ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р.
Справа № 909/618/14

Львівський апеляційний господарський
суд у складі колегії:

головуючого-судді
Костів Т.С.

суддів
Желік М.Б.

Марко Р.І.

при секретарі Карпенко В.О.

розглянувши апеляційну скаргу
Управління Пенсійного Фонду України в
Рогатинському районі, м. Рогатин
Івано-Франківської області № 4072/06 від
17.10.2014 року

на рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 09.10.2014
року

у справі № 909/618/14

за позовом: Управління Пенсійного
Фонду України в Рогатинському районі,
м. Рогатин Івано-Франківської області

до відповідача: Товариства з
додатковою відповідальністю "Полімер",
м.
Івано-Франківськ

за участю у справі в якості третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача: Якимів
Ганни Степанівни, с. Вільхова
Рогатинського району
Івано-Франківської області

про: стягнення зайво виплаченої пенсії
Якимів Г. С. внаслідок видачі
недостовірного документа - довідки про
заробіток для обчислення пенсії - в
загальній сумі 59 828,42 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Окуневич М.В. -представник
на підставі довіреності №1052/06 від 14.03.14
року;

від відповідача: Орловська М.Є.-
представник на підставі довіреності №
04-13/01 від 13.01.14 року;

від третьої особи: не з'явився;

В судовому засіданні проголошено
вступну та резолютивну частини
постанови.

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 09.10.2014
року у справі № 909/618/14 (суддя Малєєва
О.В.) в задоволенні позову Управління
Пенсійного Фонду України в
Рогатинському районі до Товариства з
додатковою відповідальністю "Полімер",
за участю у справі в якості третьої
особи без самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача Якимів
Ганни Степанівни про стягнення зайво
виплаченої пенсії Якимів Г.С. внаслідок
видачі недостовірного документа -
довідки про заробіток для обчислення
пенсії - в загальній сумі 59 828,42 грн. -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду
Івано-Франківської області від 09.10.2014
року у справі № 909/618/14, позивач -
Управління Пенсійного Фонду України в
Рогатинському районі - подав
апеляційну скаргу.

Зокрема, у своїй апеляційній
скарзі скаржник посилається на
неврахування мотивів позовної заяви, з
якої вбачається, що внаслідок видачі
безпідставної довідки, позивачу було
заподіяно шкоду внаслідок переплати
пенсії і така шкода підлягає
відшкодуванню на підставі ст. 1166 ЦК
України. На підставі довідки про
заробітну плату, виданої
Івано-Франківською виробничо-торговою
фірмою "Бистриця" заводу "Полімер", було
нараховано пенсію Якимів Г.С. з моменту
настання права на пенсію - 11.09.1992 із
застосуванням заробітної плати за
період з 01.01.1987 по 31.12.1988. Вказує апелянт
також, що при проведенні ПФУ перевірки
достовірності даних, зазначених у
довідці, було встановлено, що суми,
відображені у даній довідці, не
відповідають сумам, які є в книгах по
нарахуванню заробітної плати, що
спричинило переплату пенсії, і, як
наслідок, завдання збитків державному
бюджету на загальну суму 59828,42 грн.
Довідка, на підставі якої призначено
пенсію, видана вказаним підприємством,
як правонаступником Букачівського
заводоуправління будматеріалів, на
якому працювала Якимів Г.С., крім того,
на вказаній довідці є печатка з назвою
ВАТ "Полімер". Апелянт у своїй
апеляційній скарзі зазначає, що саме
ВАТ "Полімер" були підпорядковані
Букачівське заводоуправління
будматеріалів та виробничо-торгова
фірма "Бистриця".

На підставі викладеного апелянт
просить скасувати рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 09.10.14 р.
у справі №909/618/14 та задовольнити позов.

Автоматизованою системою
документообігу суду справу №909/618/14
розподілено для розгляду головуючому -
судді Костів Т.С..

Розпорядженням в.о. голови
Львівського апеляційного
господарського суду від 04.11.2014 року у
склад колегії для розгляду
вищезазначеної справи введено суддів
Марка Р.І. та Желіка М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 05.11.14 р. подані
скаржником матеріали визнано
достатніми для прийняття їх до
провадження в апеляційній інстанції,
розгляд справи призначено на 25.11.14 р..

Представникам роз'яснено їх права
та обов'язки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 25.11.14 року
представник скаржника з'явився,
апеляційну скаргу підтримав в повному
обсязі, з підстав викладених у ній.

Представник відповідача в
судовому засіданні проти апеляційної
скарги заперечив, рішення суду першої
інстанції вважає законним та
обґрунтованим, просив залишити його
без змін, апеляційну скаргу без
задоволення.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача в судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив.

Розглянувши апеляційну скаргу,
заслухавши пояснення представників
сторони, дослідивши матеріали справи
та наявні в них докази, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
встановила наступне:

як правильно встановлено судом
першої інстанції, на підставі довідки
про заробіток для обчислення пенсії №14
з печаткою ВАТ "Полімер", було обчислено
та призначено пенсію Якимів Г.С..

В акті перевірки правильності та
повноти відображення заробітку особи
для призначення (перерахунку) пенсії
№22 від 04.04.2013 зазначено, що перевіркою
встановлено невідповідність сум, які
відображені у довідці, сумам,
відображеним у книгах по нарахуванню
заробітної плати. Внаслідок
проведеного перерахунку пенсії Якимів
Г.С. було встановлено переплату
виплачених сум пенсії за період з 01.07.2002
по 01.04.2013.

