ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.
Справа № 908/1569/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Сіверін В.І., суддя
Медуниця О.Є., суддя Терещенко О.І.

при секретарі Чуйковій А.О.

за участю представників сторін:

позивача - Філіпенко С.Г (довіреність
№01/08 від 14.01.2014 року); Штабовенко Д.В.
(довіреність №01/751 від 10.11.2014 року),

відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу
відповідача (вх. №3277З/1-38) на рішення
господарського суду Запорізької
області від 05.06.2014 року

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Монтажно-будівельна
компанія", м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Зазінвестбуд",
м.Запоріжжя

про стягнення 901424,34 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ТОВ "Монтажно-будівельна
компанія", звернувся до господарського
суду Запорізької області з позовом до
ТОВ "Зазінвестбуд", в якому просив суд (з
урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог від 02.06.2014 року) стягнути
з відповідача 901411,14 грн. заборгованості
за договором субпідряду №464 від 25.05.2011
року.

Рішенням господарського суду
Запорізької області від 05.06.2014 р. (суддя
Мойсеєнко Т.В.) у справі №908/1569/14 позов
задоволено.

Відповідач з рішенням суду першої
інстанції не погодився, звернувся до
Донецького апеляційного
господарського суду з апеляційною
скаргою, в якій просить вказане
рішення скасувати та прийняти нове,
яким в позові відмовити.

Ухвалою Донецького апеляційного
господарського суду від 03.07.2014 р. у
справі №908/1569/14 апеляційну скаргу
прийнято до провадження. Розгляд
справи призначено на 15.07.2014 року.

Частиною першою статті 1 Закону України
"Про здійснення правосуддя та
кримінального провадження у зв'язку з
проведенням антитерористичної
операції" від 12.08.2014 р. за №1632-VII змінено
територіальну підсудність судових
справ, підсудних, зокрема,
господарським судам, розташованим у
районі проведення антитерористичної
операції.

Розпорядженням голови Вищого
господарського суду України №28-р від
02.09.2014 р. визначено, що розгляд
господарських справ, які підлягають
перегляду в апеляційному порядку
Донецьким апеляційним господарським
судом здійснюється Харківським
апеляційним господарським судом.

В зв'язку з тим, що господарська справа
№908/1569/14 не була передана Донецьким
апеляційним господарським судом за
підсудністю до Харківського
апеляційного господарського суду
через відсутність фізичної можливості
та механізму вирішення цього питання
на даний момент, позивач звернувся до
Харківського апеляційного
господарського суду, та просив суд
прийняти до розгляду матеріали по
справі №908/1569/14 за вже поданою
апеляційною скаргою ТОВ "Зазінвестбуд",
на підставі поданих ним копій
документів.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 17.10.2014 року
розгляд апеляційної скарги призначено
на 11.11.2014 року об 12:00 год.

Ухвалою Харківського апеляційного
господарського суду від 11.11.2014 року
розгляд апеляційної скарги відкладено
на 02.12.2014 року об 12:00 год.

В судове засідання 02.12.2014 року
відповідач не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Ухвала Харківського апеляційного
господарського суду від 11.11.2014 року,
якою розгляд апеляційної скарги
призначено в даному судовому
засіданні, направлялась на адресу
відповідача, однак повернулась
підприємством зв'язку з довідкою про
невручення у зв'язку з закінченням
терміну зберігання.

Відповідно до пункту 3.9.1. Постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі
питання практики застосування
Господарського процесуального кодексу
України судами першої інстанції", в
разі якщо ухвалу про порушення
провадження у справі було надіслано за
належною адресою (тобто повідомленою
суду стороною, а в разі ненадання суду
відповідної інформації - адресою,
зазначеною в Єдиному державному
реєстрі юридичних осіб та фізичних
осіб - підприємців), і повернуто
підприємством зв'язку з посиланням на
закінчення строку зберігання
поштового відправлення, то вважається,
що адресат повідомлений про час і місце
розгляду справи судом.

Враховуючи, що відповідач належним
чином повідомлений про час та місце
судового засідання, колегія суддів
вважає можливим розглядати справу за
його відсутності за наявними в ній
матеріалами, відповідно до ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши пояснення представників
позивача, перевіривши правильність
застосування господарським судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів
Харківського апеляційного
господарського суду встановила
наступне.

25.05.2011 року між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Монтажно-будівельна
компанія" (субпідрядник, позивач) та
Товариством з обмеженою
відповідальністю "ЗАЗІНВЕСТБУД"
(відповідач, підрядник) укладено
договір субпідряду № 464, відповідно до
п.1.1 якого, субпідрядник зобов'язується
на свій ризик виконати роботу,
передбачену пунктом 1.2 договору за
завданням підрядника, а підрядник
зобов'язується прийняти та оплатити
виконану роботу відповідно до умов
цього договору (а.с.28 т.1).

Найменування робіт: зовнішні мережі та
споруди господарсько-протипожежного
водопостачання на об'єкті: ВАТ
«Електрозавод», розташованого за
адресою: м. Запоріжжя, Дніпропетровське
шосе, 11 (п. 1.2 договору).

