м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовом Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна»
до Приватного
акціонерного товариства «Акціонерна
страхова компанія «ІНГО Україна»
про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
Суддя Васильченко Т.В.
в присутності представників сторін:
від позивача Байправ М.С., довіреність
№599 від 23.05.2013;від відповідачаПодкуйко
О.Ю., довіреність №8 від 02.01.2014.
Суть спору: Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія «ПЗУ
Україна» звернулося до господарського
суду міста Києва з позовом до
Приватного акціонерного товариства
«Акціонерна страхова компанія «ІНГО
Україна» про відшкодування шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди в
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачем на підставі договору
добровільного страхування наземних
транспортних засобів №АМ.015201 від 12.02.2011
внаслідок настання страхової події -
дорожньо-транспортної пригоди (надалі
-ДТП) виплачено страхове відшкодування
власнику автомобіля марки "Mitsubishi Pajero",
реєстраційний номер АА 7081 CH, а тому
позивачем відповідно до положень
статті 27 Закону України "Про
страхування" та статті 993 Цивільного
кодексу України отримано право
зворотної вимоги до особи,
відповідальної за завдану шкоду, якою є
відповідач у справі.
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 07.07.2014 порушено провадження у
28.07.2014 відповідач через відділ
діловодства суду подав відзив на
позовну заяву, в якому проти
задоволення позовних вимог заперечив
та вказав, що позивачем не подано
жодних доказів здійснення
взаємозаліку на недоотриману страхову
страхувальника - вигодонабувача та
акту про проведення зарахування
зустрічних однорідних вимог.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 12.08.2014 справу
Босому В.П., у зв'язку з перебуванням
судді Васильченко Т.В. у відпустці.
Ухвалою господарського суду міста
прийнято до провадження суддею Босим
В.П. та призначено до розгляду.
Розпорядженням Голови господарського
суду міста Києва від 11.09.2014 справу
Васильченко Т.В., у зв'язку з виходом
судді з відпустки.
Ухвалою господарського суду міста
прийнято до провадження суддею
Васильченко Т.В. та призначено до
11.09.2014 відповідач через відділ
діловодства суду подав додатковий
відзив на позовну заяву, в якому
просить в задоволенні позовних вимог
відмовити у зв'язку з пропуском
позивачем строку позовної давності,
оскільки ДТП трапилась 31.03.2011, а позовна
заява була подана суду 30.06.2014, що
відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу
України є підставою для відмови в
13.10.2014 позивач через відділ діловодства
суду подав пояснення по справі та
довідку про проведення взаємозаліку на
недоотриману страхову премію в якості
Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.11.2014 продовжено строк
Представник позивача в судовому
засіданні 24.11.2014 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
Представник відповідача, в свою чергу,
просив відмовити в задоволенні позову,
в зв'язку з пропуском строку позовної
В судовому засіданні 24.11.2014 судом
оголошено вступну та резолютивну
Розглянувши подані документи і
матеріали, заслухавши пояснення
представників сторін, які приймали
участь під час розгляду справи,
всебічно і повно з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, господарський
суд міста Києва, -
12.02.2011 між позивачем, як страховиком та
Радкевич Олексієм Сергійовичем, як
страхувальником було укладено договір
добровільного страхування наземних
транспортних засобів №АМ.015201,
предметом якого є майнові інтереси
страхувальника, пов'язані з володінням,
користуванням та розпорядженням
транспортним засобом - автомобілем
марки "Mitsubishi Pajero", реєстраційний номер
АА 7081 CH, 2011 року випуску.
Договором визначено, що до страхових
випадків відноситься, зокрема, ДТП та
вигодонабувачем є страхувальник.
