ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2014 року Справа №
5010/2439/2011-Б-23/88

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого суддіПоліщука В.Ю.
(доповідач),суддів:Катеринчук Л.Й.,
Міщенка П.К.,розглянувшикасаційну
скаргу Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арагон Плюс",на
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 16 вересня 2014
року,та ухвалу Господарського суду
Івано-Франківської області від 4 червня
2014 року, у справі№ 5010/2439/2011-Б-23/88,за
заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю "Арагон Плюс" (м.
Київ),доКолективного підприємства
"Октан" (м. Заболотів, Снятинський район,
Івано-Франківська область),провизнання
банкрутом, -за участю представників:від
ПАТ "ВіЕсБанк": Большаков Д.К. -
представник (довіреність від 31.07.2014
року);представники інших учасників
судового провадження не з'явились;в с т
а н о в и в :

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Арагон Плюс" (далі -
ТзОВ "Арагон Плюс") звернулось до
Господарського суду
Івано-Франківської області із заявою
до Колективного підприємства "Октан"
(далі - КП "Октан") про порушення справи
про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 12.12.2011
року порушено провадження у справі №
5010/2439/2011-Б-23/88 про банкрутство КП "Октан",
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів боржника, інше.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 26.12.2011
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 визнано
безспірні вимоги кредитора - ТзОВ
"Арагон Плюс" в сумі 314 785 грн. 79 коп.,
введено процедуру розпорядження
майном, призначено розпорядником майна
боржника арбітражного керуючого
Хлібейчука І.М. та зобов'язано
розпорядника майна скласти реєстр
вимог кредиторів та подати його на
затвердження місцевому господарському
суду.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 19.09.2012
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88
затверджено Реєстр вимог кредиторів КП
"Октан" із загальною сумою
кредиторських вимог 7 081 786 грн. 11 коп., у
складі: ПАТ "Фольксбанк" (в т. ч. вимоги,
забезпечені заставою майна боржника);
ТзОВ "Арагон Плюс"; ТзОВ "НВП "Європа";
ТзОВ "Науково-дослідний Інститут
Екологічної Експертизи та Аудиту"; ФОП
Радиш В.І.; ДПІ в Снятинському районі;
інше.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 17.07.2013
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 припинено
повноваження арбітражного керуючого
Хлібейчука І.М., як розпорядника майна
КП "Октан", призначено розпорядником
майна боржника арбітражного керуючого
Анапріюка А.С., зобов'язано
розпорядника майна КП "Октан" Анапріюка
А.С. провести збори комітету кредиторів
КП "Октан", на яких визначити подальший
хід процедури банкрутства КП "Октан".

Постановою Господарського суду
Івано-Франківської області від 30.10.2013
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 в
задоволенні клопотання ТзОВ "Арагон
Плюс" від 29.10.2013 року про відкладення
розгляду справи про банкрутство КП
"Октан" відмовлено; заяву ТзОВ "Холдинг
"Високі технології" № 29.10.13/11/8 залишено
без розгляду; КП "Октан" визнано
банкрутом; відкрито ліквідаційну
процедуру щодо КП "Октан" та призначено
ліквідатором КП "Октан" арбітражного
керуючого Анапріюка А.С., інше.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 04.06.2014
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88
(головуючий суддя - Рочняк О.В., судді:
Кобрин О.М., Михайлишин В.В.) відмовлено
у задоволенні Заяви від 12.05.2014 року ТзОВ
"Арагон Плюс" про визнання недійсним
Договору від 10.02.2014 року на організацію
проведення аукціону з продажу майна КП
"Октан", укладеного між КП "Октан" та
Івано-Франківською товарною аграрною
біржею.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 16.09.2014 року у
справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 (головуючий
суддя - Желік М.Б., судді: Костів Т.С.,
Марко Р.І.) у задоволенні вимог
апеляційної скарги ТзОВ "Арагон Плюс"
відмовлено; ухвалу Господарського суду
Івано-Франківської області від 04.06.2014
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 залишено
без змін.

