КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2014 р. Справа№ 925/1463/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сухового В.Г.

суддів: Жук Г.А.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання:
Товстенку О.Ю.

розглянувши матеріали апеляційної
скарги ОСОБА_2

на рішення господарського суду
Черкаської області від 04.11.2014р.

у справі № 925/1463/14 (суддя Дорошенко М.В.)

за позовом ОСОБА_2

до 1.) ОСОБА_3

2.) ОСОБА_4

3.) ОСОБА_5

4.) ОСОБА_6

5.) ОСОБА_7

6.) ОСОБА_8

7.) ОСОБА_9

8.) ОСОБА_10

9.) ОСОБА_11

10.) ОСОБА_12

11.) ОСОБА_13

12.) ОСОБА_14

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів:

1.) Приватне акціонерне товариство
,,Перукарня ,,Мальва"

2.) Публічне акціонерне товариство
,,Брокбізнесбанк"

3.) Товариство з обмеженою
відповідальністю ,,Фінансова компанія
,,Дельта"

про переведення прав і обов'язків
покупця за договором

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся в
господарський суд Черкаської області з
позовом до ОСОБА_3 (далі - відповідач 1),
ОСОБА_4 (далі - відповідач 2), ОСОБА_5 (далі
- відповідач 3), ОСОБА_6 (далі - відповідач
4), ОСОБА_7 (далі - відповідач 5), ОСОБА_8
(далі - відповідач 6), ОСОБА_9 (далі -
відповідач 7), ОСОБА_10 (далі - відповідач
8), ОСОБА_11 (далі - відповідач 9), ОСОБА_12
(далі - відповідач 10), ОСОБА_13 (далі -
відповідач 11), ОСОБА_14 (далі - відповідач
12), треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідачів: Приватне
акціонерне товариство ,,Перукарня
,,Мальва" (далі - третя особа 1), Публічне
акціонерне товариство
,,Брокбізнесбанк" (далі - третя особа 2),
Товариство з обмеженою
відповідальністю ,,Фінансова компанія
,,Дельта" (далі - третя особа 3) про
переведення на позивача прав і
обов'язків покупця за договорами
відчуження цінних паперів, укладених з
вигодонабувачами - ОСОБА_3 та ОСОБА_4
щодо відчуження відповідно 88 та 40
простих іменних акцій приватного
акціонерного товариства ,,Перукарня
,,Мальва".

Рішенням господарського суду
Черкаської області від 04.11.2014р. у справі
№ 925/1463/14 в задоволенні позову
відмовлено повністю. Стягнуто з
позивача на користь відповідачів
ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_8,
ОСОБА_6 по 1 000 грн. судових витрат.

Мотивуючи зазначене рішення, суд
першої інстанції, пославшись на
встановлені ним обставини та положення
статуту, норми Закону України ,,Про
акціонерні товариства", дійшов
висновку про необґрунтованість
позовних вимог у даній справі та
відсутність правових підстав для їх
задоволення.

Не погодившись із зазначеним рішенням,
позивач подав апеляційну скаргу, у якій
просить рішення господарського суду
Черкаської області від 04.11.2014р. у справі
№ 925/1463/14 скасувати в частині відмови у
задоволенні позовних вимог, прийняти
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної
скарги скаржник зазначає, що він не
погоджується з прийнятим рішенням,
оскільки воно прийняте з неправильним
застосуванням норм матеріального
права, а саме: ч. 2, ч. 7 ст. 7 Закону
України ,,Про акціонерні товариства" та
норм статутних документів товариства,
так як переважне право акціонерів на
придбання акцій товариства, що
пропонуються їх власником до
відчуження третій особі, встановлено ч.
2 ст. 7 Закону. Зокрема, скаржник вказує,
що суд першої інстанції прийняв
рішення про права і обов'язки осіб, що
не були залучені до участі у справі,
оскільки не встановив та не залучив до
участі у справі акціонерів ПрАТ
,,Перукарня ,,Мальва", які були
акціонерами станом на 13, 25, 26 червня 2012р.
Крім того, скаржник вказує, що суд
визнав обґрунтованими заявлені
відповідачами витрати на послуги
адвоката без жодного письмового доказу
або обґрунтування розміру таких
витрат.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 21.11.2014р.
апеляційну скаргу прийнято до
провадження та призначено розгляд
скарги у справі на 08.12.2014р.

