КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2014 р. Справа№ 925/1149/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Зеленіна В.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Шевченка Е.О.

при секретарі: Волуйко Т.В.

Представники сторін:

позивача:Медончак М.М., за довіреністю;

відповідача:Ткач І.О., за довіреністю;

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ОЛЕКСАНДР-ГАРАНТ-ГРУП 12"

на рішення господарського суду
Черкаської області від 03.09.2014

у справі № 925/1149/14 (суддя: Гура І.І.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ОЛЕКСАНДР-ГАРАНТ-ГРУП 12"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПОДІЛЬСЬКИЙ
КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД"

про стягнення 29280,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 03.09.2014 року по
справі № 925/1149/14 позовні вимоги
задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПОДІЛЬСЬКИЙ
КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ОЛЕКСАНДР-ГАРАНТ-ГРУП 12" 14640,00
основного боргу, 966,13 грн. судового
збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням
суду, Товариство з обмеженою
відповідальністю
"ОЛЕКСАНДР-ГАРАНТ-ГРУП 12" звернулось до
Київського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
рішення господарського суду
Черкаської області від 03.09.2014 року по
справі № 925/1149/14 в частині відмови
стягнення заборгованості в розмірі
14460,00 грн. та прийняти нове, яким позовні
вимоги задовольнити повністю.

Скарга мотивована тим, що
господарським судом Черкаської
області не в повному обсязі були
з'ясовані обставини, що мають значення
для справи, а також були порушені,
неправильно застосовані норми
матеріального та процесуального права.

Відповідно до автоматичного розподілу
справ між суддями апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ОЛЕКСАНДР-ГАРАНТ-ГРУП 12" передано на
розгляд колегії судді у складі
головуючого судді - Зеленіна В.О.,
суддів: Синиці О.Ф., Шевченка Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 23.09.2014,
колегією суддів в зазначеному
складі, прийнято апеляційну скаргу до
провадження, розгляд справи призначено
на 27.10.2014.

20.10.2014 представником відповідача через
відділ документального забезпечення
Київського апеляційного
господарського суду був поданий
відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 20.10.2014
розгляд справи відкладено на 01.12.2014.

01.12.2014 представник позивача в судовому
засіданні підтримав апеляційну скаргу
і просив суд її задовольнити.

01.12.2014 представник відповідача в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення апеляційної скарги і
просив суд рішення господарського суду
Черкаської області від 03.09.2014 року по
справі № 925/1149/14 залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, колегія
суддів встановила наступне.

01.01.2014 позивач ( охорона за договором) та
відповідач (замовник за договором)
уклали договір № 8 про надання
охоронних послуг (надалі - договір),
відповідно до умов якого відповідач
передає, а позивач приймає під охорону
об'єкт, вказаний в дислокації/додатку
№1/, який є невід'ємною частиною даного
договору (п. 1.1. договору).

За своєю правовою природою договір є
договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу
України за договором про надання
послуг одна сторона (виконавець)
зобов'язується за завданням другої
сторони (замовника) надати послугу,
яка споживається в процесі вчинення
певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується
оплатити виконавцеві зазначену
послугу, якщо інше не встановлено
договором.

Охорона здійснюється двома
цілодобовими постами (п. 1.2. договору).

В п. 1.3. договору сторони погодили, що
вартість охоронних послуг становить
14640,00 грн. щомісяця.

Договір набирає чинності з 01 січня 2014 р.
та діє до 31 грудня 2014 р.

Факт надання замовнику охоронних
послуг підтверджується атом
здачі-приймання робіт, який
складається щомісячно та
затверджується представниками
замовника і охорони. Акт
здачі-приймання робіт підписується
сторонами в кінці кожного календарного
місяця. а також по закінченню терміну
дії договору (п. 7.3. договору).

30.04.2014 сторони уклали Додаткову угоду
до договору, яка набирає чинності з дня
її підписання, у якій домовились: з 30
квітня 2014 року припинити дію договору.

