м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Господарський суд міста Києва у складі
головуючої судді Чинчин О.В., при
секретарі судового засідання Бігмі
Я.В., розглянув у відкритому судовому
засіданні справу
за позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"Приватбанк"до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПТ-Інвест" про
стягнення заборгованості в розмірі
Від позивача:Діденко І.В. (представник
за довіреністю);Від відповідача:не
ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк "Приватбанк"
звернулось до Господарського суду
міста Києва з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю "ПТ-Інвест"
про стягнення заборгованості в розмірі
20 422 гривні 95 копійок.
Позовні вимоги вмотивовано тим, що
01.04.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПТ-Інвест"
звернулось до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" із Заявою, яка разом із
Умовами та правилами надання
банківських послуг і Тарифами Банку, що
розміщені у мережі Інтернет на сайті
www.privatbank.ua складають Договір
банківського обслуговування. Так, на
підставі зазначеної заяви банком було
встановлено Товариству з обмеженою
відповідальністю "ПТ-Інвест" кредитний
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта. Так, свої
зобов'язання Позивач виконав в повному
обсязі, надавши Відповідачу кредитний
ліміт в розмірі 10 000 гривень 00 копійок. У
зв'язку з непогашенням кредиту, у
Відповідача виникла заборгованість
перед Публічним акціонерним
товариством Комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" в розмірі 10 000 гривень 00
копійок. Таким чином, Відповідач
просить Суд стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю "ПТ-Інвест"
10 000 гривень 00 копійок - заборгованість
за кредитом, 6 150 гривень 43 копійки -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2 832 гривні 52
копійки - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань та 1 440 гривень 00
копійок - заборгованість по комісії за
користування кредитом.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 06.11.2014 р. порушено провадження
призначено на 20.11.2014 р.
20.11.2014 року в судове засідання
представники сторін не з'явились, про
поважні причини неявки Суд не
повідомили, вимоги ухвали суду про
порушення провадження по справі не
Суд, ознайомившись з матеріалами
справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою
повного та всебічного розгляду спору,
прийшов до висновку - зобов'язати
Відповідача надати докази на
підтвердження сплати грошових коштів
Публічному акціонерному товариству
Комерційний банк "Приватбанк" за
Договором банківського обслуговування
від 01.04.2013 року.
Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.11.2014 р. розгляд справи
відкладено на 04.12.2014 року, у зв'язку із
неявкою в судове засідання
представників сторін та невиконанням
вимог ухвали суду про порушення
В судовому засіданні 04.12.2014 року
представник Позивача підтримав вимоги,
доводи позовної заяви та надав
додаткові документи для долучення до
матеріалів справи. Представник
Відповідача в судове засідання не
з'явився, про поважні причини неявки
суд не повідомив, про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином, що підтверджується
відміткою про відправлення на Ухвалі
Господарського суду міста Києва від
За таких обставин, незважаючи на те, що
представник Відповідача у судове
засідання 04.12.2014 року не з'явився, за
висновками суду, наявні у матеріалах
справи документи достатні для
прийняття повного та обґрунтованого
судового рішення, а неявка вказаного
учасника судового спору не перешкоджає
вирішенню справи по суті.
Відповідно до статті 82 Господарського
процесуального кодексу України
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 04 грудня 2014 року,
на підставі статті 85 Господарського
процесуального кодексу України, було
оголошено вступну та резолютивну
частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського
процесуального кодексу України, в
судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і
матеріали, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.04.2013 року Товариство з обмеженою
відповідальністю "ПТ-Інвест"
звернулось до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" із Заявою, яка разом із
Умовами та правилами надання
банківських послуг і Тарифами Банку, що
розміщені у мережі Інтернет на сайті
www.privatbank.ua складають Договір
банківського обслуговування. Так, на
підставі зазначеної заяви банком було
встановлено Товариству з обмеженою
відповідальністю "ПТ-Інвест" кредитний
ліміт на поточному рахунку 2748 в
електронному вигляді через
встановлені засоби електронного
зв'язку банку і клієнта.

Умови обслуговування кредитних
лімітів на поточних рахунках
корпоративних клієнтів врегульовані п.
3.18 Умов та Правил надання банківських
послуг (надалі - Умови).