В судове засідання 08.12.2014р. з'явилась
представник відповідачів 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11,
яка одночасно є представником третьої
особи 1. Позивач, відповідачі 1, 2, 10, 12,
треті особи 2, 3 в судове засідання не
з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлялись своєчасно та
належним чином ухвалою суду від 21.11.2014р.

Від позивача на адресу суду надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи в зв'язку з його перебуванням на
лікарняному.

Від представника позивача ОСОБА_15
також на адресу суду надійшло
клопотання про відкладення розгляду
справи на іншу дату, у зв'язку з його
зайнятістю в іншому судовому процесі.

У вирішенні питання про можливість
розгляду справи у відсутності
учасників процесу, які не з'явились,
представник відповідачів 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 11,
яка одночасно є представником третьої
особи 1 зазначила про можливість такого
розгляду, поклавшись на розсуд суду.
При цьому, звернула увагу, що інтереси
позивача, відповідно до довіреності,
представляють два представники.

Колегія суддів вирішила відхилити
клопотання позивача та його
представника ОСОБА_15 про відкладення
розгляду справи з огляду на таке.

Стаття 22 Господарського
процесуального кодексу України
зобов'язує сторони добросовісно
користуватись належними їм
процесуальними правами.

Статтею 77 вказаного Кодексу України
передбачено, що господарський суд
відкладає в межах строків,
встановлених ст.69 цього Кодексу
розгляд справи, коли за якихось
обставин спір не може бути вирішено в
даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом
та прерогативою суду, основною умовою
для якого є не відсутність у судовому
засіданні представників сторін, а
неможливість вирішення спору у
відповідному судовому засіданні.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 28 ГПК
України громадяни можуть вести свої
справи в господарському суді особисто
або через представників, повноваження
яких підтверджується нотаріально
посвідченою довіреністю.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем, для здійснення захисту
своїх інтересів в суді видано
довіреність на двох представників -
ОСОБА_15 та ОСОБА_16

Нормами чинного законодавства України
не обмежено коло осіб, які можуть
представляти особу в судовому процесі,
тому неможливість одного з
представників позивача бути присутнім
у судовому засіданні не перешкоджає
реалізації права учасника судового
процесу на участь у судовому засіданні
його іншого представника.

Відомостей щодо неможливості участі у
судовому засіданні 08.12.2014р.
представника позивача ОСОБА_16, яким
подано і підписано апеляційну скаргу,
матеріали справи не містять.

Згідно з п. 3.9.2 постанови № 18 від 26.12.2011р.
Пленуму Вищого господарського суду
України ,,Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції", у випадку
нез'явлення в засідання господарського
суду представників обох сторін або
однієї з них справа може бути
розглянута без їх участі, якщо неявка
таких представників не перешкоджає
вирішенню спору.

Оскільки судом апеляційної інстанції
не визнавалась обов'язковою явка
представників в судове засідання, будь
- яких додаткових доказів чи письмових
пояснень сторонами не подавалось,
колегія суддів не вбачає перешкод для
перегляду рішення суду.

