ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2014 року Справа № 904/618/14

Вищий господарський суд України в
складі колегії суддів:

Овечкіна В.Е. - головуючого, Корнілової
Ж.О. - доповідача, Чернова
Є.В.,розглянувши касаційну скаргу
Комунального закладу
"Дніпропетровська міська
багатопрофільна клінічна лікарня № 4"
Дніпропетровської обласної радина
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
18.09.2014 у справі№ 904/618/14 Господарського
суду Дніпропетровської областіза
позовомДочірнього підприємства
"Вітамін-Фарм"до1.Комунального закладу
"Дніпропетровська міська
багатопрофільна клінічна лікарня № 4"
Дніпропетровської обласної ради,
2.Обласного комунального підприємства
"Фармація",третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача Публічне
акціонерне товариство "ДТЕК
Дніпрообленерго"
простягнення 431100,88 грн. за участю
представників сторін від
позивача:Позняков В.С. (довіреність №
б/н від 05.08.2014), від відповідача
1:Карабаза Ю.П. (довіреність № б/н від
16.12.2013), від відповідача 2:не з' явились,
від третьої особи:не з' явились,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014 у
справі № 904/618/14 (суддя Панна С.П.) у
позовних вимогах Дочірнього
підприємства "Вітамін-Фарм" відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
18.09.2014 у справі № 904/618/14 (колегії суддів:
Дармін М.О. - головуючий, Березкіна О.В.,
Подобєда І.М.) рішення Господарського
суду Дніпропетровської області від
10.06.2014 у справі № 904/618/14 скасовано.
Прийнято нове рішення про стягнення з
Комунального закладу
"Дніпропетровська міська
багатопрофільна клінічна лікарня № 4"
Дніпропетровської обласної ради на
користь Дочірнього підприємства
"Вітамін - Фарм" суми завданих збитків у
розмірі 383765,55 грн. Стягнуто з
Комунального закладу
"Дніпропетровська міська
багатопрофільна клінічна лікарня № 4"
Дніпропетровської обласної ради на
користь Дочірнього підприємства
"Вітамін - Фарм" 9779,17 грн. судового збору.
В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Постанову мотивовано тим, що
відповідачем 1 не виконано належним
чином зобов'язання перед позивачем
щодо надання можливості користування
електроенергією. У зв'язку з
припиненням ведення господарської
діяльності з роздрібної реалізації
лікарських засобів через аптечний
пункт, розташований в орендованому
приміщенні, позивачем не одержано
доходи, які міг би реально одержати за
звичайних обставин, якби її право не
було порушене (упущена вигода).

Не погоджуючись з постановою
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 18.09.2014 у справі
№ 904/618/14, Комунальний заклад
"Дніпропетровська міська
багатопрофільна клінічна лікарня № 4"
Дніпропетровської обласної ради
звернувсь до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій просить скасувати постанову
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 18.09.2014 у справі
№ 904/618/14, а рішення Господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014 у
справі № 904/618/14 залишити в силі.

У касаційній скарзі заявник
посилається на неправильне
застосування судом апеляційної
інстанцій норм матеріального та
процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 21.11.2014 касаційну скаргу
Комунального закладу
"Дніпропетровська міська
багатопрофільна клінічна лікарня № 4"
Дніпропетровської обласної ради
прийнято та призначено до розгляду на
02.12.2014.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову
Ж.О., обговоривши доводи касаційної
скарги, представників позивача,
відповідача 1, перевіривши
правильність застосування норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів Вищого господарського
суду України вважає, що касаційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Судом першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що між Управлінням
комунальної власності
Дніпропетровської міської ради та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вітамін" 05.05.2008
укладено договір оренди нерухомого
майна, що належить до комунальної
власності територіальної громади
міста № 166-УКВ/08. За умовами пункту 1.1
договору, на підставі рішення міської
ради від 21.03.2007 № 41/11 зі змінами та
доповненнями передає, а орендар
приймає у строкове платне користування
комунальне нерухоме майно - нежитлове
приміщення, під аптеку, загальною
площею 36,6 кв.м, розташованого за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Ближня, 31, на першому поверсі будівлі;
вартість якого, згідно з незалежною
оцінкою становить 193298,00 грн., без ПДВ, що
перебуває на балансі Міської
багатопрофільної лікарні № 4.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що
передача нерухомого комунального
майна (об'єкт оренди) в оренду не тягне
за собою виникнення у орендаря права
власності на цей об'єкт оренди;
власником майна (об'єкта оренди)
залишається територіальна громада
міста Дніпропетровська (в особі
міської ради), а орендар користується
ним протягом строку оренди.

