м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Справа № 910/1881/13 01.12.14
За позовом Фізичної особи - підприємця
Лисенко Ніни Дмитрівни
до Київської міської ради
третя особа-1, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Комунальне
підприємство по утриманню житлового
господарства "Житлорембудсервіс"
Деснянського району м. Києва
третя особа-2, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Департамент
комунальної власності міста Києва
виконавчого органу Київської міської
третя особа-3, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Деснянська
районна в м. Києві державна
про визнання права власності
Судді Васильченко Т.В. (головуючий)
в присутності представників сторін:
від позивача: Лисенко Н.Д.;
Лазоренко Т.В., довіреність №01/12/2014 від
від відповідача: Семенюк Н.М.,
довіреність №225-КР-1112 від 30.09.2014;
від третьої особи - 1: не з'явилися;
від третьої особи - 2: Семенюк Н.М.,
від третьої особи - 3: не з'явилися.
Суть спору: Фізична особа-підприємець
Лисенко Ніна Дмитрівна звернулась до
господарського суду міста Києва з
позовом до Київської міської ради, з
урахуванням заяви про зміну предмету
позову, яка прийнята до розгляду
ухвалою господарського суду міста
Києва від 18.02.2013, про визнання права
власності на 3/5 частини нежитлового
приміщення за адресою: м. Київ, проспект
Маяковського, 46, загальною площею 76,4
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ФОП
Лисенко Ніна Дмитрівна провела
перепланування та реконструкцію
орендованого приміщення за адресою: м.
Київ, проспект Маяковського, 46, у
зв'язку з чим створено нову річ, а
відтак у позивача виникло право
власності на 3/5 частини даного
нежитлового приміщення в порядку ст. 778
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 01.02.2013 порушено провадження у
справі №910/1881/13 та призначено до
01.03.2013 позивач через відділ діловодства
суду подав додаткові пояснення по
справі, в яких зауважив на тому, що
оскільки новостворене нежитлове
приміщення було прийнято в
експлуатацію в 2006 році, то у
відповідності до п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України, до
спірних правовідносин повинен
застосовуватись Цивільний кодекс
України від 16.01.2003.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 04.03.2013 залучено до участі у
справі в якості третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства
"Житлорембудсервіс" Деснянського
району м.Києва та відкладено розгляд
справи.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 26.03.2013 призначено
колегіальний розгляд справи №910/1881/13 у
наступному складі суду: Головуючий
суддя: Васильченко Т.В. судді: Куркотова
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.03.2013 справу №910/1881/13
прийнято до провадження колегії суддів
у складі: Головуючий суддя: Васильченко
Т.В., судді: Куркотова Є.Б., Ломака В.С. та
призначено розгляд справи.
10.04.2013 через відділ діловодства суду
Комунальне підприємство по утриманню
житлового господарства
"Житлорембудсервіс" Деснянського
району м. Києва подало письмові
пояснення, в яких проти позову
заперечило з підстав того, що
здійснення поліпшень не має своїм
наслідком виникнення права власності у
орендаря. Крім того, третя особа 1
посилається на те, що у зв'язку з
наявністю у підприємства податкового
боргу у великому розмірі, майно
підприємства, в тому числі і спірне
перебуває в податковій заставі.
11.04.2013 відповідач через відділ
діловодства суду подав заяву про
застосування строків позовної
давності, у зв'язку з чим в позові
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 11.04.2013 залучено до участі у
справі в якості третьої особи-2, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача -
Департамент комунальної власності
міста Києва виконавчого органу
Київської міської ради та відкладено
розгляд справи.
16.05.2013 відповідач через відділ
діловодства суду подав відзив на
позовну заяву, в якому проти позову
заперечує з підстав того, що договором
оренди спірного майна не передбачено
право орендаря на набуття прав на майно
у зв'язку з здійсненням поліпшень. Крім
того, відповідач зауважує на тому, що
дозвіл Ватутінської районної
державної адміністрації м. Києва
(розпорядження від 30.09.1998 №1308) не є
згодою орендодавця на проведення
невід'ємних поліпшень, оскільки
виданий іншій особі - ПП «Лілія» та є