З огляду на відхилення заяв позивача та
його представника про відкладення
розгляду справи, належне повідомлення
інших учасників судового процесу про
час та місце розгляду скарги, колегія
суддів вважає за можливе здійснювати
апеляційний перегляд за наявними
матеріалами справи.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у
процесі перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Частиною 2 статті 101
ГПК України передбачено, що
апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
та перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали апеляційної
скарги, заслухавши пояснення
представника відповідачів 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9,
11, яка є одночасно представником
третьої особи 1, дослідивши наявні
докази у справі, перевіривши
правильність застосування судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2, згідно із випискою про стан
рахунку в цінних паперах станом на
14.01.2014р. є акціонером Приватного
акціонерного товариства ,,Перукарня
,,Мальва" і йому належать на праві
власності 56 простих іменних акцій
товариства. У 2012р. ОСОБА_2 також був
акціонером ПрАТ ,,Перукарня ,,Мальва."

Відповідно до Статуту Приватного
акціонерного товариства ,,Перукарня
,,Мальва", затвердженого Загальними
зборами акціонерів ЗАТ ,,Мальва"
протокол від 22.05.2011р., державну
реєстрацію якого проведено 20.07.2011р.
(нова редакція), статутний капітал
(фонд) товариства становить 27 980 грн. і
розподілений на 2 798 штук простих
іменних акцій номінальною вартістю 10
грн. кожна. Форма випуску акцій -
бездокументарна (п. 5.1, 5.2).

13.06.2012р. ОСОБА_13, як дарувальниця, і
ОСОБА_4, як обдарована, уклали договір
дарування цінних паперів, згідно з яким
дарувальниця подарувала обдарованій, а
остання прийняла в дар 40 простих
іменних акції Приватного акціонерного
товариства ,,Перукарня ,,Мальва".

25.06.2012р. ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_6,
ОСОБА_5, ОСОБА_12 і ОСОБА_9, як
дарувальниці, уклали з ОСОБА_3, як
обдарованою, сім договорів дарування
цінних паперів, згідно з якими кожна із
названих дарувальниць подарували
обдарованій, а остання прийняла в дар
відповідно 6, 6, 28, 6, 6, 3 і 30 простих
іменних акції Приватного акціонерного
товариства ,,Перукарня ,,Мальва".

26.06.2012р. ОСОБА_7, як дарувальниця і
ОСОБА_3, як обдарована, уклали договір
дарування цінних паперів, згідно з яким
дарувальниця подарувала обдарованій, а
остання прийняла в дар 3 прості іменні
акції Приватного акціонерного
товариства ,,Перукарня ,,Мальва".

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач
зазначає, що в червні 2014р. йому стало
відомо про включення до складу
акціонерів у червні 2012р. ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, хоча, вказані особи не були до
цього акціонерами товариства та, за
невідомих позивачу обставин, стали
власниками простих іменних акцій
Приватного акціонерного товариства
,,Перукарня ,,Мальва". Про наміри щодо
відчуження ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_8,
ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_9
і ОСОБА_7 простих іменних акцій позивач
ні цим товариством, ні ніким іншим не
був повідомлений, що за його
твердженням позбавило його
переважного права на придбання цих
акцій, тобто, відчуження відбулося з
порушенням встановленого статутом
товариства та Законом України ,,Про
акціонерні товариства" переважного
права позивача, як акціонера ПрАТ
,,Перукарня ,,Мальва" на придбання цих
акцій.

Наслідком відчуження акціонером акцій
з порушенням переважного права, на
думку позивача, є право акціонера
вимагати в судовому порядку
переведення на нього прав та обов'язків
покупця. З огляду на наведені обставини
позивачем заявлено вимоги про
переведення на нього прав та обов'язків
покупця за договорами відчуження
цінних паперів, які були укладені з
вигодонабувачем - ОСОБА_3 щодо
відчуження 88 простих іменних акцій та з
ОСОБА_4 щодо відчуження 40 простих
іменних акцій ПрАТ ,,Перукарня ,,Мальва".

