ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
Справа № 925/1939/14

За позовом фізичної особи - підприємця
Пруднікова Павла Сергійовича

до товариства з обмеженою
відповідальністю "ББФ"

про стягнення 5818 грн. 86 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Пастухова
О.С.

Представники сторін:

від позивача: особисто Прудніков П.С.;

від відповідача: Панченко Ф.В. за
довіреністю від 10.11.2014р.

Фізична особа - підприємець Прудніков
Павло Сергійович звернувся до
господарського суду Черкаської
області з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю "ББФ" про
стягнення 5818 грн. 86 коп., у тому числі: 4750
грн. боргу за надані
транспортно-експедиційні послуги, 557
грн. 64 коп. пені, 435 грн. 87 коп.
інфляційних нарахувань і 75 грн. 35 коп.
три проценти річних.

Позивач також просить відшкодувати
йому за рахунок відповідача 1827 грн.
витрат на сплату судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав
на неналежне виконання відповідачем
грошових зобов'язань за укладеним між
сторонами договором про транспортно -
експедиційне обслуговування вантажів
від 01.01.2013р. №35 щодо оплати наданих
позивачем на виконання цього договору
послуг з перевезення вантажів за
заявками відповідача від 18.02.2014р. №32/11,
від 21.02.2014р. №32/12, від 28.02.2014р. №32/13, від
25.03.2014р. №32/14 і від 28.03.2014р. №32/15.

Ухвалою від 29.10.2014р. господарський суд
Черкаської області прийняв позовну
заяву фізичної особи - підприємця
Пруднікова Павла Сергійовича до
розгляду, порушив провадження у даній
справі і призначив її розгляд у
судовому засіданні на 09 годину 20.11.2014р.
у приміщенні господарського суду
Черкаської області.

Ухвалою від 20.11.2014р. господарський суд
Черкаської області відклав розгляд
справи на 10 годину 40 хвилин 04.12.2014р. у
зв'язку з нез'явленням представників
сторін у судове засідання, призначене
на 04.12.2014р., і неподанням витребуваних
судом доказів.

Відповідач заперечив проти позову в
частині стягнення 650 грн. боргу, 106 грн. 48
коп. пені, 58 грн. 67 коп. інфляційних
нарахувань та 13 грн. 68 коп. трьох
відсотків річних через неврахування
позивачем у розрахунку стягуваної суми
боргу сплаченої відповідачем за
платіжним дорученням від 31.03.2014р. №47
суми у розмірі 650 грн. та через
нарахування позивачем пені за період
більший ніж шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконане.

Проти стягнення решти сум боргу, пені,
інфляційних нарахувань та трьох
процентів річних відповідач не
заперечив, але при цьому заявив
клопотання про відстрочку виконання
рішення господарського суду на один
рік через тяжке фінансове становище
відповідача, зумовлене кризовими
явищами в економіці країни.

У судовому засіданні, яке відбулося
04.12.2014 р. за участю представників обох
сторін, позивач позов підтримав з
викладених у ньому підстав, а
представник відповідача підтримав
заперечення проти позову та клопотання
про відстрочку виконання рішення
господарського суду.

Дослідивши наявні у справі письмові
докази, заслухавши пояснення учасників
судового процесу, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1 січня 2013р. товариство з обмеженою
відповідальністю "ББФ", як замовник, і
фізична особа - підприємець Прудніков
Павло Сергійович, як експедитор -
перевізник, уклали договір №35 про
транспортно - експедиційне
обслуговування вантажів (а. с. 12,13, далі -
договір №35), згідно з яким експедитор -
перевізник за дорученням замовника
взяв на себе зобов'язання протягом дії
цього договору здійснювати
організацію перевезень автомобільним
транспортом вантажів замовника або для
замовника у відповідності із вимогами
чинного законодавства та вимогами
замовника, викладеними у цьому
договорі та у заявках на перевезення
вантажу.

Відповідно до п. 4.1 договору №35
вартість перевезення вантажів та
вартість послуг експедитора -
перевізника встановлюються за
взаємною згодою сторін і вказуються в
заявках на перевезення вантажу. Заявки
на перевезення вантажу підписуються
уповноваженими представниками сторін,
скріплюються їх печатками і є
невід'ємною частиною цього договору.

У п. 4.2 договору №35 його сторони
передбачили, що правовим документом,
який підтверджує факт виконання
зобов'язань експедитором -
перевізником належним чином, є
підписаний сторонами акт приймання
-передачі послуг з
транспортно-експедиційного
обслуговування вантажів. Цей акт є
підставою для здійснення
взаєморозрахунків між сторонами.

Пунктом 4.3 договору №35 встановлено, що
замовник здійснює розрахунки з
експедитором - перевізником протягом 14
банківських днів з дати підписання
сторонами акту приймання - передачі
послуг.

