Господарський суд
Житомирської області
________________________________________________________________________
__________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПЕРЕДАЧУ СПРАВИ ЗА ПІДСУДНІСТЮ

Від "04" грудня 2014 р.
№ 906/1545/14

Господарський суд Житомирської
області у складі:

Судді: Кудряшової Ю.В.

Розглядає справу за позовом
Житомирського міжрайонного прокурора
з нагляду за

додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі

1) Регіонального відділення Фонду
державного майна України по
Житомирській області

2) Державного агентства рибного
господарства України

до 1) Державного підприємства "Укрриба"

2) Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про визнання недійсним договору
зберігання державного майна

Присутні:

- від позивача-1: Козак О.О., довіреність
№05/2324 від 09.07.2014 року;

- від позивача-2: не з'явився;

- від відповідача-1: не з'явився;

- від відповідача-2: не з'явився;

- прокурор: Ільченко П.Л., посвідчення
№028462 від 03.09.2014 року.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в інтересах держави в особі
позивачів звернувся до суду з позовом
про визнання недійсним договору
зберігання державного майна №10/13 від
07.05.2013 року, укладеного між Державним
підприємством "Укрриба" (м. Київ) та
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (м.
Київ); про зобов'язання Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Київ)
повернути Державному підприємству
"Укрриба" (м. Київ) майно, яке передано
останньому на підставі спірного
Договору №10/13 від 07.05.2013 року та акту
приймання - передачі гідротехнічних
споруд від 07.05.2013 року.

04.12.2014 року від позивача-2 факсимільним
зв'язком надійшло письмове пояснення
та клопотання про розгляд справи без
участі їх представника.

Представник позивача-1 в судовому
засіданні надав письмові пояснення за
вих. №05/4104 від 03.12.2014 року.

Прокурор в судовому засіданні надав
заяву про зміну предмету позову за вих.
№65/622с-14 від 04.12.2014 року та витяг з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців
стосовно ОСОБА_1.

Привирішенні питання щодо доцільності
направлення справи №906/1545/14 за позовом
Житомирського міжрайонного прокурора
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Житомирській області та
Державного агентства рибного
господарства України до Державного
підприємства "Укрриба" та фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору зберігання
державного майна за територіальною
підсудністю до господарського суду м.
Києва прокурор та представник
позивача-1 покладалися на розсуд суду.

При дослідженні матеріалів справи
судом встановлено, що дана справа не
підсудна господарському суду
Житомирської області, виходячи з
такого.

Відповідно до статті 13 ГПК України усі
справи, підвідомчі господарським
судам, розглядають у першій інстанції
місцеві господарські суди
(господарські суди Автономної
Республіки Крим, областей, міст Києва
та Севастополя).

Компетенція зазначених судів щодо
розгляду справ розмежовується за
предметними та територіальними
ознаками. Загальні правила
територіальної підсудності справ
визначено статтею 15 ГПК України.

Відповідно до частини 1 статті 15 ГПК
України справи у спорах, що виникають
при укладанні, зміні та розірванні
господарських договорів, справи у
спорах про визнання договорів
недійсними розглядаються
господарським судом за
місцезнаходженням сторони,
зобов'язаної за договором здійснити на
користь другої сторони певні дії, такі
як: передати майно, виконати роботу,
надати послуги, сплатити гроші тощо.

З позовної заяви вбачається, що спір
між сторонами за даним позовом виник в
результаті визначення прокурором
недійсними, укладених між Державним
підприємством "Укрриба" та ФОП ОСОБА_1,
Договору зберігання державного майна
№10/13 від 07.05.2013 року, з мотивів
невідповідності останніх вимогам ч. 1
ст. 203 ЦК України, оскільки, на думку
прокурора, спірні правочини вчинено з
метою приховати інший правочин, а саме
договір оренди майна, який в силу ст. 4
Закону України "Про оренду державного
та комунального майна" та ст. 5 Закону
України "Про приватизацію державного
майна" не може бути укладений стосовно
об'єктів, які є предметом спірних
договорів.

Оскаржувані договори за своєю правовою
природою є двосторонніми
господарськими договорами, порушення
вимог щодо укладення яких є підставою
для застосування правил реституції у
вигляді задоволення позову про
повернення майна.