Не погоджуючись з прийнятими місцевим
та апеляційним господарськими судами
ухвалою та постановою, ТзОВ "Арагон
Плюс" звернулось з касаційною скаргою у
якій скаржник просить скасувати ухвалу
Господарського суду
Івано-Франківської області від 04.06.2014
року та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
16.09.2014 року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 та
прийняти нове судове рішення, яким
задовольнити Заяву від 12.05.2014 року ТзОВ
"Арагон Плюс" та визнати недійсним
Договір від 10.02.2014 року на організацію
проведення аукціону з продажу майна КП
"Октан", укладений між КП "Октан" та
Івано-Франківською товарною аграрною
біржею.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 28.10.2014 року, згідно зі ст. 1114
ГПК України, касаційну скаргу ТзОВ
"Арагон Плюс" у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88
прийнято до провадження та призначено
до розгляду у судовому засіданні за
участю уповноважених представників
учасників судового провадження.

За Розпорядженням секретаря судової
палати від 05.11.2014 року, розгляд справи
здійснено у складі колегії суддів:
головуючий суддя - Поліщук В.Ю., судді:
Катеринчук Л.Й., Міщенко П.К. (за
вказаних у розпорядженні підстав).

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 06.11.2014 року розгляд справи
№ 5010/2439/2011-Б-23/88 було відкладено, в
порядку ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні касаційної
інстанції 06.11.2014 року представник ТзОВ
"Науково-Дослідний інститут
Екологічної Експертизи та Аудиту"
вимоги касаційної скарги ТзОВ "Арагон
Плюс" підтримала за наведених у ній
підстав.

Представник ПАТ "ВіЕс Банк" у судових
засіданнях касаційної інстанції 06.11.2014
року та 20.11.2014 року проти поданої ТзОВ
"Арагон Плюс" касаційної скарги
заперечував, оскільки вважає спірні
рішення господарських судів першої та
апеляційної інстанцій законними та
обґрунтованими, просив залишити їх без
змін, а касаційну скаргу - без
задоволення.

Інші учасники касаційного провадження
уповноважених представників в судові
засідання касаційної інстанції не
направили, хоча про дату, час та місце
розгляду касаційної скарги були
повідомлені належним чином.
Враховуючи, що учасників судового
провадження було повідомлено про те, що
не з'явлення їх представників в судове
засідання касаційної інстанції не
тягне за собою відкладення розгляду
справи, колегія суддів Вищого
господарського суду України дійшла
висновку про можливість розгляду
касаційної скарги за відсутності в
судовому засіданні уповноважених
представників інших учасників
касаційного провадження, які не
з'явились.

Заслухавши доповідь судді Поліщука
В.Ю., обговоривши доводи касаційної
скарги, перевіривши наявні матеріали
справи, проаналізувавши застосування
господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково, з наступних підстав.

Господарськими судами першої та
апеляційної інстанцій під час розгляду
справи встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду
Івано-Франківської області від 12.12.2011
року порушено провадження у справі №
5010/2439/2011-Б-23/88 про банкрутство КП "Октан",
введено мораторій на задоволення вимог
кредиторів боржника, інше.

Постановою Господарського суду
Івано-Франківської області від 30.10.2013
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 КП "Октан"
визнано банкрутом; відкрито
ліквідаційну процедуру щодо КП "Октан"
та призначено ліквідатором КП "Октан"
арбітражного керуючого Анапріюка А.С.,
інше.

10.01.2014 року Наказом № 1 арбітражного
керуючого - ліквідатора КП "Октан"
Анапріюка А.С. затверджено Положення
про умови і порядок визначення
організатора з проведення аукціону з
продажу майна КП "Октан".

24.01.2014 року у газеті "Рідна Земля" № 3 (1272)
ліквідатором КП "Октан" арбітражним
керуючим Анапріюком А.С. здійснено
публікацію оголошення про проведення
конкурсу на визначення організатора
аукціону з продажу майна КП "Октан".

Після публікації оголошення про
проведення конкурсу на визначення
організатора аукціону з продажу майна
КП "Октан", з конкурсними пропозиціями
до ліквідатора КП "Октан" арбітражного
керуючого Анапріюка А.С. звернулась
Івано-Франківська аграрна товарна
біржа, за результатами розгляду Заяви
якої, ліквідатором було прийнято
рішення про визнання її організатором
аукціону з продажу майна КП "Октан".

