ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
__________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"03" грудня 2014 р.Справа № 916/3339/14

За позовом: Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"

До відповідача: Публічного
акціонерного товариства "ОДЕСЬКИЙ
НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД"

про стягнення 683771,58 грн.

Суддя Д'яченко Т.Г.

Представники:

Від позивача: Зубачева Ю.В., представник
за довірністю

Від відповідача: Строчковський О.М.,
представник за довіреністю

В судовому засіданні 03.12.2014 року
на підставі ст. 77 ГПК України
оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ: Позивач - Комунальне
підприємство "Теплопостачання міста
Одеси" звернувся до господарського
суду Одеської області із позовною
заявою, в якій просить суд стягнути з
Публічного акціонерного товариства
"ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД" на
користь позивача заборгованість за
спожиту теплову енергію у розмірі 577404,23
грн., пеню в сумі 45219,96 грн., 3% річних в
сумі 7922,96 грн., інфляційні в сумі
53221,43грн.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 20.08.2014р. суддею Д'яченко Т.Г.
порушено провадження у справі №916/3339/14.

26.09.2014р. до початку розгляду справи по
суті Публічне акціонерне товариство
"ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД"
звернулось до господарського суду
Одеської області з зустрічною позовною
заявою (вх. ГСОО №4033/14) по справі
№916/3339/14 до Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси", у якій
позивач за зустрічним позовом просить
суд визнати недійсним договір на
постачання теплової енергії №1301 не від
01.11.2006р., укладений між сторонами спору.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 29.09.2014р. зустрічну позовну
заяву Публічного акціонерного
товариства "ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ
ЗАВОД" вх. ГСОО №4033/14 у справі №916/3339/14 -
повернуто ПАТ "ОДЕСЬКИЙ
НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД" без розгляду, у
зв'язку з неподанням відповідачем
документів, які підтверджують сплату
судового збору та доказів надсилання
позивачу копії позовної заяви і
доданих до неї документів.

30.09.2014р. до господарського суду
Одеської області надійшла апеляційна
скарга відповідача ПАТ "ОДЕСЬКИЙ
НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД" на ухвалу
господарського суду Одеської області
від 29.09.2014р., у зв'язку з чим матеріали
справи №916/3339/14 підлягають надісланню
до Одеського апеляційного
господарського суду.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 30.09.2014р. провадження по
справі №916/3339/14 було зупинено до
розгляду апеляційної скарги та
матеріали справи були скеровані до
Одеського апеляційного господарського
суду.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду від 07.10.2014р.
апеляційну скаргу ПАТ "ОДЕСЬКИЙ
НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД" повернуто
скаржнику без розгляду по суті.

15.10.2014р. до господарського суду
Одеської області надійшов запит про
направлення матеріалів справи до
Одеського апеляційного господарського
суду для подальшого скерування до
Вищого господарського суду України у
зв'язку з надходженням касаційної
скарги на ухвалу Одеського
апеляційного господарського суду від
07.10.2014р.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 03.11.2014р. касаційну скаргу на
ухвалу Одеського апеляційного
господарського суду від 07.10.2014р. у
справі № 916/3339/14 було повернуто
скаржнику, матеріали справи повернуто
до господарського суду Одеської
області.

Ухвалою господарського суду Одеської
області від 14.11.2014р. провадження у
справі №916/3339/14 поновлено, справу
призначено до розгляду у судовому
засіданні

3 грудня 2014 року присутнім в судовому
засіданні представником відповідача
заявлялось усне клопотання про
ознайомлення з матеріалами справи та
додатковими документами, наданими
представником позивача до справи
21.11.14р. Клопотання було задоволено
судом, під час оголошеної перерви з
матерілами справи представник
відповідача був ознайомлений.

