ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.12.14р. Справа № 904/7958/14

За позовом Комунального підприємства
"ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської
обласної ради", м.Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства
"АКТАБАНК", м.Дніпропетровськ

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Завалєй
Я.О.

Представники:

від позивача: Буляк О.Г., представник за
довіреністю № 7 від 02.01.14р.

від відповідача: Іващенко В.О.,
представник за довіреністю № 197 від
18.09.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду від 15.10.14р.
порушено провадження у справі №904/7958/14
за позовом Комунального підприємства
"ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської
обласної ради" (далі-позивач) до
Публічного акціонерного товариства
"АКТАБАНК" (далі-відповідач) про
зобов'язання відповідача виконати
умови Договору № В17-1420/Т/314374 на
розрахунково-касове обслуговування
банківського рахунку від 29.04.14р.,
укладеного з позивачем, шляхом
виконання платіжних доручень №№ 18-18,
20-22, 24-30 від 07.08.14р. на загальну суму 196
812,18 грн.; стягнення пені у розмірі 196,81
грн., 3% річних у розмірі 1 019,11 грн.,
інфляційних втрат у розмірі 7282,05 грн.
Розгляд справи призначено на 25.11.14р.

25.11.14р. у судовому засіданні оголошено
перерву до 04.12.14р.

04.12.14р. повноважний представник
позивача у судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримав та просив суд
задовольнити їх у повному обсязі. Крім
того, повноважний представник позивача
надав для долучення до матеріалів
справи письмові пояснення до відзиву.

В свою чергу, повноважний представник
відповідача заявлені позовні вимоги не
визнав та просив суд відмовити
позивачу в задоволенні позовних вимог
у повному обсязі.

У судовому засіданні 04.12.14р. оголошено
вступну та резолютивну частини
судового рішення, згідно зі ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши подані докази, заслухавши
пояснення повноважних представників
сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.04.14р. між позивачем та відповідачем
було укладено договір № В17-1420/Т/314374 на
розрахунково-касове обслуговування
банківського рахунку (далі - Основний
договір), відповідно до умов п. 1.1. якого,
відповідач відкриває позивачу
поточний рахунок № 4374, у Гривні
для зберігання грошей та здійснення
розрахунково-касового обслуговування
позивача (надання послуг, які пов'язані
з переказом коштів з/на рахунку/ок
клієнта, видачею йому коштів у
готівковій формі, а також із
здійсненням інших
розрахунково-касових операцій) за
допомогою платіжних інструментів
відповідно до умов цього Договору та
вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 2.4 Основного
договору при здійсненні
розрахунково-касових операцій позивач
використовує порядок і форми
розрахунків, що передбачені чинним
законодавством України і нормативними
актами Національного банку України.
Розрахунковий документ на переказ може
бути паперовим або електронним.
Електронний документ на переказ має
однакову юридичну силу з паперовим
документом. Подання електронного
документа здійснюється за допомогою
системи дистанційного обслуговування
"Клієнт - Банк", "Інтернет - Банкінг" або
іншої системи, про що укладається
відповідний договір. Отримання
повернутих відповідачем документів
здійснюється позивачем (уповноваженою
особою) особисто, відповідно до умов
цього Договору.

На виконання вимог
вищезазначеного пункту, позивач
додатково з відповідачем уклав
договір №В17-1421/Т/314374 про надання в
користування системи "Клієнт - Банк "iFOBS"
(надалі - Договір), відповідно до умов
якого відповідач встановлює позивачу
систему дистанційного обслуговування
""Клієнт - Банк "iFOBS" (надалі - система),
виконує роботи по її обслуговуванню та
здійснює розрахункове обслуговування
позивача на умовах, визначених
договором на розрахунково-касове
обслуговування банківського рахунку.
Як зазначено у п. 2.1 Договору,
розрахункове обслуговування позивача,
що здійснюється за допомогою системи
на підставі цього Договору, включає в
себе приймання та обробку відповідачем
платіжних доручень позивача на
здійснення з його поточних рахунків, а
також рахунків із спеціальним режимом
використання, відкритих у відповідача
в тому числі і тих, що будуть відкриті в
майбутньому на умовах Основного
договору платежів в національній та
іноземній валюті, переказів в
банківських металах, надання позивачу
виписок по зазначених операціях,
приймання та обробку платіжних
доручень, заяв на продаж іноземної
валюти, заяв на продаж банківських
металів, заяв на купівлю іноземної
валюти, заяв на купівлю банківських
металів, в т.ч. заяв про купівлю
іноземної валюти за іноземну валюту (на
підставі укладених сторонами
договорів комісії), а також приймання
та обробку і передачу позивачу інших
документів, якщо це передбачено іншими
договорами між сторонами.