Суд першої інстанції відмовив в
задоволенні позовних вимог, мотивуючи
рішення тим, що відчуження ОСОБА_13,
ОСОБА_11, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_5,
ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_7 належних їм на
праві власності простих іменних акцій
ПрАТ ,,Перукарня ,,Мальва" відбулося
шляхом їх дарування, а статутом
товариства не передбачене переважне
право акціонерів товариства на
придбання його акцій при їх даруванні
власниками, то й у позивача не виникло
такого переважного права.

Колегія суддів, з огляду на встановлені
у даній справі обставини та наявні у
справі докази, погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність правових підстав для
задоволення позовних вимог у даній
справі враховуючи таке.

Приписами п.4 ч. 1 ст. 116 ЦК України
закріплено право учасників
господарського товариства у порядку,
встановленому установчим документом
товариства та законом, здійснити
відчуження часток у статутному
(складеному) капіталі товариства,
цінних паперів, що засвідчують участь у
товаристві у порядку, встановленому
законом.

Аналогічне положення закріплено також
п. ,,д" ч. 1. ст. 10 Закону України ,,Про
господарські товариства".

Пунктом 4.3.3 статуту Приватного
акціонерного товариства ,,Перукарня
,,Мальва" (нова редакція), затвердженого
Загальними зборами акціонерів,
протокол від 22.05.2011р., державну
реєстрацію якого проведено 20.07.2011р.,
передбачено право учасника товариства
вийти із товариства шляхом відчуження
належних йому акцій. У випадку
відчуження акцій акціонер
зобов'язаний, у встановлених законом
випадках дотримуватися вимог щодо
переважного права інших акціонерів
товариства згідно з положеннями
чинного законодавства України та цього
статуту.

Пунктом 4.5.1 статуту визначено, що
акціонери товариства мають переважне
право на придбання акцій, що продаються
іншими акціонерами за ціною та на
умовах, запропонованих акціонером
третій особі, пропорційно кількості
акцій, що належать кожному з них.
Переважне право акціонерів товариства
на придбання акцій, що продаються
іншими акціонерами, діє протягом 2
(двох) місяців з дня отримання
товариством повідомлення акціонера
про намір продати акції. Строк
переважного права припиняється у разі,
якщо до його спливу від усіх акціонерів
товариства та самого товариства
отримані письмові заяви про
використання або про відмову від
використання переважного права на
купівлю акцій.

Відповідно до положень п. 4.5.2 статуту
акціонер, який має намір продати свої
акції третій особі, зобов'язаний
письмово повідомити про це решту
акціонерів товариства із зазначенням
ціни та інших умов продажу акцій.
Повідомлення акціонерів товариства
здійснюється через товариство. Після
отримання письмового повідомлення від
акціонера, який має намір продати свої
акції третій особі, товариство
зобов'язане протягом 2 (двох) робочих
днів направити копії повідомлення всім
іншим акціонерам товариства та
надіслати акціонерові, який має намір
продати свої акції третій особі, копію
повідомлення про вручення (на його
вимогу). Повідомлення акціонерів
товариства здійснюється за рахунок
товариства.

Акціонер, який має намір реалізувати
своє переважне право, повинен письмово
повідомити товариство та акціонера,
який заявив про свій намір продати свої
акції третій особі, в межах визначеного
строку реалізації переважного права
акціонерів товариства на придбання
акцій, що продаються іншими
акціонерами. Протягом 2 (двох) робочих
днів з дати отримання такого
повідомлення товариство забезпечує
надання відповідної інформації всім
іншим акціонерам товариства шляхом
надсилання листом з повідомленням про
вручення та описом вкладення.

Як вбачається з матеріалів справи,
акціонери товариства ОСОБА_13, ОСОБА_11,
ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_12,
ОСОБА_9, ОСОБА_7 реалізували свої права,
передбачені п. 4.3.3 статуту, шляхом
відчуження належних їм акцій за
договорами дарування цінних паперів,
укладених 13.06.2012р, 25.05.2012р., 26.06.2012р.