Крім того, представником відповідача
заявлялось усне клопотання про
перенесення розгляду справи для
з'ясування відомостей щодо отримання
відповідачем акту звіряння
розрахунків №1301 від 23.09.2014р., який
надано суду позивачем. Вказане
клопотання залишено судом без
задоволення, оскільки як вбачається з
опису вкладення у цінний лист та
поштової квитанції від 24.09.2014р., які
надані суду представником позивача,
вказаний акт звірки направлявся на
належну відповідачу адресу ще 24.09.2014р.,
та у відповідача, на думку суду, було
достатньо часу для з'ясування
наявності на підприємстві цього
документу та для ознайомлення з
матеріалами справи і надання письмових
пояснень або заперечень по суті
позовних вимог.

Однак, Публічним акціонерним
товариством "ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ
ЗАВОД" відзиву на позовну заяву та
витребуваних судом документів не
надано, відповідач свого права на
захист не використав, хоч і
повідомлявся про час та місце
проведення судового засідання
належним чином шляхом надсилання ухвал
суду на адресу реєстрації, що
підтверджується наявними у матеріалах
справи поштовими повідомленнями про
вручення. З огляду на вищевикладене,
суд вважає можливим розглянути справу
за наявними в ній матеріалами на
підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, суд встановив.

01 листопада 2006 року між Комунальним
підприємством "Теплопостачання міста
Одеси" (Теплопостачальна організація)
та Відкритим акціонерним товариством
"Лукойл - ОДЕСЬКИЙ НПЗ", в редакції
додаткової угоди № 18 від 13.04.2013р. -
Публічним акціонерним товариством
"ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД",
(Споживач) укладено договір на
постачання теплової енергії № 1301,
відповідно до умов якого
Теплопостачальна організація взяла на
себе зобов'язання постачати Споживачу
теплову енергію, а споживач
зобов'язується оплачувати фактично
одержану теплову енергію за
встановленими тарифами в терміни,
передбаченими договором.

За умовами п. 2.1 Договору в редакції
додаткової угоди № 17 від 19.12.2012р.,
теплова енергія постачається
Споживачу на опалення службових
приміщень розташованих за адресою: м.
Одеса, Шкодова гора: буд. № 1- кв. 6,8,3,4,
Медико санітарна-частина; буд. № 2- кв.
1,2; 16, 17, 18, 21, 27, 28, 32, 33, 34, 35, 36; буд. № 3 - кв.
1, 2, 3, 4, 10, 13, 15, 16, 18, 19, 24,25,26, 29,34, 35 в
обсягах згідно додатку 1 до договору.

Відповідно до п. 3.2.2 Договору Споживач
прийняв на себе зобов'язання
виконувати умови та порядок оплати
спожитої теплової енергії в обсягах і в
терміни, що передбачені Договором.

Згідно п. 5.1. Договору облік споживання
теплової енергії визначається на
опалення розрахунковим способом.

Відповідно до п. п. 6.1, 6.2, 6.3, 6.4 Договору
розрахунки за теплову енергію
проводяться в грошовій формі на
розрахунковий рахунок
теплопостачальної організації;
розрахунковим періодом є календарний
місяць; Споживач за три дні до початку
розрахункового періоду сплачує
Теплопостачальній організації
вартість заявленої та зазначеної у
договорі кількості теплової енергії,
передбаченої на розрахунковий період;
кінцевим терміном розрахунку за
спожиту теплову електроенергію є 20
число місяця наступного за
розрахунковим.

Відповідно до змісту п. 6.1 договору у
редакції додаткової угоди № 13 від
28.10.2011р., тариф на теплову енергію, що
надається Теплопостачальною
організацією Споживачу на умовах цього
договору, складає з 01.10.2011р. (згідно з
Постановою Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України від 30.09.2011р. за № 133) - 1015,56 грн. за
1 Гкал.

Відповідно до змісту п. 6.1 договору у
редакції додаткової угоди № 20 від
21.04.2014р., тариф на теплову енергію, що
надається Теплопостачальною
організацією Споживачу на умовах цього
договору, складає з 01.01.2014р. (згідно з
Постановою Національної комісії
регулювання ринку комунальних послуг
України від 31.12.2013р. за № 493) - 896,98 грн. за
1 Гкал.

