ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р.
Справа № 908/2730/14

Колегія суддів у складі:
головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя
Істоміна О.А. , суддя Тарасова І. В.,

при секретарі Сіренко К.О.,

за участю представників сторін:

позивача -не з'явився,

відповідача - Хамзіна Т.Р. (дов.№32 від
01.02.2914р.),

розглянувши у відкритому судовому
засіданні Харківського апеляційного
господарського суду апеляційну скаргу
ДП "Український державний
геологорозвідувальний інститут"
(вх.№3612З/3) на рішення господарського
суду Запорізької області від 23.09.2014
року по справі №908/2730/14

за позовом Державного підприємства
"Український державний
геологорозвідувальний інститут",
м.Київ,

до Публічного акціонерного товариства
"Запорізький автомобілебудівний
завод", м.Запоріжжя,

про стягнення 54331,42 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 23 вересня 2014
року по справі №908/2703/14 (суддя Топчій
О.А.) у задоволенні позовних вимог
Державного підприємства "Український
державний геологорозвідувальний
інститут" до Публічного акціонерного
товариства "Запорізький
автомобілебудівний завод" про
стягнення 54331,42 грн. - відмовлено.

Позивач з рішенням суду не погодився,
звернувся до апеляційного
господарського суду зі скаргою, в якій,
посилаючись на порушення норм
матеріального права, просить скасувати
рішення господарського суду
Запорізької області від 23.09.2014 року по
справі №908/2730/14 та прийняти нове
рішення, яким позов задовольнити.
Вирішити питання судових витрат.

01.12.2014р. апелянтом до суду надано
клопотання (вх.№11463), в якому він
просить витребувати у Публічного
акціонерного товариства «Запорізький
автомобілебудівний завод» копії
Положення про виробничий відділ
«Мелітопольський моторний завод» ПАТ
«ЗАЗ» та довіреність на його керівника.

Розглянувши заявлене апелянтом
клопотання, колегія суддів дійшла
висновку про відмову в його
задоволенні, оскільки договір №КД2137-00
від 01.03.2013р. з проведення моніторингу
та наукового супроводження
надрокористування укладено з
Публічним акціонерним товариством
«Запорізький автомобілебудівний
завод», в якому зазначені адреси сторін
по договору без будь-яких застережень.

Апелянтом повідомлено суд про
неможливість брати участь в судовому
засіданні представником Державного
підприємства «Український
геологорозвідувальний інститут» у
зв'язку з неможливістю прибуття в цей
день до м.Харків.

У судовому засіданні представник
відповідача проти задоволення
апеляційної скарги заперечував з
підстав, зазначених у відзиві (вх.№11550)
на апеляційну скаргу. Просить суд
рішення господарського суду
Запорізької області від 23.09.2014р.
залишити без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

У судовому засіданні 03.12.2014р. було
оголошено перерву до 03.12.2014р.до 11:20 год.

Після перерви представником
відповідача надані пояснення (вх.№11661/1
від 03.12.2014р.) щодо факту отримання
претензії ДП "Український державний
геологорозвідувальний інститут" від
23.04.2014р.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши доводи апеляційної скарги
та відзиву на неї, в межах вимог
передбачених ст.101 ГПК України,
перевіривши повноту встановлення
судом першої інстанції обставин справи
та доказів на їх підтвердження, а також
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
встановила наступне.

01 березня 2013 року між ПАТ "Запорізький
автомобілебудівний завод" та ДП
"Український державний
геологорозвідувальний інститут"
укладено договір №КД2137-00 з проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування
(ділянка Мелітопольського родовища
(свердловини №№2785-7, 799-7В)).

Відповідно до п. 1.1. договору виконавець
зобов'язується виконати для замовника,
а замовник зобов'язується прийняти й
оплатити роботи з моніторингу та
наукового супроводження
надрокористування (далі - роботи)
ділянкою Мелітопольського родовища
Свердловини №№2785-7, 799-7В відповідно до
умов цього Договору.