Орендар вступає у строкове платне
користування об'єктом оренди з моменту
підписання сторонами договору та акта
приймання-передачі об'єкта оренди
(пункт 2.2 договору).

Відповідно до пункту 2.3 договору,
передача об'єкта оренди в оренду
здійснюється за вартістю, згідно з
незалежною оцінкою, проведеною станом
на 31.03.2008 на підставі акта
приймання-передачі об'єкта оренди,
підписаного балансоутримувачем,
орендодавцем та орендарем.

Згідно з пунктом 5.5 договору, у разі
припинення договору протягом 5
календарних днів з дати припинення
орендар зобов'язаний повернути об'єкт
оренди за актом приймання-передачі,
підписаного балансоутримувачем,
орендодавцем та орендарем, у належному
стані, з урахуванням нормального
фізичного зносу, та відшкодувати
балансоутримувачу збитки у разі
погіршення стану або втрати (повної або
часткової) об'єкта оренди з вини
орендаря.

Пунктом 5.11 договору передбачено, що
орендар зобов'язаний протягом 5-ти днів
з моменту укладення договору укласти з
балансоутримувачем або з відповідними
комунальними службами договір щодо
сплати комунальних послуг (газ,
електроенергія, тепло, водопостачання
та водовідведення, вивезення сміття,
телефон) та з балансоутримувачем -
договір щодо сплати експлуатаційних
витрат, у тому числі відшкодування
витрат з податку на землю.

Договір діє з 05.05.2008 до 21.04.2011 включно
(пункт 10.1 договору).

Відповідно до акта приймання-передачі
від 05.05.2008, Управлінням комунальної
власності Дніпропетровської міської
ради передано відповідачу у тимчасове
платне користування нежитлове
приміщення, площею 36,6 кв.м,
розташованого за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Ближня, 31.

Між Комунальним закладом "Міська
багато профільна клінічна лікарня № 4"
(балансоутримувач) та Дочірнім
підприємством "Вітамін-Фарм" (орендар),
16.05.2011 укладено договір № 04/11 про
відшкодування витрат за надання
комунальних послуг. За умовами пункту
1.1 договору, балансоутримувач надає
можливість орендарю користуватись
комунальними послугами
(електроенергія, тепло, водопостачання,
вивіз сміття, послуги зв'язку),
туалетами та наданими послугами з
дотриманням вимог, встановлених
відповідними правилами користування
комунальними послугами та договором.

Пунктом 2.1 договору передбачено, що
витрати за спожиті комунальні послуги
сплачуються орендарем не пізніше 10-го
числа місяця, наступного за звітним
періодом, згідно з виставленими
рахунками лікарнею.

Відповідно до пункту 3.1 договору,
балансоутримувач зобов'язується
забезпечувати надання комунальних
послуг орендарю, але не несе
відповідальності за ненадані
комунальні послуги, якщо таке
відбулось не з вини лікарні.

Згідно з пунктом 4.1 договору, договір є
невід'ємною частиною договору оренди
нерухомого майна, яке належить до
комунальної власності територіальної
громади міста за № 186-УКВ/08 від 05.05.2008 та
додаткової угоди № 3 від 16.05.2011; дія
договору припиняється з розірванням
договору оренди приміщень. Договір діє
до 20.04.2013.

Рішенням Господарського суду
Дніпропетровської області від 24.07.2013 у
справі № 904/4956/13 визнано продовженим
договір оренди нерухомого майна, що
належить до комунальної власності
територіальної громади міста № 166-УКВ/08
від 05.05.2008 на той самий строк, на який
його укладено, а саме: на 4 роки 351 день
(до 06.04.2018 року), на тих самих умовах.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
26.09.2013 та постановою Вищого
господарського суду України від 11.11.2013
у справі № 904/4956/13 вказане рішення
залишено без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач продовжує користуватись
нежитловим приміщенням, загальною
площею 36,6 кв.м, розташованого за
адресою: м. Дніпропетровськ, вул.
Ближня, 31, на першому поверсі будівлі,
на правах оренди, згідно з договором
оренди нерухомого майна, що належить до
комунальної власності територіальної
громади міста № 166-УКВ/08 від 05.05.2008.

