м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Антимонопольного комітету
до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галант»
про стягнення 365 000, 00 грн.
Суддя Бондарчук В.В.
від позивача: Максименко А.П.
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ :
Антимонопольний комітет України
(далі-позивач або Комітет) звернувся до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галант»
(далі-відповідач) про стягнення штрафу
у розмірі 200 000,00 грн. та пені у розмірі 165
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
відповідач не здійснив в добровільному
порядку та у встановлені законом
строки оплату штрафу, накладеного
рішенням Комітету від 27.05.2014 р. № 295-р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 09.10.2014 р. порушено провадження
у даній справі, призначено її до
розгляду у судовому засіданні на 30.10.2014
р. за участю представників сторін, яких
зобов'язано надати суду певні
документи.

27.10.2014 р. через загальний відділ
діловодства суду представник позивача
подав заяву про збільшення розміру
позовних вимог, в якій просить суд
стягнути з відповідача штраф у розмірі
200 000,00 грн. та пеню у розмірі 200 000,00 грн.

У судовому засіданні 30.10.2014 р.
представник позивача підтримав подану
заяву про збільшення розміру позовних
вимог.

Розглянувши подану позивачем заяву про
збільшення розміру позовних вимог, суд

визнав заяву такою, що відповідає
вимогам ст. 22 ГПК України у зв'язку з чим
прийняв її до розгляду.

Розгляд справи відкладався в порядку
п.п. 1-2 ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України.

У даному судовому засіданні
представник позивача підтримав
заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, причин неявки
суду не повідомив, проте був
повідомлений про час та місце судового
засідання належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення.

Приймаючи до уваги, що представник
відповідача був належним чином
повідомлений про дату та час судового
засідання, враховуючи, що матеріали
справи містять достатньо документів
для розгляду справи по суті, суд вважає,
що неявка у судове засідання
представників відповідача не є
перешкодою для прийняття рішення у
даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського
процесуального кодексу України,
рішення у даній справі прийнято у
нарадчій кімнаті за результатами
оцінки доказів, поданих позивачем та
витребуваних судом.

У судовому засіданні 01.12.2014 р.
відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України судом
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, Господарський суд міста
Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Антимонопольний комітет України,
розглянувши справу №239-26.13/353-12 про
порушення законодавства про захист
економічної конкуренції та накладення
штрафу, 27.05.2014 р. прийняв рішення №295-р,
яким визнано, що дії Товариства з
обмеженою відповідальністю «Галант»
під час участі у процедурі відкритих
торгів на закупівлю обладнання
копіювально-розмножувального та
іншого конторського обладнання
(тюнери, картриджі), яку проводила філія
державного підприємства «Антонов»
«Серійний завод «Антонов» відповідно
до оголошення №067968 про проведення
процедури закупівлі, опублікованого в
офіційному друкованому виданні
«Вісник державних закупівель» від
13.02.2012 № 19(621) є вчиненням порушенням
законодавства про захист економічної
конкуренції, передбаченим пунктом 1
статті 50 та пунктом 4 частини другої
статті 6 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» у вигляді,
вчинення антиконкурентних узгоджених
дій, які стосуються спотворення
результатів торгів.

У зв'язку із вказаним порушенням
відповідача, рішенням
Антимонопольного комітету України від
27.05.2014 р. №295-р накладено штраф на
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Галант» у розмірі 200
000,00 грн.

Отже, відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції", рішення, розпорядження
органів Антимонопольного комітету
України, голів його територіальних
відділень надається для виконання
шляхом надсилання або вручення під
розписку чи доведення до відома в інший
спосіб.

У разі, якщо вручити рішення,
розпорядження, немає можливості,
зокрема внаслідок: - відсутності
фізичної особи за останнім відомим
місцем проживання (місцем реєстрації); -
відсутності посадових осіб чи
уповноважених представників суб'єкта
господарювання, органу
адміністративно-господарського
управління та контролю за відповідною
юридичною адресою, - рішення,
розпорядження органів
Антимонопольного комітету України
вважається таким, що вручене
відповідачу, через десять днів з дня
оприлюднення інформації про прийняте
рішення, розпорядження в офіційному
друкованому органі (газета Верховної
Ради України "Голос України", газета
Кабінету Міністрів України "Урядовий
кур'єр", "Офіційний вісник України",
друковані видання відповідної
обласної ради за останнім відомим
місцем проживання чи місцем
реєстрації, юридичної адреси
відповідача).

Рішення Комітету було надіслано
відповідачеві супровідним листом від
02.06.2014 р. №20-26.13/04-4975, та отримано
останнім 05.06.2014 р., що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення.

Однак, відповідачем сума штрафу
сплачена не була, у зв'язку із чим
позивач звернувся до Господарського
суду міста Києва з вимогою про
стягнення суми штрафу з відповідача.

Крім суми штрафу, позивач нарахував
пеню за кожен день прострочення сплати
штрафу в розмірі півтора відсотки від
суми штрафу за період з 06.08.2014 р. по
13.10.2014 р., що відповідно до розрахунку
позивача складає 200 000,00 грн.