За змістом п. 4.3.3 статуту, акціонер у
випадку відчуження акцій зобов'язаний,
у встановлених законом випадках
дотримуватися вимог щодо переважного
права інших акціонерів товариства
згідно з положеннями чинного
законодавства України та цього
статуту.

Відповідно до положень ч. 1, ч. 2 ст. 7
Закону України ,,Про акціонерні
товариства" акціонери публічного
акціонерного товариства можуть
відчужувати належні їм акції без згоди
інших акціонерів товариства. Статутом
приватного акціонерного товариства
може бути передбачено переважне право
його акціонерів на придбання акцій
цього товариства, що пропонуються їх
власником до відчуження третій особі. У
разі якщо статутом приватного
акціонерного товариства передбачено
переважне право його акціонерів на
купівлю акцій, що пропонуються їх
власником до продажу третій особі, таке
переважне право реалізовується
відповідно до частин третьої - шостої
цієї статті. Порядок реалізації
переважного права акціонерів на
придбання акцій приватного
акціонерного товариства, що
пропонуються їх власником до
відчуження (крім продажу) третій особі,
встановлюється статутом такого
товариства.

Тобто, зі змісту ч. 2 ст. 7 Закону
вбачається, що переважне право
акціонерів на придбання акцій
товариства, що пропонуються їх
власником до відчуження третій особі
може бути передбачене лише статутом
товариства, і законом воно не
встановлене.

Так, частиною ч. 7 ст. 7 Закону визначено
лише, що переважне право акціонерів
приватного товариства не поширюється
на випадки переходу права власності на
цінні папери цього товариства в
результаті їх спадкування чи
правонаступництва.

Пунктами 4.5.1, 4.5.2 статуту передбачено
переважне право його акціонерів на
придбання акцій цього товариства, що
пропонуються їх власником до
відчуження третій особі шляхом їх
продажу, а також порядок реалізації
цього переважного права.

З аналізу положень статуту товариства
слід дійти висновку, що переважного
права акціонерів на придбання акцій
товариства, що пропонуються їх
власником до відчуження третій особі у
інший спосіб, ніж шляхом їх продажу, та
порядок реалізації такого переважного
права установчими документами
товариства статут ПрАТ ,,Перукарня
,,Мальва" не передбачає.

Таким чином, у даному випадку у
позивача не виникло переважного права
на придбання акцій перед третіми
особами, оскільки прості іменні акції
ПрАТ ,,Перукарня ,,Мальва" були
відчужені акціонерами товариства
шляхом укладення договорів дарування,
а чинним законодавством та статутом
товариства не встановлено обмеження
відчуження акцій у такий спосіб та не
передбачено порядку реалізації
переважного права акціонерів щодо
придбання акцій.

З огляду на наведені норми, положення
статуту товариства, колегія суддів
вважає, що позовні вимоги є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають, про що вірно вказав суд
першої інстанції.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної
скарги позивач, зокрема, зазначає, що
суд першої інстанції прийняв рішення
про права і обов'язки осіб, що не були
залучені до участі у справі, оскільки
не встановив та не залучив до участі у
справі всіх акціонерів ПрАТ ,,Перукарня
,,Мальва", які були акціонерами станом
на 13, 25, 26 червня 2012р.

Дані доводи позивача відхиляються як
необґрунтовані з огляду на те, що
скаржник не зазначив, яким чином
рішення господарського спору у даній
справі може вплинути на права та
обов'язки всіх акціонерів ПрАТ
,,Перукарня ,,Мальва", оскільки
оскаржуваним рішенням не вирішено
питання про права та обов'язки інших
акціонерів ПрАТ ,,Перукарня ,,Мальва".

Також в апеляційній скарзі позивач
зазначає, що суд першої інстанції
неправомірно визнав обґрунтованими
заявлені відповідачами витрати на
послуги адвоката без жодного
письмового доказу або обґрунтування
розміру таких витрат.