Згідно з п. 5.4 договору №35 у випадку
порушення строків здійснення платежів
за цим договором замовник зобов'язаний
сплатити експедитору - перевізнику
пеню у подвійному розмірі облікової
ставки Національного банку України,
яка діяла в період, за який сплачується
пеня, за кожний день прострочення
оплати . Пеня розраховується від
несплаченої в строк суми.

У п. 7.5 договору №35 його сторони
визначили строк дії цього договору по
31.12.2014р.

У відповідності з умовами договору №35
товариство з обмеженою
відповідальністю "ББФ" і фізична особа -
підприємець Прудніков Павло
Сергійович протягом лютого та березня
2014р. узгодили, підписали і скріпили
печатками п'ять заявок на перевезення
вантажу автомобільним транспортом від
18.02.2014р. №32/11 на суму 650 грн., від 21.02.2014р.
№32/12 на суму 1050 грн., від 28.02.2014р. №32/13 на
суму 800 грн., від 25.03.2014р. №32/14 на суму 650
грн. і від 28.03.2014р. №32/15 на суму 1600 грн. (а.
с. 14-18).

Фізична особа - підприємець Прудніков
Павло Сергійович належним чином
виконав свої зобов'язання щодо
транспортно - експедиційне
обслуговування вантажів, вказаних у
перелічених вище заявках, що
підтверджується відповідними
товарно-транспортними накладними,
податковими накладними і актами
приймання - передачі послуг від 18.02.2014р.
№53 на суму 650 грн., від 24.02.2014р. №59 на
суму 1050 грн., від 03.03.2014р. №03 на суму 800
грн., від 26.03.2014р. №57 на суму 650 грн., від
28.03.2014р. №79 на суму 1600 грн. (а. с. 19 - 37).

Усього за вказаними п'ятьма заявками
фізична особа - підприємець Прудніков
Павло Сергійович надав товариству з
обмеженою відповідальністю "ББФ"
транспортно - експедиційних послуг на
суму 4750 грн. (560 грн. + 1050 грн. + 800 грн. + 650
грн. + 1600 грн.).

31 березня 2014р. товариство з обмеженою
відповідальністю "ББФ" за платіжним
дорученням від 31.03.2014р. №47 сплатило
фізичній особі - підприємцю
Пруднікову Павлу Сергійовичу на його
рахунок в установі банку 650 грн. плати
за послуги автоперевезення.

Решту вартості наданих фізичною особою
- підприємцем Прудніковим Павлом
Сергійовичем послу з перевезення
вантажів у сумі 4100 грн. (4750 грн. - 650
грн.) товариство з обмеженою
відповідальністю "ББФ" не оплатило.

Отже, позивач у позові завищив
стягувану суму боргу - 4750 грн. на 650 грн.,
сплачених відповідачем задовго до
подання позову за платіжним дорученням
від 31.03.2014р. №47.

За прострочення оплати наданих за
договором №35 послуг фізична особа -
підприємець Прудніков Павло
Сергійович нарахував товариству з
обмеженою відповідальністю "ББФ" до
сплати:

- 557 грн. 64 коп. передбаченої п. 5.4
договору №35 пені у розмірі подвійної
облікової ставки Національного банку
України, яка діяла у період, за який
стягується пеня, у тому числі:

222 грн. 54 коп. пені за 90 днів
прострочення сплати 4750 грн. боргу з
18.04.2014р. по 17.07.2014р., виходячи із
облікової ставки Національного банку
України у розмірі 9,5% річних;

335 грн. 10 коп. пені за 103 дні прострочення
сплати 4750 грн. боргу з 17.07.2014р. по
27.10.2014р., виходячи із облікової ставки
Національного банку України у розмірі
12,5% річних;

- 435 грн. 87 коп. передбачених ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України
інфляційних нарахувань за період з
18.04.20134. по 27.10.2014р. від суми боргу у
розмірі 4750 грн.;

- 75 грн. 35 коп. передбачених ч. 2 ст. 625
Цивільного кодексу України 3% річних за
період прострочення з 18.04.20134. по 27.10.2014р.
від суми боргу у розмірі 4750 грн.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу
України встановлено, що суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України одностороння відмова
від зобов'язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором або
законом. Зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
встановлено, що у разі, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України
зазначено, що договір є обов'язковим
для виконання.

Згідно з ст. 909 Цивільного кодексу
України перевезення вантажу одна
сторона (перевізник) зобов'язується
доставити довірений їй другою стороною
(відправником) вантаж до пункту
призначення та видати його особі, яка
має право на одержання вантажу
(одержувачеві), а відправник
зобов'язується сплатити за перевезення
вантажу встановлену плату.

Статтею 929 Цивільного кодексу України
встановлено, що за договором
транспортного експедирування одна
сторона (експедитор) зобов'язується за
плату і за рахунок другої сторони
(клієнта) виконати або організувати
виконання визначених договором послуг,
пов'язаних з перевезенням вантажів.

Відповідно до ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216
Господарського кодексу України
порушення зобов'язання є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим кодексом, іншими
законами або договором; учасники
господарських правовідносин несуть
господарсько-правову відповідальність
за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до
правопорушників господарських санкцій
на підставах і в порядку, передбачених
цим Кодексом, іншими законами та
договором.

