ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2014 р.
Справа № 5023/414/11

Колегія суддів у складі:
головуючого судді Бородіної Я.О. судді
Білоусової Я.О., судді Пуль О.А.

при секретарі Катренко І.С.

за участю представників сторін:

від апелянта - Ющенко В.М. - за
довіреністю від 17.09.2014р.

ліквідатор боржника - Івлєва Н.А. -
свідоцтво від 20.02.2013р. НОМЕР_1;

від інших кредиторів - не з'явились;

від боржника - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«ОТП Банк», м.Київ (вх. № 3722)

на ухвалу господарського суду
Харківської області від 14.10.2014р.

у справі № 5023/414/11

за заявою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гавас-52», м. Харків,

до боржника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Акваріус», м.
Харків,

про визнання банкрутом.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 14.10.2014р. у
справі 5023/414/11 (суддя Дзюба О.А.)
відмовлено в задоволенні скарги ПАТ
«ОТП Банк» на дії ліквідатора ТОВ
«Акваріус» арбітражного керуючого
Івлєвої Н.А.

Ухвала місцевого господарського суду з
посиланням на ст.ст. 2, 41,42, 43, 89, 98, 114
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» (далі - Закон
про банкрутство) мотивована тим, що
скаржником не доведено належними і
допустимими доказами порушення
ліквідатором боржника вимог Закону
України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» під час
здійснення ліквідаційної процедури в
частині невжиття достатніх заходів,
спрямованих на прийняття майна
банкрута до свого відання. Крім того,
суд зазначає, що приписами
законодавства про банкрутство не
передбачено обов'язку ліквідатора
проводити узгодження із заставним
кредитором процедури оцінки майна
боржника.

Публічне акціонерне товариство
«ОТП Банк» з ухвалою суду першої
інстанції не погодилось та звернулось
до Харківського апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду
Харківської області від 14.10.2014р. у
справі № 5023/414/11 про відмову в
задоволенні скарги ПАТ «ОТП Банк» на
дії ліквідатора ТОВ «Акваріус» -
арбітражного керуючого Івлєвої Н.А. та
прийняти нове рішення про призначення
ліквідатором боржника арбітражного
керуючого Клочка О.М. В
обґрунтування доводів апеляційної
скарги скаржник посилається на те, що
арбітражним керуючим Івлєвою Н.А. не
було вжито заходів щодо припинення
договорів оренди для забезпечення
можливості реалізації майна, що
суперечить вимогам статті 37 Закону про
банкрутство та перешкоджає своєчасній
реалізації майна і передачі його за
договором купівлі-продажу. Крім того,
вважає, що ліквідатором грубо порушені
приписи Закону про банкрутство при
визначенні організатора аукціону.

Відзивом від 27.11.2014р. арбітражний
керуючий ліквідатор боржника Івлєва
Н.А. заперечує проти доводів
апеляційної скарги, вважає ухвалу
місцевого господарського суду
законною та обґрунтованою і такою, що
не підлягає скасуванню. При цьому
зазначає, що факт наявності орендних
правовідносин між банкрутом та третіми
особами в цій справі неодноразово
досліджувався судами, так, зокрема,
постановою Вищого господарського суду
України від 28.01.2014р. у справі №5023/414/11
відмовлено у задоволенні клопотань
голови комітету кредиторів боржника
ТОВ "Гавас-52" в особі представника
Бондаренка Д.І. про звільнення
арбітражного керуючого Івлєвої
Наталії Андріївни від виконання
обов'язків ліквідатора ТОВ "Акваріус";
припинено повноваження ліквідатора
ТОВ "Акваріус" арбітражного керуючого
Бєлікова Олексія Петровича;
зобов'язано арбітражного керуючого
Бєлікова Олексія Петровича передати
арбітражному керуючому Івлєвій
Наталії Андріївні всі документи,
печатки і штампи ТОВ «Акваріус». При
цьому судом касаційної інстанції
встановлено, що дії ліквідатора щодо
припинення договору оренди (відмови
від виконання договору оренди) в ході
ліквідаційної процедури є правом
ліквідатора, яким він користується за
погодженням із заставодержателем для
забезпечення можливості реалізації
майна за вищою ціною, а не його
обов'язком. Заставне майно можу бути
реалізовано незалежно від того, чи
перебуває в оренді третіх осіб це
майно, якщо проти цього не заперечує
заставний кредитор. Крім того,
зазначає, що ліквідатором були вчинені
дії, направлені на повернення
орендованого майна, а саме: направлений
лист орендарю та засновникам про
повернення орендованого майна,
проведено інвентаризацію майна
банкрута та вчинені інші дії для
завершення ліквідаційної процедури.

