м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОРТ Медія"
до Товариства з обмеженою
відповідальністю "ВІП"
про визнання договору
Суддя Борисенко І.І.
Від позивача - Кейно Д.І. - керівник;
Від відповідача - не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Позивач звернувся до відповідача про
визнання договору від 28.02.2014р. №28/02/14
про надання рекламних послуг недійсним
за ознаками нікчемності.
Позовні вимоги обґрунтовані
невідповідністю оскаржуваного
договору від 28.02.2014р. №28/02/14 вимогам
закону щодо обов'язкового погодження
ціни в договорі, як істотної умови.
Відповідач письмового відзиву не
подав, проте супровідним листом подав
документи на виконання вимог ухвали
суду.
Про дату, час та місце сторони
повідомлені судом належним чином.
Ухвалою суду від 23.10.2014р. за клопотанням
позивача на підставі ст. 69 ГПК України
продовжено строк розгляду справи.
Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення позивача,
всебічно і повно з'ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають юридичне значення для
розгляду справи і вирішення спору по
суті, суд
28.02.2014р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОРТ МЕДІА» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ВІП» було укладено
договір №28/02/14 про надання рекламних
послуг (надалі - Договір).
Позивач вважає, що при укладені
зазначеного договору сторонами не була
погоджена така істотна умова договору
як ціна рекламних послуг. Відтак, на
думку позивача, укладений Договір про
надання рекламних послуг є таким, що
суперечить нормам Цивільного та
Господарського кодексам України,
порушує права позивача та підлягає
Проте суд не погоджується з
твердженням позивача, виходячи з
Підпунктом 2.1.1. пункту 2 Розділу 4
Договору визначено, що вартість послуг
Виконавця зазначаються в завданнях,
технічних завданнях, заявках,
листах-заявках, адресних програмах на
виконання Рекламних послуг і на
підставі узгоджених медіа-планів,
сценаріїв, що є невід'ємними частинами
Відповідно до п. 8.1 розділу 4 договору
договір вступає в силу з моменту його
підписання уповноваженими
представниками сторін та діє до 31
Договір підписано обома сторонами та
скріплено печатками підприємств.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
Частиною 2 статті 189 ГК України
встановлено, що ціна є істотною умовою
господарського договору.
Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України передбачено, що за
договором про надання послуг одна
сторона (виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 902 ЦК України
виконавець повинен надати послугу
особисто. У випадках, встановлених
договором, виконавець має право
покласти виконання договору про
надання послуг на іншу особу,
залишаючись відповідальним в повному
обсязі перед замовником за порушення
Статтею 632 ЦК України визначено, що ціна
в договорі встановлюється за
домовленістю сторін. Якщо ціна у
договорі не встановлена і не може бути
визначена виходячи з його умов, вона
визначається виходячи із звичайних
цін, що склалися на аналогічні товари,
роботи або послуги на момент укладення
Згідно ч. 5 ст. 180 ГК України ціна у
господарському договорі визначається
в порядку, встановленому цим Кодексом,
іншими законами, актами Кабінету
Міністрів України. За згодою сторін у
господарському договорі може бути
передбачено доплати до встановленої
ціни за продукцію (роботи, послуги)
вищої якості або виконання робіт у
скорочені строки порівняно з
Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості (стаття 627 ЦК України).
Сторони в договорі можуть відступити
від положень актів цивільного
законодавства і врегулювати свої
відносини на власний розсуд (частина 3
статті 6 ЦК України).
Виходячи з системного аналізу
зазначених законодавчих приписів, слід
дійти висновку, що норми щодо
визначення ціни носять диспозитивний
характер, тобто, сторони договору на
власний розсуд встановлюють ціну
та/або порядок її визначення.
Враховуючи, що спірним договором
сторони визначили, що вартість послуг
Виконавця зазначаються в завданнях,
технічних завданнях, заявках,
листах-заявках, адресних програмах на
виконання Рекламних послуг і на
підставі узгоджених медіа-планів,
сценаріїв, що є невід'ємними частинами
Договору (п. 2.1.1), також п. 2.4 Договору
сторони передбачили, що форма, порядок
та інші умови платежів по Договору
зазначаються в Додатках, технічному
завданні, заявці, листі-заявці,
адресній програмі на виконання
рекламних послуг, окрім того, у
договорі також встановили порядок
оплати послуг (п. 2.2. Договору),
враховуючи принцип свободи договору,
встановлений статтею 627 ЦК України, суд
дійшов висновку про відсутність
правових підстав для визнання спірного
договору недійсним з тієї підстави, що
сам договір не містить ціну договору.
Відповідно до статті 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203
Відповідно до ч. 1-3,5,6 ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним. Правочин, що
вчиняється батьками (усиновлювачами),
не може суперечити правам та інтересам
їхніх малолітніх, неповнолітніх чи
непрацездатних дітей.
Таким чином, у статті 203 ЦК України мова
йде про відповідність закону саме
змісту правочину, а не його форми.
Суд наголошує, що сторони домовились
погоджувати ціну за розміщення реклами
в завданнях, технічних завданнях,
заявках, листах-заявках, адресних
програмах на виконання Рекламних
послуг і на підставі узгоджених
медіа-планів, сценаріїв, що є
невід'ємними частинами Договору, а
відтак твердження позивача щодо
непогодження ціни в договорах
спростовується зазначеним.
Судом не встановлено факту
невідповідності Договору положенням
чинного законодавства, у т.ч. й приписам
ЦК України, на які посилається позивач
Зважаючи на вищенаведене, позовні
вимоги товариства з обмеженою
відповідальністю "ОРТ Медіа" є
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ст. 49 ГПК України при
відмові від позову витрати по сплаті
судового збору покладаються на
Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -
В задоволенні позову відмовити
Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.12.2014

Суддя
І.І. Борисенко