Відповідно до п. 2.3. Основного
договору, відповідач здійснює
розрахунково-касове обслуговування
позивача за цим Договором в межах
залишку коштів на рахунку позивача
станом початок операційного дня, за
умови, що сума залишку коштів є
достатньою для виконання поданого
позивачем розрахункового та/або
касового документу та одночасної
сплати позивачем відповідачу разової
та/або щомісячної комісії за надання
послуги (проведення операції),
відповідач може виконувати доручення
позивача з урахуванням сум, що
надходять на його рахунок протягом
операційного дня.

Позивач звертає увагу суду, що
станом на 07.08.14р. на поточному рахунку
позивача знаходилася сума у розмірі 206
820,65 грн.

07.08.14р. позивачем за допомогою
системи були направлені до відповідача
платіжні доручення щодо здійснення
бюджетних платежів на загальну суму 196
812,18 грн., а саме за № 17 на суму 1775,00 грн.,
№ 18 на суму 162,78 грн., № 20 на суму 55 558,72
грн., № 21 на суму 22 652,00 грн., №22 на суму 24
708,87 грн., № 24 на суму 405,05 грн., № 25 на
суму 385,69 грн., № 26 на суму 23,23 грн., № 27 на
суму 2 702,05 грн., № 28 на суму 98,79 грн., № 29
на суму 18 340,00 грн., № 30 на суму 70000,00 грн.

Пунктом 2.5 Основного договору
передбачено, що розрахункові та касові
документи позивача приймаються
протягом операційного дня, та
відповідач виконує розрахункові
документи в день їх надходження згідно
до умов договору. Розрахункові
документи, які надійшли після
операційного часу, відповідач виконує
наступного робочого дня згідно умов
цього Договору.

Позивач посилаючись на п. 1.15
постанови Національного банку України
"Про затвердження Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті" зазначає про те,
що доручення платників про списання
коштів зі своїх рахунків і зарахування
коштів на рахунки отримувачів банки
здійснюють у термін, установлений
законодавством України. Аналогічно,
пунктом 8.1 статті 8 Закону України "Про
платіжні системи та переказ коштів в
Україні" передбачено, що банк
зобов'язаний виконати доручення
клієнта, що міститься в розрахунковому
документі, який надійшов протягом
операційного часу банку в день його
надходження. У разі надходження
розрахункового документа клієнта до
обслуговуючого банку після закінчення
операційного часу банк зобов'язаний
виконати доручення клієнта, що
містяться в цьому розрахунковому
документі, не пізніше наступного
робочого дня. Згідно з п. 8.4 ст. 8 Закону
України «Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні»
міжбанківський переказ виконується в
строк до трьох операційних днів.
Внутрішньобанківський переказ
виконується в строк, встановлений
внутрішніми нормативними актами банку,
але не може перевищувати двох
операційних днів. У Листі
Національного банку України від 05.03.09р.
№ 25-113/592-3302 зазначено, що стаття 8 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" (далі -Закон)
встановлює строки проведення переказу
коштів, згідно з якими банк
зобов'язаний виконати доручення
клієнта, що міститься в розрахунковому
документі, в день його надходження або
не пізніше наступного дня, якщо
документ надійшов до банку після
операційного часу (пункт 8.1 статті 8
Закону). Крім того, банки та їх клієнти
мають право передбачити в договорах
інші, ніж встановлені в абзацах першому
та другому цього пункту, строки
виконання доручень клієнтів. В свою
чергу, пункт 8.4 статті 8 Закону про
переказ визначає строки виконання
банками міжбанківського переказу, які
не повинні перевищувати трьох
операційних днів (для
внутрішньобанківського переказу - двох
операційних днів). Таким чином,
платіжні доручення клієнтів
виконуються банком протягом цього ж
робочого дня або не пізніше наступного
робочого дня і не можуть перевищувати
два операційні дні для
внутрішньобанківського переказу
коштів, а для міжбанківського переказу
коштів не можуть перевищувати три
операційні дні або в інші строки, якщо
це передбачено в договорі.