Пунктом 2.1. договору визначені строки
виконання робіт за даним договором:
початок виконання робіт - з моменту
підписання договору, закінчення
виконання робіт - 31.12.2011р.

В пункті 3.1 договору сторони узгодили,
що договірна ціна визначається на
підставі положень ДБН Д.1.1-1-2000, є
динамічною та коректується в процесі
виконання робіт за фактом.

Відповідно до п.3.2 договору, вартість
робіт буде визначена на підставі
кошторисів, складених згідно протоколу
формування договірної ціни (додаток №
1), що є невід'ємною частиною даного
договору.

Згідно з п. 3.3 договору оплата
субпідряднику здійснюється за
фактично виконані обсяги робіт в
порядку, передбаченому п. 5.1 договору.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що
підрядник приймає від субпідрядника
виконані роботи шляхом підписання акту
приймання виконаних субпідрядних
робіт (форма КБ-2В) не пізніше
останнього числа місяця, що
закривається по формі. З цього моменту
для підрядника настає зобов'язання
протягом 10 днів оплатити вартість
виконаних субпідрядних робіт, що
підтверджується довідкою про вартість
виконаних підрядних робіт (форма КБ-3).

Відповідно до п. 5.3 договору платежі,
зазначені в п. 5.1 даного договору,
здійснюються підрядником з утриманням
5% від вартості виконаних робіт і сум,
вказаних в актах (форма КБ-2) та довідках
(форма КБ-3). Сума, утримувана
підрядником згідно з даним пунктом, є
гарантійною сумою (гарантійний
депозит) та є забезпеченням належного
виконання субпідрядником своїх
зобов'язань за договором.

Пунктом 12.1 договору встановлено, що
даний договір вступає в силу з моменту
його підписання та діє до повного
виконання обома сторонами своїх
зобов'язань за ним.

Додатковими угодами № 1 від 01.01.2012р., № 2
від 01.01.2013р., № 3 від 01.01. 2014 р. сторони
продовжували строки закінчення робіт
відповідно до 31.12.2012 р., потім до 31.12.2013 р.
та до 31.03.2014 р. (а.с.33-35 т.1).

На виконання умов укладеного договору,
в період з 30.08.2011 р. по 28.02.2014 р.
субпідрядником (позивачем) були
виконані роботи за договором
субпідряду на загальну суму 6869404,80 грн.,
про що свідчать акти форми КБ-2 та
довідки форми КБ-3 за відповідний
період, що містяться в матеріалах
справи.

Вказані акти та довідки підписані
обома сторонами без зауважень,
скріплені їх печатками.

Крім того, відповідачем підписано
довідку про вартість виконаних
будівельних робіт форми КБ-3 від 28.02.2014
р., відповідно до якої загальна
вартість виконаних будівельних робіт
складає 6869404,80 грн. (а.с.116 т.2).

Відповідач в порушення п.5.1 договору,
вартість виконаних робіт сплатив
частково, в сумі 5994572,65 грн., про що
свідчать акти звіряння
взаєморозрахунків за 2011 р., 2012 р., 2013
рік., підписані обома сторонами
договору (а.с.36-41 т.1).

У зв'язку з несплатою відповідачем
заборгованості в добровільному
порядку, позивач звернувся до
господарського суду з позовом про
стягнення з відповідача 557954,10 грн.
заборгованості з оплати вартості
виконаних робіт за договором
субпідряду.

Крім того, позивач просив суд стягнути
з відповідача 5% вартості робіт, яка
утримувалась відповідачем відповідно
до п.5.3 договору для забезпечення
належного виконання договору, в сумі
343470,24 грн.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції сторони провели звірку
взаєморозрахунків станом 04.06.2014 року та
склали акт, відповідно до якого
заборгованість відповідача в
загальній сумі складає 901411,14 грн.
(а.с.41-45 т.1).

З урахуванням прийнятої судом першої
інстанції заяви про зменшення позовних
вимог від 02.06.2014 року, позивач просив
суд стягнути з відповідача
заборгованість в розмірі 901411,14 грн.

Колегія суддів враховує наступне.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
передбачено те, що договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 837 ЦК України,
передбачено, що за договором підряду
одна сторона (підрядник) зобов'язується
на свій ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу.

Відповідно до статті 854 ЦК України, якщо
договором підряду не передбачена
попередня оплата виконаної роботи або
окремих її етапів, замовник
зобов'язаний сплатити підрядникові
обумовлену ціну після остаточної здачі
роботи за умови, що роботу виконано
належним чином і в погоджений строк
або, за згодою замовника, - достроково.

Пунктом 5.1 укладеного сторонами
договору підряду №464 передбачено, що
підрядник приймає від субпідрядника
виконані роботи шляхом підписання акту
приймання виконаних субпідрядних
робіт (форма КБ-2В) не пізніше
останнього числа місяця, що
закривається по формі. З цього моменту
для підрядника настає зобов'язання
протягом 10 днів оплатити вартість
виконаних субпідрядних робіт, що
підтверджується довідкою про вартість
виконаних підрядних робіт (форма КБ-3).