Строк дії договору встановлено з 14.02.2011
31.03.2011 о 19 год. 05 хв. по вул. Грушевського
- Паркова дорога в м. Києві відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участі
застрахованого автомобіля марки "Mitsubishi
Pajero", реєстраційний номер АА 7081 CH та
автомобіля марки "Suzuki" реєстраційний
номер АА 9590 ВО, а саме: Совєтов Валентин
Олександрович, керуючи транспортним
засобом - автомобілем "Suzuki"
реєстраційний номер АА 9590 ВО, в
залежності від швидкості руху та
дорожньої обстановки не дотримався
безпечної дистанції, внаслідок чого
здійснив зіткнення з автомобілем
"Mitsubishi Pajero", реєстраційний номер АА 7081 CH
під керуванням Радкевич Альони
Мирославівни, в результаті чого
автомобілі отримали механічні
ДТП сталася в результаті порушення
водієм Совєтовим Валентином
Олександровичем вимог п.13.1 Правил
дорожнього руху України, що
підтверджується довідкою відділу ВДАІ
Печерського РУ ГУМВС України в м. Києві
Постановою Печерського районного суду
міста Києва від 21.04.2011 встановлено
порушення Совєтовим Валентином
Олександровичем вимог п. 13.1 Правил
дорожнього руху України, Совєтова
Валентина Олександровича визнано
винним у скоєнні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП та притягнуто до
адміністративної відповідальності у
01.04.2011 власник автомобіля "Mitsubishi Pajero",
реєстраційний номер АА 7081 CH звернувся
до позивача із заявою про виплату
страхового відшкодування за договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів №АМ.015201 від
07.04.2011 виставленого власнику
транспортного засобу ТОВ
«НІКО-Україна», вартість
відновлювального ремонту автомобіля
"Mitsubishi Pajero", реєстраційний номер АА 7081 CH
Відповідно до Звіту про вартість
матеріального збитку колісного
транспортного засобу №1645/11 від 13.04.2011,
складеного оцінювачем Гурлай Р.М.
(кваліфікаційне свідоцтво оцінювача МВ
№7402 від 20.02.2010, свідоцтво в реєстрі
оцінювачів №8157 від 18.03.2010) вартість
відновлювального ремонту з
урахуванням зносу автомобіля "Mitsubishi
Pajero", реєстраційний номер АА 7081 CH в
результаті його пошкодження при ДТП
20.04.2011 позивачем був складений та
підписаний страховий акт
пошкодження транспортного засобу
автомобіля "Mitsubishi Pajero", реєстраційний
номер АА 7081 CH, внаслідок ДТП визнано
страховим випадком та призначено до
виплати страхове відшкодування в
наступним чином: провести виплату
відшкодування в розмірі 5485,62 грн. та
провести акт взаємозаліку на
недоотриману страхову премію в розмірі
На підставі складеного страхового акту
акціонерне товариство «Страхова
компанія «ПЗУ Україна», виконуючи свої
зобов'язання за договором
добровільного страхування наземних
транспортних засобів №АМ.015201 від
12.02.2011, перерахувало суму страхового
відшкодування в розмірі 5485,62 грн. на
рахунок СТО ТОВ «НІКО-Україна», що
підтверджується наявним в матеріалах
справи платіжним дорученням № 4783 від
27.04.2011, а також провело взаємозалік на
недоотриману страхову премію в розмірі
Статтею 27 Закону України "Про
страхування" та статтею 993 Цивільного
кодексу України визначено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, в межах фактичних затрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за заподіяний
Таким чином, до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «ПЗУ Україна» перейшло право
вимоги до особи, відповідальної за
З матеріалів справи вбачається, що
транспортний засіб - автомобіль "Suzuki"
реєстраційний номер АА 9590 ВО, яким
спричинено ДТП, що потягнуло нанесення
шкоди автомобілю "Mitsubishi Pajero",
реєстраційний номер АА 7081 CH, належить
громадянину Совєтову Валентину
Олександровичу та знаходився під його
Згідно із ст.1166 Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Частинами першою та другою статті 1187
Цивільного кодексу України
передбачено, що джерелом підвищеної
небезпеки є діяльність, пов'язана з
використанням, зберіганням або
утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1
статті 1188 Цивільного кодексу України
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме шкода, завдана одній
особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою, а за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.
Відтак, за змістом вказаних норм, у
відносинах між кількома володільцями
джерел підвищеної небезпеки
відповідальність будується на
загальному принципі вини.
Вина Совєтова Валентина
Олександровича встановлена в судовому
порядку, а тому шкода, заподіяна
внаслідок експлуатації автомобіля
"Suzuki" реєстраційний номер АА9590ВО
відшкодовується Совєтовим Валентином
Олександровичем, як власником цього
транспортного засобу.
