ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року
Справа № 925/1786/14

Господарський суд Черкаської області в
складі:

головуючого -
судді Єфіменка В.В.,

з секретарем
судового засідання Макарченко Н.П.,

за участю представників сторін:

від позивача - Приємський В.В. за
посадою, Лисенко Р.К. за довіреністю;

від відповідача - Батюк В.М. за
довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні господарського
суду Черкаської області в м. Черкаси
справу

за позовом Катеринопільського
районного споживчого товариства, смт.
Катеринопіль, Черкаська область до
Катеринопільської селищної ради, смт.
Катеринопіль, Черкаська область

про визнання права власності на
новостворене самочинно збудоване
нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем заявлено позов про визнання
за Катеринопільським районним
споживчим товариством смт.
Катеринопіль Черкаської області право
власності на новостворене - самочинно
збудоване нерухоме майно, що
розташоване в смт. Катеринопіль
Черкаської області по вул. Щорса, 69, а
саме: комплекс нежитлових будівель, до
складу якого входить олійня літера "А-1",
площею 197 кв.м., вартістю 46 055 грн.00 коп.;
склад вовни, літера "Б", площею 323,43 кв.м.,
вартістю 28 588 грн.00 коп.; склад сировини,
літера "В", площею 359,8 кв.м., вартістю 38 165
грн.00 коп.; насосна, літера "'Т", площею 68,7
кв.м., вартістю 6 439 грн.00 коп.; бойня,
літера "Д", площею 174,8 кв.м., вартістю 16 110
грн. 00 коп.; прибудова, літера "д", площею
24,9 кв.м., вартістю 2 129 грн. 00 коп.;
прибудова, літера"д-1", площею 12,6 кв.м.,
вартістю 1 042 грн. 00 коп.; навіс, літера
"Е", площею 7,56 кв.м., вартістю 542 грн.00
коп.; вагова, літера "Ж", площею 9,0 кв.м.,
вартістю 703 грн. 00 коп.; літній загін,
літера"3", площею 62,9 кв.м., вартістю 4 336
грн.00 коп.; підсобні приміщення, літера
"К", площею 39,0 кв.м., вартістю 3 102 грн. 00
коп.; заготпункт "Модуль", літера "Л",
площею 185,4 кв.м., вартістю 43 048 грн. 00 коп.;
рампа, №3, площею 8,0 кв.м., вартістю 239
грн.00 коп.; огорожа, №1, площею 36,0 кв.м.,
вартістю 1 780 грн. 00 коп.; вигрібна яма,
№2, вартістю 413 грн.00 коп., загальною
вартістю будівель та споруд
новоствореного комплексу нежитлових
будівель 192 691 грн. 00 коп.

Позивач просив суд задовольнити позов
посилаючись на те, що в ході
господарської діяльності та у зв'язку з
виробничою необхідністю, ним протягом
1970-1984 років було здійснено реставрацію
існуючих в минулому будівель і споруд
на місці колишнього майнового
комплексу та відновлено комплекс
нежитлових будівель, до складу якого
входять вищезазначені споруди.
Загальна вартість будівель та споруд
новоствореного майнового комплексу
складає 192 691 грн.00 коп.

Представники позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримали
повністю, просили суд їх задовольнити з
підстав, викладених в позовній заяві.
Пояснили, що будівництво нового
майнового комплексу по вул. Щорса,69 в
смт. Катеринопіль проводилося без
погодженого, в установленому законом
порядку проекту та дозволу на
виконання будівельних робіт, тобто
було здійснено самочинне будівництво.

Відповідач у відзиві на позов та його
представник у судовому засіданні 27.11.2014
позовні вимоги визнав у повному
обсязі. В судове засідання 04.12.2014
представник відповідача в судове
засідання не з'явився.

Справа розглядається за наявними
матеріалами в порядку визначеному ст.75
ГПК України.

Суд, вислухавши представників
позивача, дослідивши матеріали справи
та подані докази, приходить до
наступного.

