номер провадження справи 18/130/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2014
Справа № 908/4547/14

за позовом публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
(04053, місто Київ, вул. Артема, 15)

до відповідача: товариства з обмеженою
відповідальністю «Імені Гагаріна»
(Запорізька область,
Великобілозерський район, с. В.
Білозерна, вул. Радянська, 10)

про стягнення трьох процентів річних у
розмірі 85000,00 грн.,

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Ситий В.О., довіреність №
13-11-16493 від 27.12.2013 р., паспорт серії МЕ
№ 326087 від 03.10.2003 р.;

від відповідача: Смолієнко О.В.,
довіреність № б/н від 21.11.2014 року,
паспорт серії МО № 867430 від 26.07.2000
року, Смолієнко М.Г., довіреність № б/н
від 21.11.2014 року, паспорт серії МР № 371546
від 03.04.2012 року.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької
області 03.11.2014 року звернувся позивач -
публічне акціонерне товариство
"Комерційний банк "Надра" з позовною
заявою до відповідача - товариства з
обмеженою відповідальністю "Імені
Гагаріна" про стягнення трьох
процентів річних у розмірі 85000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані ст. 625 ЦК
України, вмотивовані простроченням
відповідачем виконання грошових
зобов'язань за кредитним договором №
804/09/01/2008/980-К/27 від 09.01.2008 р., яке
підтверджується рішеннями
господарського суду Київської області
у справі № 19/224-09 від 24.06.2010 р., у справі №
5/052-11 від 02.06.2011 р.

Ухвалою суду від 04.11.2014 року порушено
провадження у справі № 908/4547/14,
присвоєно справі номер провадження
18/130/14, судове засідання призначене на
26.11.2014 року. За клопотанням
представника позивача розгляд справи,
в порядку ст. 77 ГПК України, відкладався
на 03.12.2014 р. Розгляд справи здійснювався
без застосування технічних засобів
фіксації судового процес та закінчений
03.12.2014 р., судом оголошено вступну та
резолютивну частини рішення.

Представник позивача надав 03.12.2014 року
через канцелярію суду клопотання з
фотокопіями доданих документів, які
разом прошиті ниткою білого кольору,
вузол нитки та частина кінців нитки для
схоронності сховані під фрагментом
наклеєного паперу білого кольору; на
фрагменті наклеєного паперу із
захватом аркуша останнього документа
розміщений напис «З оригіналом згідно.
Представник Ситий В.О. 03.12.2014 р.» та
особистий підпис Ситого В.О. Оскільки у
клопотанні не зазначалося про
кількість аркушів кожного додатку,
додатки не пронумеровані та не
завірені належним чином, напис про
відповідність копій документів їх
оригіналам не скріплений печаткою
банку, судом надано час для можливості
представнику позивача завірити надані
додатки в установленому порядку.
Представник позивача в судовому
засіданні завірив певні документи
написом «З оригіналом згідно.
Представник Ситий В.О. 03.12.2014 р.» та
особистий підпис Ситого В.О., але копію
кредитного договору від 09.01.2008 року з
додатковими угодами до нього завірити
відмовився, пославшись на те, що
оригінал договору та додаткових угод
він не бачив, оригінал зазначеного
договору знаходиться в архіві банку та
наразі проводиться його пошук, тому він
не бере на себе відповідальність
завірити копію кредитного договору від
09.01.2008 року з додатковими угодами до
нього, так як не знає про походження
даних фотокопій договору із додатками,
які додані до клопотання.
Обґрунтованого, докладного розрахунку
заявленої до стягнення суми 3% річних,
як того вимагав суд, представником
позивача не надано, в клопотанні
зазначено період нарахування з 01.01.2009 р.
по 04.11.2010 р. 85000,00 грн. 3% річних, що
заявлені до стягнення. В судовому
засіданні представник позивача
підтримав письмове клопотання про
відкладення розгляду справи, для
надання детального розрахунку
заборгованості та для пошуку оригіналу
кредитного договору в архівному
відділі банку, просив його
задовольнити.

Представник відповідача заперечив
проти клопотання про відкладення
розгляду справи, наполягав на розгляді
справи в даному судовому засіданні.
Зазначив, що за клопотанням позивача
розгляд справи відкладався, поважності
причин неявки не надано, позивач
недобросовісно поводиться щодо
відповідача, свідомо затягує розгляд
даного спору для затягування інших
спорів, де банк по відношенню ТОВ "Імені
Гагаріна" є відповідачем, крім того,
відповідач несе додаткові витрати на
відрядження, адже представники
відповідача вдруге прибувають із м.
Херсона.

Представник позивача також заявив усне
клопотання про відкладення розгляду
справи, оскільки відповідач не
надіслав позивачу відзив.