Згідно з пунктом 1.2. Постанови Пленуму
ВГСУ № 11 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання
визнання правочинів (господарських
договорів) недійсними" за загальним
правилом, закріпленим у частині першій
статті 15 ГПК України, територіальна
підсудність господарським судам справ
у спорах про визнання договорів
недійсними, визначається за
місцезнаходження сторони, зобов'язаної
за договором здійснити на користь
другої сторони певні дії, такі як:
передати майно, виконати роботу, надати
послуги, сплатити гроші тощо. Якщо
зобов'язаною за договором є кожна із
сторін, справа розглядається
господарським судом за
місцезнаходженням відповідача.

Зазначена позиція викладена також в п.
20.3 Постанови Пленуму ВГСУ № 10 від 24.10.2011
р. "Про деякі питання підвідомчості і
підсудності справ господарським
судам".

Згідно з ч.1 ст. 509 та ч. 3 ст. 510 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Якщо кожна із сторін у
зобов'язанні має одночасно і права, і
обов'язки, вона вважається боржником у
тому, що вона зобов'язана вчинити на
користь другої сторони, і одночасно
кредитором у тому, що вона має право
вимагати від неї.

Виходячи з положень частини 2 статті 11
та частини 2 статті 509 ЦК України
договір є підставою виникнення
зобов'язань.

Як вбачається з умов оскаржуваних
договорів, спірні правочини регулюють
відносини сторін по зберіганню
державного майна, відповідно до яких
відповідач - 1 (ДП "Укрриба") передає, а
відповідач - 2 (ФОП ОСОБА_1.) приймає на
зберігання згідно з актом
приймання-передачі нерухоме державне
майно - гідротехнічні споруди
рибницьких ставів, які обліковуються
на балансі відповідача - 1 і передані
йому на підставі спільного наказу
Міністерства аграрної політики
України та Фонду державного майна
України від 06.05.2003 №126/752 "Про передачу
гідротехнічних споруд", та
зобов'язується проводити плату за
користування майном щомісячно на
розрахунковий рахунок відповідача
один раз на рік по закінчення
календаврного року до 15 січня
наступного року.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що права та обов'язки за
спірними правочинами виникають у обох
сторін, а відтак територіальна
підсудність даного спору має
визначатися за місцезнаходженням
відповідачів згідно зі статтею 15 ГПК
України.

При цьому слід зазначити, що вимога
прокурора щодо повернення державного
майна з користування, переданого на
виконання оскаржуваного правочину з
додатковою угодою до нього, є наслідком
недійсності правочину, а не способом
захисту речового права в розумінні
Глави 29 ЦК України, тому застосування
до вказаних правовідносин статті 16 ГПК
України є помилковим.

Як вбачається з позовної заяви, місцем
знаходження відповідача - 1 та
відповідача - 2 у даній справі є м. Київ.

Пунктом 20.1 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України №10 від
24.10.2011 встановлено, що місцезнаходження
юридичної особи визначається на
підставі відомостей, внесених до
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців (ст.
17 Закону України "Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців").

Відповідно до Витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців щодо
відповідача-2 та договорів зберігання
державного майна місцезнаходження
відповідачів є місто Київ.

Відповідно до частини 1 статті 17 ГПК
України, якщо справа не підсудна даному
господарському суду, матеріали справи
надсилаються господарським судом за
встановленою підсудністю не пізніше
п'яти днів з дня надходження позовної
заяви або винесення ухвали про
передачу справи.

З огляду на викладене, позовну заяву і
додані до неї документи слід направити
за територіальною підсудністю до
господарського суду м. Києва.

Керуючись ст.ст.15, 17 ГПК України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Направити справу №906/1545/14 за позовом
Житомирського міжрайонного прокурора
з нагляду за додержанням законів у
природоохоронній сфері в інтересах
держави в особі Регіонального
відділення Фонду державного майна
України по Житомирській області.
Державного агентства рибного
господарства України до Державного
підприємства "Укрриба", Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання
недійсним договору зберігання
державного майна та повернення майна
за територіальною підсудністю до
господарського суду міста Києва (01030, м.
Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-в).

Суддя
Кудряшова Ю.В.

Друк:

1 - в справу;

2 , 3 - позивачам (рек. з повід.);

4, 5 - відповідачам (рек. з повід.);

6 - прокурору (рек. з повід.)