Відповідно до Державного Акта на право
постійного користування землею серії
ІІ-ЧР №001256, виданого Катеринопільською
селищною радою 24 травня 2000 р., у
користуванні Катеринопільського
районного споживчого товариства
перебуває земельна ділянка площею 1,1842
га., розташована по вул. Щорса, 69 смт.
Катеринопіль Черкаської області
(а.с.12-13).

Вищевказана земельна ділянка надана в
користування для розміщення об'єктів
Коопзаготпрому Катеринопільського
РайСТ.

Відповідач право власності позивача не
оспорює.

Ст.30-1 Закону України «Про
планування і забудову територій»
передбачено, що прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів здійснюється на підставі
сертифіката відповідності, який
видається

інспекціями державного
архітектурно-будівельного контролю з

урахуванням частини четвертої цієї
статті.

Сертифікат відповідності -
документ, що засвідчує
відповідність закінченого
будівництвом об'єкта проектній
документації, державним будівельним
нормам, стандартам і правилам.

Для одержання сертифіката
відповідності замовник або
повноважена ним особа подає до
інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю,
яка надала дозвіл на виконання
будівельних робіт, письмову заяву, до
якої додаються:

проектна документація на
будівництво об'єкта, погоджена та
затверджена в установленому
законодавством порядку;

акт готовності об'єкта до
експлуатації, підписаний
генпроектувальною та генпідрядною
організаціями, субпідрядними
організаціями, що здійснювали
будівництво, генпроектувальною
організацією, замовником, страховою
компанією (якщо об'єкт застрахований).

Прийняття в експлуатацію
збудованих до 31 грудня 2008 року без
залучення підрядних організацій
приватних житлових будинків
садибного типу, дачних та садових
будинків з господарськими спорудами і
будівлями, які споруджувалися без
дозволу на виконання будівельних
робіт, здійснюється інспекціями
державного архітектурно-будівельного
контролю за результатами технічного
обстеження будівельних конструкцій
та інженерних мереж таких об'єктів у
порядку, визначеному центральним
органом виконавчої влади з питань
будівництва та архітектури, за
наявності документа, що засвідчує
право власності чи користування
земельною ділянкою, на якій розміщений
такий об'єкт.

Розгляд заяви, прийняття рішення
про видачу сертифіката

відповідності або відмову в його
видачі, реєстрація виданих
сертифікатів відповідності та відмов
у їх видачі здійснюються інспекцією
державного архітектурно-будівельного
контролю протягом десяти робочих днів
з дня реєстрації заяви.

Датою прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом об'єкта є
дата видачі зареєстрованого
сертифіката відповідності.

Експлуатація не прийнятих у
встановленому законодавством

порядку об'єктів будівництва
забороняється.

Сертифікат відповідності є
підставою для укладання договорів

про постачання на ці об'єкти
необхідних для їх функціонування

ресурсів - води, газу, тепла,
електроенергії тощо, включення даних

про цей об'єкт до державної
статистичної звітності та оформлення
права власності на цей об'єкт.

Спори, пов'язані з видачею
сертифіката відповідності або

відмовою у його видачі, вирішуються
судом.

Інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю
ведуть реєстр виданих сертифікатів
відповідності та відмов у їх видачі.

Форма сертифіката відповідності,
форма заяви, що подається для
одержання сертифіката, форма відмови
у видачі сертифіката, форма акта
готовності об'єкта до експлуатації,
порядок видачі сертифікатів
відповідності, порядок ведення їх
реєстру , розмір та порядок внесення
плати за їх видачу затверджуються
Кабінетом Міністрів України.

