номер провадження справи 7/91/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2014
Справа № 908/4420/14

За позовом: Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія"
Фактор капітал", м. Київ.

до відповідача: Відкритого
акціонерного товариства "Запорізький
металургійний комбінат "Запоріжсталь",
м. Запоріжжя.

Суддя Н.С. Кутіщева - Арнет

Представники сторін:

Від позивача: Коваленко М.В.,
довіреність № б/н від 20.10.2014р.;

Від відповідача: Пругло Т.М.,
довіреність № 3126 від 25.12.2013р.

Заявлено позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія"
Фактор капітал" до Відкритого
акціонерного товариства "Запорізький
металургійний комбінат "Запоріжсталь"
про стягнення боргу за договором № 133/13
від 04.03.2013р. у сумі 6 461 190 грн. 94 коп., з
яких 5 538 129 грн. 40 коп. сума основного
боргу, 775 257 грн. 30 коп. суми інфляції, 136
697 грн. 64 коп. 3 % річних, 11 106 грн. 60 коп.
пені.

Ухвалою суду від 29.10.2014р. позовну заяву
прийнято до розгляду, присвоєно
провадженню № 7/91/14, судове засідання
призначено на 19.11.2014р.

Ухвала суду була направлена в
установленому законом порядку на
адреси, зазначені позивачем у позовній
заяві.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму
ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання
практики застосування ГПК України",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК (1798-12 ).

Відповідно до п. п. 3.9.2, 3.9.3 Постанови
Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. № 18
"Про деякі питання практики
застосування ГПК України", у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

У разі присутності сторони або
іншого учасника судового процесу в
судовому засіданні, протокол судового
засідання, в якому відображені
відомості про явку сторін (пункт 4
частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є
належним підтвердженням повідомлення
такої сторони (іншого учасника
судового процесу) про час і місце
наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в
разі, якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання
суду відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців) і не повернуто
підприємством зв'язку або повернуто
з посиланням на відсутність (вибуття)
адресата, відмову від одержання,
закінчення строку зберігання
поштового відправлення тощо, то
вважається, що адресат повідомлений
про час і місце розгляду справи судом.

Крім того, неявка в судове засідання
представників сторін не звільняє
сторони від обов'язку і не позбавляє
можливості надати необхідні матеріали,
які судом витребувані чи сторони
хотіли б надати до справи.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони
зобов'язані добросовісно
користуватися належними їх
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст. 4-5 ГПК України, невиконання
вимог рішень, ухвал, постанов
господарських судів тягне
відповідальність, встановлену цим
кодексом та іншими законами України.

До суду 19.11.2014р. від відповідача
надійшло клопотання про долучення до
матеріалів справи документів,
витребуваних ухвалою суду від 29.10.2014р.
по справі № 908/4420/14.

До суду 19.11.2014р. від позивача надійшло
клопотання про долучення до
матеріалів справи документів,
витребуваних ухвалою суду від 29.10.2014р.
по справі № 908/4420/14. Також, від позивача
надійшла заява про зменшення розміру
позовних вимог, в якій позивач просить
стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Запорізький металургійний
комбінат "Запоріжсталь" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія"
Фактор капітал" суму боргу в розмірі 5 538
129 грн. 40 коп. та суму судових витрат в
розмірі 73 080 грн. 00 коп.

Заява подана згідно зі ст. 22 ГПК
України, судом прийнята до розгляду.

Спір розглядається в сумі 5 538 129 грн. 40
коп.

Сторони на вимогу суду, надали до
справи витребувані матеріали.

В судовому засіданні представником
відповідача надано суду відзив на
позовну заяву, в якому відповідач
визнав суму боргу перед позивачем у
розмірі 5 538 129 грн. 40 коп..

Судовий процес вівся без застосування
технічних засобів фіксації судового
процесу за клопотанням представників
сторін.

Розгляд справи закінчено 19.11.2014р.
оголошенням рішення суду в повному
об'ємі в присутності представників
сторін.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень статті 15 ЦК
України, кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного судочинства.

Згідно статті 16 ЦК України, кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Статтею 20 ГК України встановлено, що
держава забезпечує захист прав і
законних інтересів суб'єктів
господарювання та споживачів. Кожний
суб'єкт господарювання та споживач має
право на захист своїх прав і законних
інтересів. Права та законні інтереси
зазначених суб'єктів захищаються в
тому числі шляхом присудження до
виконання обов'язку в натурі;
відшкодування збитків; застосування
штрафних санкцій; застосування
оперативно-господарських санкцій;
застосування
адміністративно-господарських
санкцій; установлення, зміни і
припинення господарських
правовідносин; іншими способами,
передбаченими законом.

Відповідно до частини 3 статті 15
Господарського процесуального кодексу
України (надалі - ГПКУ), справи у спорах
за участю кількох відповідачів
розглядаються господарським судом за
місцезнаходженням одного з
відповідачів за вибором позивача.

