ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.12.14р. Справа № 904/7666/14

Суддя господарського суду
Дніпропетровської області Новікова
Р.Г. при секретарі судового засідання
Ковтун А.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні матеріали

За позовом Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "НАФТОГАЗ УКРАЇНИ", м. Київ

до Комунального підприємства
"КОМУНАЛЬНИК", смт. Магдалинівка,
Дніпропетровська область

про стягнення 1 640 549,08 грн.

Представники:

Від позивача:не з'явився.

Від відповідача: Михайлінчик Дмитро
Миколайович, керівник

В судовому засіданні від 29.10.2014р. було
оголошено перерву до 19.11.2014р., з 19.11.2014р.
до 01.12.2014р. в порядку статті 77
Господарського процесуального кодексу
України.

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне
товариство "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" звернулось
до Комунального підприємства
"Комунальник" з позовом про стягнення
суми основного боргу за договором
купівлі-продажу природного газу в
розмірі 1354245грню15коп., пені в розмірі
102618грн.17коп., 3% річних в розмірі
37441грн.81коп. та суми інфляційної
складової в розмірі 146243грн.94коп.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач посилається на порушення
відповідачем умов договору купівлі -
продажу природного газу №13/2345-БО-3 від
28.12.2012р.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 03.10.2014р.
порушено провадження у справі. Справа
призначалась до розгляду в судових
засіданнях на 29.10.2014р., 19.11.2014р. та
01.12.2014р.

19.11.2014р. відповідач надав відзив на
позовну заяву, в якому визнає позовні
вимоги частково. Відповідач в своєму
відзиві визнає існування
заборгованості за договором
купівлі-продажу природного газу в
розмірі 1354245грню15коп., зазначає, що не
згоден з позовними вимогами в частині
стягнення пені в розмірі 102618грн.17коп., 3%
річних в розмірі 37441грн.81коп. та суми
інфляційної складової в розмірі
146243грн.94коп. Також відповідач, просить
зменшити розмір нарахованої пені на 50%.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
господарський суд, встановив.

28.12.2012р. між Публічним акціонерним
товариством "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (далі -
продавець) та Комунальним
підприємством "Комунальник" (далі -
покупець) підписаний договір купівлі -
продажу природного газу №13/2345-БО-3 (далі
- договір). За умовами зазначеного
договору, продавець зобов'язується
передати у власність покупцю у 2013 році
природний газ, ввезений на митну
територію України ПАТ "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
за кодом згідно УКТ ЗЕД , та/або
природний газ, видобутий на території
України підприємствами, які не
підпадають під дію статті 10 Закону
України "Про задаси функціонування
ринку природного газу", а. покупець
зобовязується прийняти та оплатити цей
природний газ, на умовах цього
договору.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що
оплата за газ здійснюється покупцем
виключно грошовими коштами шляхом 100%
поточної оплати протягом місяця
поставки газу. Остаточний розрахунок
за фактично переданий газ здійснюється
до 14-го числа місяця, наступного за
місяцем поставки газу.

Положеннями пункту 7.2 договору
встановлено, що у разі невиконання
покупцем умов пункту 6.1 договору
продавець має право не здійснювати
поставку газу покупцю або обмежити
поставку пропорційно до кількості
несплачених обсягів з наступною
поставкою цих обсягів при умові їх
оплати та наявності технічної
можливості. У разі невиконання
покупцем пункту 6.1 умов цього договору
він у безспірному порядку
зобов'язується сплатити продавцю, крім
суми заборгованості, пеню у розмірі
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла у період, за який сплачується
пеня від суми простроченого платежу за
кожний день прострочення.

На виконання умов договору позивач за
періоди січень - квітень 2013р. та жовтень
- грудень 2013р. поставив відповідачу
природний газ на загальну суму
1671211грн.36коп., що підтверджується
актами приймання - передачі природного
газу за визначений період (а.с. 15-21).
Зазначені акти приймання - передачі
природного газу підписані та скріплені
печатками сторін без зауважень та
заперечень до них.

Комунальне підприємство "Комунальник"
розрахувалось за отриманий природний
газ частково, сплативши позивачу лише
316966грн.21коп., внаслідок чого утворилась
заборгованість в розмірі 1354245грн.15коп.

З огляду на положення договору купівлі
- продажу природного газу №13/2345-БО-3 від
28.12.2012р. строк виконання зобов'язання
щодо оплати природного газу є таким, що
настав.

Відповідно до частини 1 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 526 Цивільного кодексу України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином відповідно до умов
закону, інших правових актів, договору,
а за відсутністю таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного
кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193
Господарського кодексу України та
статті 525 Цивільного кодексу України
встановлюють загальне правило щодо
заборони односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, що кореспондується із
вимогами статті 629 Цивільного кодексу
України щодо обов'язковості договору
для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського
кодексу України та статті 598 Цивільного
кодексу України зобов'язання
припиняються виконанням, проведеним
належним чином. Відповідачем не були
виконані грошові зобов'язання, доказів
припинення відповідних зобов'язань
перед позивачем у будь-який інший
передбачений законом спосіб,
відповідачем до матеріалів справи не
надано.