.

Розпорядженням секретаря судової
палати Харківського апеляційного
господарського суду від 13.11.2014р. для
розгляду справи №5023/414/11 сформовано
колегію суддів у складі: головуючого
судді Бородіної Л.І., судді Білоусової
Я.О., судді Пуль О.А. (т.10,а.с.155).

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
підтримав вимоги апеляційної скарги та
просив скасувати ухвалу місцевого
господарського суду від 14.10.2014р. у
справі №5023/414/11 про відмову в
задоволенні скарги ПАТ «ОТП Банк» на
дії ліквідатора ТОВ «Акваріус» -
арбітражного керуючого Івлєвої Н.А. та
прийняти нове рішення про призначення
ліквідатором боржника арбітражного
керуючого Клочка О.М.

Ліквідатор боржника Івлева Н.А.
заперечила проти вимог апеляційної
скарги та просила ухвалу
господарського суду Харківської
області від 14.10.2014р. у справі №5023/414/11
залишити без змін як законну та
обґрунтовану, а апеляційну скаргу - без
задоволення, при цьому повідомила про
припинення діяльності арбітражного
керуючого Клочко О.М. згідно з даними з
Єдиного реєстру арбітражних керуючих.

Представники інших кредиторів
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи, проте не
скористалися своїм правом на участь у
судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення
сторін про час та місце засідання суду,
а також те, що явка представників
сторін не була визнана судом
обов'язковою, та приймаючи до уваги
15-денний термін, встановлений ч.2 ст.102
ГПК України для розгляду апеляційної
скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, та відсутність
правових підстав для відкладення
розгляду справи, колегія суддів вважає
за можливе розглянути апеляційну
скаргу за відсутності представників
інших кредиторів за наявними у справі
матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
апелянта та ліквідатора, дослідивши
доводи апеляційної скарги, перевіривши
повноту встановлення судом першої
інстанції обставин справи та
відповідність їх наданим доказам,
колегія суддів встановила наступне.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 21.01.2011р.
прийнято заяву Товариства з обмеженою
відповідальністю «Гавас-25», порушено
провадження у справі про банкрутство
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Акваріус» в порядку
ст.ст. 8,11 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(т.1, а.с.2-3).

Постановою господарського суду
Харківської області від 04.06.2013р. у
справі №5023/414/11 визнано Товариство з
обмеженою відповідальністю «Акваріус»
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру; призначено ліквідатором ТОВ
«Акваріус» Івлєву Н.А.; зобов'язано
ліквідатора з метою виявлення
кредиторів з вимогами за
зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
здійснити офіційне оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом та відкриття ліквідаційної
процедури в офіційних друкованих
виданнях газеті «Голос України» або
«Урядовий кур'єр» на виконання вимог
ст. 41 Закону України "Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом" ; прийняти до
свого відання майно боржника та
забезпечити його збереження,
виконувати функції з управління та
розпорядження майном банкрута,
проводити інвентаризацію та оцінку
майна банкрута, здійснювати аналіз
фінансового становища банкрута,
повідомляти працівників банкрута про
звільнення та здійснити його
відповідно до законодавства України
про працю; вживати заходів, спрямованих
на пошук, виявлення та повернення майна
банкрута, що знаходиться у третіх осіб,
передати в установленому порядку на
зберігання документи банкрута, які
відповідно до нормативно-правових
документів підлягають обов'язковому
зберіганню, здійснити продаж майна
банкрута для задоволення вимог,
внесених до реєстру вимог кредиторів, у
порядку, передбаченому цим Законом,
повідомити про своє призначення
державний орган з питань банкрутства в
десятиденний строк з дня прийняття
рішення господарським судом та
надавати державному органу з питань
банкрутства відповідну інформацію для
ведення Єдиного реєстру підприємств,
щодо яких порушено провадження у
справі про банкрутство (т.7,а.с.69-74).