всього документом дозвільного
характеру на проведення
перепланування спірного приміщення в
В судовому засіданні 16.05.2013 у
відповідності до ч. 3 ст. 77 ГПК України
оголошено перерву до 27.05.2013.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 27.05.2013, у зв'язку з
перебуванням суддів - Ломаки В.С. та
Куркотової Є.Б. у відрядженні, справу
№910/1881/13 передано на розгляд колегії
суддів у наступному складі суду:
Головуючий суддя: Васильченко Т.В.,
судді: Блажівська О.Є., Босий В.П.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 27.05.2013 справу № 910/1881/13
прийнято до провадження колегії суддів
у складі: Головуючий суддя: Васильченко
Т.В., судді: Блажівська О.Є., Босий В.П. та
призначено до розгляду.
В судовому засіданні 27.05.2013 у
відповідності до ч. 3 ст. 77 ГПК України
оголошено перерву до 19.06.2013.
28.05.2013 третя особа 1 через відділ
діловодства суду подала пояснення по
справі, в яких наголосила на тому, що
перепланування нежитлового приміщення
в межах капітальної споруди не є
будівництвом, а тому режим створення
нерухомого майна не може бути
застосований до спірних правовідносин.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 19.06.2013 призначено
колегіальний розгляд справи №910/1881/13 у
наступному складі суду: Головуючий
суддя: Васильченко Т.В., судді: Марченко
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.06.2013 справу №910/1881/13
прийнято до провадження колегії суддів
у складі: Головуючий суддя: Васильченко
Т.В., судді: Марченко О.В., Босий В.П. та
призначено розгляд справи.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 19.06.2013 залучено до участі у
справі в якості третьої особи-3, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача
Деснянську районну в місті Києві
державну адміністрацію та відкладено
розгляд справи.
05.08.2013 через відділ діловодства суду
третя особа 3 подала письмові
пояснення, в яких зазначила про те, що
позивач проведеними переплануваннями
не створив нової речі, а лише поліпшив
орендоване ним нежитлове приміщення, у
зв'язку з чим вважає, що позов
задоволенню не підлягає.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 05.08.2013 призначено
колегіальний розгляд справи №910/1881/13 у
наступному складі суду: Головуючий
суддя: Васильченко Т.В., судді: Босий
В.П., Блажівська О.Є. у зв'язку з
перебуванням судді Марченко О.В. у
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 05.08.2013 справу №910/1881/13
прийнято до провадження колегії суддів
у складі: Головуючий суддя: Васильченко
Т.В., судді: Босий В.П., Блажівська О.Є. та
призначено розгляд справи.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 26.09.2013 справу
№910/1881/13 передано на розгляд колегії
суддів у складі: Головуючий суддя:
Босий В.П., судді: Марченко О.В.,
Блажівська О.Є. у зв'язку з перебуванням
судді Васильченко Т.В. на лікарняному.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.09.2013, на підставі ст. ст.65, 86
ГПК України, справу №910/1881/13 прийнято до
провадження колегії суддів в
наступному складі суду: Головуючий
суддя: Босий В.П., судді: Марченко О.В.,
Блажівська О.Є. та призначено до
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 28.10.2013 справу
№910/1881/13 передано на розгляд колегії
суддів в наступному складі суду:
Головуючий суддя: Васильченко Т.В.,
судді: Марченко О.В., Блажівська О.Є. у
зв'язку із виходом судді Васильченко
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 28.10.2013, на підставі ст. ст.65, 86
ГПК України, справу №910/1881/13 прийнято до
провадження колегії суддів в
наступному складі суду: Головуючий
суддя: Васильченко Т.В., судді: Марченко
О.В., Блажівська О.Є. та призначено до
31.10.2013 позивач через відділ діловодства
суду подав додаткові пояснення, в яких
зазначив проте, що ПП «Лілія»,
засновником якого виступала Лисенко
Н.Д., з урахуванням вимог Закону України
«Про підприємництво» припинено, а всі
майнові права даного підприємства було
передано створеному суб'єкту
підприємницької діяльності Лисенко
Ухвалами господарського суду міста
Києва від 31.10.2013 у справі №910/1881/13
призначено судову будівельно-технічну
експертизу, проведення якої доручено
Київському науково-дослідному
інституту судових експертиз (03680, м.
Київ, вул. Смоленська, 6) та зупинено
провадження по справі.