Згідно з п. 1.2. Договору, моніторинг та
наукове супроводження здійснюється на
підставі Порядку надання спеціальних
дозволів на користування надрами,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України від 30 травня 2011 року
№615, та Угоди про умови користування
надрами від 13 грудня 2011 року №5014, що є
додатком до спеціального дозволу на
користування надрами.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що
обсяг робіт, етапи (підетапи) та строки
їх виконання наведені в календарному
плані у додатку, який є невід'ємною
частиною цього договору та складається
виконавцем щорічно.

Додатком № 1 до договору сторонами
узгоджено Календарний план на 2013 рік, в
якому наведені обсяг робіт, етапи
(підетапи) та строки їх виконання.

Згідно із п. 4.2. Договору по завершенню
кожного етапу (підетапу) виконавець
надає замовнику акт здавання-приймання
робіт в 2-х примірниках та
Інформаційний звіт у письмовій формі.

Замовник протягом 5 робочих днів з дня
одержання звітних документів та Акту
здавання-приймання робіт, зазначених в
п. 4.1. цього Договору, якщо виконані
роботи відповідають умовам Договору,
зобов'язаний направити виконавцю
підписаний та належним чином
оформлений Акт здавання-приймання
робіт (п. 4.3. Договору).

Згідно з п.5.1 договору вартість робіт у
2013 році, разом з ПДВ складає 74 385 гривень
00 копійок.

Вартість кожного окремого етапу
(підетапу) зазначається в календарному
плані у межах узгодженої загальної
вартості робіт (п. 5.2)

Замовник перераховує виконавцю аванс у
розмірі 25% від вартості робіт за
відповідним етапом (підетапом).
Перерахування авансу здійснюється на
підставі рахунку - фактури виконавця
протягом 10 робочих днів з дати
отримання рахунку (п. 5.3).

Остаточний розрахунок за виконаний
етап (підетап) здійснюється Замовником
на підставі Акту здавання-приймання
робіт протягом 10 робочих днів з дати
його підписання(п. 5.4)

На виконання умов договору позивачем
виконано роботи І, II та III етапів 2013
року, які здійснені відповідно до
"Методичних рекомендацій з проведення
моніторингу та наукового
супроводження надрокористування"
аналізу робіт, що виконуються
надрокористувачем на об'єктах (ділянка
Мелітопольського родовища
(свердловини №№2785-7, 799-7В)) та оцінка їх
відповідності програмі робіт
надрокористувача та чинним
нормативно-методичним і правовим
документам; узагальнення і оцінка
результатів проведення моніторингу та
наукового супроводження, підготовка
висновків, рекомендацій і звітів для
надрокористувача та звітів до
центрального органу виконавчої влади
України, про що складені акти
здавання-приймання робіт та
інформаційні звіти за І, II та III етапи 2013
року.

Роботи по Договору І етапу 2013 року
прийняті та оплачені замовником, що
підтвердив представник відповідача у
судовому засіданні.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем рекомендованим
повідомленням на адресу виробничого
підрозділу Мелітопольський моторний
завод" ПАТ «Запорізький
автомобілебудівний завод» направлено
акт №2/2013 від 23 вересня 2013 року про
здачу-приймання науково-технічної
продукції за договором № КД2137-00 від 01
березня 2013 року, вартість виконаних
робіт становить 24795,00 грн., в тому числі
ПДВ - 4 132,50 грн. та акт №3/2013 від 16 грудня
2013 року про здачу-приймання
науково-технічної продукції за
договором № КД2137-00 від 01 березня 2013
року, вартість виконаних робіт
становить 24795,00 грн., в тому числі ПДВ -
4132,50 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що
Акти здачі-приймання науково-технічної
продукції за договором №КД2137-00 від 01
березня 2013 року - акт №2/2013 від 23 вересня
2013 року та №3/2013 від 16 грудня 2013 року,
рахунки на оплату № 1536 від 23 вересня
2013р. та № 2137 від 16 грудня 2013р.,
інформаційні звіти за договором №
КД2137-00 від 01 березня 2013 року були
направлені позивачем не на юридичну
адресу відповідача - Публічного
акціонерного товариства "Запорізький
автомобілебудівний завод" - 69600, м.
Запоріжжя, проспект Леніна, 8, а на
адресу ПАТ "ЗАЗ" виробничий підрозділ
"Мелітопольський моторний завод" 72311,
Запорізька область, м. Мелітополь,
Каховське шосе, 17. Вказані акти
прийняті та оплачені не були.