10.02.2014 року КП "Октан" в особі
ліквідатора Анапріюка А.С. (як замовник)
та Івано-Франківська аграрна товарна
біржа в особі генерального директора
Шелефонтюка А.В. (як організатор
аукціону, біржа) уклали Договір на
організацію проведення аукціону з
продажу майна банкрута (далі за текстом
- Договір), за умов якого замовник
визначив біржу організатором аукціону
з продажу майна КП "Октан" та доручив
біржі провести за власний рахунок
протягом двох місяців аукціон з
продажу нерухомого майна КП "Октан", а
саме: нежитлової будівлі за початковою
вартістю 395 092 грн. 00 коп. (адреса:
Івано-Франківська область, Снятинський
район, с. Еллінці, вул. Б.Хмельницького,
1а); нежитлової будівлі АЗС за
початковою вартістю 387 775 грн. 00 коп.
(адреса: Івано-Франківська область,
Снятинський район, смт. Заболотів, вул.
Грушевського, 68/1); нежитлової будівлі
АЗС за початковою вартістю 484 719 грн. 00
коп. (адреса: Івано-Франківська область,
Косівський район, с. Стопчатів, вул.
Центральна, 34); нежитлової будівлі АЗС
за початковою вартістю 218 793 грн. 00 коп.
(адреса: Івано-Франківська область,
Снятинський район, вул. Горбасівка, 32);
нежитлової будівлі АЗС за початковою
вартістю 475 574 грн. 00 коп. (адреса:
Івано-Франківська область, м. Сняти,
вул. 1-го грудня, 30); нежитлової будівлі
АЗС за початковою вартістю 317 733 грн. 00
коп. (адреса: Івано-Франківська область,
Коломийський район, с. Іванівні, вул.
Центральна, 80); зерносховище за
початковою вартістю 3 213 237 грн. 00 коп.
(адреса: Івано-Франківська область,
Снятинський район, смт. Заболотів, вул.
Грушевського, 123).

Згідно з п. 1.2. Договору, за наслідками
аукціону біржа організує оформлення
необхідної документації та сприяє
укладенню з продавцем-власником та
покупцем-переможцем аукціону договору
купівлі-продажу реалізованого на
аукціоні майна.

23.04.2014 року сторони уклали Додаткову
угоду до Договору, умовами якої сторони
внесли зміни до п. 2.2.3. п. 2.2 "Замовник
зобов'язується" Договору, виклавши його
в наступній редакції: "сплатити біржі,
відповідно до виставленого рахунку,
членський внесок та біржову винагороду
за організацію проведення аукціону
(біржових торгів) та оформлення
необхідної документації за наслідками
проведення аукціону, які в сумі
складають: - 6% від вартості проданого
майна банкрута, за умови, що сума
реалізованого майна буде перевищувати
500 000 грн. 00 коп., з яких брокерська
винагорода складає 4%, а послуги біржі 2%;
- 8% від вартості проданого майна
банкрута, за умови що сума
реалізованого майна не буде
перевищувати 500 000 грн. 00 коп., з яких
брокерська винагорода складає 4%, а
послуги біржі 4 %. Біржа має право
самостійно стягнути зазначені суми з
продавця та покупця за рахунок коштів,
що надійшли від покупця на рахунок
біржі по рахунках за придбане на
аукціоні майно".

У травні 2014 року ТзОВ "Арагон Плюс"
звернулось до Господарського суду
Івано-Франківської області із Заявою у
якій просило визнати недійсним
укладений між КП "Октан" та
Івано-Франківською товарною аграрною
біржею Договір на організацію
проведення аукціону з продажу майна КП
"Октан", в порядку ст. 20 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом".
В обґрунтування заявлених вимог ТзОВ
"Арагон Плюс" посилалось на ч. 1 ст. 203, ст.
ст. 215, 1012 ЦК України, оскільки при
укладенні оспорюваного Договору не
було дотримано вимог ст. ст. 26, 44, 49
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом".

Встановивши наведені вище обставини,
місцевий та апеляційний господарські
суди дійшли висновку про відсутність
передбачених ст. 20 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
та ст. ст. 203, 215 ЦК України підстав для
задоволення поданої ТзОВ "Арагон Плюс"
Заяви, відзначивши при цьому, що,
оскільки у справі про банкрутство КП
"Октан" є забезпечений кредитор - ПАТ
"ВіЕс Банк", вимоги якого забезпечені
заставою майна боржника, а також
відсутність у КП "Октан" права
власності на майно у виді цілісного
майнового комплексу, здійснити
реалізацію майна КП "Октан" як
цілісного майнового комплексу не було
можливо, у зв'язку з чим оскаржуваним
Договором від 10.02.2014 року визначено
продаж лише частини майна КП "Октан".

