ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.12.14р. Справа № 904/8432/14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВО "УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ",
м. Харків

до Публічного акціонерного товариства
"ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ
ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД", м.
Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості за
договором поставки

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "ВО "УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ"
звернулось до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до
Публічного акціонерного товариства
"ІНТЕРПАЙП НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ
ТРУБОПРОКАТНИЙ ЗАВОД" про стягнення
заборгованості в розмірі 116 154,00грн.,
пені у розмірі 7 084,35грн. та 3% річних у
розмірі 947,18грн.

Позовні вимоги обгрунтовує
неналежним виконанням відповідачем
умов договору поставки №511140580 від
19.03.2014р., укладеного між сторонами, в
частині повної та своєчасної оплати
поставленого товару.

Відповідач явку представника в
судові засідання не забезпечив, 03.12.2014р.
подав до суду відзив, в якому позов не
визнає в частині стягнення пені у
розмірі 7 084,35грн., оскільки сторони не
узгодили у договорі поставки №511140580
від 19.03.2014р. конкретний розмір пені, а
лише обмежили її граничний розмір
подвійною обліковою ставкою НБУ. Крім
того, відповідач подав до суду заяву
про розстрочку виконання рішення
строком на 3 місяці з оплатою рівними
частинами до 30 числа кожного місяця,
обгрунтувуючи це скрутним фінансовим
становищем.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2014р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю "ВО "УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ"
(постачальник) та Публічним
акціонерним товариством "ІНТЕРПАЙП
НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ
ЗАВОД" (покупець) був укладений договір
поставки №511140580, за умовами якого
постачальник зобов"язався поставити, а
покупець - прийняти і сплатити
продукцію матеріально-технічного
призначення (далі - товар),
найменування, асортимент,
номенклатура, сортамент, кількість,
ціна, умови і терміни постачання товару
вказані в специфікаціях, оформлених у
вигляді додатків до договору, що є
невід'ємною його частиною.

Згідно п.2.1. договору ціна товару, що
поставляється за договором,
визначається в гривнях і вказана в
специфікаціях до договору. Ціна товару
не включає ПДВ, порядок нарахування
якого встановлений Податковим
кодексом України. Сума договору
складається з сум специфікацій, що є
невід'ємною частиною договору (п.2.4.
договору).

Відповідно до п.3.1. договору товар
поставляється на умовах, вказаних у
специфікаціях до договору, згідно
Інкотермс 2000. Товар поставляється
партіями в терміни, узгоджені
сторонами в специфікаціях (п.3.2.
договору).

Пунктом 3.4. договору передбачено, що
разом з товаром постачальник передає
покупцю наступні документи:
рахунок-фактуру; товарну накладну;
товарно-транспортну накладну (якщо
товар постачається залізничним або
автомобільним транспортом); податкову
накладну; сертифікат якості виробника;
інші документи (при необхідності:
паспорт, інструкцію по експлуатації та
інші); документи, визначені відповідною
специфікацією до договору.

Згідно п.3.8. договору товар передається
постачальником покупцю на підставі
акту приймання-передачі та/або
товарно-супровідного документа з
відміткою покупця про приймання
товару.

Датою поставки товару і датою переходу
права власності є дата підписання
сторонами акту приймання-передачі або
дата, зазначена покупцем на
товарно-транспортній накладній під час
приймання товару. Сторони у
відповідній специфікації можуть
обумовити інші умови визначення дати
постачання і дати переходу права
власності на товар (п.3.9. договору).

Згідно п.10.1. договору договір набирає
чинності з моменту фактичного
підписання його повноважними
представниками сторін і діє до 31.12.2014р.,
а в частині не виконаних зобов'язань за
договором - до повного виконання
сторонами прийнятих на себе
зобов'язань.

Відповідно до ч.1 ст. 712 Цивільного
кодексу України за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов"язується передати у встановлений
строк товар у власність покупця для
використання його у підприємницькій
діяльності або в інших цілях, не
пов"язаних з особистими, сімейними,
домашніми або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов"язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.2 ст. 712 Цивільного кодексу
України до договору поставки
застосовуються загальні положення про
купівлю-продаж, якщо інше не
встановлено договором, законом або не
випливає з характеру відносин сторін.

За специфікаціями №1 та №2 до договору:

- постачання товару на умовах СРТ -
склад покупця; термін постачання - 25
календарних днів з моменту підписання
специфікації;

- дата переходу права власності - дата
прийому товару покупцем, яка вказана у
товарно-транспортних документах;

- документи, які постачальник передає
покупцю разом із товаром: копія
сертифіката якості (паспорт) від
виробника і виписка із нього з мокрою
печаткою постачальника, рахунок,
податкова накладна, видаткова
накладна, товарно-транспортна
накладна.

Позивач відповідно до специфікацій №1
та №2 до договору поставив відповідачу
товар на загальну суму 116 154,00грн., що
підтверджується видатковими
накладними №РН-0000146 від 28.04.2014р. та
№РН-0000163 від 14.05.2014р., довіреностями на
отримання товару та рахунками на
оплату (а.с.16-23).

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу
України покупець зобов"язаний оплатити
товар після його прийняття або
прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або
актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати
товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару.