26.06.2013р. в газеті «Голос України» №117(5617)
опубліковано оголошення про порушення
провадження у справі №5023/414/11 про
банкрутство ТОВ "Акваріус" та
призначення ліквідатором арбітражного
керуючого Івлєву Н.А. Зазначено, що
письмові заяви кредиторів приймаються
у 2-х місячний строк з дня опублікування
оголошення (т.7, а.с.97).

23.07.2013р. арбітражним керуючим Івлєвою
Н.А. подано клопотання про звільнення
її від обов'язків ліквідатора боржника
у зв'язку з хворобою. До вказаного
клопотання надано листок
непрацездатності (т.7,а.с.99-101).

02.08.2013р. арбітражний керуючий Івлєва
Н.А. звернулась до місцевого
господарського суду з клопотанням, у
якому просила не розглядати її
клопотання про звільнення, оскільки
минула необхідність термінового
лікування. Також ліквідатором подано
попередній звіт ліквідатора
(т.7,а.с.102-104).

27.09.2013 року до господарського суду
подано клопотання голови комітету
кредиторів боржника ТОВ "Гавас-52" в
особі представника Бондаренка Д.І. про
звільнення від виконання обов'язків
ліквідатора боржника Івлєвої Н.А. та
призначення ліквідатором у справі
арбітражного керуючого Белікова О.П. До
зазначеного клопотання додано копію
протоколу засідання комітету
кредиторів боржника від 26.09.2013р., що
підтверджує факт прийняття комітетом
кредиторів рішення про звільнення від
обов'язків ліквідатора боржника
Івлєвої Н.А. та призначення
ліквідатором арбітражного керуючого
Белікова О.П. (т. 8, а.с. 21-34).

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 27.09.2013р. у
справі №5023/414/11, яка залишена без змін
постановою Харківського апеляційного
господарського суду від 05.11.2013р.,
відмовлено у задоволенні клопотання
представника голови комітету
кредиторів Бондаренка Д.І. від 14.08.2013р.;
задоволено клопотання комітету
кредиторів від 27.09.2013р. про звільнення
від обов'язків ліквідатора боржника
Івлєвої Н.А.; усунено від виконання
обов'язків ліквідатора боржника
арбітражного керуючого Івлєву Н.А. та
призначено ліквідатором боржника
арбітражного керуючого Белікова О.П.,
зобов'язано арбітражного керуючого
Івлєву Н.А. передати всі документи та
матеріали боржника арбітражному
керуючому Белікову О.П. за актом
приймання-передачі; зобов'язано
ліквідатора Белікова О.П. продовжити
здійснення ліквідаційної процедури
боржника відповідно до приписів статей
37 - 46 Закону про банкрутство (в редакції
Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року,
чинній з 19.01.2013 року) та по її закінченню
надати суду повний звіт ліквідатора та
ліквідаційний баланс (т. 8, а.с. 41 - 43,
а.с.175-181).