З матеріалів справи вбачається, що в
ході господарської діяльності
позивачем було відновлено та
добудовано комплекс нежитлових
будівель, до складу якого входить:
олійня літера"А-1", площею 197 кв.м.,
вартістю 46 055 грн.00 коп.; склад вовни,
літера"Б", площею 323,43 кв.м., вартістю 28 588
грн.00 коп.; склад сировини, літера"В",
площею 359,8 кв.м., вартістю 38 165 грн.00 коп.;
насосна, літера'Т", площею 68,7 кв.м.,
вартістю 6 439 грн.00 коп.; бойня, літера"Д",
площею 174,8 кв.м., вартістю 16 110 грн.00 коп.;
прибудова, літера"д", площею 24,9 кв.м.,
вартістю 2 129 грн.00 коп.; прибудова,
літера"д-1", площею 12,6 кв.м., вартістю 1 042
грн.00 коп.; навіс, літера"Е", площею 7,56
кв.м., вартістю 542 грн.00 коп.; вагова,
літера"Ж", площею 9,0 кв.м., вартістю 703
грн.00 коп.; літній загін, літера"3",
площею 62,9 кв.м., вартістю 4 336 грн.00 коп.;
підсобні приміщення, літера"К", площею
39,0 кв.м., вартістю 3 102 грн.00 коп.;
заготпункт «Модуль», літера"Л", площею
185,4 кв.м., вартістю 43 048 грн.00 коп.; рампа,
№3, площею 8,0 кв.м., вартістю 239 грн.00 коп.;
огорожа, №1, площею 36,0 кв.м., вартістю 1 780
грн.00 коп.; вигрібна яма, №2, вартістю 413
грн.00 коп.

На підставі замовлення-договору від
14.02.2014 № 14/02-1 між позивачем і СПД
Сіденко О.В., що є суб'єктом оціночної
діяльності згідно сертифікату № 13645/12
від 17.07.2012, виданого Фондом державного
майна України, було проведено
незалежну оцінку комплексу будівель та
споруд, які належать позивачу з метою
визначення величини ринкової вартості
для відчуження, та складено Звіт про
незалежну оцінку майна, за яким
вартість майнового комплексу склала 192
690 грн. (а.с.15-49).

11.12.2013 виконавчим комітетом
Катеринопільської селищної ради
прийнято рішення за № 117 "Про зміну
поштової адреси нерухомого майна по
вул.Щорса,69», відповідно до якого
виконком селищної ради вирішив змінити
нерухомому майну (комплексу приміщень),
а саме: заготпункту «Модуль», бойні із
підсобним приміщенням, літньому
загону, складу шкірсировини, складу
вовни, олійні, насосній, прибудові,
ваговій, прибудовій поштову адресу -
смт. Катеринопіль, вул.Щорса,69 на
поштову адресу смт.Катеринопіль,
вул.Щорса,69а (а.с.14).

Доказів надання позивачу земельної
ділянки під будівництво спірних
об'єктів до суду не подано.

Відповідно до положень Закону України
«Про планування і забудову територій»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 8 жовтня 2008 року № 923 «Про порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів», чинних на час
виникнення спірних правовідносин,
перевірку відповідності здійсненого
будівництва проектній документації,
вимогам державних стандартів,
будівельних норм і правил, готовності
його до експлуатації, видачу
сертифіката відповідності, який є
єдиною підставою для оформлення права
власності на завершений будівництвом
об'єкт, здійснює державна
архітектурно-будівельна інспекція.

Ч.3 ст.3 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» (далі - Закон)
передбачає, що права на нерухоме майно
та їх обтяження, що виникли до набрання
чинності Законом, визнаються дійсними
у разі відсутності їх державної
реєстрації, передбаченої Законом, за
умов якщо реєстрація прав та їх
обтяжень була проведена відповідно до
законодавства, що діяло на момент їх
виникнення, або якщо на момент
виникнення прав та їх обтяжень діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав та
їх обтяжень.

Підставою для проведення державної
реєстрації прав є документи, що
підтверджують виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно,
подані органу державної реєстрації
прав, нотаріусу як спеціальному
суб'єкту, на якого покладаються функції
державного реєстратора прав на
нерухоме майно, разом із заявою (ст.19
Закону).