Стаття 230 Господарського кодексу
України штрафними санкціями у
розумінні цього Кодексу визнає
господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського
кодексу України у разі якщо розмір
штрафних санкцій законом не визначено,
санкції застосовуються в розмірі,
передбаченому договором. При цьому
розмір санкцій може бути встановлено
договором у відсотковому відношенні до
суми невиконаної частини зобов'язання
або у певній, визначеній грошовій сумі,
або у відсотковому відношенні до суми
зобов'язання незалежно від ступеня
його виконання, або у кратному розмірі
до вартості товарів (робіт, послуг).

Частина 6 ст. 232 Господарського кодексу
України передбачає, що нарахування
штрафних санкцій за прострочення
виконання зобов'язання, якщо інше не
встановлено законом або договором,
припиняється через шість місяців від
дня, коли зобов'язання мало бути
виконано.

Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу
України передбачає право кожного
суб'єкта господарювання на захист
своїх прав і законних інтересів шляхом,
зокрема, присудження до виконання
обов'язку в натурі та застосування
штрафних санкцій.

З огляду на викладені вище обставини та
норми законодавства, господарський суд
прийшов до таких висновків.

Відповідач не виконав грошові
зобов'язання, строк виконання яких
настав, щодо оплати наданих позивачем
послуг з транспортно - експедиційного
обслуговування вантажів за договором
№35 і заявками відповідача від 18.02.2014р.
№32/11, від 21.02.2014р. №32/12, від 28.02.2014р. №32/13,
від 25.03.2014р. №32/14 і від 28.03.2014р. №32/15 на
загальну суму 4100 грн. і тим самим
порушив право позивача на своєчасне
одержання цієї сум коштів за надані
послуги.

Відтак позивач в порядку захисту свого
порушеного права вправі вимагати
примусового виконання відповідачем
грошових зобов'язань в натурі шляхом
стягнення з відповідача на свою
користь боргу у сумі 4100 грн., а також
передбачених п. 5.4 договору №35 та ч. 2 ст.
625 Цивільного кодексу України пені,
інфляційних нарахувань і трьох
процентів річних.

Стягувану суму пені позивач нарахував
більш ніж за шість місяців від дня, коли
зобов'язання мало бути виконано, що
суперечить вимогам ч. 6 ст. 232
Господарського кодексу України.

Безпідставним також є нарахування
позивачем пені, інфляційних нарахувань
та трьох процентів річних на сплачену
відповідачем за платіжним дорученням
від 31.03.2014р. №47 суму боргу 650 грн.

Згідно з розрахунком відповідача,
зробленим ним у відповідності з
вимогами ч. 6 ст. 232 Господарського
кодексу України і виходячи із
фактичної суми боргу у розмірі 4100 грн.,
позивач має право на стягнення з
відповідача пені у сумі 451 грн. 16 коп.,
інфляційних нарахувань у сумі 377 грн. 20
коп. і три проценти річних у сумі 61 грн.
67 коп.

Позивач у судовому засіданні не
заперечив правильності розрахунку
відповідача.

За таких обставин позов підлягає
задоволенню лише в частині стягнення з
відповідача 4100 грн. боргу, 451 грн. 16 коп.
пені, 377 грн. 20 коп. інфляційних
нарахувань і 61 грн. 67коп. три проценти
річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
позивачу пропорційно розміру
задоволених позовних вимог підлягають
відшкодуванню за рахунок відповідача
1566 грн. 76 коп. витрат на сплату судового
збору.

Стаття 121 Господарського
процесуального кодексу України
передбачає можливість відстрочки
виконання рішення господарського суду
за наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим і лише у виняткових
випадках, залежно від обставин.

У даному випадку господарський суд не
вбачає його винятковості, оскільки
кризові явища в економіці країни, на
які вказує відповідач, стосуються й
позивача.

Відтак господарський суд залишив
клопотання відповідача про відстрочку
виконання рішення господарського суду
без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 49, 82-84 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою
відповідальністю "ББФ" (Урочище
Кленове, буд. 5, с. Руська Поляна,
Черкаський район, Черкаська область,
19602, ідентифікаційний код 32810150) на
користь фізичної особи-підприємця
Пруднікова Павла Сергійовича (вул.
Героїв Дніпра, буд. 7, кв. 24, м. Черкаси,
18005, реєстраційний номер облікової
картки фізичної особи - платника
податків ) - 4100 грн. боргу, 451 грн. 16
коп. пені, 377 грн. 20 коп. інфляційних
нарахувань, 61 грн. 67коп. три проценти
річних та 1566 грн. 76 коп. витрат на сплату
судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду у порядку та
строки, передбачені розділом ХІІ
Господарського процесуального кодексу
України.

Повне рішення складено і підписано
08.12.2014р.

СУДДЯ
М.В. Дорошенко