23.04.2014р. позивачем на адресу
відповідача була направлена претензія
№762, в якій позивач пропонує
відповідачу прийняти виконані роботи
ІІ та ІІІ етапів 2013 року за договором
№КД2137-00 від 01 березня 2013 року та
направити виконавцю підписані та
належним чином оформлені акти
здачі-приймання робіт №2/2013 від 23.09.2013
року та №3/2013 від 16 грудня 2913р. або
обґрунтувати свою правову позицію.
Протягом 10 робочих днів з дати
підписання зазначених актів
здачі-приймання робіт здійснити оплату
за виконані роботи ІІ та ІІІ етапів 2013р.
за договором №КД2137-00 від 01 березня 2013
року.

В ході судового розгляду справи
представником відповідача були надані
пояснення щодо факту отримання
претензії та ДП "Український державний
геологорозвідувальний інститут" від
23.04.2014р., в яких він зазначає, що після
отримання претензії №762 від 23.04.2014р.
відповідачем були здійснені спроби
щодо з'ясування ситуації та пошуку
актів №2/2013 та №3/2013 про здачу-примання
науково-технічної продукції. Однак,
з'ясувати той факт, чи були отримані
зазначені акти Виробничим підрозділом
"Мелітопольський моторний завод" не
виявилося можливим внаслідок
суттєвого скорочення чисельності
працівників ПАТ «ЗАЗ». Відповідь на
претензію не була надана, оскільки
підприємство ПАТ «ЗАЗ» працює
нестабільно і протягом 2014 року значний
термін часу перебувало в простої.

Відповідач в порушення умов Договору
№КД2137-00 від 01 березня 2013 року оплату
решти вартості робіт не здійснив, в
результаті чого утворилась
заборгованість за даним договором у
розмірі 49590 грн.

Господарський суд Запорізької області,
приймаючи оскаржуване рішення виходив
з того, що позивачем не доведено
належне виконання прийнятих на себе
зобов'язань за Договором №КД2137-00 від 01
березня 2013 року, оскільки Акти
здачі-приймання виконаних робіт були
направлені не на юридичну адресу
замовника.

Колегія суддів апеляційного
господарського суду з такими
висновками суду першої інстанції не
погоджується, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.837 ЦК України за
договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст.853 ЦК України
замовник зобов'язаний прийняти роботу,
виконану підрядником відповідно до
договору підряду, оглянути її і в разі
виявлення допущених у роботі відступів
від умов договору або інших недоліків
негайно заявити про них підрядникові.
Якщо замовник не зробить такої заяви,
він втрачає право у подальшому
посилатися на ці відступи від умов
договору або недоліки у виконаній
роботі.

Відповідно до ч.4 ст.882 ЦК України
передання робіт підрядником і
прийняття їх замовником оформлюється
актом, підписаним обома сторонами. У
разі відмови однієї із сторін від
підписання акта про це вказується в
акті і він підписується другою
стороною. Акт, підписаний однією
стороною, може бути визнаний судом
недійсним лише у разі, якщо мотиви
відмови другої сторони від підписання
акта визнані судом обґрунтованими.

Статтею 892 Цивільного кодексу України
передбачено, що за договором на
виконання науково-дослідних або
дослідно-конструкторських та
технологічних робіт підрядник
(виконавець) зобов'язується провести за
завданням замовника наукові
дослідження, розробити зразок нового
виробу та конструкторську
документацію на нього, нову технологію
тощо, а замовник зобов'язується
прийняти виконану роботу та оплатити
її. Договір може охоплювати весь цикл
проведення наукових досліджень,
розроблення та виготовлення зразків
або його окремі етапи.