До того ж, позивач зазначає про те,
що відповідно п. 2.15 постанови
Національного банку України "Про
затвердження Інструкції "Про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті", порядок
повернення банком своїм клієнтам
оформлених ними розрахункових
документів та супровідних документів
визначається в договорах банківського
рахунку клієнтів. Банк, повертаючи
розрахунковий документ у день його
надходження, має зробити на його
зворотному боці напис про причину
повернення документа без виконання (з
обов'язковим посиланням на статтю
закону України, відповідно до якої
розрахунковий документ не може бути
виконано, або/та главу/пункт
нормативно-правового акта
Національного банку, який порушено) та
зазначити дату його повернення (це
засвідчується підписами
відповідального виконавця і
працівника, на якого покладено функції
контролера, та відбитком штампа банку).
Позивачу не були повернуті вищевказані
платіжні доручення з відміткою про
неможливість їх виконання, що є також
порушенням норм чинного законодавства
України.

Відповідно до п.п. 2.2.1 п.2.2
Основного договору, перелік, умови
та/або вартість надання послуг
(проведення операцій) за рахунком
позивача визначаються тарифами
відповідача на розрахунково - касове
обслуговування у національній валюті.
Позивач оплачує відповідачу комісії за
разові послуги (разові комісії) та
комісії за безперервні послуги
(щомісячні комісії) протягом 30
календарних днів із дня їх нарахування,
але не пізніше дня закриття рахунку.
Днем нарахування разових комісій є
день надання разової послуги
(проведення операції), днем нарахування
щомісячних комісій є останній робочий
день місяця, в якому надані безперервні
послуги, але не пізніше дня закриття
рахунку. Позивач доручає відповідачу
здійснювати меморіальним ордером
договірне списання заборгованості
позивача перед відповідачем за надані
послуги (проведені операції) за цим
договором та/або іншими договорами,
укладеними між відповідачем та
позивачем (п.2.6 Основного договору).
Таким чином, як зазначає позивач,
загальна сума, що підлягає виконанню
відповідачем, включаючи і суму разової
комісії, становить 206 772,79 грн., та є
сумою в межах коштів, що знаходяться на
рахунку позивача.

Посилаючись на п. 22.4 ст. 22 Закону
України "Про платіжні системи та
переказ коштів в Україні" позивач
зазначає про те, що при використанні
розрахункового документа ініціювання
переказу вважається завершеним з
моменту прийняття банком платника
розрахункового документа на виконання.

Позивач звертає увагу суду на те,
що вищевказані платіжні доручення були
оформлені позивачем належним чином, у
відповідності до вимог банківських
правил оформлення платіжних
інструментів та вимог п.2.2, п.2.3
Договору, та прийняті відповідачем
протягом операційного часу, що
підтверджується відміткою останнього
на них. Зауважень щодо правильності
оформлення документів або відсутності
необхідної кількості коштів на рахунку
позивача з боку відповідача не було.
Втім, як зазначає позивач, до
теперішнього часу, дані платіжні
доручення не були виконані
відповідачем.

Як зазначає позивач, відповідачем були
порушені умови п.п.3.3.2 п. 3.3., п.п. 3.2.4. п. 3.2.
Основного договору, ч. 5 ст. 341 ГК
України, ст.ст. 1066, 1068 ЦК України, у
зв'язку з чим відповідача необхідно
зобов'язати виконати умови Договору №
В17-1420/Т/314374 на розрахунково-касове
обслуговування банківського рахунку
від 29.04.14р., укладеного з позивачем,
шляхом виконання платіжних доручень
№№ 18-18, 20-22, 24-30 від 07.08.14р. на загальну
суму 196 812,18 грн.