Дослідивши матеріали справи та
заслухавши пояснення представника
позивача, суд приходить до висновку про
те, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 238 ГК України, за
порушення встановлених законодавчими
актами правил здійснення
господарської діяльності до суб'єктів
господарювання можуть бути
застосовані уповноваженими органами
державної влади або органами місцевого
самоврядування
адміністративно-господарські санкції,
тобто заходи організаційно-правового
або майнового характеру, спрямовані на
припинення правопорушення суб'єкта
господарювання та ліквідацію його
наслідків. Види
адміністративно-господарських
санкцій, умови та порядок їх
застосування визначаються цим
Кодексом, іншими законодавчими актами.
Адміністративно-господарські санкції
можуть бути встановлені виключно
законами.

Статтею 239 ГК України встановлено, що
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування відповідно
до своїх повноважень та у порядку,
встановленому законом, можуть
застосовувати до суб'єктів
господарювання такі
адміністративно-господарські санкції:
вилучення прибутку (доходу);
адміністративно-господарський штраф;
стягнення зборів (обов'язкових
платежів); застосування
антидемпінгових заходів; припинення
експортно-імпортних операцій;
застосування індивідуального режиму
ліцензування; зупинення дії ліцензії
(патенту) на здійснення суб'єктом
господарювання певних видів
господарської діяльності; анулювання
ліцензії (патенту) на здійснення
суб'єктом господарювання окремих видів
господарської діяльності; обмеження
або зупинення діяльності суб'єкта
господарювання; скасування державної
реєстрації та ліквідація суб'єкта
господарювання; інші
адміністративно-господарські санкції,
встановлені цим Кодексом та іншими
законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України
"Про захист економічної конкуренції",
рішення та розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень є
обов'язковими до виконання.

Згідно ч. 3 ст. 56 зазначеного Закону
особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу.

Так, кінцевим терміном сплати
відповідачем штрафу є саме 05.08.2014 р.

Згідно п. 8 ст. 56 цього ж Закону, протягом
п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт
господарювання зобов'язаний надіслати
відповідно до Антимонопольного
комітету України або його
територіального відділення документи,
що підтверджують сплату штрафу.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає,
що кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Станом на день розгляду спору штраф
відповідачем не сплачено, доказів
зворотного суду не надано.

Таким чином відповідач, всупереч
вимогам ч. 2 ст. 56 Закону України "Про
захист економічної конкуренції",
ухилився від сплати, накладеного на
нього позивачем штрафу у встановлений
Законом термін.

Враховуюче вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги щодо стягнення з
відповідача штрафу у розмірі 200 000, 00
грн. обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню у повному
обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути з
відповідача пеню у розмірі 200 000,00 грн.
за період з 06.08.2014 р. по 13.10.2014 р.

Отже, господарські санкції у вигляді
грошової суми (неустойка, штраф, пеня),
яку учасник господарських відносин
зобов'язаний сплатити у разі порушення
ним правил здійснення господарської
діяльності, невиконання або
неналежного виконання господарського
зобов'язання у ГК України визнаються
штрафними санкціями (частина 1 статті 230
ГК України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 ГК України,
законом щодо окремих видів зобов'язань
може бути визначений розмір штрафних
санкцій, зміна якого за погодженням
сторін не допускається.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону
України "Про захист економічної
конкуренції" за кожний день
прострочення сплати штрафу стягується
пеня у розмірі півтора відсотка від
суми штрафу. Розмір пені не може
перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу Антимонопольного комітету
України.

Суд перевірив розрахунок суми пені,
наданий позивачем, та встановив, що
останній відповідає вимогам чинного
законодавства.

Враховуючи викладене, вимоги позивача
про стягнення пені в сумі 200 000,00 грн. є
обґрунтованими, підтверджуються
матеріалами справи та підлягають
задоволенню за розрахунком позивача,
перевіреного судом.

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», у разі несплати штрафу у
строки, передбачені рішенням, та пені,
органи Антимонопольного комітету
України стягують штраф та пеню в
судовому порядку.

Станом на день розгляду спору штраф та
пеня відповідачем не сплачені, доказів
на підтвердження їх сплати
відповідачем не надано.

Згідно з ч. 2 статті 34 Господарського
процесуального кодексу України,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 49 ГПК
України судовий збір, від сплати якого
позивач у встановленому порядку
звільнений, стягується з відповідача в
доход бюджету пропорційно розміру
задоволених вимог, якщо відповідач не
звільнений від сплати судового збору.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 32, 33,
49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Антимонопольного
комітету України задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галант» (03148, м. Київ,
вул. Картвелішвіллі, буд. 7/2,
ідентифікаційний код - 32595181) до
загального фонду Державного бюджету
України за кодом бюджетної
класифікації 21081100 (символ звітності 106),
отримувач: УК у Солом'янському районі
міста Києва, МФО 820019, рахунок 0010,
штраф у розмірі 200 000 (двісті тисяч) грн.
00 коп. та пеню у сумі 200 000 (двісті тисяч)
грн. 00 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Галант» (03148, м. Київ,
вул. Картвелішвіллі, буд. 7/2,
ідентифікаційний код - 32595181) до
Державного бюджету України судовий
збір у сумі 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.

4. Видати накази після набрання
рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського
процесуального кодексу України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повний текст рішення складено: 02.12.2014 р.

Суддя
Бондарчук
В.В.