Умовами п.10.1 Договору передбачався
строк його дії по „01" листопада 2007 року.

Згідно до умов п. 10.4, Договір вважається
пролонгованим на кожний наступний рік,
якщо за місяць до закінчення строку
його дії про його припинення не буде
письмово заявлено однією із сторін. Як
вбачається з письмових пояснень
представника позивача, дія Договору
неодноразово продовжувалась, за
відсутності заперечень жодної із
сторін, в порядку п. 10.4 Договору.

Відповідно до даних розрахунку
позивача, проведеного на момент
звернення з позовними вимогами за
період з 01.10.2013р. по 01.05.2014р.,
відповідачем не сплачено повну
вартість спожитих послуг, у зв'язку з
чим на момент звернення з позовним
вимогами за Публічним акціонерним
товариством "ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ
ЗАВОД" рахується заборгованість за
спожиту теплову енергію у сумі 577407,23
грн., яка підтверджувалася даними
розрахунків позивача та залишається
несплаченою відповідачем.

Відповідно до п. 7.2.3 договору в разі
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання платник зобов'язаний
сплатити теплопостачальній
організації заборгованість з
урахуванням норм ст. 625 ЦК України та
крім цього йому нараховується пеня в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення платежу.
Пеня нараховується не більш ніж як за
один рік з моменту коли грошове
зобов'язання мало бути виконане.

У зв'язку з простроченням сплати
вартості спожитої теплової енергії,
позивачем здійснено розрахунок пені, 3%
річних та інфляційних. Так, відповідно
до даних такого розрахунку за
відповідачем рахується пеня у сумі
45219,96 грн. (розрахована позивачем за
період з 21.11.2013р. по 28.07.2014р.), 3% річних у
сумі 7922,96 грн. (розраховані позивачем за
період з 21.11.2013р. по 28.07.2014р.) та
інфляційні втрати в сумі 53221,43 грн., що
розраховані станом на червень 2014р.

Позовні вимоги обґрунтовані
порушенням умов Договору відповідачем
щодо своєчасної оплати спожитої
теплової енергії та направлені на
стягнення з відповідача
заборгованості за спожиту теплову
енергію в сумі 577404,23 грн., пені в сумі
45219,96 грн., 3% річних в сумі 7922,96 грн.,
інфляційних в сумі 53221,43 грн.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників
сторін, проаналізувавши норми чинного
законодавства, дійшов наступних
висновків.

Згідно положень ст. 275 ГК України за
договором енергопостачання
енергопостачальне підприємство
(енергопостачальник) відпускає
електричну енергію, пару, гарячу і
перегріту воду (далі - енергію)
споживачеві (абоненту), який
зобов'язаний оплатити прийняту енергію
та дотримуватися передбаченого
договором режиму її використання, а
також забезпечити безпечну
експлуатацію енергетичного
обладнання, що ним використовується.

Статтею 193 Господарського Кодексу
України та статтею 526 Цивільного
Кодексу України передбачено, що
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов`язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Одностороння
відмова від виконання зобов`язань не
допускається, крім випадків,
передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК
України).

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного
Кодексу України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Згідно п. 40 „Правил користування
тепловою енергією" затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
№1198 від 03.10.2007р., споживач зобов'язаний
дотримуватись вимог договору, вчасно
проводити розрахунки за спожиту
теплову енергію.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу
України договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Дослідивши обставини спору, судом було
встановлено факт неналежного
виконання Публічним акціонерним
товариством "ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ
ЗАВОД" прийнятих на себе зобов'язань за
умовами договору на постачання
теплової енергії № 1301 від 01 листопада
2006 р.