Згідно із положенням статті 43
Господарського процесуального кодексу
України судочинство у господарських
судах здійснюється на засадах
змагальності. Сторони та інші особи,
які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34
Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень. Обставини справи, які
відповідно до законодавства повинні
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Обставини, на які посилається позивач в
обґрунтування заявлених вимог про
стягнення з відповідача суми боргу у
розмірі 1354245грн.15коп., підтверджені
матеріалами справи та не спростовані
відповідачем. Тому суд дійшов висновку
про правомірність вимог позивача в цій
частині.

Позивач на підставі пункту 7.2 договору
нарахував та просить стягнути з
відповідача пеню за період з 14.02.2013р. по
01.07.2014р. в розмірі 102618грн.17коп.

Перевіривши розрахунки, надані
позивачем, суд дійшов висновку, що вони
відповідають вимогам чинного
законодавства, зокрема, положенням
пункту 6 статті 232 Господарського
кодексу України.

Вказані суми є заходом
відповідальності за неналежне
виконання зобов'язання відповідачем.
Наявність статусу неприбуткової
організації не звільняє від несення
відповідальності, але разом з тим може
бути підставою для зменшення розміру
штрафних санкцій на підставі пункту 3
статті 83 Господарського
процесуального кодексу України.

За приписами пункту 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України суд при винесенні рішення має
право зменшувати у виняткових випадках
розмір неустойки (штрафу, пені), яка
підлягає стягненню зі сторони, що
порушила зобов'язання.

Відповідно ст. 233 Господарського
кодексу України, у разі якщо належні до
сплати штрафні санкції надмірно великі
порівняно із збитками кредитора, суд
має право зменшити розмір санкцій. При
цьому повинно бути взято до уваги:
ступінь виконання зобов'язання
боржником; майновий стан сторін, які
беруть участь у зобов'язанні; не лише
майнові, але й інші інтереси сторін, що
заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу
України передбачено, що розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення.

Зі змісту наведених норм випливає, що
при вирішенні питання про можливість
зменшення неустойки, суд бере до уваги
майновий стан сторін і оцінює
співвідношення розміру заявлених
штрафних санкцій, зокрема, із розміром
збитків кредитора, враховує інтереси
обох сторін.

Відповідач надав заяву про зменшення
розміру пені на 50%, в якій посилається
на те, що у 2013 році підприємство
відповідача понесло значні збитки та
надав документи на підтвердження своєї
позиції.

З огляду на викладене, суд задовольняє
клопотання відповідача та зменшує
розмір штрафних санкцій, а саме - пені з
102618грн.17коп. до 51309грн.08коп.

При цьому, у разі коли господарський
суд на підставі пункту 3 статті 83
Господарського процесуального кодексу
України зменшує розмір неустойки
(штрафу, пені), витрати позивача,
пов'язані зі сплатою судового збору,
відшкодовуються за рахунок
відповідача у сумі, сплаченій
позивачем за позовною вимогою, яка
підлягала б задоволенню, якби
зазначений розмір судом не було
зменшено.

Крім того, на підставі статті 625
Цивільного кодексу України позивачем
заявлено до стягнення суму інфляційних
витрат в розмірі 146234грн.94коп. за період
з лютого 2013р. по травень 2014р. та 3% річних
в розмірі 37441грн.81коп. за період з
14.02.2013р. по 01.07.2014р.

Перевіривши розрахунок суми
інфляційних витрат та 3% річних, суд
встановив, що він зроблений вірно та
відповідає вимогам чинного
законодавства. Таким чином, стягненню з
відповідача підлягає сума інфляційної
складової в розмірі 146234грн.94коп.та 3%
річних в розмірі 37441грн.81коп.

Судові витрати розподіляються
відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись
нормами статей Цивільного кодексу
України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84,
85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Національна
акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Комунального підприємства
"Комунальник" про стягнення суми
основного боргу за договором
купівлі-продажу природного газу в
розмірі 1354245грню15коп., пені в розмірі
102618грн.17коп., 3% річних в розмірі
37441грн.81коп. та суми інфляційної
складової в розмірі 146243грн.94коп.
задовольнити частково.

Зменшити розмір заявленої до стягнення
суми пені з 102618грн.17коп. до 51309грн.08коп.

Стягнути з Комунального підприємства
"Комунальник" (;
Місцезнаходження: 51100,
Дніпропетровська область,
Магдалинівський район, смт.
Магдалинівка, вул. Радянська, буд. 32) на
користь Публічного акціонерного
товариства "Національна акціонерна
компанія "Нафтогаз України" (; Місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул.
Богдана Хмельницького, буд. 6) суму
основного боргу за договором
купівлі-продажу природного газу в
розмірі 1354245грню15коп., пеню в розмірі
51309грн.08коп., 3% річних в розмірі
37441грн.81коп., суму інфляційної
складової в розмірі 146243грн.94коп. та
суму сплаченого судового збору в
розмірі 32810грн.96коп.

Видати наказ після набрання чинності
рішенням.

В судовому засіданні від 01.12.2014р.
проголошено вступну та резолютивну
частину рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст підписаний 08.12.2014р.

Суддя Р.Г. Новікова