Постановою Вищого господарського суду
України від 28.01.2014р. у даній справі
задоволено касаційну скаргу ПАТ "ОТП
Банк"; скасовано постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 05.11.2013р. та
ухвалу господарського суду
Харківської області від 27.09.2013р. у
справі №5023/414/11 ; прийнято у справі
№5023/414/11 нове рішення: відмовлено у
задоволенні клопотань голови комітету
кредиторів боржника ТОВ "Гавас-52" в
особі представника Бондаренка Д.І. за
вх. №29856 від 14.08.2013р. та за вх. №35725 від
27.09.2013р. про звільнення арбітражного
керуючого Івлєвої Наталії Андріївни
від виконання обов'язків ліквідатора
ТОВ "Акваріус"; припинено повноваження
ліквідатора ТОВ "Акваріус"
арбітражного керуючого Бєлікова
Олексія Петровича; зобов'язано
арбітражного керуючого Бєлікова
Олексія Петровича передати
арбітражному керуючому Івлєвій
Наталії Андріївні. Постанова суду
касаційної інстанції мотивована тим,
що здійснення ліквідатором боржника
Івлєвою Н.А. самостійно оцінки майна
боржника без погодження із
заставодержателем не є порушенням
законодавства про банкрутство,
наслідком якого могло б стати
припинення повноважень ліквідатора
боржника. Крім того, вказує на те, що дії
ліквідатора щодо припинення договору
оренди(відмови від виконання договорів
оренди) в ході ліквідаційної процедури
є правом ліквідатора, яким він
користується за погодженням із
заставодержателем для забезпечення
можливості реалізації майна за вищою
ціною, а не його безумовним обов'язком.
Також суд зазначає, що заставне майно
може бути реалізоване, незалежно від
того, що його частина перебуває в
оренді третіх осіб. Суд касаційної
інстанції дійшов висновку, що висновки
судів в частині неповних дій
ліквідатора Івлєвої Н.А. на предмет
невжиття достатніх заходів,
спрямованих на прийняття майна
банкрута до свого відання, не
відповідають вимогам законодавства
про банкрутство та цивільного
законодавства (т.8,а.с.236-243).

13.03.2014р. ПАТ «ОТП Банк» подано до
місцевого господарського суду скаргу
на дії ліквідатора, у якій воно просить
усунути арбітражного керуючого Івлєву
Н.В. від виконання обов'язків
ліквідатора у справі №5023/414/11 про
банкрутство ТОВ «Акваріус» та
призначити ліквідатором банкрута
арбітражного керуючого Клочка О.М. В
обґрунтування своїх доводів
посилається на те, що арбітражним
керуючим Івлєвою Н.А. неналежним чином
виконувались повноваження ліквідатора
боржника, а саме: здійснення нею
ліквідаційних заходів, спрямованих на
оцінку та продаж майна боржника, що
перебуває у заставі, без погодження із
банком, як заставним кредитором, та
невжиття достатніх заходів,
спрямованих на прийняття майна
банкрута до свого відання, так як на час
розгляду справи частина приміщень
передана в оренду третім особам.
Скаржник вважає, що невжиття заходів
щодо припинення договорів оренди може
стати перешкодою для реалізації
вказаного майна (т.9,а.с.64-66).

14.10.2014р. місцевим господарським судом
прийнято оскаржувану ухвалу з підстав,
зазначених вище (т.10,а.с.104-107).

Перевіривши матеріали справи,
правильність їх юридичної оцінки та
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
дійшла висновку про відсутність
підстав для задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України
господарські суди розглядають справи
про банкрутство в порядку провадження,
передбаченому цим Кодексом, з
урахуванням особливостей,
встановлених Законом.

Відповідно до ст. 1-1 «Прикінцевих та
перехідних положень» України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом" в
редакції від 22.12.2011р. положення цього
Закону застосовуються господарськими
судами під час розгляду справ про
банкрутство, провадження в яких
порушено після набрання чинності цим
Законом. Положення цього Закону, що
регулюють ліквідаційну процедуру,
застосовуються господарськими судами
під час розгляду справ про банкрутство,
провадження у яких порушено до
набрання чинності цим Законом, якщо на
момент набрання ним чинності
господарським судом не було прийнято
постанову про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури.

З матеріалів справи вбачається, що
постановою господарського суду
Харківської області від 04.06.2013р.
визнано боржника банкрутом.

Отже, розгляд справи про банкрутство
ТОВ "Акваріус" здійснюється за
редакцією Закону України від 22.12.2011р. №
4212-VI, яка чинна з 19.01.2013р.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України
провадження у справах про банкрутство
регулюється цим Законом, Господарським
процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

Частиною 4 ст. 40 Закону про банкрутство
передбачено, що у ліквідаційній
процедурі господарський суд розглядає
скарги на дії (бездіяльність) учасників
ліквідаційної процедури та здійснює
інші повноваження, передбачені цим
Законом.

