосовно
основної суми боргу позовна давність
тривалістю три роки ще не сплила
(заборгованість по орендній платі та
витратам на утримання майна нарахована
за період з липня 2013 р по березень 2014 р).
В стягненні суми пені господарський
суд дійшов висновку про відмову в
позові з інших підстав. Отже,
клопотання відповідача не підлягає
задоволенню .

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог , що звичайно
ставляться.

У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України,
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК
України).

Договір є обов'язковим для виконання
сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України,
кожна сторона належними і допустимими
доказами повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень.
Господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Враховуючи викладене, позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до приписів ст. 49 ГПК
України судові витрати по сплаті
судового збору покладаються на
відповідача пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33,43,44,49,82-85 ГПК України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватної фірми
"Житомир-Вестагрегатресурс" (10001, м.
Житомир, вул. Вокзальна, 14, ід. код 2029774)

- на користь Регіонального відділення
Фонду державного майна України по
Житомирській області (10014, м. Житомир,
вул. 1-го Травня, 20, ід. код 13578893) 2385,80 грн.
основного боргу.

3. Стягнути з Приватної фірми
"Житомир-Вестагрегатресурс" (10001, м.
Житомир, вул. Вокзальна, 14, ід. код 2029774)

- на користь Державного
територіально-галузевого об'єднання
"Південно-Західна залізниця" (01034, м.
Київ, вул. Лисенка, 6, ід. код 04713033) 7366,29
грн. основного боргу, 4073,63 грн. - витрат
по утриманню орендованого майна.

4. Стягнути з Приватної фірми
"Житомир-Вестагрегатресурс" (10001, м.
Житомир, вул. Вокзальна, 14, ід. код 2029774)

- в дохід Державного бюджету України
1223,69 грн. судового збору.

5. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Апеляційна скарга подається на рішення
місцевого господарського суду
протягом десяти днів з дня його
оголошення. У разі якщо в судовому
засіданні було оголошено лише вступну
та резолютивну частину рішення,
зазначений строк обчислюється з дня
підписання рішення, оформленого
відповідно до статті 84 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 03.12.2014 року

Суддя
Кудряшова Ю.В.

Віддрукувати:

1 - в справу.