Між Відкритим акціонерним товариством
"Запорізький металургійний комбінат
"Запоріжсталь" (надалі - «Відповідач»)
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ТОВ
«ГазУкраїна-2020» був укладений договір
поставки товарів № 133/13 від 04.03.2013р.
(далі договір).

Відповідно до ст. 626, 629 Цивільного
кодексу України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Згідно з п. 1.1 договору, «ТОВ
«ГазУкраїна-2020» зобов'язувався
поставити і передати у власність
окремі партії нафтопродуктів, а
відповідач зобов'язувався прийняти
товар і оплатити його відповідно до
умов договору.

Згідно з п. 2.1. договору, кількість,
номенклатура ресурсів указується в
специфікації до даного договору, які є
невід'ємною його частиною (далі -
«Специфікації»).

Відповідно до Специфікації №5 від
03.02.2014 року постачальник, ТОВ
«ГАЗУКРАЇНА-2020», передає, а покупець
ВАТ «Запоріжсталь» приймає та оплачує
наступні ресурси: 480 тонн
нафтопродуктів на загальну суму 5 640 000,00
грн.

Згідно з п. 5 Специфікації № 5 від
03.02.2014р., оплата поставки ресурсів
становить 20 банківських днів за фактом
поставки ресурсів.

Згідно з п. 6.4. договору, постачальник
зобов'язаний надати покупцю до початку
приймання ресурсів наступні
документи:

- рахунок на оплату ресурсів
(оригінал);

- транспортні та супровідні документи
та накладну на поставку ресурсів при
поставці автомобільним транспортом;
залізнична накладна (копія) при
поставці залізничним транспортом);

- пакувальні документи (копії);

- сертифікат або паспорт якості
постачальника або виробника;

- сертифікат санітарно-гігієнічного
висновку і сертифікат радіологічної
безпеки(копія);

- акт прийому - передачі ресурсів,
оформлений зі сторони
постачальника(оригінал);

- інші документи, зазначені у
специфікації.

Відповідачу, на виконання п. 2.1, п. 6.4
договору та специфікації №5, були
надані: рахунки на оплату поставлених
ресурсів:

- №146 від 06 лютого 2014 року на суму 2
020 342,69 грн. (вхідний номер відповідача

№2011806) від 17.02.2014року; до даного рахунку
на оплату додається податкова накладна
№4 від 06.02.2014 року на суму 2 020 342,69 грн.
(додано до матеріалів справи).

- №147 від 06 лютого 2014 року на суму
701533,99 грн. (вхідний номер відповідача

№2011809) від 17.02.2014року; до даного рахунку
на оплату додається податкова накладна
№5 від 06.02.2014 року на суму 701 533,99 грн.
(додано до матеріалів справи).

- №173 від 22 лютого 2014 року на суму 2
816252,72 грн. (вхідний номер відповідача

№2020599) від 18.03.2014року; до даного рахунку
на оплату додається податкова накладна
№99 від 22.02.2014 року на суму 2 816 252,72 грн.
(додано до матеріалів справи).

Поставка ресурсів також
підтверджується накладними: № 40368946, №
40371676, № 40368904 (додані до
матеріалів справи) (відправка ресурсів
06.02.2014 року, доставлено 09.02.2014 року),
накладною №40710907 (відправка ресурсів
22.02.2014 року, видача 25.02.2014 року), актами
№ОД 40/01, №ОД 41/01, №ОД 45/02 від 06.02.2014, №ОД
105/02 від 21.02.2014року прийому-передачі
вагоно-цистерн з нафтопродуктами для
охорони з супроводом.

Позивачем також надано до матеріалів
справи копію Акту-прийомки №14184 від
10.02.2014р. та (із зазначенням номерів
накладних (№40368946, №40371676, №40368904) та
Акт-прийомки №14635 від 26.02.2014 року (із
зазначенням номера накладної (№40710907)
(реквізитів договору, специфікації №5)
про те, що ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020»
попередньо поставив ВАТ
«Запоріжсталь» дизельне пальне.

В результаті ВАТ «Запоріжсталь» видано
приходний ордер №40 від 11.02.2014 р. на
рахунки №146 та №147 від 06 лютого 2014 року
та приходний ордер №53 від 27.02.2014 р. на
накладну №40710907 відповідно до рахунку
№173 від 06 лютого 2014 року.

Таким чином, 27.02.2014р. та 11.02.2014р.
відповідачу було поставлено ресурс і
відповідно до специфікації №5 від
03.02.2014 року оплата поставки ресурсів
становить 20 банківських днів за фактом
поставки ресурсів.

Проте відповідачем не було оплачено
поставку ресурсів і відповідно до
рахунку на оплату №173 від 22 лютого 2014
року заборгованість становить 2 816252,72
грн.; № 146 від 06 лютого 2014р.
заборгованість становить 2 020 342, 69 грн.
та № 147 від 06 лютого 2014р.
заборгованість становить 701 533,99 грн.