24.09.2014 Київським науково-дослідним
інститутом судових експертиз
Міністерства юстиції України
супровідним листом №14475/14-43 від 18.09.2014
за підписом директора інституту
Рувіна О.Г. через відділ діловодства
суду були повернуті матеріали справи
№910/1881/13 разом з висновком судової
експертизи.

Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 06.10.2014 справу №
910/1881/13 передано на розгляд колегії
суддів у складі: Васильченко Т.В.
(головуючий), Нечай О.В.,
Марченко О.В., у зв'язку з перебуванням
судді Блажівської О.Є. у відпустці.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 06.10.2014 справу №910/1881/13
прийнято до провадження колегією
суддів у складі: Головуючий суддя:
Васильченко Т.В., судді: Нечай О.В.,
Марченко О.В., поновлено провадження у
справі та призначено до розгляду.

20.10.2014 третя особа 3 через відділ
діловодства суду подала письмові
пояснення, в яких зазначили про те, що
проведеним переплануванням позивач не
створив нової речі, а лише поліпшив
орендоване нежитлове приміщення.

10.11.2014 позивач подав письмові
пояснення, в яких зазначив про те, що
експерти при проведенні експертизи не
надали відповіді на питання, що були їм
поставлені, тому вважає, що висновок
експертів за результатами проведеної
судової будівельно-технічної
експертизи від 18.09.2014 є суперечливим та
містить не чіткі відповіді на
поставлені питання, у зв'язку з чим, не
може бути прийнятий до уваги.

10.11.2014 відповідач та третя особа 2 через
відділ діловодства суду також подали
письмові пояснення, в яких зазначили
про те, що згідно з висновком судової
будівельно-технічної експертизи
збільшення площі орендованого майна
відбулося внаслідок перепланування за
рахунок приєднання площі інших
нежитлових приміщень, в межах
існуючого житлового будинку, що
спростовує доводи позивача про
створення ним нової речі.

28.11.2014 позивач через відділ діловодства
суду подав додаткові пояснення по суті
позовних вимог, в яких зазначив про те,
що після передання в користування
нежитлового приміщення площею 62,1 кв.м
на підставі письмової згоди
орендодавця, позивачем проведено
реконструкцію з переплануванням, в
результаті чого збільшилась площа до
76,4 кв.м, з влаштуванням вхідної групи та
проведенням опоряджувальних робіт в
приміщеннях, що пов'язані зі зміною їх
функціонального призначення. Всі
перетворення були передбачені
кошторисами та погоджені орендодавцем.
Також позивач зазначив, що було
створено саме нову річ - нерухоме майно,
функціональне призначення якої є
підприємство роздрібної торгівлі, що
розташоване в м. Києві по проспекту
Маяковського, буд. 46, загальною площею
76,4 кв.м.

Також 28.11.2014 позивач подав клопотання
про виклик в судове засідання Левченко
А.М., як особу, що проводила
ремонтно-оздоблювальні та
ремонтно-будівельні роботи в період з
грудня 1999 по вересень 2006 року на
спірному об'єкті для надання пояснень
щодо об'ємів проведених робіт.

Крім того, 28.11.2014 позивач подав
клопотання про призначення додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи, у зв'язку з неясністю та
неповнотою проведеної експертизи.

Розглянувши в судовому засіданні 01.12.2014
клопотання позивача про виклик
Левченко А.М. для дачі пояснень, суд
відмовляє в його задоволенні, в зв'язку
з необґрунтованістю та
безпідставністю.

Також, за результатами розгляду в
судовому засіданні клопотання
позивача про призначення додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи, суд дійшов висновку про
відмову в його задоволенні, з огляду на
не доведення дійсної необхідності
проведення додаткової експертизи у
даній справі.

