м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
УХВАЛА

Справа № 910/22657/14 01.12.14

За позовом Приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія
"Українська страхова група"

до Приватного акціонерного
товариства "Страхове товариство
"Гарантія"

про відшкодування шкоди в
порядку регресу 13 514,61 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: не з'явилися

від відповідача: Кутузов О.В. за
довіреністю № 151/09/14 від 01.09.2014 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство
"Страхова компанія "Українська
страхова група" (позивач) звернулось до
Господарського суду міста Києва з
позовом до Приватного акціонерного
товариства "Страхове товариство
"Гарантія" (відповідач) про
відшкодування шкоди в порядку регресу
13 514,61 грн.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 20.10.2014 р. порушено провадження
у справі № 910/22657/14 та призначено
розгляд справи на 03.11.2014 р. об 11:40 год.

29.10.2014 р. через відділ діловодства суду
від позивача надійшла телеграма,
відповідно до якої позивач повідомив
про неможливість представника бути
присутнім в судовому засіданні,
призначеному на 03.11.2014 р., через велику
завантаженість та просив суд відкласти
розгляд справи.

В судове засідання, призначене на 03.11.2014
р., представник позивача не з'явився,
але повідомив суд про поважність
причин неявки в судове засідання,
надіславши 29.10.2014 р. на адресу
Господарського суду міста Києва
телеграму.

Представник відповідача в судове
засідання, призначене на 03.11.2014 р., не
з'явився, про поважні причини неявку
суд не повідомив, вимоги ухвали суду
від 20.10.2014 р. не виконав, про час та місце
судового засідання був повідомлений
належним чином.

В судовому засіданні, призначеному на
03.11.2014 р., судом розглянуте клопотання
позивача, викладене у телеграмі від
29.10.2014 р., про відкладення розгляду
справи, у зв'язку із великою
завантаженістю.

Клопотання судом задоволене.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 77 ГПК України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 ГПК
України, розгляд справи у разі
нез'явлення предстаників сторін в
судове засідання та неподання
витребуваних доказів.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов
до висновку про неможливість вирішення
справи по суті в судовому засіданні,
призначеному на 03.11.2014 р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 03.11.2014 р. відкладено розгляд
справи на 17.11.2014 р. о 09:50 год.

04.11.2014 р. через відділ діловодства суду
у відповідь на запит суду надійшов лист
Моторного (транспортного) страхового
бюро № 7/2-28/29961 від 31.10.2014 р. з
інформацією про страхове покриття за
полісом № АІ/2679754.

14.11.2014 р. через відділ діловодства суду
від представника позивача надійшла
заява про відкладення розгляду справи,
відповідно до якої позивач просив суд
надати сторонам можливість вирішити
спір мирним шляхом. В якості додатку до
заяви позивач надав суду копію повного
тексту договору № 28-1309-14-00185 від 04.07.2014 р.
добровільного страхування наземних
транспортних засобів,
цивільно-правової відповідальності
водія та від нещасного випадку з водієм
та пасажирами на транспорті на
виконання вимог ухвали суду від 03.11.2014
р.

В судове засідання, призначене на 17.11.2014
р., представник позивача не з'явився,
але повідомив суд про причини неявки в
судове засідання, подавши 14.11.2014 р.
через відділ діловодства суду заяву
про відкладення розгляду справи, у
зв'язку із вирішенням питання про мирне
врегулювання спору.

Представник відповідача в судове
засідання, призначене на 17.11.2014 р., не
з'явився, про час та місце судового
засідання був повідомлений належним
чином.

В судовому засіданні, призначеному на
17.11.2014 р., судом розглянута заява
позивача, про відкладення розгляду
справи та надання часу для
врегулювання спору мирним шляхом,
подана 14.11.2014 р. через відділ
діловодства суду.

Заява судом задоволена.

Враховуючи заяву позивача про
відкладення розгляду справи та
положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд
прийшов до висновку про неможливість
вирішення справи по суті в судовому
засіданні, призначеному на 17.11.2014 р.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 17.11.2014 р. відкладено розгляд
справи на 01.12.2014 р. о 12:50 год.

20.11.2014 р. через відділ діловодства суду
від позивача надійшла заява про
припинення провадження у справі, у
зв'язку із тим, що відповідач повністю
здійснив виплату заборгованості.

21.11.2014 р. через відділ діловодства суду
від позивача надійшла заява про
припинення провадження у справі №
910/22657/14 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, у зв'язку із тим, що відповідач
повністю здійснив виплату
заборгованості.

В судове засідання, призначене на 01.12.2014
р., представник відповідача з'явився,
надав усні пояснення щодо заявлених
позовних вимог та щодо здійснення
відповідачем повної виплати
заборгованості.