Отже, сума боргу відповідача перед
позивачем складає 5 538 129, 40 гривень
(п'ять мільйонів п'ятсот тридцять вісім
тисяч сто двадцять дев'ять гривень 40
копійок) за період з січня 2014 року по
липень 2014 року, що підтверджується
матеріалами справи, в тому числі актом
звірки взаємних розрахунків від
31.07.2014року., підписаного сторонами та
скріпленого їх печатками, що
підтверджує визнання відповідачем
суми боргу в повному об'ємі.

Згідно ст. 903 Цивільного кодексу
України, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином,
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння заміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Зобов'язанням, в свою чергу, є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, сплатити
гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку
(стаття 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 173 Господарського
кодексу України, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

Відповідно до договору факторингу
№1/ЗФ від 21 березня 2014 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«ГазУкраїна-2020» відступило, а
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія
"Фактор капітал" (далі - ТОВ "ФК "Фактор
Капітал") прийняло право вимоги за
договором поставки №133/13 від 04.03.2013
року, який був укладений між Відкритим
акціонерним товариством "Запорізький
металургійний комбінат "Запоріжсталь"
та Товариством з обмеженою
відповідальністю «ГазУкраїна-2020».

Згідно з ст. 512 ЦК України, кредитор у
зобов 'язанні може бути замінений іншою
особою внаслідок передання ним своїх
прав іншій особі за правочином
(відступлення права вимоги). Стаття 514
ЦК України передбачає, що до нового
кредитора переходять права первісного
кредитора у зобов'язанні в обсязі і на
умовах, що існували на момент переходу
цих прав.

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за
договором факторингу (фінансування під
відступлення права грошової вимоги)
одна сторона (фактор) передає або
зобов'язується передати грошові кошти
в розпорядження другої сторони
(клієнта) за плату (у будь-який
передбачений договором спосіб), а
клієнт відступає або зобов'язується
відступити факторові своє право
грошової вимоги до третьої особи
(боржника). Клієнт може відступити
факторові свою грошову вимогу до
боржника з метою забезпечення
виконання зобов'язання клієнта перед
фактором.

Згідно із ст.. 1082 ЦК України, боржник
зобов'язаний здійснити платіж
факторові за умови, що він одержав від
клієнта або фактора письмове
повідомлення про відступлення права
грошової вимоги факторові і в цьому
повідомленні визначена грошова вимога,
яка підлягає виконанню, а також
названий фактор, якому має бути
здійснений платіж.

24 березня 2014 року ВАТ "Запоріжсталь"
було повідомлено про відступлення
права вимоги (вх. №20224 від 25.03.2014 року
ВАТ "Запоріжсталь") ( копія додана до
матеріалів справи).

ВАТ "Запоріжсталь" було повідомлено про
укладений договір факторингу, про
відступлення права грошової вимоги
факторові і в цьому повідомленні була
визначена грошова вимога, яка підлягає
виконанню, а також названий фактор,
якому має бути здійснений платіж.

Таким чином, право вимоги від ТОВ
«ГазУкраїна-2020» перейшло до ТОВ "ФК
"Фактор Капітал", який є позивачем у
справі, ВАТ "Запоріжсталь", зобов'язане
виплатити заборгованість у розмірі 5 538
129, 40 гривень (п'ять мільйонів п'ятсот
тридцять вісім тисяч сто двадцять
дев'ять гривень 40 копійок) на користь
ТОВ "ФК "Фактор Капітал"

Враховуючи вищевикладене, сума
основного боргу, на момент розгляду
спору, по суті складає 5 538 129 грн. 40 коп.,
пред'явлена до стягнення обґрунтовано,
та підлягає задоволенню.

За таких обставин, позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фінансова
компанія" Фактор капітал" до Відкритого
акціонерного товариства "Запорізький
металургійний комбінат "Запоріжсталь"
підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України, судовий збір
покладається на відповідача, поскільки
спір доведено до судового розгляду з
його вини.

Керуючись ст. ст. 509, 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 173, 174, 175, 193,
Господарського кодексу України, ст. ст.
3, 22, 28, 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія"
Фактор капітал" до Відкритого
акціонерного товариства "Запорізький
металургійний комбінат "Запоріжсталь"
задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства "Запорізький металургійний
комбінат "Запоріжсталь", 69008, м.
Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72, (р/р
0637 в ПАТ «ПУМБ», МФО 334851, ) на користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фінансова компанія"
Фактор капітал", 03151, м. Київ, вул.
Ушинського, буд. 40, (р/р 0292 в
Столичній філії ПАТ КБ «Приватбанк»,
МФО 380269, ) 5 538 129 (п'ять
мільйонів п'ятсот тридцять вісім тисяч
сто двадцять дев'ять)грн. 40 (сорок) коп.
основного боргу, 73 080 (сімдесят три
тисячі вісімдесят)грн. 00 коп. судового
збору.

Видати наказ.

Рішення вступає в законну силу через 10
днів з дня його прийняття.

Присутнім в судовому засіданні
представникам сторін судом роз'яснена
ст. 87 ГПК України.

Суддя
Н.С. Кутіщева - Арнет