Судом першої та апеляційної інстанцій
встановлено, що представником
Дніпропетровських міських електричних
мереж 13.05.2013 відключено
електропостачання від приміщення
відповідача 1, що підтверджується актом
пломбування відключеного обладнання.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивач вперше 25.07.2013 звернувсь до
відповідача 1 про поновлення
електропостачання, що підтверджується
листом № 83 від 25.07.2013, який надіслано
позивачем після отримання рішення
Господарського суду Дніпропетровської
області від 24.07.2013 у справі № 904/4956/13, яке
на той час не набрало законної сили,
оскільки оскаржувалось відповідачем 1
в апеляційному порядку.

Позивач вдруге 30.09.2013 звернувсь до
відповідача 1 з вимогою поновити
електропостачання, що підтверджується
листом № 114 від 30.09.2013. Листом
відповідача 1 № 1315 від 02.10.2013
повідомлено позивача про передачу
02.08.2013 на баланс ОКП "Фармація"
орендованого приміщення та про
необхідність вирішення питання
поновлення електропостачання з новим
балансоутримувачем - ОКП "Фармація".

Позивачем 31.01.2014 направлено на адресу
відповідача 2 лист № 13 від 31.01.2014 щодо
погодження підключення до
електроенергії та можливості
укладення договору з
енергопостачальною організацією на
електропостачання. Проте листом № 05/344
від 06.03.2014 відповідачем 2 повідомлено
позивача, що він не заперечує щодо
укладення останнім договору з ПАТ "ДТЕК
Дніпрообленерго" на електропостачання
та просить повідомити протягом 3-х днів
після отримання вказаного листа про
своє остаточне рішення.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачем протягом трьох днів не
повідомлено відповідача 2 про прийняте
ним остаточне рішення щодо питання
укладення договору з ПАТ "ДТЕК
Дніпрообленерго" на електропостачання.

Позивачем 02.04.2014 надіслано відповідачу
2 лист № 41 від 02.04.2014 про забезпечення
об'єкта оренди електричною енергією
шляхом укладення договору про технічне
забезпечення електропостачання
споживача.

Суд першої інстанції, врахувавши
доводи відповідача 2, дійшов до
правильного висновку, що подібні
договори про технічне забезпечення
електропостачання споживача
відповідач 2 не може укладати без
відповідної ліцензії, якої у
останнього немає.

Відповідач 2 09.04.2014 звернувсь до
позивача про надання інформації щодо
наявності у позивача згоди
енергопостачальної організації на
укладення договору та надання
показників енергозабезпечення з
відповідачем 2. На дане звернення
відповідач 2 не надав погодження.

Судом першої інстанції встановлено, що
станом на 23.04.2014 аптечний заклад
позивача працює у звичайному режимі
шляхом підключення до
мініелектростанції ЕР2500СХIRGHC та
будь-які перешкоди у роботі аптечного
пункту не чиняться відповідачем 1та
відповідачем 2.

Позивач розраховує упущену вигоду за
період з 13.05.2013 до 22.04.2014. При цьому,
судом першої інстанції встановлено, що
позивачем надано суду договір оренди
майна від 14.04.2014, предметом якого є
приймання в оренду мініелектростанції
ЕР2500СХIRGHC. Крім цього, 10.04.2014 на ім'я
головного лікаря КП "Дніпропетровська
міська клінічна лікарня № 4"
Дніпропетровської обласної ради"
надійшов рапорт зі скаргою завідувача
відділення на роботу під вікнами
відділення анестезіології з 12 ліжками
інтенсивної терапії (реанімація)
електрогенератора, який заважає роботі
персоналу та може негативно вплинути
на стан пацієнтів.

Сума упущеної вигоди, яку позивач
просить стягнути з відповідачів,
обґрунтовується власною довідкою
маржинального доходу аптечного пункту,
яка є умовним припущенням про
можливість отримання прибутку
позивачем у результаті випадкового
збігу обставин - орієнтованого
отримання доходу у період з 13.05.2013 до
31.01.2014 у сумі 294257,55 грн.

Суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку, що позивачем не
доведено письмовими доказами реальної
можливості з отримання доходів від
користування орендованими
приміщеннями, згідно з договором; суми,
зазначені у довідці не доведено та не
обґрунтовано; позивачем не надано
доказів, що у період з 13.05.2013 до 22.04.2014
ним закуповувавсь та реалізовувавсь
товар на вказані у довідці суми.