В судовому засіданні 01.12.2014 позивач та
представник позивача вимоги викладені
в позовній заяві підтримали у повному
обсязі, просили задовольнити.

Представник відповідача та третьої
особи 2 в судовому засіданні проти
позову заперечив в повному обсязі.

Треті особи 1 та 3 в судове засідання
01.12.2014 своїх представників не
направили, про причини неявки суду не
повідомили, хоча про час та місце
проведення судового засідання
повідомлені своєчасно та належним
чином, заяв чи клопотань до суду не
подали.

Відповідно до п. 3.9 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України № 18
від 26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" у випадку нез'явлення
в засідання господарського суду
представників обох сторін або однієї з
них справа може бути розглянута без їх
участі, якщо неявка таких
представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка третіх осіб 1
та 3 не перешкоджає всебічному, повному
та об'єктивному розгляду всіх обставин
справи, суд вважає за можливе
розглянути справу за наявними в ній
матеріалами.

В судовому засіданні 01.12.2014 оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Розглянувши подані документи і
матеріали справи, заслухавши пояснення
представників сторін та третьої особи
2, які приймали участь при розгляді
справи, з'ясувавши фактичні обставини,
на яких ґрунтуються позовні вимоги, та
оцінивши докази, які мають значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

30.12.1999 між Державним комунальним
підприємством «Житлоремфонд»
(орендодавець) та Приватним
підприємцем Лисенко Ніною Дмитрівною
(орендар) укладено договір оренди №14,
відповідно до умов якого орендодавець
на підставі розпорядження
Ватутінської районної державної
адміністрації від 30.12.1999 №1353 передає, а
орендар приймає в орендне користування
нежитлове приміщення по вул.
Маяковського, 46 загальною площею 62,1
кв.м, у тому числі: колясочна та частина
холу другого під'їзду для розміщення
магазину по продажу хліба та продуктів
харчування.

Строк дії договору відповідно до п. 9.1
сторони встановили один рік з моменту
підписання договору.

01.01.2002 Управлінням з питань майна
Деснянської районної у м. Києві
державної адміністрації (орендодавець)
та Приватним підприємцем Лисенко Ніною
Дмитрівною (орендар) укладено договір
оренди нерухомого майна (будівель,
споруд, приміщень) №1520, відповідно до
умов якого орендодавець на підставі
розпорядження Деснянської районної
державної у м. Києві адміністрації
передає, а орендар приймає в оренду
нежитлове приміщення (будівлю, споруду)
на першому поверсі загальною площею 62,10
кв.м. за адресою: просп. Маяковського, 46
для розміщення магазину по продажу
хліба та продуктів харчування (п.1.1
договору).

Зазначене нежиле приміщення
передається орендарю з устаткуванням
(за його наявністю) згідно з актом
приймання-передачі, що додається до
цього договору і є його невід'ємною
частиною (п.1.2 договору).

Строк дії зазначеного договору
встановлено з 01.01.2002 по 31.12.2002 (п.6.2
договору).

01.01.2007 Комунальним підприємством
«Житлорембудсервіс» (орендодавець) та
Приватним підприємцем Лисенко Ніною
Дмитрівною (орендар) укладено договір
№1219 про передачу майна комунальної
власності територіальної громади
Деснянського району м. Києва в оренду,
відповідно до умов якого орендодавець
на підставі розпорядження Деснянської
районної у м. Києві державної
адміністрації від 29.12.2006 № 1863 передає, а
орендар приймає в оренду нежитлове
приміщення на першому поверсі
загальною площею 106, 60 кв.м. по проспекту
Маяковського, 46 в м. Києві (п.1.1
договору).

Відповідно до додаткової угоди до
договору №1219 на підставі
розпорядження Деснянської районної у
м. Києві державної адміністрації від
25.09.2009 № 897 орендодавець передав, а
орендар прийняв в оренду нежитлове
приміщення по проспекту Маяковського,
46, загальною площею 84, 20 кв.м., для
магазину по продажу продтоварів з
реалізацією горілчаних виробів - 44, 40
кв.м. та магазин по продажу товарів
дитячого асортименту -27, 90 кв.м., МЗК -11, 90
кв.м.