Не погоджуючись з прийнятими місцевим
та апеляційним господарськими судами
ухвалою та постановою, ТзОВ "Арагон
Плюс" звернулось з касаційною скаргою у
якій просить скасувати ухвалу
Господарського суду
Івано-Франківської області від 04.06.2014
року та постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
16.09.2014 року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 та
прийняти нове судове рішення, яким
задовольнити Заяву від 12.05.2014 року ТзОВ
"Арагон Плюс" та визнати недійсним
Договір від 10.02.2014 року на організацію
проведення аукціону з продажу майна КП
"Октан", укладений між КП "Октан" та
Івано-Франківською товарною аграрною
біржею.

Задовольняючи подану ТзОВ "Арагон Плюс"
касаційну скаргу частково, колегія
суддів касаційної скарги виходить з
наступного.

Згідно зі ст. 20 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
правочини (договори) або майнові дії
боржника, які були вчинені боржником
після порушення справи про банкрутство
або протягом одного року, що передував
порушенню справи про банкрутство,
можуть бути відповідно визнані
недійсними або спростовані
господарським судом у межах
провадження у справі про банкрутство
за заявою арбітражного керуючого або
конкурсного кредитора з таких підстав:
боржник безоплатно здійснив
відчуження майна, прийняв на себе
зобов'язання без відповідних майнових
дій іншої сторони, відмовився від
власних майнових вимог; боржник
виконав майнові зобов'язання раніше
встановленого строку; боржник до
порушення справи про банкрутство взяв
на себе зобов'язання, в результаті чого
він став неплатоспроможним або
виконання його грошових зобов'язань
перед іншими кредиторами повністю або
частково стало неможливим; боржник
здійснив відчуження або придбав майно
за цінами відповідно нижчими або
вищими від ринкових, за умови, що в
момент прийняття зобов'язання або
внаслідок його виконання майна
боржника було (стало) недостатньо для
задоволення вимог кредиторів; боржник
оплатив кредитору або прийняв майно в
рахунок виконання грошових вимог у
день, коли сума вимог кредиторів
боржнику перевищувала вартість майна;
боржник прийняв на себе заставні
зобов'язання для забезпечення
виконання грошових вимог.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено,
що правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах рівності всіх
учасників судового процесу перед
законом і судом. Судочинство у
господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

У відповідності зі ст. 84 ГПК України,
рішення господарського суду
ухвалюється іменем України і
складається із вступної, описової,
мотивувальної і резолютивної частин,
при цьому, зокрема, у мотивувальній
частині вказуються обставини справи,
встановлені господарським судом;
причини виникнення спору; докази, на
підставі яких прийнято рішення; зміст
письмової угоди сторін, якщо її
досягнуто; доводи, за якими
господарський суд відхилив клопотання
і докази сторін, їх пропозиції щодо
умов договору або угоди сторін;
законодавство, яким господарський суд
керувався, приймаючи рішення;
обґрунтування відстрочки або
розстрочки виконання рішення.

Постановою Пленуму Вищого
господарського суду України "Про
судове рішення" № 6 від 23.03.2012 року, з
метою забезпечення правильного і
однакового застосування
господарськими судами норм ГПК України
у прийнятті судових рішень, роз'яснено,
що рішення з господарського спору
повинно прийматись у цілковитій
відповідності з нормами матеріального
і процесуального права та фактичними
обставинами справи, з достовірністю
встановленими господарським судом,
тобто з'ясованими шляхом дослідження
та оцінки судом належних і допустимих
доказів у конкретній справі. Рішення
господарського суду має ґрунтуватись
на повному з'ясуванні такого: - чи мали
місце обставини, на які посилаються
особи, що беруть участь у процесі, та
якими доказами вони підтверджуються; -
чи не виявлено у процесі розгляду
справи інших фактичних обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення спору, і доказів на
підтвердження цих обставин; - яка
правова кваліфікація відносин сторін,
виходячи з фактів, установлених у
процесі розгляду справи, та яка правова
норма підлягає застосуванню для
вирішення спору. З огляду на вимоги ч. 1
ст. 4 ГПК України, господарський суд у
прийнятті судового рішення керується
(та відповідно зазначає у ньому) не лише
тими законодавчими та/або
нормативно-правовими актами, що на них
посилалися сторони та інші учасники
процесу, а й тими, на які вони не
посилалися, але якими регулюються
спірні правовідносини у конкретній
справі (якщо це не змінює
матеріально-правових підстав позову).