Цивільно-правова відповідальність
Совєтова Валентина Олександровича, як
власника автомобіля "Suzuki"
реєстраційний номер АА 9590 ВО,
застрахована Приватним акціонерним
товариством «Акціонерна страхова
компанія «ІНГО Україна», згідно із
полісом серії ВЕ №5644479, що підтверджено
відповіддю МТСБУ, яка надійшла на запит
суду.
Відповідно до полісу серії ВЕ №5644479,
страхувальником - особою,
цивільно-правова відповідальність,
якої застрахована полісом є Совєтов
Валентин Олександрович, а відтак
відповідальність за шкоду, заподіяну
майну третіх осіб внаслідок
експлуатації Совєтовим Валентином
Олександровичем транспортного засобу
автомобіля "Suzuki" реєстраційний номер
АА 9590 ВО була застрахована
відповідачем у справі.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (в редакції чинній на час
виникнення спірних правовідносин) при
настанні страхового випадку страховик
відповідно до лімітів
відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
При цьому, за умовами п. 12.1 ст. 12
вказаного Закону страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.
Вказаним договором (поліс № ВЕ №5644479)
передбачено, що ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну майну становить
Статтею 29 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України.
Матеріалами справи підтверджено, що
вартість відновлювального ремонту
автомобіля "Mitsubishi Pajero", реєстраційний
номер АА 7081 CH, з урахуванням
коефіцієнту фізичного зносу, становить
зворотної вимоги в межах фактично
Позивач заявою №112903-11 від 12.07.2011
звернувся до відповідача з проханням
відшкодувати у порядку регресу шкоду,
заподіяну в результаті ДТП.
Відповідач, в свою чергу, здійснив
виплату страхового відшкодування,
втім, лише в розмірі 4975,62 грн.
За таких обставин, враховуючи розмір
права зворотної вимоги, який перейшов
до позивача, визначені полісом ВЕ №5644479
розміри лімітів відповідальності,
франшизи та часткове відшкодування,
суд дійшов висновку, про
обгрунтованість позовних вимог в
В той же час, відповідач під час
розгляду справи заявив про
застосування строків позовної
давності, посилаючись на те, що з
моменту ДТП, а саме 31.03.2011 минуло 3 роки,
в зв'язку з чим позивач втратив право
регресної вимоги у відповідності до
вимог ч. 1 ст. 257 ЦК України.
Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму
Вищого господарського суду України
від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання
практики застосування позовної
давності у вирішенні господарських
спорів" визначено, що частиною третьою
статті 267 ЦК України передбачена
можливість застосування позовної
давності, у тому числі й спеціальної,
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення рішення судом.
У відповідності до статей 256, 257
Цивільного кодексу України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно з частинами 1, 6 статті 261 ЦК
України, перебіг позовної давності
починається від дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила; за регресними
зобов'язаннями перебіг позовної
давності починається від дня виконання
основного зобов'язання.
Така правова позиція викладена у
Постановах Верховного Суду України
№12/030 від 27.03.2012 року у справі №58/168,
№12/047 від 07.08.2012 року у справі №12/207,
№12/051 від 28.08.2012 року у справі №5023/4833/11.

Як вбачається з матеріалів справи,
фактичне виконання позивачем
зобов'язання стосовно виплати
страхувальнику страхового
відшкодування відбулося 27.04.2011, а
відтак саме з цієї дати, з урахуванням
положень ч. 6 ст. 261 ЦК України
починається перебіг строку позовної
давності, передбачений ст. 257 ЦК
України.

До господарського суду міста Києва
позивач звернувся з даним позовом
02.07.2014, тобто зі спливом трирічного
строку позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського
процесуального кодексу України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Обставини
справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Позивачем не подано доказів на
підтвердження поважності причин
пропуску строку позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов
до висновку про відмову в позові з
огляду на пропуск строку позовної
давності, з покладенням судового збору
на позивача у відповідності до ст. 49
Господарського процесуального кодексу
України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити
повністю.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Повне рішення складено 26.11.2014.

Суддя

Т.В.Васильченко