ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2014 р.
Справа № 911/4801/14

Господарський суд Київської області у
складі судді Черногуза А.Ф.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Одеського
обласного територіального відділення
Антимонопольного комітету України до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техносфера» про
стягнення штрафу та пені,

за участю представників:

позивача: Максименко А.П. (дов. 08-13/4239 від
14.10.2014);

відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні господарського суду
Київської області знаходиться справа
за позовом Одеського обласного
територіального відділення
Антимонопольного комітету України до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Техносфера» про
стягнення штрафу та пені.

Ухвалою господарського суду Київської
області від 13.11.2014 порушено провадження
у справі та призначено її до розгляду
на 25.11.2014.

В судовому засіданні 25.11.2014 суд
заслухав пояснення представника
позивача, він підтримав позовні вимоги.

Суд зазначає, що у зв'язку з
надходженням до господарського суду
Київської області (вх. № 134/14 від 08.04.2014)
повідомлення Українського державного
підприємства поштового зв'язку
"Укрпошта" про тимчасове призупинення
приймання до пересилання поштових
відправлень адресованих одержувачам
населених пунктів Автономної
Республіки Крим, суд був позбавлений
можливості відправити копію ухвали
суду відповідачу.

Враховуючи, що реалізація норми ст. 38
Господарського процесуального кодексу
України щодо витребування
господарським судом у сторін
документів і матеріалів, необхідних
для вирішення спору, безпосередньо
залежить від суб'єктивної реалізації
сторонами їх диспозитивного права
подавати та витребовувати через суд
докази, а також враховуючи положення п.
4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, який
визначає одним з принципів судочинства
свободу в наданні сторонами суду своїх
доказів і у доведенні перед судом їх
переконливості, господарський суд
вважає, що судом в межах наданих
повноважень створені належні умови для
надання сторонами доказів та вважає за
можливе розглядати справу за наявними
у справі документами.

В судовому засіданні 25.11.2014 суд, після
виходу з нарадчої кімнати в порядку ст.
82-1 Господарського процесуального
кодексу України, проголосив вступну та
резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази та оцінивши їх в
сукупності, суд

Установив:

19.12.2013 Адміністративною колегією
Одеського обласного територіального
відділення Антимонопольного комітету
України було прийнято рішення № 201-рш
«Про порушення законодавства про
захист економічної конкуренції та
накладення штрафу» за результатами
розгляду справи № 181-02/2013.

Відповідно до п. 1 ст. 50 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
порушенням законодавства про захист
економічної конкуренції є
антиконкурентні узгоджені дії.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
передбачено, що антиконкурентними
узгодженими діями є узгоджені дії, які
призвели чи можуть призвести до
недопущення, усунення чи обмеження
конкуренції. Антиконкурентними
узгодженими діями, зокрема, визнаються
узгоджені дії, які стосуються
спотворення результатів торгів,
аукціонів, конкурсів, тендерів (п. 4 ч. 2
ст. 6 Закону України «Про захист
економічної конкуренції»).

Згідно з ч. 2 ст. 52 Закону України «Про
захист економічної конкуренції» за
порушення, передбачені пунктами 1, 2 та 4
статті 50 цього Закону, накладаються
штрафи у розмірі до десяти відсотків
доходу (виручки) суб'єкта
господарювання від реалізації
продукції (товарів, робіт, послуг) за
останній звітний рік, що передував
року, в якому накладається штраф. У разі
наявності незаконно одержаного
прибутку, який перевищує десять
відсотків зазначеного доходу (виручки),
штраф накладається у розмірі, що не
перевищує потрійного розміру
незаконно одержаного прибутку. Розмір
незаконно одержаного прибутку може
бути обчислено оціночним шляхом.

Пунктом 1 резолютивної частини рішення
№ 201-рш від 19.12.2013 у справі № 181-02/2013
визнано, що ТОВ "Техносфера" та ПП
"Біокон+" вчинене порушення,
передбачене п. 1 ст. 50, яке
кваліфікується за п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», у вигляді
антиконкурентних узгоджених дій, які
стосуються спотворення результатів
торгів по предмету "продукти
нафтоперероблення рідкі", які
проводились КУ "Великомихайлівська
центральна районна лікарня" у 2012 році.

Пунктом 2 резолютивної частини
вказаного рішення за порушення,
зазначене у пункті 1 резолютивної
частини рішення, на відповідача
накладено штраф у розмірі 68000,00 грн.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про
Антимонопольний комітет України»
рішення та розпорядження, що
приймаються органами Антимонопольного
комітету України, головами його
територіальних відділень відповідно
до законодавства про захист
економічної конкуренції, надаються
особам, які беруть участь у справі, у
вигляді їх копій, посвідчених у
порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
рішення, розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень
надається для виконання шляхом
надсилання або вручення під розписку
чи доведення до відома в інший спосіб.

Статтею 56 Закону України «Про захист
економічної конкуренції» встановлено,
що У разі, якщо вручити рішення,
розпорядження, немає можливості,
рішення, розпорядження органів
Антимонопольного комітету України
вважається таким, що вручене
відповідачу, через десять днів з дня
оприлюднення інформації про прийняте
рішення, розпорядження в офіційному
друкованому органі (газета Верховної
Ради України "Голос України", газета
Кабінету Міністрів України "Урядовий
кур'єр", "Офіційний вісник України",
друковані видання відповідної
обласної ради за останнім відомим
місцем проживання чи місцем
реєстрації, юридичної адреси
відповідача).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем було направлено відповідачу
копію рішення № 201-рш разом із
супровідним листом № 6254-02/2013 від 19.12.2013.
Вказаний лист не був отриманий
відповідачем, та повернутий
підприємством зв'язку із приміткою "за
зазначеною адресою не проживає".