Відповідно до ч. 12 ст. 41 Закону про
банкротство у разі невиконання або
неналежного виконання ліквідатором
своїх обов'язків господарський суд за
клопотанням комітету кредиторів або з
власної ініціативи може припинити
повноваження ліквідатора і призначити
нового ліквідатора в порядку,
встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 98 Закону про
банкрутство під час реалізації своїх
прав та обов'язків арбітражний
керуючий (розпорядник майна, керуючий
санацією, ліквідатор) зобов'язаний
діяти добросовісно, розсудливо, з
метою, з якою ці права та обов'язки
надано (покладено), обґрунтовано, тобто
з урахуванням усіх обставин, що мають
значення для прийняття рішення
(вчинення дії), на підставі, у межах та
спосіб, що передбачені Конституцією та
законодавством України про
банкрутство.

У скарзі на дії ліквідатора ПАТ «ОТП
Банк» посилається на те, що здійснення
ліквідатором Івлєвою Н.А.
ліквідаційних заходів, спрямованих на
оцінку та продаж майна боржника, що
перебуває у заставі, без погодження із
банком, як заставним кредитором, є
порушенням вимог Закону про
банкрутство.

Проте, суд апеляційної інстанції
вважає дані твердження
необґрунтованими з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.42 Закону про
банкрутство майно банкрута, що є
предметом забезпечення, не включається
до складу ліквідаційної маси і
використовується виключно для
задоволення вимог кредитора за
зобов'язаннями, які воно забезпечує.
Продаж майна банкрута, що є предметом
забезпечення, здійснюється в порядку,
передбаченому цим Законом, виключно за
згодою кредитора, вимоги якого воно
забезпечує, або суду.

Відповідно до статті 43 даного Закону
майно, яке підлягає реалізації у
ліквідаційній процедурі, оцінюється
ліквідатором. Початковою вартістю
цілісного майнового комплексу є
сукупність визнаних у встановленому
цим Законом порядку вимог кредиторів.
Під час продажу майна банкрута на
аукціоні вартість майна, що
визначається ліквідатором, є
початковою вартістю. Оцінка майна
державних підприємств та підприємств,
у статутному капіталі яких частка
державної власності перевищує 50
відсотків, здійснюється обов'язково із
залученням суб'єктів оціночної
діяльності у порядку, визначеному
Законом України "Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну
діяльність в Україні".

Отже, зазначеними приписами
законодавства про банкрутство не
передбачається обов'язку ліквідатора
проводити узгодження із заставним
кредитором процедури оцінки
заставного майна боржника. Процедура
оцінки заставного майна є самостійною
дією ліквідатора в ході інвентаризації
майна боржника та підготовки його до
продажу.

Щодо доводів апелянта про невжиття
ліквідатором Івлєвою Н.А. заходів щодо
припинення договорів оренди для
забезпечення можливості реалізації
майна, що суперечить вимогам статті 37
Закону про банкрутство та перешкоджає
своєчасній реалізації майна та
передачі його за договором
купівлі-продажу, суд апеляційної
інстанції зазначає, що дана обставина
була предметом розгляду судами першої
апеляційної та касаційної інстанцій
при розгляді клопотання голови
комітету кредиторів боржника ТОВ
«Акваріус» про звільнення від
обов'язків ліквідатора боржника
Івлєвої Н.А. та призначення
ліквідатором боржника Белікова О.П.

Так, у постанові Вищого господарського
суду України від 28.01.2014р. у даній справі
№5023/414/11, зазначено, що висновки судів
першої та апеляційної інстанції про
невжиття ліквідатором Івлєвою Н.А.
достатніх заходів, спрямованих на
прийняття майна банкрута до свого
відання, так як на момент розгляду
справи судом першої інстанції частина
спірного нежитлового приміщення, яке
було предметом застави та підлягало
реалізації в ліквідаційній процедурі,
здавалася в оренду третім особам, не
відповідають вимогам цивільного
законодавства та Закону про
банкрутство.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

У ч.1 статті 317 ЦК України зазначено, що
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

Частиною 2 ст.319 ЦК України визначено, що
власник має право вчиняти щодо свого
майна будь-які дії, які не суперечать
закону.