За користування об'єктом оренди
орендар сплачує орендодавцю орендну
плату, розрахунок якої здійснюється на
підставі Методики розрахунку орендної
плати за користування майном
територіальної громади Деснянського
району, затвердженої рішенням №8
Деснянської райради від 11.09.2008, яка на
дату підписання договору становить:
магазин з реалізацією горілчаних
виробів - 65,00 грн., магазин по продажу
товарів дитячого асортименту - 15,00 грн.
за 1 кв.м. орендованої площі, що в цілому
складає 3845,95 грн. Розмір орендної плати
за кожний наступний місяць
визначається з урахуванням індексу
інфляції за поточний місяць та може
бути змінено на вимогу однієї із сторін
у разі зміни базової орендної ставки,
методики розрахунку орендної плати,
профілю використання приміщення, цін і
тарифів (п.п. 3.1-3.3 договору).

Як зазначає позивач, на підставі згоди
орендодавця ним було здійснено
реконструкцію з переплануванням
об'єкта оренди, внаслідок чого
збільшено площу орендованого
приміщення з 62,1 кв.м до 76,4 кв.м,
добудовано рампу та ганок, у зв'язку з
чим створено нову річ - нерухоме майно
«магазин для продажу продовольчих та
промислових товарів», що розташоване в
місті Києві по проспекту Маяковського,
46.

З цих підстав, посилаючись на норми ч. 4
ст. 778 Цивільного кодексу України,
позивач звернувся до суду з позовом про
визнання за ним права власності на 3/5
частини нежитлового приміщення
загальною площею 76,4 кв. м за адресою: м.
Київ, проспект Маяковського, 46.

Відповідач та треті особи, в свою чергу,
заперечили проти задоволення позову,
оскільки договорами оренди не було
передбачено можливість набуття
позивачем права власності на об'єкт
оренди, а невід'ємні поліпшення
здійснені без згоди орендодавця та за
відсутності погодження кошторисів на
виконання ремонтних робіт. До того ж, на
їх думку, внаслідок реконструкції
орендованого приміщення не було
створено нової речі, а збільшення площі
об'єкту оренди відбулось за рахунок
приєднання інших нежитлових приміщень
в межах існуючого житлового будинку.
Крім того, відповідач заявив про сплив
строку позовної давності за вимогами
позивача.

Оцінивши подані сторонами докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, суд вважає, що вимоги
позовної заяви задоволенню не
підлягають виходячи з наступних
підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, на
балансі Комунального підприємства по
утриманню житлового господарства
"Житлорембудсервіс" перебуває спірне
нежитлове приміщення за адресою:
м.Київ, проспект Маяковського, 46, що
належить до комунальної власності
територіальної громади міста Києва.

Вказане нежитлове приміщення з 1999 року
перебуває в орендному користуванні
позивача на підставі укладених
договорів оренди.

Протягом 1999-2006 років позивач здійснив
реконструкцію та перепланування
орендованого приміщення, внаслідок
чого було збільшено загальну площу
об'єкта оренди до 76,4 кв. м, що
підтверджується технічним паспортом
від 15.08.2012. Вказане нежитлове
приміщення після перепланування було
прийнято в експлуатацію
розпорядженням Деснянської районної у
місті Києві державної адміністрації
від 12.09.2006 № 1233.

На підставі договору № 1219 від 01.01.2007
спірне нежитлове приміщення передано в
оренду позивачу.

Відповідно до вимог п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України,
Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Відтак, враховуючи що правовідносини,
які склалися між сторонами договору є
такими, що продовжують існувати після
набрання чинності ЦК України, до
вказаних правовідносин слід
застосовувати саме норми Цивільного
кодексу України від 16.01.2003.

Положеннями статті 328 Цивільного
кодексу України передбачено, що право
власності набувається на підставах,
які не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

За своєю правовою природою договори,
укладені з позивачем, є договорами
(найму) оренди.