В період встановлення нової системи
державної реєстрації прав відповідно
до Закону така реєстрація проводиться
на підставі документів, що
підтверджують виникнення, перехід,
припинення прав на нерухоме майно,
видані чи оформлені до 01 січня 2013 року.

Оскільки з 1 січня 2013 року набрали
чинності нові правила оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна,
встановлені новою редакцією Закону
України «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» та постановою Кабінету
Міністрів України від 22 червня 2011 р. №703
«Про затвердження Порядку державної
реєстрації прав на нерухоме майно та їх
обтяжень і Порядку надання інформації
з Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно», відповідач - який є
органом місцевого самоврядування не
має повноважень щодо оформлення права
власності на об'єкти нерухомого майна.

Вищевказаними нормативно-правовими
актами повноваження щодо оформлення
права власності на об'єкти нерухомого
майна передано від органів місцевого
самоврядування державним реєстраторам
Державної реєстраційної служби
України.

Ст. 18 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» передбачено
випадки, у яких видається свідоцтво про
право власності на нерухоме майно, що
підтверджує виникнення права
власності.

Оформлення свідоцтва про право
власності на нерухоме майно щодо
новозбудованого або реконструйованого
нерухомого майна проводиться за
наявності державної реєстрації
речового права на земельну ділянку, на
якій розташоване таке майно, за
заінтересованою особою (крім випадків
проведення державної реєстрації прав з
видачею свідоцтва про право власності
на квартиру, житлове чи нежитлове
приміщення).

У випадку відмови державного
реєстратора у оформленні права
власності на об'єкт нерухомого майна чи
відсутності підстав для оформлення
права власності на об'єкт нерухомого
майна спір щодо належності такого
права заявнику може вирішуватись у
судовому порядку.

Доказів відмови державного
реєстратора у оформленні права
власності на вищевказані об'єкт
нерухомого майна позивач суду не надав.

Суд враховує, що правовий режим
визнання права власності на самочинне
будівництво та введення його в
експлуатацію в різні проміжки часу
регламентувався різними
нормативно-правовими актами, починаючи
з Цивільного кодексу УРСР.

Зокрема, відповідно до положень Закону
України «Про планування і забудову
територій», постанови Кабінету
Міністрів України від 8 жовтня 2008 року
№ 923 «Про порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів», чинних на час виникнення
спірних правовідносин, перевірку
відповідності здійсненого будівництва
проектній документації, вимогам
державних стандартів, будівельних норм
і правил, готовності його до
експлуатації, видачу сертифіката
відповідності, який є єдиною підставою
для оформлення права власності на
завершений будівництвом об'єкт,
здійснює державна
архітектурно-будівельна інспекція.

Позивачем не надано доказів того, що на
об'єктах виконані всі передбачені
проектною документацією згідно із
державними будівельними нормами,
стандартами і правилами роботи, а також
змонтоване і випробуване обладнання.

Оскільки спірні об'єкти нерухомості у
порушення встановленого законом
порядку збудовано Катеринопільським
районним споживчим товариством
відповідної проектно-будівельної та
дозвільної документації, а також у
зв'язку з використанням земельної
ділянки не за її цільовим призначенням,
яке згідно з державним актом на право
власності на земельну ділянку не
передбачає будівництва нових чи
реконструкції існуючих будівель, суд
приходить до висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позову про визнання права власності на
об'єкти самочинного будівництва.

Суд, при прийнятті рішення враховує
аналогічну позицію Верховного Суду
України, викладену у постанові від
24.01.2014 по справі № 19/17-921-2011.

За приписами ст.33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Ст.34 ГПК України визначено, що
господарський суд приймає тільки ті
докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відтак, суд приходить до висновку, що
позивач не довів заявлених вимог і у
позові необхідно відмовити.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до
Київського апеляційного
господарського суду в порядку,
визначеному ГПК України після
складення повного тексту рішення.

Повне рішення складено і

підписано 09.12.2014

СУДДЯ
В.В.Єфіменко