В судове засідання, призначене на 01.12.2014
р., представник позивача не з'явився,
про час та місце судового розгляду був
повідомлений належним чином, що
підтверджується рекомендованими
повідомленнями про вручення поштових
відправлень № 622, № 459, №
145, які наявні в матеріалах справи.
При цьому поштові відправлення з
ухвалами суду від 20.10.2014 р., від 03.11.2014 р.
та від 17.11.2014 р. були направлені
позивачу за адресою, вказаною ним у
позовній заяві.

Як зазначено у п.п. 3.9.1 п. 3 Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції",
особи, які беруть участь у справі,
вважаються повідомленими про час і
місце розгляду судом справи у разі
виконання останнім вимог частини
першої статті 64 та статті 87 ГПК. Там же
зазначено, що в разі якщо ухвалу про
порушення провадження у справі було
надіслано за належною адресою (тобто
повідомленою суду стороною, а в разі
ненадання суду відповідної інформації
- адресою, зазначеною в Єдиному
державному реєстрі юридичних осіб та
фізичних осіб - підприємців), і не
повернуто підприємством зв'язку або
повернуто з посиланням на відсутність
(вибуття) адресата, відмову від
одержання, закінчення строку
зберігання поштового відправлення
тощо, то вважається, що адресат
повідомлений про час і місце розгляду
справи судом.

Отже, враховуючи вищенаведені
роз'яснення постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 р., вважається, що позивач був
належним чином повідомлений про час і
місце розгляду справи судом.

В судовому засіданні, призначеному на
01.12.2014 р., здійснювався розгляд заяв
позивача, поданих 20.11.2014 р. та 21.11.2014 р.
через відділ діловодства суду, про
припинення провадження у справі №
910/22657/14 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК
України, у зв'язку із тим, що відповідач
повністю здійснив виплату
заборгованості.

Дослідивши документи, наявні в
матеріалах справи, судом встановлено,
що заява про відмову від позову,
викладена у заяві про припинення
провадження у справі № 910/22657/14, поданій
21.11.2014 р. через відділ діловодства суду,
підписана представником Приватного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Українська страхова група"
Ю.В. Гедз. До вищезазначеної заяви
позивачем не додані докази на
підтвердження погашення відповідачем
заборгованості перед позивачем.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 ГПК України,
господарський суд не приймає відмови
від позову, якщо такі дії суперечать
законодавству або порушують чиї-небудь
права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи вищезазначене, відмова
позивача від позову судом не
приймається.

ВРАХОВУЮЧИ, ЩО:

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд залишає
позов без розгляду, якщо позивач без
поважних причин не подав витребувані
господарським судом матеріали,
необхідні для вирішення спору, або
представник позивача не з'явився на
виклик у засідання господарського суду
і його нез'явлення перешкоджає
вирішенню спору.

Як зазначено в п.п. 4.9 п. 4 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", при
вирішенні питання щодо залишення
позову без розгляду (стаття 81 ГПК)
господарським судам слід мати на увазі,
що застосування пункту 5 частини першої
цієї статті можливо лише за наявності
таких умов:

- додаткові документи вважаються
витребуваними, тільки якщо про це
зазначено у відповідному
процесуальному документі або, в разі
оголошення перерви в судовому
засіданні, - в протоколі такого
засідання;

- витребувані документи чи явка
представника позивача дійсно
необхідні для вирішення спору, тобто за
їх відсутності суд позбавлений
можливості вирішити спір по суті;

- позивач не подав документи,
витребувані судом при підготовці
справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в
порядку статті 38 названого Кодексу, чи
не направив свого представника в
засідання господарського суду без
поважних причин.

Поважними, з урахуванням конкретних
обставин справи, вважаються причини,
які за об'єктивних, тобто не залежних
від позивача, обставин унеможливлювали
або істотно утруднювали вчинення ним
відповідних процесуальних дій; при
цьому береться до уваги й те, чи вживав
позивач заходів до усунення цих
обставин або послаблення їх
негативного впливу на виконання
позивачем процесуальних обов'язків,
покладених на нього судом. Відповідні
докази подаються позивачем і
оцінюються господарським судом за
загальними правилами статті 43 ГПК.

У разі неповідомлення позивачем таких
причин суд вправі, в залежності від
конкретних обставин справи, або
залишити позов без розгляду, або
розглянути справу за наявними в ній
доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК України
сторони зобов'язані добросовісно
користуватися належними їм
процесуальними правами, виявляти
взаємну повагу до прав і охоронюваних
законом інтересів другої сторони,
вживати заходів до всебічного, повного
та об'єктивного дослідження всіх
обставин справи.