Також, 30.04.2014 сторони у зв'язку з
припиненням дії договору склали акт
зняття постів охорони , згідно якого
охорона знімає всі пости з об'єкту
замовника о 12 год. 00 хв. 30.04.2014, замовник
до охорони претензій немає.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі листа від 07.05.2014 № 10 позивач
звернувся до відповідача з вимогою
вирішити питання щодо погашення
заборгованості за договором в сумі 32
420.00 грн. за послуги за договором, надані
в лютому 2014 - 3140 грн., березень - 14640,00
грн., квітень 2014 - 14640,00 грн.

Проте, відповідач заборгованість за
договором не сплатив, що і стало
підставою для звернення позивача з
позовом у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що під
час розгляду справи відповідач
частково погасив наявну у нього
заборгованість перед позивачем, в
зв'язку з чим позивач подав заяву про
зменшення позовних вимог та просив
стягнути заборгованість за березень -
14640,00 грн., за квітень 2014 - 14640,00 грн.

З оскаржуваного рішення вбачається, що
задовольняючи позовні вимоги в частині
стягнення заборгованості березень -
14640,00 грн. і відмовляючи в стягненні
заборгованості за квітень 2014 - 14640,00
грн., місцевий господарський суд
виходив з того, що факт надання
позивачем послуг з охорони об'єкту в
квітні 2014 року не підтверджується
доказами, зокрема актом
здачі-приймання робіт, що вимагається
п. 7.3. договору, оскільки акт-здачі
прийняття робіт є не підписаним та не
скріплений печаткою відповідача. Інші
докази, які надав позивач в
підтвердження надання відповідачу
послуг з охорони в квітні 2014 році, не
підтверджують вказане.

Проте, з такими висновками місцевого
господарського суду погодитись не
можна з огляду на наступне.

Відповідно до статті 509 Цивільного
кодексу України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного
кодексу України правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Дво- чи багатостороннім правочином є
погоджена дія двох або більше сторін (ч.
4 ст. 202 Цивільного кодексу України).

Отже, двостороннім правочинами
притаманна наявність
взаємоузгодженого волевиявлення двох
осіб, спрямованого на виникнення
єдиного правового результату,
покликаного забезпечити реалізацію
обопільної чи самостійної мети кожної
з цих осіб.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу
України сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Як передбачено ст. 6 Цивільного кодексу
України, сторони в договорі можуть
відступити від положень актів
цивільного законодавства і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Частиною 1 ст. 638 Цивільного кодексу
України істотними умовами договору є
умови про предмет договору, умови, що
визначені законом як істотні або є
необхідними для договорів даного виду,
а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Оскільки між сторонами по справі
склались господарські правовідносини,
то за змістом ст.ст. 173, 193
Господарського кодексу України, ст.ст.
11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу
України, угода (договір) є підставою для
виникнення цивільних прав та
обов'язків (зобов'язань), зобов'язання
повинні виконуватися належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо
договором передбачено надання послуг
за плату, замовник зобов'язаний
оплатити надану йому послугу в розмірі,
у строки та в порядку, що встановлені
договором.

Частиною 1 ст. 530 передбачено, що якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

За надані послуги замовник сплачує
охороні щомісячно суму оплати
договору, обумовлену сторонами - п. 1.3.
(п. 7.1. договору).

Оплата щомісячної суми договору у
здійснюється до 10 числа місяця,
слідуючого за звітним, за
безготівковим розрахунком, але в
будь-якому випадку строк обчислюється
після підписання акта здачі-приймання
робіт;

Замовник протягом 3 робочих днів після
закінчення надання послуг за
відповідний місяць. але не пізніше 5-го
числа місяця наступного за звітним,
зобов'язаний підписати акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
або надати мотивовану письмову
відмову від прийняття послуг. Якщо
замовник протягом 5-ти календарних
днів після отримання акту
здачі-прийняття робіт, не підписує акт
та не виставляє вмотивованих
письмових претензій до охорони, то акт
вважається таким, що підписаний та
підлягає виконанню з боку замовника в
повному обсязі (п. 7.4. договору).

З аналізу викладених норм вбачається,
що договір про надання послуг є
оплатним, і обов'язок виконавця надати
послугу відповідає обов'язку замовника
цю послугу прийняти та оплатити.