Позивач зауважує, що у випадку
невиконання або неналежного виконання
зобов'язань за даним договором сторони
несуть відповідальність згідно
законодавства України, крім випадків,
встановлених цим договором (п. 6.1
Основного договору). Пунктом 6.4
Основного договору встановлено, що за
несвоєчасне списання/зарахування
коштів з/на рахунку/ок позивача, якщо це
відбулося з вини відповідача при
порушенні ним умов договору, останній
сплачує позивачу пеню у розмірі 0,01% від
суми простроченого платежу за кожен
день прострочення, але не більше 0,1% від
суми переказу.

За неналежне виконання відповідачем
своїх обов'язків, позивачем на підставі
п. 6.4. Основного договору була
нарахована пеня у розмірі 196,81 грн.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК
України позивачем були нараховані 3%
річних у розмірі 1019,11 грн. та
інфляційні втрати у розмірі 7 282,05 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач
просить зобов'язати відповідача
виконати умови Договору № В17-1420/Т/314374
на розрахунково-касове обслуговування
банківського рахунку від 29.04.14р.,
укладеного з позивачем, шляхом
виконання платіжних доручень №№ 18-18,
20-22, 24-30 від 07.08.14р. на загальну суму 196
812,18 грн.; стягнути з відповідача пеню у
розмірі 196,81 грн., 3% річних у розмірі 1019,11
грн., інфляційних втрат у розмірі 7282,05
грн.

Відповідач доказів належного
виконання своїх зобов'язань по
вищезазначеному Договору на момент
розгляду спору до господарського суду
не надав. Крім того, відповідач вважає,
що заявлені позовні вимоги не
підлягають задоволенню, у зв'язку із
прийняттям рішення про запровадження в
ПАТ "АКТАБАНК" тимчасової
адміністрації.

Дослідивши наявні матеріали справи,
заслухавши пояснення повноважних
представників сторін, оцінивши надані
докази в їх сукупності, суд дійшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд
виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу
України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом
господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського
кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники
господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону,
інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо
виконання зобов'язання - відповідно до
вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться. До виконання господарських
договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з
урахуванням особливостей,
передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає,
зокрема із господарського договору (ст.
174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу
України за договором банківського
рахунка банк зобов'язується приймати і
зараховувати на рахунок, відкритий
клієнтові (володільцеві рахунка),
грошові кошти, що йому надходять,
виконувати розпорядження клієнта про
перерахування і видачу відповідних сум
з рахунка та проведення інших операцій
за рахунком. Банк має право
використовувати грошові кошти на
рахунку клієнта, гарантуючи його право
безперешкодно розпоряджатися цими
коштами. Банк не має права визначати та
контролювати напрями використання
грошових коштів клієнта та
встановлювати інші, не передбачені
договором або законом, обмеження його
права розпоряджатися грошовими
коштами на власний розсуд.

Статтею 1068 Цивільного кодексу України
передбачено, що банк зобов'язаний
вчиняти для клієнта операції, які
передбачені для рахунків даного виду
законом, банківськими правилами та
звичаями ділового обороту, якщо інше не
встановлено договором банківського
рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати
грошові кошти, що надійшли на рахунок
клієнта, в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
встановлений договором банківського
рахунка або законом. Банк зобов'язаний
за розпорядженням клієнта видати або
перерахувати з його рахунка грошові
кошти в день надходження до банку
відповідного розрахункового
документа, якщо інший строк не
передбачений договором банківського
рахунка або законом.

Як зазначено у ст. 1071 Цивільного
кодексу України, банк може списати
грошові кошти з рахунка клієнта на
підставі його розпорядження. Грошові
кошти можуть бути списані з рахунка
клієнта без його розпорядження на
підставі рішення суду, а також у
випадках, встановлених законом чи
договором між банком і клієнтом.

У разі несвоєчасного зарахування на
рахунок грошових коштів, що надійшли
клієнтові, їх безпідставного списання
банком з рахунка клієнта або порушення
банком розпорядження клієнта про
перерахування грошових коштів з його
рахунка банк повинен негайно після
виявлення порушення зарахувати
відповідну суму на рахунок клієнта або
належного отримувача, сплатити
проценти та відшкодувати завдані
збитки, якщо інше не встановлено
законом (ст. 1073 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу
України обмеження прав клієнта щодо
розпоряджання грошовими коштами, що
знаходяться на його рахунку, не
допускається, крім випадків обмеження
права розпоряджання рахунком за
рішенням суду або в інших випадках,
встановлених законом, а також у разі
зупинення фінансових операцій, які
можуть бути пов'язані з легалізацією
(відмиванням) доходів, одержаних
злочинним шляхом, або фінансуванням
тероризму, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного
кодексу України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Зобов'язання, строк
(термін) виконання якого визначений
вказівкою на подію, яка неминуче має
настати, підлягає виконанню з
настанням цієї події.