Фактично позивачем заявлено вимоги до
Приватного акціонерного товариства
"Страхове товариство "Гарантія" про
відшкодування шкоди в порядку регресу
в сумі 13 514,61 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 65
Господарського процесуального кодексу
України, з метою забезпечення
правильного і своєчасного вирішення
господарського спору суддя вчиняє в
необхідних випадках певні дії по
підготовці справи до розгляду, в тому
числі витребовує від сторін документи,
відомості, висновки, необхідні для
вирішення спору.

Враховуючи вищезазначені приписи ст. 65
ГПК України, а також предмет спору у
справі № 910/22657/14, ухвалою
Господарського суду міста Києва від
20.10.2014 р. на сторони (в т.ч. на позивача)
було покладено наступні обов'язки:
надати власне письмове підтвердження
того, що у провадженні господарського
суду або іншого органу, який в межах
своєї компетенції вирішує
господарський спір, немає справи зі
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет із тих же підстав, а також немає
рішення цих органів з такого спору;
визначитися про необхідність участі у
розгляді справи посадових осіб та
інших працівників підприємств, установ
та організацій, державних органів для
дачі ними пояснень з питань, пов'язаних
з вирішенням цього спору, про що
повідомити суд письмово із зазначенням
конкретних осіб та організацій;
направити у судове засідання своїх
повноважних представників (ст. 28 ГПК
України), залучити до матеріалів справи
докази, що підтверджують повноваження
представників сторін тощо.

Також, на позивача ухвалою
Господарського суду міста Києва від
20.10.2014 р. було покладено наступні
обов'язки: надати оригінали документів,
копії яких додані до позовної заяви для
огляду в судовому засіданні; надати
докази на підтвердження розміру
матеріального збитку, завданого
власнику пошкодженого в ДТП
транспортного засобу, який був
врахований позивачем при здійсненні
розрахунку суми страхового
відшкодування в розмірі 13514,61 грн.

Відповідно до статей 33, 34
Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, докази подаються сторонами
та іншими учасниками судового процесу,
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи,
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 36 Господарського
процесуального кодексу України
письмовими доказами є документи і
матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для
правильного вирішення спору. Письмові
докази подаються в оригіналі, або в
належним чином засвідченій копії.

Як вище було зазначено, представник
позивача в судове засідання,
призначене на 01.12.2014 р., втретє не
з'явився, вимоги ухвали суду про
порушення провадження у справі від
20.10.2014 р. та ухвал суду від 03.11.2014 р.,
17.11.2014 р. не виконав, про поважність
причин невиконання вимог наведених
ухвал суд не повідомив.

Фактично позивачем не подані і не
надіслані витребувані ухвалою суду від
20.10.2014 р.: власне письмове підтвердження
того, що у провадженні господарського
суду або іншого органу, який в межах
своєї компетенції вирішує
господарський спір, немає справи зі
спору між тими ж сторонами, про той же
предмет із тих же підстав, а також немає
рішення цих органів з такого спору;
письмове повідомлення щодо
необхідності участі у розгляді справи
посадових осіб та інших працівників
підприємств, установ та організацій,
державних органів для дачі ними
пояснень з питань, пов'язаних з
вирішенням цього спору; оригінали
документів, копії яких додані до позову
для огляду в судовому засіданні;
доказів на підтвердження розміру
матеріального збитку, завданого
власнику пошкодженого в ДТП
транспортного засобу, який був
врахований позивачем при здійсненні
розрахунку суми страхового
відшкодування в розмірі 13514,61 грн.

При цьому суд приймає до уваги, що
відповідно до статей 1, 21
Господарського процесуального кодексу
України сторонами у судовому процесі
можуть бути підприємства, установи,
організації, інші юридичні особи (в
тому числі іноземні), громадяни, які
здійснюють підприємницьку діяльність
без створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Таким чином, по матеріалам справи судом
встановлено, що позивач протягом
тривалого часу з моменту порушення
провадження у справі № 910/22657/14 не
вчинив жодних можливих дій,
направлених на виконання вимог як
ухвали суду від 20.10.2014 р., так і ухвал
суду від 03.11.2014 р., від 17.11.2014 р.

В свою чергу, неподання позивачем
документів, зокрема оригіналів для
огляду в судовому засіданні, на
виконання вимог ухвали суду від 20.10.2014
р. фактично свідчить про те, що
обставини, на яких грунтуються позовні
вимоги, позивачем викладені не
повністю, докази, що підтверджують
викладені в заяві обставини, подані не
повністю.

При цьому судом враховано приписи
статті 1191 ЦК України, згідно яких особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом, а
згідно статті 27 Закону України "Про
страхування" та статті 993 ЦК України
визначено, що до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач свідомо не виконав вимоги
ухвал суду від 20.10.2014 р., 03.11.2014 р. та від
17.11.2014 р., зокрема щодо подачі
витребуваних судом при підготовці
справи до розгляду документів, не
пояснив суду причин їх невиконання, не
довів підставність таких своїх дій, а
тому суд дійшов до висновку про
відсутність у позивача поважних причин
для невиконання вимог суду.