Згідно з ч.1 ст. 212 ЦК України особи, які
вчиняють правочин, мають право
обумовити настання або зміну прав та
обов'язків обставиною, щодо якої
невідомо, настане вона чи ні
(відкладальна обставина).

Оскільки договір про надання послуг є
оплатним, то обов'язок відповідача за
договором оплатити отримані послуги
виникає згідно з положеннями Закону.

З матеріалів справи вбачається, що
спірний акт здачі-приймання робіт за
квітень 2014 був вручений відповідачу,
але в супереч умовам п. 7.4. договору не
був підписаний та повернутий позивачу,
а також не було надана мотивованої
письмової відмови від прийняття
послуг, а отже послуги за квітень 2014
року вважаються наданими та прийнятими
відповідачем без зауважень.

Оскільки наявні в матеріалах справи
первинні документи містять всі
обов'язкові реквізити, що фіксують факт
здійснення надання послуг та факт
встановлення договірних відносин, а
тому є всі підстави для покладення на
відповідача обов'язку по проведенню
розрахунків за отримані послуги, а
часткова оплата відповідачем за
отримані послуги свідчить, про його
схвалення договору та визнання
заборгованості.

Отже, факт наявності заборгованості у
відповідача перед позивачем належним
чином доведений, документально
підтверджений і відповідачем не
спростований, тому позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача
заборгованості, визнаються судом
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на захист
свого цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Тобто, підставами для захисту
цивільного права є його порушення,
невизнання або оспорювання.

В зв'язку з зазначеним вище, колегія
суддів вважає, що рішення
господарського суду Черкаської
області від 03.09.2014 року по справі №
925/1149/14 прийняте з неправильним
застосуванням норм процесуального та
матеріального права, що
підтверджується фактичними
обставинами та матеріалами справи, а
тому підлягає частковому скасуванню, з
прийняттям нового рішення про
задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається у спорах, що
виникають при виконанні договорів та з
інших підстав, - на сторони пропорційно
розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ОЛЕКСАНДР-ГАРАНТ-ГРУП 12" задовольнити.

2. Рішення господарського суду
Черкаської області від 03.09.2014 року по
справі № 925/1149/14 скасувати частково,
прийняти нове рішення, яким позовні
вимоги Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ОЛЕКСАНДР-ГАРАНТ-ГРУП 12" задовольнити
повністю.

3. Резолютивну частину рішення
господарського суду Черкаської
області від 03.09.2014 року по справі №
925/1149/14 викласти в наступній редакції:

«1. Позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю
"ОЛЕКСАНДР-ГАРАНТ-ГРУП 12" задовольнити
повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПОДІЛЬСЬКИЙ
КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД" (19732, Черкаська
обл., Золотоніський район, с. Ковтуни,
ідентифікаційний код 39014623) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ОЛЕКСАНДР-ГАРАНТ-ГРУП 12" (юридична
адреса: м. Вінниця, вул. Київська, буд. 78,
оф. 75, інша адреса: м. Вінниця, вул.
Лук'яновського, буд. 23,
ідентифікаційний код 38254240) - 29280
(двадцять дев'ять тисяч двісті
вісімдесят) грн. 00 коп. основного боргу
та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять
сім) грн. 00 грн. судового збору.».

4. В іншій частині рішення залишити без
змін.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПОДІЛЬСЬКИЙ
КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД" (19732, Черкаська
обл., Золотоніський район, с. Ковтуни,
ідентифікаційний код 39014623) на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю
"ОЛЕКСАНДР-ГАРАНТ-ГРУП 12" (юридична
адреса: м. Вінниця, вул. Київська, буд. 78,
оф. 75, інша адреса: м. Вінниця, вул.
Лук'яновського, буд. 23,
ідентифікаційний код 38254240) 913 (дев'ятсот
тринадцять) грн. 50 коп. судового збору
за розгляд справи судом апеляційної
інстанції.

6. Видачу наказів доручити
господарському суду Черкаської
області.

7. Матеріали справи № 925/1149/14 повернути
до господарського суду Черкаської
області.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя
В.О. Зеленін

Судді
О.Ф. Синиця

Е.О. Шевченко