Згідно з записами у трудовій
книжці Якимів Г.С. з 1983 року вона
працювала у Букачівському
заводоуправління будматеріалів, з
якого була звільнена у 1989 році у зв'язку
з його ліквідацією. На підставі довідки
про заробіток для обчислення пенсії, в
якій вказана заробітна плата за період
з 1987 по 1988 роки, Якимів Г. С. було
визначено розмір пенсії 01.12.1992
відповідно до заяви про призначення
допомоги (пенсії за віком). Дана довідка
містить підписи головного бухгалтера і
директора без зазначення їх прізвищ та
вказівки на дату її видачі.

Відповідно до ст. 101 Закону
України "Про пенсійне забезпечення",
чинного на момент подачі заяви про
призначення пенсії, (в редакції від
01.12.1992), органи, що призначають пенсії,
мають право вимагати відповідні
документи від підприємств, організацій
і окремих осіб, а також в необхідних
випадках перевіряти обґрунтованість
їх видачі. Підприємства та організації
несуть матеріальну відповідальність
за шкоду, заподіяну громадянам або
державі внаслідок несвоєчасного
оформлення або подання пенсійних
документів, а також за видачу
недостовірних документів і
відшкодовують її. Таким чином, на
позивача було покладено контрольні
функції за дотриманням діючого
законодавства при призначенні пенсії
та щодо перевірки документів, наданих
заявником, на відповідність
відомостей, викладених в цих
документах, законам і підзаконним
актам, на підставі яких оформляється
пенсія.

Не зважаючи на невідповідність
підприємства, яке видало довідку, тому,
в якому працювала Якимів Г. С.,
відсутність всіх необхідних
реквізитів у довідці, працівники
відповідного органу здійснили
призначення пенсії при відсутності
належних документів, без перевірки
обґрунтованості представленої
довідки. Судом першої інстанції на
підставі переліку довідок було
підставно встановлено, що ТзДВ
"Полімер" не видавало вказаної довідки,
та, окрім того, документів, на підставі
яких обчислювався розмір пенсії, на
момент видачі довідки Якимів Г. С. у
ТзДВ "Полімер" не було, оскільки вони
були передані відповідачеві у 1995 році,
що підтверджується описом №1Д справ з
особового складу за 1992-1993 роки.

Позивачем не доведено, що ТзДВ
"Полімер" є правонаступником чи
вищестоящою організацією
Букачівського заводоуправління
будматеріалів. Натомість, з матеріалів
справи вбачається, що згідно з п. 1.1
статуту ВАТ "Полімер", затвердженого
протоколом загальних зборів
акціонерів ВАТ "Полімер" №1 від 14.03.2001,
ВАТ "Полімер" засноване згідно з
Установчим договором між регіональним
відділенням Фонду державного майна
України по Івано-Франківській області
та організацією орендарів
Івано-Франківського заводу "Полімер" у
відкрите акціонерне товариство
"Полімер". Засновниками товариства є
регіональне відділення Фонду
державного майна України по
Івано-Франківській області та
організація орендарів
Івано-Франківського заводу "Полімер"
(п.1.2). Товариство є правонаступником
орендного підприємства "Полімер" (п.1.3).

Відповідно до плану приватизації
майна Івано-Франківського орендного
підприємства "Полімер" шляхом
створення відкритого акціонерного
товариства, затвердженого начальником
регіонального відділення ФДМ по
Івано-Франківській області від 29.12.1993,
Івано-Франківське орендне
підприємство "Полімер" входило до
складу концерну, повна назва якого
Український державний концерн
"Укрмісцевпром", Івано-Франківська
виробничо-торгова фірма "Бистриця".

Постановою правління №23 від
18.10.1994 зі складу концерну
"Укрмісцевпром" виведено
Івано-Франківське акціонерне
товариство "Полімер". Відповідно до
наказу №527 від 12.12.1988
Івано-Франківський хімічний завод
перейменовано на завод "Полімер".

При вирішенні спору суд першої
інстанції підставно виходив з того, що
згідно із ч. 1 ст. 11 ЦК України
цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Частиною 2 вказаної
статті визначено, що підставою
виникнення цивільних прав і обов'язків
є, зокрема, завдання майнової
(матеріальної) та моральної шкоди іншій
особі. Відповідно до ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Однак, скаржником не доведено
наявності повного складу цивільного
правопорушення, а саме: протиправної
поведінки, дії чи бездіяльності особи;
шкідливого результату такої поведінки
- збитків, їх наявності та розміру;
причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та збитками; вини особи, яка
заподіяла шкоду. За відсутності хоча б
одного з цих елементів цивільна
відповідальність не настає.

З огляду на викладене, позовна
вимога про стягнення збитків підставно
була визнана судом першої інстанції
недоведеною.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК
України, у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Додаткові докази приймаються судом,
якщо заявник обгрунтував неможливість
їх подання суду першої інстанції з
причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для суду заздалегідь
встановленої сили.

Розглянувши апеляційну скаргу,
дослідивши матеріали справи, наявні в
них докази, перевіривши правильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
законодавства, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, рішення
господарського суду
Івано-Франківської області від 09.10.2014 р.
у справі № 909/618/14 слід залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105
ГПК України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А
Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Управління
Пенсійного Фонду України в
Рогатинському районі - залишити без
задоволення, а рішення господарського
суду Івано-Франківської області від
09.10.2014 р. у справі № 909/618/14 - без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

3.Матеріали справи скерувати до
господарського суду Івано-Франкіської
області.

Повний текст постанови суду оформлено
і підписано відповідно до вимог статті
105 ГПК України 28.11.2014 року.

Головуючий-суддя
Костів
Т.С.

Суддя
Желік М.Б.

Суддя
Марко Р.І.