Доводи скаржника відхиляються
колегією суддів з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи,
представником відповідачів подано
заяву про стягнення з позивача судових
витрат з оплати послуг адвоката.

Суд першої інстанції частково
задовольнив дану заяву, посилаючись на
доведеність витрат відповідачів на
оплату послуг адвоката, які пов'язані з
цією справою, та стягнув з позивача на
користь відповідачів ОСОБА_10, ОСОБА_5,
ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_6 по 1 000
грн. судових витрат.

Колегія суддів погоджується з даним
висновком, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 44 ГПК України до
складу судових витрат відносяться,
зокрема, витрати з оплати послуг
адвоката.

Статтею 49 ГПК України встановлено, що
суми, які підлягають сплаті за послуги
адвоката та інші витрати, пов'язані з
розглядом справи, покладаються при
відмові в позові - на позивача.

Згідно п.6.3 Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 21.02.2013
року №7 відшкодування цих витрат
здійснюється господарським судом
шляхом зазначення про це у рішенні,
ухвалі, постанові за наявності
документального підтвердження витрат,
як - то угоди про надання послуг щодо
ведення справи у суді та/або належно
оформленої довіреності, виданої
стороною представникові її інтересів у
суді, платіжного доручення або іншого
документа, який підтверджує сплату
відповідних послуг, а також копії
свідоцтва адвоката, який представляв
інтереси відповідної сторони, або
оригінала ордеру адвоката, виданого
відповідним адвокатським об'єднанням,
з доданням до нього витягу з договору, в
якому зазначаються повноваження
адвоката як представника або обмеження
його прав на вчинення окремих
процесуальних дій.

Відповідно до договорів від 05.09.2014р.,
укладених між адвокатом ОСОБА_17 та
ОСОБА_18, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, адвокат
приймає на себе зобов'язання надати
послуги клієнту з правових питань, які
виникають при розгляді даної справи.
Додатковими угодами до договорів від
05.09.2014р. погоджено розмір винагороди
адвоката, який становить 1 500,00 грн.

Оплата відповідачами ОСОБА_10, ОСОБА_5,
ОСОБА_11, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_6 по 1 500
грн. кожною послуг адвоката ОСОБА_17
підтверджуються квитанціями до
прибуткових касових ордерів від
05.09.2014р. №14, №15, №16 і від 06.09.2014р. №18, №19,
№21.

Таким чином, витрати вище перелічених
відповідачів в розмірі 1 500,00 грн. з
кожної на оплату послуг адвоката, які
надані останнім в ході розгляду справи
№ 925/1463/14, підтверджені належним чином.

При цьому, суд першої інстанції вірно
зазначив, що з урахуванням тривалості
розгляду і складності даної справи,
заявлена представником відповідачів
до відшкодування за рахунок позивача
сума витрат на оплату послуг адвоката є
завищеною, та розмір таких витрат
правомірно зменшено до 1 000,00 грн. по
кожному із шести відповідачів, які
понесли такі витрати.

Доводи апеляційної скарги є
необґрунтованими з підстав наведених
вище, а тому колегією суддів
відхиляються. У зв'язку з цим
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Виходячи з наведеного, колегія суддів
дійшла висновку, що підстави для
скасування або зміни рішення, які
передбачені ст. 104 ГПК України,
відсутні. Рішення господарського суду
Черкаської області від 04.11.2014р. у справі
№ 925/1463/14 відповідає обставинам
справи, є законним та обґрунтованим.

Судові витрати зі сплати судового
збору за подання апеляційної скарги
відповідно до ст. 49 ГПК України
покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК
України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду
Черкаської області від 04.11.2014р. у справі
№ 925/1463/14 залишити без змін, а
апеляційну скаргу ОСОБА_2 - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття.

Головуючий суддя
В.Г. Суховий

Судді
Г.А. Жук

А.О. Мальченко

Повний текст складено та підписано
10.12.2014р.