Оренда державного та комунального
майна є різновидом майнового найму і
при розгляді таких справ
застосовуються норми як Закону України
"Про оренду державного та комунального
майна", так і норми Цивільного та
Господарського кодексів України.

Так, відповідно до частини 1 статті 2
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" орендою є
засноване на договорі строкове платне
користування майном, необхідним
орендареві для здійснення
підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 23 вказаного Закону, який
застосовується до спірних
правовідносин, з огляду на належність
об'єкта оренди до комунальної
власності, передбачено, що орендар має
право за погодженням з орендодавцем,
якщо інше не передбачено договором
оренди, за рахунок власних коштів
здійснювати реконструкцію, технічне
переоснащення, поліпшення
орендованого майна. Якщо в результаті
поліпшення, зробленого орендарем за
згодою орендодавця, створена нова річ,
орендар стає її власником у частині
необхідних витрат на поліпшення, якщо
інше не передбачено договором оренди.

Статтею 778 Цивільного кодексу України
також передбачено, що наймач може
поліпшити річ, яка є предметом договору
найму, лише за згодою наймодавця. Якщо в
результаті поліпшення, зробленого за
згодою наймодавця, створена нова річ,
наймач стає її співвласником. Частка
наймача у праві власності відповідає
вартості його витрат на поліпшення
речі, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Виходячи з аналізу зазначених норм,
наймач може стати співвласником
орендованого майна у разі, зокрема,
створення нової речі в результаті
проведених поліпшень.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 332 ЦК
України нова річ створюється внаслідок
переробки попередньої речі шляхом її
використання, як матеріалу.

Отже, проведення капітального ремонту,
внутрішнє перепланування,
переобладнання приміщення, у тому
числі надання об'єкту нового
функціонального призначення в межах
існуючої капітальної будівлі не
призводить до створення нової речі, а
лише її поліпшує.

Аналогічна правова позиція викладена в
постановах Вищого господарського суду
України №1/5005/12094/2011 (12/167) від 19.07.2012,
№14/5005/3026/2012 від 28.11.2012 та інших.

З метою повного, об'єктивного та
всебічного з'ясування обставин справи
ухвалою господарського суду міста
Києва від 31.10.2013 у справі № 910/1881/13 для
вирішення питання - за рахунок яких
приміщень будинку та внаслідок яких
дій збільшилась площа нежитлових
приміщень після перепланування
(поліпшення виконані в межах існуючої
капітальної споруди чи було здійснено
добудову іншої споруди), було
призначено судову будівельно-технічну
експертизу.

За результатами судової експертизи
складено висновок експертів
№14475/13-43/11962/14-43/11963/14-42 від 18.09.2014, яким
встановлено, що площа орендованих
нежитлових приміщень по просп.
Маяковського, 46 в м. Києві збільшилась у
зв'язку з реконструкцією вказаних
нежитлових приміщень в частині їх
перепланування. Показник загальної
площі досліджуваних нежитлових
приміщень зріс внаслідок проведення
наступних будівельно-монтажних робіт:
демонтажу фасадного вітража, де були
облаштовані входи в нежитлові
приміщення, та влаштування нової
фасадної перегородки, внаслідок
виконання яких до початкової площі
додалася площа по частині ганку
вхідної групи, яка до цього взагалі не
враховувалась в експлікації, тобто
була збільшена площа вже існуючих
приміщень; влаштування нової
перегородки в приміщенні щитової, що
призвело до зменшення її корисної
площі на користь орендованих
нежитлових приміщень, та облаштування
нового входу до вказаного приміщення,
внаслідок чого була виключена частина
площі орендованого приміщення ЖЕКу.
Вказані роботи були проведені з метою
відокремлення приміщень орендованих
Лисенко Н.Д. від інших приміщень
житлового будинку та ізольованого
користування ними.

При цьому, експертами встановлено, що
зазначені роботи з перепланування
виконані в межах існуючої капітальної
будівлі житлового будинку № 46 по просп.
Маяковського в місті Києві та всі
приміщення є вбудованими у вказаний
житловий будинок.