Представник відповідача заперечив
проти усного клопотання представника
позивача, вказавши, що у відповідача
немає такого обов'язку надсилати
відзив позивачеві.

Судом клопотання представника
позивача про відкладення розгляду
справи для пошуку договору відхилено,
оскільки огляд примірника договору
позивача не є необхідним, так як
відповідачем договір із додатками
надавався суду для огляду та доданий до
матеріалів справи. Зазначення
позивачем періоду нарахування 85000,00
грн. 3% річних з 01.01.2009 р. по 04.11.2010 р.
прийнято судом до уваги. Відкладення
розгляду справи з огляду на не
надіслання відзиву, суперечить
приписам статей 59, 77 ГПК України та не є
обов'язком відповідача, а з метою
ознайомлення з запереченнями
відповідача на заявлені позовні вимоги
(відзив та заява про застосування
наслідків спливу строку позовної
давності надійшли 26.11.2014 р. та 25.11.2014 р.
відповідно) у позивача було достатньо
часу до судового засідання 03.12.2014 р. про
яке позивач повідомлявся ухвалою від
26.11.2014 р. та додатково повідомлявся
телефонограмою 28.11.2014 р. о 12-40 год.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги з
підстав, викладених в позовній заяві,
просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні заперечив проти позовних
вимог з підстав, викладених у відзиві
(вх. № 09-06/27087 від 26.11.2014 р., Т.1 арк. с. 91-93).
Заперечення вмотивовані пропущення
позивачем строку позовної давності за
основною вимогою, строк якої сплинув
01.09.2012 р., внаслідок чого сплинув і строк
позовної давності щодо вимог про
стягнення 3% річних, нарахованих на цю
заборгованість. Зазначав, що 27.10.2010 р. з
метою виконання рішення
господарського суду Київської області
у справі № 19/224-09, відповідачем
платіжним дорученням № 681 внесено на
рахунок Головного управління юстиції у
Запорізькій області 6040650,53 грн. (Т.1,
арк.с. 121); 30.08.2011 р. з метою добровільного
виконання рішення господарського суду
Київської області від 02.06.2011 р. у справі
№ 5/052-11 платіжним дорученням № 74
внесено на депозит нотаріуса 2381458,29 грн.
(Т.1, арк.с. 122), отже заборгованість за
кредитним договором відповідачем
погашена в повному обсязі. Крім того,
зазначав, що відповідно до змісту ст. 625
та ст. 1050 ЦК України, 3% річних
нараховуються на борг по сплаті лише
суми позики (тіла кредиту), а не на борг
по сплаті відсотків за користування
кредитом, передбачених кредитним
договором. З огляду на викладене
вказував, що позивачем не надано жодних
фінансових доказів існування
заборгованості по кредитному договору
№ 804/09/01/2008/980-К/27 від 09.01.2008 р. Підтримав
заяву про застосування наслідків
пропущення строку позовної давності
(Т.1, арк.с. 32-33).

Представник позивача заперечив проти
заяви про застосування наслідків
пропущення строку позовної давності,
вважає, що строк позовної давності не
сплинув.

Заслухавши представників сторін,
вивчивши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» (Банк,
позивач у справі) та товариство з
обмеженою відповідальністю «Імені
Гагаріна» (позичальник, відповідач у
справі) 09.01.2008 р. у місті Херсон уклали
кредитний договір про відкриття
кредитної лінії з вільним режимом
кредитування № 804/09/2008/980-К-27 (надалі
Кредитний договір).

Факт укладання вказаного кредитного
договору встановлений рішеннями
господарського суду Київської області
від 24.06.2010 р. у справі № 19/224-09 та від
02.06.2011 р. у справі № 5/052-11, які, у
відповідності до ст. 35 ГПК України,
мають преюдиційне значення при
розгляді даної справи.

Так, господарським судом Київської
області 01.09.2009 року порушено
провадження у справі № 19/224-09, рішенням
господарського суду Київської області
у справі № 19/224-09 від 24.06.2010 року
встановлено порушення ТОВ «Імені
Гагаріна» умов кредитного договору №
804/09/01/2008/980-К/27 від 09.01.2008 року та
вирішено стягнути з останнього на
користь ПАТ «КБ «Надра»:
заборгованість по поверненню кредиту у
сумі 5582749,65 грн., заборгованість по
відсоткам за користування кредитними
коштами в сумі 421469,99 грн., пеню за
несвоєчасну сплату відсотків за
користування кредитними коштами в сумі
9694,89 грн. та судові витрати (Т.1, арк.с.
64-73).