Крім того, ухвалами Господарського
суду міста Києва від 20.10.2014 р., 03.11.2014 р.
та від 17.11.2014 р. явка представників
сторін в судові засідання 03.11.2014 р.,
17.11.2014 р. та 01.12.2014 р. була визнана
обов'язковою, а отже представник
позивача був тричі зобов'язаний
з'явитись до суду на його виклик. Явка
представника позивача в судове
засідання необхідна для
безпосереднього сповіщення останнім
про те, чи підтримує позивач заявлені
ним позовні вимоги, також для
сповіщення про знані ним відомості та
докази по справі, з'ясування наявності
чи відсутності обставин, на яких
ґрунтуються позовні вимоги в їх
сукупності, вирішення інших питань, без
оцінки яких неможливий всебічний,
повний і об'єктивний розгляд справи по
суті.

Як вже вище зазначалось, представник
позивача в судове засідання 01.12.2014 р. не
з'явився, письмових пояснень стосовно
поважності причин відсутності в
судовому засіданні 01.12.2014 р. суду не
подав та не надіслав. Натомість подав
дві необгрунтовані заяви про відмову
від позову без надання відповідних
доказів.

Факт нез'явлення позивача на виклик у
засідання господарського суду
позбавляє суд можливості отримання
жодних пояснень з боку позивача щодо
підставності позову з боку позивача,
необхідних для правильного вирішення
господарського спору, а отже
перешкоджає вирішенню його по суті, на
розгляді якого саме позивач і
наполягав з огляду на подання позовної
заяви до Господарського суду міста
Києва.

Як вбачається зі змісту Інформаційного
листа Вищого господарського суду
України від 15.03.2010 р. № 01-08/140 "Про деякі
питання запобігання зловживанню
процесуальними правами у
господарському судочинстві", у разі
нез'явлення в засідання господарського
суду представника позивача, якщо його
присутність було визнано обов'язковою,
суддя вправі притягти позивача до
відповідальності, встановленої
пунктом 5 статті 83 ГПК, або залишити
позов без розгляду (пункт 5 статті 81
ГПК), або вжити цих заходів одночасно, а
також винести окрему ухвалу, як це
передбачено частиною першою статті 90
ГПК.

Враховуючи наведене, судом
встановлено, що позивач не подав
документи, витребувані судом при
підготовці справи до розгляду (стаття 65
ГПК) та не направив свого представника
в засідання господарського суду без
поважних причин.

В свою чергу, невиконання позивачем
свого процесуального обов'язку щодо
добросовісного користування належними
йому процесуальними правами без
поважних причин, свідчить про невжиття
останнім заходів до всебічного,
повного та об'єктивного дослідження
всіх обставин справи.

Отже, нез'явлення позивача в судове
засідання 01.12.2014 р., неподання останнім
вищезазначених витребуваних судом при
підготовці справи до розгляду
документів, пояснень без поважних
причин та подання заяв про відмову від
позову без надання відповідних
доказів, які судом відхилені як
необгрунтовані, перешкоджає вирішенню
спору по суті, а тому суд прийшов до
висновку, що справа не може бути
розглянута по суті і позов належить
залишити без розгляду.

Відповідно ч. 2 ст. 81 Господарського
процесуального кодексу України про
залишення позову без розгляду
виноситься ухвала, в якій можуть бути
вирішені питання, зокрема, про розподіл
між сторонами господарських витрат.

Підстави повернення судового збору,
яке здійснюється за ухвалою суду,
визначені частиною 1 статті 7 Закону
України "Про судовий збір". Зокрема,
сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду в разі
залишення заяви або скарги без
розгляду (крім випадків, якщо такі
заяви або скарги залишені без розгляду
у зв'язку із повторним неприбуттям
позивача) (п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України
"Про судовий збір").

За змістом наведених приписів та з
урахуванням встановлених обставин
неодноразове неприбуття позивача в
засідання суду (03.11.2014 р., 17.11.2014 та 01.12.2014
р.), суд прийшов до висновку про
відсутність підстав для повернення
судового збору позивачеві.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 44, 49, 65, п. 5 ч. І
ст. 81, 86, 87 Господарського
процесуального кодексу України,
Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Позов залишити без розгляду.

Ухвала направляється сторонам у
справі з урахуванням ст. 87 ГПК України,
положень п.п. 3.18 п. 3 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України №
18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання
практики застосування
Господарського процесуального
кодексу України судами першої
інстанції".

Суддя

Гумега О.В.