ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

09 грудня 2014 року Справа № 20/285

Вищий господарський суд України у
складі: суддя Селіваненко В.П. -
головуючий, судді Бенедисюк І.М. і
Харченко В.М. (доповідач),

розглянувши матеріали касаційної
скарги Крюківського відділу державної
виконавчої служби Кременчуцького
міського управління юстиції, (далі -
відділ ДВС), м.Кременчук, Полтавська
область

на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
20.08.2014

зі справи № 20/285

за позовом фізичної особи-підприємця
ОСОБА_2, м. Кременчук, Полтавська
область

до відповідача товариства з обмеженою
відповідальністю "Кременчуцька
торгова гільдія", м. Кременчук,
Полтавська область

треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору:

1.Кременчуцьке міжміське бюро
технічної інвентаризації, м. Кременчук,
Полтавська область;

2.управління земельних ресурсів м.
Кременчука, м. Кременчук, Полтавська
область;

3.управління містобудування та
архітектури м. Кременчука, м. Кременчук,
Полтавська область;

4.Кременчуцьке міське управління
Головного управління міністерства
надзвичайних ситуацій в Полтавській
області, м. Кременчук, Полтавська
область;

за участю відділу ДВС,

про усунення перешкод у користуванні
майном,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2014 відділ ДВС звернувся до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою на ухвалу
господарського суду Полтавської
області від 13.02.2014 та постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 20.08.2014 у справі
№ 20/285 разом з клопотанням про
відновлення ним пропущеного
процесуального строку.

Вищий господарський суд України дійшов
висновку про необхідність повернення
цієї касаційної скарги з огляду на
таке.

Відповідно до частини четвертої статті
111 Господарського процесуального
кодексу України до касаційної скарги
додаються, зокрема, докази надсилання
її копії іншій стороні у справі.

Частиною першою статті 1111
Господарського процесуального кодексу
України передбачено, що особа, яка
подала касаційну скаргу, надсилає
іншій стороні у справі копії
касаційної скарги і доданих до неї
документів, які у цієї сторони
відсутні.

Відповідно частини четвертої статті 27
Господарського процесуального кодексу
України треті особи, які не заявляють
самостійних вимог, користуються
процесуальними правами і несуть
процесуальні обов'язки сторін, крім
права на зміну підстави і предмета
позову, збільшення чи зменшення
розміру позовних вимог, а також на
відмову від позову або визнання позову.

Як вбачається з матеріалів касаційної
скарги, на підтвердження факта
направлення копії касаційної скарги
учасникам судового процесу, відділом
ДВС подано реєстр відправлення
рекомендованої кореспонденції від
26.09.2014 та список згрупованих поштових
відправлень від 26.09.2014 № 149 ф. 103 про
направлення касаційної скарги лише на
адреси позивача та відповідача. При
цьому, відділом ДВС не додано доказів
направлення копії скарги третім особам
у даній справі, а саме: Кременчуцькому
міжміському бюро технічної
інвентаризації, управлінню земельних
ресурсів м. Кременчука, управлінню
містобудування та архітектури м.
Кременчука, Кременчуцькому міському
управлінню Головного управління
міністерства надзвичайних ситуацій в
Полтавській області.

Отже, в даному випадку не можна дійти
висновку про те, що відділом ДВС були
належним чином виконані вимоги частини
четвертої статті 111 Господарського
процесуального кодексу України.

Згідно з пунктом 3 частини першої
статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України
передбачено, що касаційна скарга не
приймається до розгляду і повертається
судом, якщо до скарги не додано доказів
надсилання її копії іншій стороні
(сторонам) у справі.

Відповідно до частини четвертої статті
111 Господарського процесуального
кодексу України до касаційної скарги
додаються також докази сплати судового
збору.

З матеріалів касаційної скарги
вбачається, що в додатках останньої
містяться посилання на докази сплати
судового збору, однак, відповідних
документів на підтвердження цього до
скарги не додано. Дана обставина
підтверджується актом Харківського
апеляційного господарського суду від
01.10.2014 № 12-44/203.