Також, вбачається, що вказане рішення
було опубліковано на офіціальному
веб-сайті позивача, а також у газеті
"Крымские известия" (докази вказаних
публікацій містяться в матеріалах
справи).

Відтак, вбачається, що відповідач
належним чином повідомлений про
ухвалення вказаного рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
рішення та розпорядження органів
Антимонопольного комітету України,
голів його територіальних відділень є
обов'язковими до виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»
особа, на яку накладено штраф за
рішенням органу Антимонопольного
комітету України, сплачує його у
двомісячний строк з дня одержання
рішення про накладення штрафу.

Частиною 3 статті 254 ЦК України строк, що
визначений місяцями, спливає у
відповідне число останнього місяця
строку.

Згідно з ч. 8 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
протягом п'яти днів з дня сплати штрафу
суб'єкт господарювання зобов'язаний
надіслати відповідно до
Антимонопольного комітету України або
його територіального відділення
документи, що підтверджують сплату
штрафу.

Оскільки станом на час звернення
позивача до суду, відповідач у строк,
встановлений ч. 3 ст. 56 Закону України
«Про захист економічної конкуренції»,
штраф, накладений рішенням № 201-рш від
19.12.2013 у справі № 181-02/2013, не сплатив та
не надіслав позивачу документи, що
підтверджують сплату штрафу, позивач
просить суд стягнути з відповідача
68000,00 грн.

Суд зазначає, що сам по собі факт
неоскарження рішення особою, якої воно
стосується, не є безумовним свідченням
законності відповідного акта
державного органу. Тобто для того, щоб
дійти висновку про обов'язковість
виконання рішення названого Комітету
чи його територіального відділення,
господарському суду потрібно
досліджувати це рішення на предмет
його відповідності вимогам
законодавства, якщо така відповідність
заперечується іншою стороною у справі.
Однак господарським судом не можуть
братися до уваги доводи особи, стосовно
якої прийнято рішення (заявника,
відповідача, третьої особи в розумінні
статті 39 Закону України «Про захист
економічної конкуренції»), з приводу
незаконності та/або необґрунтованості
цього рішення, якщо такі доводи
заявлено після закінчення строків,
встановлених частиною другою статті 47
та частиною першою статті 60 названого
Закону, оскільки дана особа не
скористалася своїм правом на
оскарження відповідного акта
державного органу, а перебіг
зазначеного строку виключає
можливість перевірки законності та
обґрунтованості рішення органу
Антимонопольного комітету України
(аналогічна правова позиція викладена
в Постанові пленуму Вищого
господарського суду України № 15 від
26.12.2011 «Про деякі питання практики
застосування конкурентного
законодавства").

Відповідач у передбачений строк не
скористався правом на оскарження
рішення № 201-рш від 19.12.2013 у справі №
181-02/2013. Відповідність рішення
законодавству відповідачем не
заперечувалась.

Отже, відповідач всупереч вимогам
частин 2, 3 статті 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
безпідставно ухилився від виплати у
встановлений Законом термін
накладеного позивачем штрафу.

Частиною 7 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
передбачено, що у разі несплати штрафу
у строки, передбачені рішенням, та пені
органи Антимонопольного комітету
України стягують штраф та пеню в
судовому порядку.

Оскільки відповідач на час прийняття
рішення штраф, накладений рішенням №
201-рш від 19.12.2013 у справі № 181-02/2013 в
порушення вимог законодавства у сумі
68000,00 грн. не сплатив, вимога позивача
про стягнення з відповідача 68000,00 грн.
штрафу підлягає задоволенню.

У зв'язку з несплатою відповідачем у
встановлений законодавством термін
штрафу, позивачем була нарахована пеня
в розмірі 1,5 % від суми штрафу за кожний
день прострочення сплати штрафу, в сумі
204000,00 грн., проте, позивач відповідно до
вимог ч. 5 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції»
просить суд стягнути з відповідача
пеню в розмірі 68000,00 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України «Про
захист економічної конкуренції» за
кожний день прострочення сплати штрафу
стягується пеня у розмірі півтора
відсотка від суми штрафу. Розмір пені
не може перевищувати розміру штрафу,
накладеного відповідним рішенням
органу Антимонопольного комітету
України.

Оскільки розмір заявленої позивачем до
стягнення з відповідача пені
відповідає приписам ст. 56 Закону
України «Про захист економічної
конкуренції», вимога позивача про
стягнення 68000,00 грн. пені також підлягає
задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору
відповідно до ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
покладаються судом на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.
49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Техносфера» () до
Державного бюджету України (на рахунок
ГУДКСУ в Одеській області, , МФО 828011, р/р 0008, код за
бюджетним класифікатором 21081100 вид
платежу "Адміністративні штрафи та
інші санкції" символ банку 106) 68000,00
штрафу та 68000,00 грн пені.

3. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Техносфера» () в доход
Державного бюджету України 2720,00 грн
судового збору.

4. Видати накази.

Повний текст рішення складено 07.12.2014

Суддя
А.Ф. Черногуз