Відповідно до статті 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору, вимог
цього Кодексу та інших актів
цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події. Якщо
строк (термін) виконання боржником
обов'язку не встановлений або
визначений моментом пред'явлення
вимоги, кредитор має право вимагати
його виконання у будь-який час. Боржник
повинен виконати такий обов'язок у
семиденний строк від дня пред'явлення
вимоги, якщо обов'язок негайного
виконання не випливає із договору або
актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Строк виконання зобов'язання
закінчився 31.03.2014 року, обумовлені
договором роботи є завершеними та
прийняті відповідачем без зауважень.

Сума боргу відповідача
підтверджується актами КБ-2в, довідками
форми КБ-3, актами звіряння
взаєморозрахунків (а.с.36-45 т.1),
підписаних обома сторонами.

У зв'язку з неналежним виконання
відповідачем своїх зобов'язань щодо
оплати вартості робіт, позивач
направив відповідачу вимогу №01/244 від
03.04.2014 року про сплату заборгованості
за договором субпідряду (а.с.46 т.1).

Відповідач в добровільному порядку
заборгованість не сплатив, не
представив суду доказів погашення
боргу.

Враховуючи те, що позивач виконав
роботи у повному обсязі, про що були
підписані акти виконаних робіт без
заперечень сторонами та скріплені їх
печатками, а відповідач не сплатив за
виконані роботи, колегія суддів
погоджується із висновком місцевого
господарського суду про те, що позовні
вимоги про стягнення 901411,14 грн.
основного боргу є обґрунтованими та
підлягають задоволенню.

В апеляційній скарзі відповідач
зазначає, умовами укладеного договору
не передбачено сплату 5% утриманої суми
від вартості робіт саме після їх
завершення.

Судова колегія приймає до уваги
наступне.

Відповідно до ч.1 ст.199 ГПК України,
виконання господарських зобов'язань
забезпечується заходами захисту прав
та відповідальності учасників
господарських відносин, передбаченими
цим Кодексом та іншими законами. За
погодженням сторін можуть
застосовуватися передбачені законом
або такі, що йому не суперечать, види
забезпечення виконання зобов'язань,
які звичайно застосовуються у
господарському (діловому) обігу.

В пункті 3.1 договору сторони узгодили,
що договірна ціна визначається на
підставі положень ДБН Д.1.1-1-2000, є
динамічною та коректується в процесі
виконання робіт за фактом.

Згідно з п. 3.3 договору оплата
субпідряднику здійснюється за
фактично виконані обсяги робіт в
порядку, передбаченому п. 5.1 договору.

Відповідно до п. 5.3 договору платежі,
зазначені в п. 5.1 даного договору,
здійснюються підрядником з утриманням
5% від вартості виконаних робіт і сум,
вказаних в актах (форма КБ-2) та довідках
(форма КБ-3). Сума, утримувана
підрядником згідно з даним пунктом, є
гарантійною сумою (гарантійний
депозит) та є забезпеченням належного
виконання субпідрядником своїх
зобов'язань за договором.

Оскільки утримувані підрядником 5%
вираховуються від вартості виконаних
робіт, вказана сума є частиною ціни
договору, однак забезпечує належне
виконання зобов'язання субпідрядником
до завершення обумовлених договором
робіт.

Таким чином, 5% вартості робіт є
гарантійною сумою на випадок порушення
позивачем умов укладеного договору.

Враховуючи, що роботи за договором
завершені та прийняті відповідачем без
зауважень, колегія суддів дійшла
висновку про належне виконання
позивачем зобов'язань за договором.

Пунктом 4.2.3 договору передбачено
обов'язок підрядника здійснювати
оплату виконаних робіт в установленому
договорі розмірі.

З урахуванням викладених обставин,
колегія суддів приходить до висновку
про наявність підстав для оплати
позивачу вартості робіт в повному
обсязі, відповідно до умов договору та
повернення гарантійної суми у вигляді
5% від вартості робіт, утримуваної
відповідачем.

Доводи відповідача, викладені в
апеляційній скарзі, є необґрунтованими
та спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків господарського
суду Запорізької області.

Приймаючи до уваги всі наведені
обставини в їх сукупності, судова
колегія дійшла висновку, що під час
розгляду справи господарським судом
першої інстанції фактичні обставини
справи встановлені на основі
всебічного, повного і об'єктивного
дослідження поданих доказів, висновки
суду відповідають обставинам справи та
їм надана правильна юридична оцінка,
прийняте рішення відповідає нормам
чинного законодавства та підстав для
його скасування не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись
статтями 99, 101, п.1 103, 105 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів Харківського
апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача
залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Запорізької області від 05.06.2014 року у
справі № 908/1569/14 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з
дня її підписання і може бути оскаржена
протягом 20 днів до Вищого
господарського суду України.

Повний текст постанови по справі №
908/1569/14 підписано 08.12.2014 року

Головуючий суддя
Сіверін В.І.

Суддя
Медуниця О.Є.

Суддя
Терещенко О.І.