Пунктом 4 частини першої статті 1113
Господарського процесуального кодексу
України визначено, що касаційна скарга
не приймається до розгляду і
повертається судом, якщо до скарги не
додано документів, що підтверджують
сплату судового збору у встановлених
порядку і розмірі.

Відповідно до частини першої статті 110
Господарського процесуального кодексу
України касаційна скарга може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання судовим рішенням
апеляційного господарського суду
законної сили.

У даному разі оскаржувана постанова
апеляційної інстанції згідно з
частиною третьою статті 105
Господарського процесуального кодексу
України набрала законної сили 20.08.2014, а
строк її оскарження в касаційному
порядку (з урахуванням приписів статті
51 Господарського процесуального
кодексу України) закінчився 09.09.2014.
Касаційну скаргу відділ ДВС подав
26.09.2014, згідно штампу поштового
відділення на конверті, тобто з
пропуском встановленого строку для її
подання.

Клопотання про відновлення
пропущеного строку подання касаційної
скарги відділ ДВС обґрунтовує тим, що
постанову апеляційної інстанції він
отримав лише 08.09.2014.

Заявлене відділом ДВС клопотання
задоволенню не підлягає з огляду на
таке.

Відповідно до частини першої статті 53
Господарського процесуального кодексу
України господарський суд за заявою
сторони, прокурора чи своєї ініціативи
може визнати причину пропуску
встановленого законом процесуального
строку поважною і відновити пропущений
строк, крім випадків, передбачених цим
Кодексом.

Отже, закон пов'язує можливість
відновлення пропущеного
процесуального строку з обов'язковою
наявністю поважних причин, які
обумовили неможливість своєчасного
вчинення відповідної процесуальної
дії.

Як зазначалося вище, причину пропуску
строку подання касаційної скарги
відділ ДВС пояснює тим, що копію
постанови суду апеляційної інстанції
від 20.08.2014 він отримав лише 08.09.2014, що, на
його думку, підтверджується штампом
вхідної кореспонденції відділу ДВС на
копії першої сторінки оскаржуваної
постанови апеляційного суду. Такі
посилання відділу ДВС не відповідають
дійсності, оскільки з даних, які
містяться у матеріалах справи
вбачається, що копію оскаржуваної
постанови відділ ДВС отримав 01.09.2014, на
підставі якої 02.09.2014 ним же було
винесено постанову про відновлення
виконавчого провадження.

Беручи до уваги наведені вимоги
процесуального законодавства, а також
враховуючи те, що представник відділу
ДВС брав участь у судовому засіданні
апеляційної інстанції, а тобто
виконавча служба була своєчасно
обізнана про результат апеляційного
перегляду справи, та не навела ніяких
причин, які об'єктивно заважали їй
подати касаційну скаргу у строк до
09.09.2014 суд не вбачає підстав для
відновлення пропущеного відділом ДВС
процесуального строку.

Відповідно до пункту 5 частини першої
статті 1113 Господарського
процесуального кодексу України
касаційна скарга не приймається до
розгляду і повертається судом, якщо
скаргу подано після закінчення строку,
встановленого для її подання, без
клопотання про відновлення цього
строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи викладене та керуючись
пунктами 3, 4 та 5 частини першої статті
1113 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський
суд України

УХВАЛИВ:

1.Клопотання Крюківського відділу
державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції про відновлення пропущеного
строку подання касаційної скарги на
ухвалу господарського суду
Полтавської області від 13.02.2014 та
постанову Харківського апеляційного
господарського суду від 20.08.2014 зі
справи № 20/285 - відхилити.

2.Касаційну скаргу на ухвалу
господарського суду Полтавської
області від 13.02.2014 та постанову
Харківського апеляційного
господарського суду від 20.08.2014 зі
справи № 20/285 повернути Крюківському
відділу державної виконавчої служби
Кременчуцького міського управління
юстиції, а справу - господарському суду
Полтавської області.

Суддя
В. Селіваненко

Суддя
І. Бенедисюк

Суддя
В. Харченко