Пунктом 3.18.1.1 Умов визначено, що
кредитний ліміт на поточний рахунок
надається на поповнення оборотних
коштів і здійснення поточних платежів
Клієнта, в межах кредитного ліміту.
Техніко-економічне обґрунтування
кредиту - фінансування поточної
діяльності. Про розмір Ліміту Банк
повідомляє Клієнта на свій вибір або в
письмовій формі, або через встановлені
засоби електронного зв'язку Банку і
Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет
клієнт банк, sms-повідомлення або інших).
Банк здійснює обслуговування Ліміту
Клієнта, що полягає у проведенні його
платежів понад залишок коштів на
поточному рахунку Клієнта, при
наявності вільних грошових ресурсів,
за рахунок кредитних коштів в межах
Ліміту, шляхом дебетування поточного
рахунку. При цьому утворюється
дебетове сальдо.

Згідно із п. 3.18.1.3., кредит надається в
обмін на зобов'язання Клієнта з
повернення кредиту, сплаті відсотків
та винагороди.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги,
Позивач зазначає, що свої зобов'язання
Позивач виконав в повному обсязі,
надавши Відповідачу кредитний ліміт в
розмірі 10 000 гривень 00 копійок. У зв'язку
з непогашенням кредиту, у Відповідача
виникла заборгованість перед
Публічним акціонерним товариством
Комерційний банк "ПРИВАТБАНК" в розмір
10 000 гривень 00 копійок. Таким чином,
Відповідач просить Суд стягнути з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПТ-Інвест" 10 000
гривень 00 копійок - заборгованість за
кредитом, 6 150 гривень 43 копійки -
заборгованість по процентам за
користування кредитом, 2 832 гривні 52
копійки - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань та 1 440 гривень 00
копійок - заборгованість по комісії за
користування кредитом.

Оцінюючи подані докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, та, враховуючи те, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Нормами частини 1 статті 11 ЦК України
передбачено, що цивільні права та
обов'язки виникають із дій осіб, що
передбачені актами цивільного
законодавства. Пунктом 1 частини 2
зазначеної статті визначені підстави
виникнення цивільних прав та
обов'язків, якими зокрема є договори та
інші правочини.

Таким чином, внаслідок укладання
договору банківського обслуговування,
у вигляді заяви від 01.04.2013 року, між
сторонами виникли цивільні права та
обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі
склалися господарські правовідносини,
то до них слід застосовувати положення
Господарського кодексу України як
спеціального акту законодавства, що
регулює правовідносини у
господарській сфері.

В силу частини 1 статті 193
Господарського кодексу України, норми
якої кореспондуються із нормами статей
525 та 526 Цивільного кодексу України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться і до виконання
господарських договорів
застосовуються відповідні положення
Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського
кодексу України визначено, що кожна
сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею
зобов'язання, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.
Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій,
передбачених цим Кодексом, іншими
законами або договором.

Відповідно до частини 1 статті 626
Цивільного кодексу України, договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно зі статтею 628 Цивільного кодексу
України, зміст договору становлять
умови (пункти), визначені на розсуд
сторін і погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

З системного аналізу вищевикладених
положень, Суд приходить до висновку, що
між сторонами склалися кредитні
відносини, які регулюються нормами
параграфу 2 Розділу ІІІ Книги п'ять
Цивільного кодексу України.

В силу положень статті 1054 Цивільного
кодексу України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 1049
Цивільного кодексу України, позика
вважається повернутою в момент
передання позикодавцеві речей,
визначених родовими ознаками, або
зарахування грошової суми, що
позичалася, на його банківський
рахунок. Позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій самій сумі або
речі, визначені родовими ознаками, у
такій самій кількості, такого самого
роду та такої самої якості, що були
передані йому позикодавцем) у строк та
в порядку, що встановлені договором.

Згідно із частиною 2 статті 1050
Цивільного кодексу України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів належних йому.

Отже, як вбачається з матеріалів
справи, відповідачем порушені
договірні зобов'язання в частині
своєчасного повернення кредитних
коштів, у зв'язку із чим, у відповідача
виникла заборгованість за кредитом в
розмірі 10 000 гривень 00 копійок -
заборгованість за кредитом, яка
підлягає стягненню з останнього.