Крім цього, ОКП "Фармація" з 02.08.2014
набуло статусу балансоутримувача
нежитлового приміщення, площею 36,6 кв. м,
розташованого за адресою: м.
Дніпропетровськ, вул. Ближня, 31, тобто
позивач повинен був виконати вимоги
пункту 5.11 договору оренди нерухомого
майна № 186-УКВ/08 щодо укладення з
балансоутримувачем протягом п'яти днів
договору на сплату комунальних послуг,
у тому числі і електроенергії.
Позивачем не виконано вимоги пункту 5.11
договору.

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема відшкодування
збитків.

Відповідно до частини 2 статті 22
Цивільного кодексу України, збитками є,
зокрема, доходи, які особа могла б
реально одержати за звичайних
обставин, якби її право не було
порушено (упущена вигода).

Частиною 2 статті 224 Господарського
кодексу України встановлено, що під
збитками розуміються витрати, зроблені
управненою стороною, втрата або
пошкодження її майна, а також не
одержані нею доходи, які управнена
сторона одержала б у разі належного
виконання зобов'язання або додержання
правил здійснення господарської
діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 225 Господарського
кодексу України, до складу збитків, що
підлягають відшкодуванню особою, яка
допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість
втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог
законодавства; додаткові витрати
(штрафні санкції, сплачені іншим
суб'єктам, вартість додаткових робіт,
додатково витрачених матеріалів тощо),
понесені стороною, яка зазнала збитків
внаслідок порушення зобов'язання
другою стороною; неодержаний прибуток
(втрачена вигода), на який сторона, яка
зазнала збитків, мала право
розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою
стороною; матеріальна компенсація
моральної шкоди у випадках,
передбачених законом.

Частиною 4 статті 623 Цивільного кодексу
України встановлено, що при визначенні
неодержаних доходів (упущеної вигоди)
враховуються заходи, вжиті кредитором
щодо їх одержання.

Суд першої інстанції дійшов до
правильного висновку, що для
застосування деліктної
відповідальності необхідною умовою є
наявність складу цивільного
правопорушення: 1) противоправної
поведінки (дії чи бездіяльності); 2)
збитків; 3) причинного зв'язку між
протиправною поведінкою і шкодою
(збитками); 4) вини та встановлення
заходів, вжитих стороною для одержання
такої вигоди.

Крім цього, пред'явлення вимоги про
відшкодування неодержаних доходів
(упущеної вигоди) покладає на кредитора
обов'язок довести, що ці доходи (вигода)
не є абстрактними, а дійсно були б ним
отримані в разі належного виконання
боржником своїх обов'язків. При
визначенні реальності неодержаних
доходів мають враховуватися заходи,
вжиті кредитором для їх одержання. У
вигляді упущеної вигоди
відшкодовуються ті збитки, які могли б
бути реально отримані при належному
виконанні зобов'язання.

Аналогічну правову позицію викладено у
постанові Верховного Суду України від
04.07.2011 у справі № 51/250.

Таким чином, суд першої інстанції
дійшов до правильного висновку, що
позивачем належними доказами не
доведено причинно-слідчий зв'язок між
протиправною поведінкою відповідачів
та понесенням ДП "Вітамін-Фарм" збитків.

Таким чином, суд апеляційної інстанції
дійшов до помилкового висновку.

Касаційна інстанція не має права
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського
суду чи відхилені ним, вирішувати
питання про достовірність того чи
іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

Відповідно до статті 1117 Господарського
процесуального кодексу України,
переглядаючи у касаційному порядку
судові рішення, касаційна інстанція на
підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє
застосування судом першої чи
апеляційної інстанції норм
матеріального і процесуального права.

Таким чином, постанова
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду від 18.09.2014 підлягає
скасуванню, а рішення Господарського
суду Дніпропетровської області від
10.06.2014 у справі № 904/618/14 Господарського
суду Дніпропетровської області -
залишенню в силі.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального закладу
"Дніпропетровська міська
багатопрофільна клінічна лікарня № 4"
Дніпропетровської обласної ради на
постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
18.09.2014 у справі № 904/618/14 задовольнити.

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
19.09.2014 у справі № 904/618/14 скасувати, а
рішення Господарського суду
Дніпропетровської області від 10.06.2014 у
справі № 904/618/14 Господарського суду
Дніпропетровської області залишити
без змін.

Головуючий суддяОвечкін В.Е.
Судді:Корнілова Ж.О. Чернов Є.В.