Однак, прийняті місцевим та
апеляційним господарськими судами
рішення та постанова вказаним вище
вимогам не відповідають, оскільки, під
час розгляду поданої ТзОВ "Арагон Плюс"
Заяви, господарськими судами
попередніх інстанцій не було з'ясовано
в порядку якої саме статті та на
підставі яких саме норм (ст. 20 Закону
України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" чи норм ЦК
України) заявлено вимогу про визнання
недійсним Договору на організацію
проведення аукціону з продажу майна КП
"Октан" та якими саме є
матеріально-правові підстави цієї
вимоги.

Зокрема, колегія суддів касаційної
інстанції вважає за необхідне вказати,
що ст. 20 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" встановлено
конкретні підстави, за наявності яких
можливе задоволення передбачених цією
статтею вимог, і ці підстави не є
тотожними тим, що визначені ЦК України.

Водночас, колегія суддів касаційної
інстанції вважає за необхідне
відзначити, що звернення особи із
заявою в порядку ст. 20 Закону України
"Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(а в цьому випадку ТзОВ "Арагон Плюс"
звернулось саме в порядку цієї статті,
про що вказало навіть у назві поданої
Заяви) передбачає вирішення спірного
питання виключно з підстав, визначених
саме цією статтею та не передбачає
перевірки дотримання вимог ЦК України
при укладенні спірного правочину,
оскільки такі дії не передбачені
положеннями названої статті. Однак,
цитуючи за текстом поданої Заяви ст. 20
Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" повністю, ТзОВ
"Арагон Плюс" не вказує конкретної
підстави (передбаченої названою
статтею), за якої заявляє вимогу про
визнання оспорюваного Договору
недійсним. Поряд з цим, слід зауважити,
що, за текстом поданої Заяви ТзОВ
"Арагон Плюс", звертаючись із
заявленими вимогами, керується нормами
ЦК України, оскільки вважає, що спірний
Договір було укладено з порушеннями
його (ЦК України) вимог.

Відтак, під час розгляду справи,
господарським судам першої та
апеляційної інстанцій належало
з'ясувати порядок та підстави
заявлених ТзОВ "Арагон Плюс" вимог (або
згідно зі ст. 20 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом",
або згідно з ЦК України) та, відповідно
із встановленим, здійснювати розгляд
поданої Заяви.

Статтею 1119 ГПК України встановлено, що
касаційна інстанція за результатами
розгляду касаційної скарги має право,
зокрема, скасувати рішення першої
інстанції або постанову апеляційної
інстанції і передати справу на новий
розгляд, якщо суд припустився порушень
норм процесуального права, які
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи. Справа
направляється на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції, якщо порушення
норм процесуального права, які
унеможливили встановлення фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи, допущені
тільки цим судом. У всіх інших випадках
справа направляється до суду першої
інстанції.

За таких підстав, постанова
Львівського апеляційного
господарського суду від 16.09.2014 року та
ухвала Господарського суду
Івано-Франківської області від 04.06.2014
року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88 мають бути
скасовані, а справа - направлена на
новий розгляд до господарського суду
першої інстанції.

При новому розгляді справи, місцевому
господарському суду необхідно
врахувати наведене, всебічно і повно
з'ясувати та перевірити всі фактичні
обставини справи, надати об'єктивну
оцінку доказам, які мають юридичне
значення для її розгляду, правильно
застосувати норми матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 ГПК
України, Вищий господарський суд
України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Арагон
Плюс" задовольнити частково.

2. Постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 16
вересня 2014 року та ухвалу
Господарського суду
Івано-Франківської області від 4 червня
2014 року у справі № 5010/2439/2011-Б-23/88
скасувати.

3. Справу № 5010/2439/2011-Б-23/88 направити на
новий розгляд до Господарського суду
Івано-Франківської області.

Головуючий суддяВ.Ю. Поліщук судді:Л.Й.
Катеринчук П.К. Міщенко