Пунктом 3.18.4.9 Умов передбачено, що
розрахунок відсотків за користування
кредитом проводиться щодня, починаючи
з моменту утворення на поточному
рахунку дебетового сальдо при закритті
банківського дня, за кількість днів
користування кредитними коштами,
виходячи з 360 днів у році. Розрахунок
відсотків проводиться до повного
погашення заборгованості за кредитом,
на суму залишку заборгованості за
кредитом. День повернення кредиту в
часовий інтервал нарахування
відсотків не включається. Нарахування
відсотків здійснюється в дату сплати.

Сума нарахованих та несплачених
відсотків за обслуговування рахунку
відповідача, згідно приведеного банком
та перевіреного судом розрахунку
заборгованості складає 6 150 гривень 43
копійки, і при відсутності доказів
погашення зазначеного вище боргу,
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача.

Згідно із п. 3.18.2.2.7 Умов, обов'язком
клієнта визначено сплату Банку
винагороди відповідно до п.п. 3.18.4.4,
3.18.4.5, 3.18.4.6, 3.18.4.11.

Через порушення зобов'язань щодо
оплати за здійснення банківського
обслуговування відповідачу здійснено
нарахування комісії в сумі 1 440 гривень
00 копійок, у зв'язку з чим, через
непогашення відповідачем зазначеної
суми грошових коштів, вимоги позивача
про її стягнення в судовому порядку
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 611 Цивільного
кодексу України, у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені законом або
договором.

Згідно із п. 3.18.5.1. Умов, при порушенні
Клієнтом будь-якого із зобов'язань по
сплаті відсотків за користування
кредитом, передбачених п.п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1,
3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення
кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8, 3.18.2.2.3,
3.18.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п.
3.18.2.2.5, 3.18.4.4, 3.18.4.5, 3.18.4.6 Клієнт сплачує
Банку за кожний випадок порушення пеню
в розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, яка діяла в період, за який
сплачується пеня, (в % річних) від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення платежу. А у разі
реалізації Банком права на
встановлення іншого строку повернення
кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у
розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від
суми заборгованості за кожен день
прострочення. Сплата пені здійснюється
у гривні. У випадку якщо кредит
надавався в іноземній валюті, пеня
сплачується в гривневому еквіваленті
за курсом НБУ на дату сплати.

Штрафними санкціями є господарські
санкції у вигляді грошової суми
(неустойка, штраф, пеня), яку учасник
господарських відносин зобов'язаний
сплатити у разі порушення ним правил
здійснення господарської діяльності,
невиконання або неналежного виконання
господарського зобов'язання (частина 1
статті 230 Господарського кодексу
України).

Згідно із ч. 1-2 статті 549 Цивільного
кодексу України, неустойкою (штрафом,
пенею) є грошова сума або інше майно,
які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Штрафом є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
невиконаного або неналежно виконаного
зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України
"Про відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань",
платники грошових коштів сплачують на
користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
передбачає, що розмір пені,
передбачений статтею 1 цього Закону,
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Суд зазначає, що дії відповідача щодо
невиконання взятих на себе зобов'язань
за договором є порушенням умов
договору, а тому є підстави для
застосування відповідальності за
умовами договору та Закону України "Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань".

Таким чином, позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" в частині стягнення
пені в розмірі 2 832 гривні 52 копійки
підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України,
витрати по сплаті судового збору
покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПРИВАТБАНК" - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПТ-Інвест" (03186,
м.Київ, вул. Авіаонструктора Антонова, 5,
ідентифікаційний код юридичної особи
38639098) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" (49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, ідентифікаційний код
юридичної особи 14360570) 20 422 (двадцять
тисяч чотириста двадцять дві) гривні 95
копійок, з яких: 10 000 гривень 00 копійок -
заборгованість за кредитом, 6 150 гривень
43 копійки - заборгованість по процентам
за користування кредитом, 2 832 гривні 52
копійки - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань та 1 440 гривень 00
копійок - заборгованість по комісії за
користування кредитом.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "ПТ-Інвест" (03186,
м.Київ, вул. Авіаонструктора Антонова, 5,
ідентифікаційний код юридичної особи
38639098) на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПРИВАТБАНК" (49094, місто
Дніпропетровськ, вулиця Набережна
Перемоги, будинок 50; ідентифікаційний
код юридичної особи 14360570) 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) гривень 00
копійок судового збору

4. Видати наказ після набрання судовим
рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата складання та підписання повного
тексту рішення: 05 грудня 2014 року.

Суддя
О.В. Чинчин