Згідно п.4.1. договору розрахунки
проводяться покупцем шляхом
перерахування грошових коштів у
розмірі вартості партії товару на
рахунок постачальника в порядку і
терміни, вказані в специфікаціях до
договору. При оплаті з відстроченням
платежу розрахунки проводяться
покупцем за фактично прийняту вагу
(прийняту кількість).

Специфікаціями №1 та №2 до договору
передбачено оплату товару протягом 30
календарних днів з моменту поставки
товару.

Отже строк оплати за видатковою
накладною №РН-0000146 від 28.04.2014р. - по
28.05.2014р., за видатковою накладною
№РН-0000163 від 14.05.2014р. - по 13.06.2014р.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідач не розрахувався з позивачем
за поставлений товар.

13.08.2014р. відповідач отримав від
позивача претензію за №0808137 від 08.08.2014р.
про сплату заборгованості (а.с.24-25),
однак відповіді не надав, вимогу не
задовольнив.

Станом на момент розгляду справи
заборгованість відповідача перед
позивачем за договором поставки №511140580
від 19.03.2014р. згідно видаткових
накладних №РН-0000146 від 28.04.2014р. та
№РН-0000163 від 14.05.2014р. складає 116 154,00грн.
та підлягає до стягнення.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу
України, суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. До виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом (ст. 525 ЦК
України).

Відповідно до приписів статті 629
Цивільного кодексу України договір є
обов'язковим до виконання.

За ч.1 ст. 625 Цивільного кодексу України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу
України порушенням зобов"язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов"язання
(неналежне виконання).

Позивач, посилаючись на п.7.5. договору,
просить стягнути з відповідача пеню у
розмірі 7 084,35грн. за період з 29.05.2014р. по
12.09.2014р.

Суд вважає, що дана вимога не
підлягає задоволенню, враховуючи
наступне.

У разі порушення зобов"язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема, сплата
неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу
України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України
передбачено, що виконання зобов'язання
може забезпечуватися, зокрема,
неустойкою. Одним із видів неустойки є
пеня, яка обчислюється у відсотках від
суми несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання (ст.549
Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.230 Господарського
кодексу України штрафними санкціями у
цьому Кодексі визнаються господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ч. ч. 4, 6 ст.231 Господарського
кодексу України у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).
Штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Оскільки законом у даному випадку не
передбачено розмір штрафних санкцій,
то застосовуються санкції, передбачені
договором.

Відповідно до п.7.5. договору у разі
невчасного здійснення розрахунків за
договором покупець виплачує
постачальнику пеню в розмірі не більш
подвійної облікової ставки НБУ, що
діяла в період, за який нараховується
пеня, від несплаченої суми за кожен
день прострочення.

Отже, сторони в договорі не
визначили конкретний розмір пені, а
обмежили лише її граничний розмір
подвійною обліковою ставкою НБУ (не
більш подвійної облікової ставки НБУ).

Натомість ст. 1 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
визначено, що платники грошових коштів
сплачують на користь одержувачів цих
коштів за просторочку платежу пеню в
розмірі, що встановлюється за згодою
сторін. Тобто у законі йдеться про
чітко визначений розмір пені, який
мають визначити сторони у договорі.

З урахуванням наведеного, суд
приходить до висновку, що підстави для
стягнення пені з відповідача відсутні,
оскільки конкретний її розмір
договором не врегульований.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов"язання, на вимогу кредитора
зобов"язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку
сума 3% річних за загальний період з
29.05.2014р. по 12.09.2014р. становить 947,18грн.
(суми та періоди взяті правильно) та
підлягає до стягнення.

03.12.2014р. відповідач подав до суду
заяву про розстрочку виконання рішення
строком на 3 місяці з оплатою рівними
частинами до 30 числа кожного місяця,
обгрунтувуючи це скрутним фінансовим
становищем.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.83 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд, приймаючи рішення,
має право відстрочити або розстрочити
виконання рішення.

Суд вважає, що заява про розстрочку
виконання рішення не підлягає
задоволенню, оскільки з наданих
відповідачем документів не вбачається,
що він знаходиться у скрутному
фінансовому становищі. Крім того
відповідач не здійснив жодної оплати в
погашення заборгованості за договором
поставки №511140580 від 19.03.2014р.

У зв'язку із частковим задоволенням
позову судовий збір за розгляд справи
відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
покладається на сторони пропорційно
розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ІНТЕРПАЙП
НИЖНЬОДНІПРОВСЬКИЙ ТРУБОПРОКАТНИЙ
ЗАВОД" (49081, м. Дніпропетровськ, вул.
Столєтова, 21, , р/р321 в
ПАТ "БАНК КРЕДИТ ДНІПРО" м.
Дніпропетровськ, МФО 305749) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВО "УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ"
(61037, м. Харків, пр. Московський, 199-Б,
, п/р2124 в ф-і ХГРУ ПАТ КБ
"Приватбанк" м. Харків, МФО 351533)
заборгованість у розмірі 116 154,00грн. (сто
шістнадцять тисяч сто п"ятдесят
чотири), 3% річних у розмірі 947,18грн.
(дев"ятсот сорок сім грн. 18коп.) та 2
342,02грн. (дві тисячі триста сорок дві
грн. 02коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя В.І. Петрова