Відповідно до ст. 894 Цивільного кодексу
України виконавець зобов'язаний
передати, а замовник прийняти та
оплатити повністю завершені
науково-дослідні або
дослідно-конструкторські та
технологічні роботи. Договором можуть
бути передбачені прийняття та оплата
окремих етапів робіт або інший спосіб
оплати.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що по
завершенню кожного етапу (підетапу)
виконавець надає замовнику акт
здавання-приймання робіт в 2-х
примірниках та Інформаційний звіт у
письмовій формі та перерахування
авансу здійснюється на підставі
рахунку-фактури виконавця протягом 10
робочих днів з дати отримання рахунку
(п. 5.3).

Замовник протягом 5 робочих днів з дня
одержання звітних документів та Акту
здавання-приймання робіт, зазначених в
п. 4.1. цього договору, якщо виконані
роботи відповідають умовам договору,
зобов'язаний направити виконавцю
підписаний та належним чином
оформлений Акт здавання-приймання
робіт (п. 4.3. Договору).

Остаточний розрахунок за виконаний
етап (підетап) здійснюється замовником
на підставі Акту здавання-приймання
робіт протягом 10 робочих днів з дати
його підписання.

Умовами договору визначено, що
остаточний розрахунок за виконаний
етап (підетап) проводиться на підставі
підписаного замовником акту здавання -
приймання робіт, наданого останньому
виконавцем.

Позивачем було направлено на адресу
виробничого підрозділу
«Мелітопольський моторний завод» ПАТ
«Запорізький автомобілебудівний
завод» що підвереджується
рекомендованим повідомленням про
вручення поштового відправлення (а.с.46).

Таким чином, передання і прийняття
робіт на підставі підписаного в
односторонньому порядку акта і
виникнення за таким актом прав та
обов'язків можливе за наявності
реального виконання робіт за договором
у разі неотримання обґрунтованої
відмови про причини неприйняття робіт
(виявлені недоліки) у строк, визначений
договором.

Колегія суддів зазначає, що наведеної
правової позиції дотримується
Верховний Суд України при здійсненні
перегляду рішень господарських судів у
справах зі спорів про стягнення
заборгованості за договором підряду
(постанова ВСУ від 02.10.2012 у справі №23/236)
та Вищий господарський суд України при
касаційному перегляді судових рішень у
спорах згаданої категорії (постанови
ВГСУ від 19.03.2014 у справі №911/3120/13 та від
02.04.2014 у справі №904/5647/13).

Отже, відповідно до норм чинного
цивільного законодавства підрядник не
повинен вчиняти жодних дій щодо
спонукання замовника до підписання
акта виконаних робіт, а має лише
констатувати факт відмови від
підписання акта. У свою чергу, обов'язок
прийняти виконані роботи, а у випадку
виявлення недоліків робіт негайно про
них заявити (у тому числі шляхом
мотивованої відмови від підписання
акта виконаних робіт) законом
покладений саме на замовника.

Отже, замовник, який на порушення вимог
ст.882 ЦК України безпідставно
(немотивовано) відмовився від
прийняття робіт, своєчасно не заявивши
про їх недоліки (за наявності таких), не
звільняється від обов'язку оплатити
роботи, виконані за договором підряду.

Матеріали справи не містять
вмотивованої відмови замовника від
приймання виконаних робіт за договором
№КД2137-00 від 01 березня 2013 року, також
відповідач не надав відповідь на
заявлену позивачем претензії №762 від
23.04.2014р.

В ході судового розгляду справи
з'ясовано, що замовником не вжито
заходів щодо встановлення факту
отримання виробничим підрозділом
«Мелітопольський моторний завод» ПАТ
«Запорізький автомобілебудівний
завод» Актів здачі-приймання
виконаних робіт за договором №КД2137-00
від 01 березня 2013 року.