Приймаючи до уваги те, що позовні
вимоги Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси" про
стягнення основної заборгованості за
спожиту теплову енергію в сумі 577404,23
грн. підтверджуються наявними в
матеріалах справи доказами, не
спростовані відповідачем, суд вважає
їх обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Згідно з ч.2 ст. 218 Господарського
Кодексу України учасник господарських
відносин відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов`язання чи порушення правил
здійснення господарської діяльності,
якщо не доведе, що ним вжито усіх
залежних від нього заходів для
недопущення господарського
правопорушення. У разі якщо інше не
передбачено законом або договором,
суб'єкт господарювання за порушення
господарського зобов`язання несе
господарсько-правову
відповідальність, якщо не доведе, що
належне виконання зобов`язання
виявилося неможливим внаслідок дії
непереборної сили, тобто надзвичайних
і невідворотних обставин за даних умов
здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 230 Господарського
Кодексу України штрафними санкціями
визнаються господарські санкції у
вигляді грошової суми (неустойка,
штраф, пеня), яку учасник господарських
відносин зобов'язаний сплатити у разі
порушення ним правил здійснення
господарської діяльності, невиконання
або неналежного виконання
господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу
України неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
встановлено, що розмір пені
обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати
подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла у
період, за який сплачується пеня.

Згідно формули розрахунку пені,
наведеної в листі Національного банку
України №25-011/388-1707 від 12.03.1997р. на
виконання Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань", сума
простроченого платежу помножена на
розмір пені за кожен день прострочення
у відсотках, розділена на сто та
помножена на кількість днів
прострочення платежу буде дорівнювати
сумі пені за прострочення платежу.

Відповідно до п. 7.2.3 договору в разі
несвоєчасного виконання грошового
зобов'язання платник зобов'язаний
сплатити теплопостачальній
організації заборгованість з
урахуванням норм ст. 625 ЦК України та
крім цього йому нараховується пеня в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ
за кожен день прострочення платежу.
Пеня нараховується не більш ніж як за
один рік з моменту коли грошове
зобов'язання мало бути виконане.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу
України передбачено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Суд, перевіривши розрахунок Позивача
щодо сплати Відповідачем пені у сумі
45219,96грн. (розрахованої позивачем за
період з 21.11.2013р. по 28.07.2014р.), 3% річних у
сумі 7922,96 грн. (розрахованих позивачем
за період з 21.11.2013р. по 28.07.2014р.) та
інфляційних втрат в сумі 53221,43 грн.
(розрахованих станом на червень 2014р.),
вважає його вірним, а вимоги про їх
стягнення правомірними.

Приймаючи до уваги те, що позовні
вимоги Комунального підприємства
"Теплопостачання міста Одеси"
підтверджуються наявними в матеріалах
справи доказами та не спростовані
відповідачем, суд вважає їх
обґрунтованими такими, що підлягають
задоволенню зі стягненням з
відповідача заборгованості за спожиту
теплову енергію в сумі 577404,23 грн., пені в
сумі 45219,96 грн., 3% річних в сумі 7922,96 грн.,
інфляційних в сумі 53221,43 грн.

Також на підставі ст. ст. 44, 49 ГПК
України на відповідача покладаються
витрати по сплаті судового збору в сумі
13675,44 грн.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 77, 82-85 ГПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ
ЗАВОД" (65041, м. Одеса, Шкодова гора, 1, ) на користь Комунального
підприємства "Теплопостачання міста
Одеси" (65110, м. Одеса, вул. Балківська,
буд. 1-б, ; р/р 6451 в АТ
„Державний ощадний банк України" Філія
Одеське ОУ „Ощадбанк", МФО 328845)
заборгованість за спожиту теплову
енергію в сумі 577407 (п'ятсот сімдесят сім
тисяч чотириста сім) грн. 23 коп., 45219
(сорок п'ять тисяч двісті дев'ятнадцять)
грн. 96 коп. пені, 7922 (сім тисяч дев'ятсот
двадцять дві) грн. 96 коп. 3% річних, 53221
(п'ятдесят три тисячі двісті двадцять
одна) грн. 43 коп. інфляційних та 13675
(тринадцять тисяч шістсот сімдесят
п'ять) грн. 44 коп. судового збору.

Повний текст рішення складено та
підписано 05.12.2014 року.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
Т.Г. Д'яченко