Частиною 2 статті 218 Господарського
кодексу України передбачено, що
учасник господарських відносин
відповідає за невиконання або
неналежне виконання господарського
зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного
кодексу України, порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ст. 612 Цивільного кодексу
України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу
України, договір є обов'язковим для
виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України
зобов'язання припиняється виконанням,
проведеним належним чином.

Отже позивач є власником грошових
коштів, що знаходяться на рахунку, яким
він володіє, і право власності в силу
ст. 41 Конституції України та ст. 321
Цивільного кодексу України є
непорушним.

Господарський суд вважає за необхідне
зазначити про те, що на час розгляду
справи доказів виконання платіжних
доручень позивача відповідачем не
надано.

Враховуючи вищезазначені норми
чинного законодавства України, умови
Основного договору та обставини
справи, господарський суд вважає, що
вимоги позивача є обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню у
повному обсязі, оскільки зобов'язання
повинні виконуватись належним чином та
в установлений строк.

Господарський суд вважає за необхідне
зазначити про те, що розрахунок пені, 3%
річних та інфляційних втрат
господарським судом перевірений та
визнаний таким, що підлягає
задоволенню у повному обсязі.

Заперечення відповідача проти
задоволення позовних вимог у зв'язку з
запровадженням з 17.09.14р. у ПАТ "АКТАБАНК"
тимчасової адміністрації суд вважає
необґрунтованим, оскільки ч. 5 ст. 36
Закону України «Про систему
гарантування вкладів фізичних осіб» не
містить встановлення будь-яких
обмежень щодо права на судовий захист і
задоволення позовних вимог про
зобов'язання банку виконати належним
чином умови Договорів та норми чинного
законодавства України.

Відповідно до статті 49 Господарського
процесуального кодексу України судові
витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 321, 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612, 625, 629, 1066,
1068, 1071, 1073, 1074 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 173, 174, 193, 218, 231, 232
Господарського кодексу України, ст. ст.
4, 32-34, 43-44, 48-49, 82-84, 115-117 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Зобов'язати Публічне акціонерне
товариство "АКТА БАНК" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул.Шевченка, буд. 53,
) виконати умови
Договору № В17-1420/Т/314374 на
розрахунково-касове обслуговування
банківського рахунку від 29.04.2014р.,
укладеного із Комунальним
підприємством "ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО"
Дніпропетровської обласної ради" (49005,
м.Дніпропетровськ, вул. Федосіївська,
буд. 7, ) шляхом виконання
платіжних доручень № 17-18, 20-22, 24-30 від
07.08.2014р. на загальну суму 196 812,18 грн. (сто
дев'яносто шість тисяч вісімсот
дванадцять грн. 18 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "АКТА БАНК" (49000, м.
Дніпропетровськ, вул.Шевченка, буд. 53,
) на користь
Комунального підприємства
"ДНІПРОТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпропетровської
обласної ради" (49005, м. Дніпропетровськ,
вул. Федосіївська, буд. 7, ) пеню у розмірі 196,81 грн. (сто
дев'яносто шість грн. 81 коп.), 3 % річних у
розмірі 1 019,11 грн. (одна тисяча
дев'ятнадцять грн. 11 коп.), інфляційні
втрати у розмірі 7 282,05 грн. (сім тисяч
двісті вісімдесят дві грн. 05 коп.),
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 3 045,00 грн. (три тисячі сорок
п'ять грн. 00 коп.).

Накази видати після набрання рішенням
законної сили.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку
з дня його підписання і може бути
оскарженим протягом цього строку до
Дніпропетровського апеляційного
господарського суду.

Повне рішення складено 04.12.14р.

Суддя Н.Е. Петренко