Всупереч нормам ч.ч.1,4 ст.882 ЦК України
та умовам договору відповідач не
прийняв виконані позивачем роботи, не
вказав в актах здачі-приймання про
відмову від їх підписання, як і не надав
письмового обґрунтування відмови в
підписанні акта чи повідомлення про
виявлені недоліки, як того вимагають ч.4
ст.882 ЦК України. Також не надав
відповідь на заявлену позивачем
претензію№762 від 23.04.2014р.

Колегія суддів апеляційної інстанції
вважає, що аналіз умов договору в їх
системному зв'язку вказує на те, що
роботи вважаються фактично виконаними,
а їх результат - фактичним результатом
таких робіт, вартість яких
визначається сторонами в Акті
здачі-приймання виконаних робіт.

Як вбачається з Актів здачі-приймання
виконаних робіт загальна вартість
фактично виконаних робіт позивачем за
первісним позовом складає відповідно
до розрахунку 49590 грн.

Пунктом 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу
України встановлено, що підставами
виникнення прав та обов'язків, є,
зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст.526
Цивільного кодексу України та ст.193
Господарського кодексу України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

Оскільки відповідно до умов договору
сторони дійшли згоди про те, що
остаточний розрахунок за виконані
роботи за договором замовником
здійснюється протягом десяти робочих
днів з дня підписання Акту здачі -
приймання виконаних робіт, який був
направлений позивачем та отриманий
виробничим підрозділом відповідача, то
колегія суддів вважає, що відповідачем
в порушення умов договору не проведено
оплату.

З огляду на викладені обставини, суд
апеляційної інстанції дійшов висновку
про обґрунтованість позовних вимог
щодо стягнення з відповідача вартості
фактично виконаних позивачем робіт за
договором №КД2137-00 від 01 березня 2013 року
у розмірі 49590 грн.

Щодо заявленої позивачем до стягнення
суми пені у розмірі 2028,42 грн., 3% річних у
розмірі 313,84 грн., інфляційних втрат у
розмірі 2399,16 грн., то колегія суддів
вважає, що заявлені суми не підлягають
стягненню, оскільки позивачем були
направлені Акти здачі-приймання
виконаних робіт не на юридичну адресу
відповідача, а на адресу його
виробничого підрозділу.

Згідно зі ст.32 ГПК України, доказами у
справі є будь-які фактичні дані на
підставі яких господарський суд у
визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність
обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші
обставини, які мають значення для
правильного вирішення
господарського спору.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

У відповідності до п.4 ст.129 Конституції
України та ст. 33 ГПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 43 ГПК України
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.
Визнання однією стороною фактичних
даних і обставин, якими інша сторона
обґрунтовує свої вимоги або
заперечення, для господарського суду
не є обов'язковим.

На підставі викладеного, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
господарського суду Запорізької
області від 23.09.2014 року по справі
№908/2730/14 прийнято з порушенням норм
матеріального права та при неповному
з'ясуванні обставин, що мають значення
для справи, а тому оскаржуваний судовий
акт підлягає скасуванню, а апеляційна
скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.85, 99, 101, п.2 ст.103, п.1, п.4 ч.1
ст.104, ст.105 ГПК України, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду ,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу
задовольнити частково.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 23.09.2014 року по
справі №908/2730/14 скасувати. Прийняти
нове рішення, яким позов Державного
підприємства "Український державний
геологорозвідувальний інститут"
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Запорізький
автомобілебудівний завод"
(просп.Леніна,8, м.Запоріжжя, Запорізька
обл., 69600, ) на користь
Державного підприємства "Український
державний геологорозвідувальний
інститут" (вул.Автозаводська,78-А, м.Київ,
04114, ), заборгованість за
виконані роботи за договором №КД2137-00
від 01 березня 2013 року у розмірі 49590 грн.,
судовий збір за подання позовної заяви
у розмірі 991,80 грн., судовий збір за
подання апеляційної скарги у розмірі
913,50 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Доручити господарському суду
Запорізької області видати
відповідний наказ.

Повний текст постанови складено
08.12.2014 року.

Головуючий суддя
Горбачова Л.П.

Суддя
Істоміна О.А.

Суддя
Тарасова І. В.