Вимогами Цивільного та Господарського
кодексів України не передбачено жодних
обмежень щодо продажу майна банкрута
яке перебуває в оренді у третіх осіб,
зокрема, права ліквідатора на продаж
такого майна.

Відповідно до ч.1 ст.322 ЦК України
власник зобов'язаний утримувати майно,
що йому належить, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 769 ЦК України,
передання речі у найм не припиняє та не
змінює прав на неї третіх осіб, зокрема
права застави.

Згідно із ч. 1 ст. 770 ЦК України, у разі
зміни власника речі, переданої у найм,
до нового власника переходять права та
обов'язки наймодавця. Таким чином,
дії ліквідатора щодо припинення
договорів оренди (відмови від
виконання договорів оренди) в ході
ліквідаційної процедури є правом
ліквідатора, яким він користується за
погодженням із заставодержателем для
забезпечення можливості реалізації
майна за вищою ціною, а не його
безумовним обов'язком. Заставне майно
може бути реалізованим, незалежно від
того, що його частина перебуває в
оренді третіх осіб, якщо проти цього не
заперечує заставодержатель.
Аналогічного висновку дійшов Вищий
господарський суд України у постанові
від 28.01.2014р. у даній справі.

Матеріали справи не містять доказів
заперечення заставного кредитора щодо
користування заставним майном третіми
особами. Крім того, в судовому
засіданні апеляційної інстанції
ліквідатор зазначила, що майно
передано в користування третім особам
з метою його збереження та своєчасної
оплати комунальних послуг, оскільки у
ліквідатора відсутні кошти для
утримання даного майна.

Також, суд апеляційної інстанції
вважає необґрунтованими доводи
скаржника про грубе порушення
ліквідатором вимог Закону про
банкрутство при визначенні
організатора аукціону, оскільки
ліквідатором при визначенні
організатора аукціону дотримано
вимоги статті 49 Закону про банкрутство,
про що зазначено в ухвалі
господарського суду Харківської
області від 14.10.2014р., яка залишена без
змін постановою Харківського
апеляційного господарського суді від
27.11.2014р. та набрала законної сили.

Будь-яких інших доводів в
обґрунтування скарги на дії
ліквідатора та вимог апеляційної
скарги ПАТ «ОТП Банк» не надано.

Відповідно до статті 33 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 11 ст. 41 Закону про
банкрутство дії (бездіяльність)
ліквідатора (ліквідаційної комісії)
можуть бути оскаржені до
господарського суду учасниками справи
про банкрутство, права яких порушено
такими діями (бездіяльністю).

Колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду
господарського суду зазначає, що
скаржником не визначено в чому саме
полягає порушення його прав та
інтересів у справі про банкрутство.

Таким чином, доводи, викладені в
апеляційній скарзі ПАТ «ОТП Банк», не
знайшли свого підтвердження при
апеляційному перегляді ухвали
господарського суду Харківської
області від 14.10.2014р. у даній справі.

Ухвала господарського суду
Харківської області від 14.10.2014р. у
справі №5023/414/11 прийнята з дотриманням
норм матеріального та процесуального
права внаслідок повного та всебічного
з'ясування всіх обставин справи, у
зв'язку з чим апеляційну скаргу слід
залишити без задоволення, ухвалу
місцевого господарського суду - без
змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові
витрати за подання апеляційної скарги
покладаються на заявника апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, п.1 ч.1 ст.103,
ст.ст.105,106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА :

1.Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»,
м.Київ залишити без задоволення.

2.Ухвалу господарського суду
Харківської області від 14.10.2014р. у
справі № 5023/414/11 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складений
02.12.2014р.

Головуючий суддя
Бородіна Л.І.

Суддя
Білоусова Я.О.

Суддя
Пуль О.А.