Витрати Лисенко Н.Д. на проведення
поліпшень вказаного нежитлового
приміщення за адресою: м.Київ, проспект
Маяковського, 46, з урахуванням
індексації на 31.10.2013 склали 390463 грн.

Дослідивши висновок судової
будівельно-технічної експертизи
№14475/13-43/11962/14-43/11963/14-42 від 18.09.2014,
складений судовими експертами
Київського науково-дослідного
інституту судових експертиз, суд
приймає його як належний та допустимий
доказ в розумінні ст.ст. 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, оскільки його складено у
відповідності до вимог чинного
законодавства уповноваженими
ліцензованими особами відповідної
установи, які попереджені про
кримінальну відповідальність за дачу
неправдивого висновку.

За таких обставин, враховуючи
вищенаведені норми чинного
законодавства та висновок судової
експертизи, який відповідає матеріалам
справи, суд дійшов висновку, що
здійснені позивачем поліпшення
орендованого майна не призвели до
створення нової речі, так як здійснення
орендарем перепланування нежитлових
приміщень під певний вид діяльності, в
межах існуючої капітальної споруди не
призводить до створення нової речі, а
лише її поліпшує.

У зв'язку з цим відсутні підстави для
висновку про набуття позивачем права
власності на спірний об'єкт на підставі
ч. 4 ст. 778 ЦК України та ч. 4 ст. 23 Закону
України "Про оренду державного та
комунального майна", тим більш, що
умовами договорів оренди, на підставі
яких позивач орендує (орендував) спірні
приміщення, не передбачено виникнення
права власності у орендаря внаслідок
поліпшення орендованого майна,
навпаки, ці договори містять умови, які
забезпечують збереження права
територіальної громади на спірне
майно.

Так, згідно з пунктом 3.1, 5.4 договору
оренди від 30.12.1999 орендар має право
змінювати планування внутрішніх
приміщень, а також зводити прибудови та
надбудови, втім у разі закінчення
терміну дії договору або при його
розірванні орендар зобов'язаний
повернути орендоване приміщення
орендодавцю в задовільному технічному
стані з поліпшеннями, виконаними
орендарем, а п. 7.5 договору оренди від
01.01.2007 визначено, що виконані орендарем
за власні кошти згідно з вимогами п. 7.2,
7.3 цього договору поліпшення, які не
можливо відокремити від об'єкта оренди
без заподіяння йому шкоди, залишаються
у комунальній власності
територіальної громади Деснянського
району у місті Києві за винятком
приватизації, продажу або іншого
відчуження об'єкта оренди орендарю.

Згідно ст. 43 Господарського
процесуального кодексу України
судочинство у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, обґрунтовують свої
вимоги і заперечення поданими суду
доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього
Кодексу кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог та
заперечень. Докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу.
Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Позивач же, під час розгляду справи, не
надав суду належних та допустимих
доказів, які б підтверджували заявлені
ним позовні вимоги та свідчили про
наявність у нього права власності на
спірне нерухоме майно, у зв'язку зі
створенням нової речі, а всі доводи
позивача викладені в письмових
поясненнях по справі, спростовує
висновок судової експертизи.

З огляду на викладене та враховуючи
наведені вище норми чинного
законодавства, в задоволенні позову
про визнання за Фізичною
особою-підприємцем Лисенко Ніною
Дмитрівною права власності на 3/5
частини нежитлового приміщення за
адресою: м. Київ, проспект Маяковського,
46, загальною площею 76,4 кв.м., слід
відмовити з покладенням судових витрат
на позивача в силу вимог ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

При цьому, судом не приймається до
уваги заява відповідача про
застосування строків позовної
давності у зв'язку з необґрунтованістю
позовних вимог (п.2.2 постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
"Про деякі питання практики
застосування позовної давності у
вирішенні господарських спорів" від
29.05.2013 № 10).

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 43, 44, 49, 82- 85
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд міста Києва,
-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити
повністю.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 08.12.2014.

Головуючий суддя
Т.В.Васильченко

судді
О.В.Марченко

О.В.Нечай