Рішенням господарського суду
Київської області у справі № 5/052-11 від
02.06.2011 року також встановлено порушення
ТОВ «Імені Гагаріна» умов кредитного
договору № 804/09/01/2008/980-К/27 від
09.01.2008 р. (зокрема, прострочення
відповідачем виконання грошових
зобов'язань) та вирішено стягнути з
останнього на користь ПАТ «КБ «Надра:
1615011,03 грн. заборгованості зі сплати
відсотків за користування кредитними
коштами, 404076,33 грн. інфляційних втрат
нарахованих на суму прострочених
платежів з повернення тіла кредиту,
75967,20 грн. інфляційних втрат
нарахованих на суму прострочених
платежів зі сплати відсотків за
користування кредитними коштами, 261700,95
грн. пені, нарахованої на суму
прострочених платежів з повернення
тіла кредиту та судові витрати (Т.1,
арк.с. 112-120).

З огляду на прострочення відповідачем
виконання своїх грошових зобов'язань
за кредитним договором № 804/09/01/2008/980-К/27
від 09.01.2008 р., позивач звернувся до нього
із вимогою від 09.07.2013 р. № 1-5-8273 про
сплату 3 % річних на підставі ст. 625
Цивільного кодексу України (Т.1, арк.с.
23-24).

Враховуючи порушення відповідачем
грошового зобов'язання за договором по
сплаті кредиту та сплаті процентів, на
підставі положень статті 625 ЦК України,
позивачем заявлені вимоги про
стягнення 85000,00 грн. 3% річних за період
прострочення з 01.01.2009 р. по 04.11.2010 р. (Т.1,
арк.с. 21-22; Т.2 арк.с. 1).

Оцінивши надані докази, суд дійшов
висновку, що вимога про стягнення з
відповідача на користь позивача 85000,00
грн. 3% річних за період прострочення з
01.01.2009 р. по 04.11.2010 р., нарахованих на суму
заборгованості по кредиту та проценти
за користування кредитом, не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Цивільні права та обов'язки виникають
із дій осіб, що передбачені актами
цивільного законодавства, а також із
дій осіб, що не передбачені цими актами,
але за аналогією породжують цивільні
права та обов'язки. Підставами
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є: договори та інші
правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК
України суб'єкти господарювання та
інші учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Правові наслідки порушення юридичними
і фізичними особами своїх грошових
зобов'язань передбачені, зокрема,
приписами статей 549-522, 611, 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо іншій розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Три відсотки річних - є платою за
користування коштами, які не були
своєчасно сплачені боржником. Вказана
правова позиція викладена в
інформаційному листі Верховного Суду
України № 3.2-2005 від 15.07.2005 року. Тобто,
законодавець передбачає можливість
стягувати за прострочення виконання
грошового зобов'язання річні проценти.
Розмір річних процентів визначається
сторонами в договорі. Якщо сторони в
договорі не передбачили сплату
процентів річних та їх розмір,
підлягають сплаті три проценти річних
від простроченої суми за весь час
прострочення. Проценти річних,
передбачені статтею 625 ЦК України, є
самостійною формою цивільно-правової
відповідальності за порушення
грошових зобов'язань.

Підставою для застосування положень
ст. 625 ЦК України позивач зазначав
прострочення виконання ТОВ «Імені
Гагаріна» грошових зобов'язань за
кредитним договором № 804/09/01/2008/980-К/27
від 2008 р., яке полягає у несвоєчасній
сплаті тіла кредиту та процентів за
користування кредитом.

Згідно з ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Відповідно до положень вказаної статті
зобов'язання припиняється не будь-яким
виконанням, а лише виконанням,
проведеним належним чином. Основні
критерії належності виконання
містяться у ст. 526 ЦКУ, відповідно до
якої належно виконаним буде вважатися
зобов'язання, яке виконано відповідно
до умов договору, вимог ЦК та інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Належне виконання також включає в себе
виконання зобов'язання належними
сторонами, в обумовлені строки, в
погодженому або визначеному місці
тощо.

Виконання, яке припиняє зобов'язання,
має бути належним чином оформлене
(підтверджене).

Як свідчать матеріали справи укладаючи
кредитний договір № 804/09/01/2008/980-К/27, в
редакції додаткової угоди № 1/3 від
17.09.2008 р., учасники правочину визначили
термін користування кредитною лінією з
09.01.2008 р. по 08.01.2010 р.

Пунктом 3.2.13 Кредитного договору
сторони визначили, що позичальник
зобов'язаний достроково погасити
заборгованість за кредитною лінією
та/або траншами виданими в межах
кредитної лінії, відсотками за їх
користування, а також суми неустойки та
комісії у випадку хоча б одноразового
порушення будь-якої умови цього
договору та/або договорів, що
забезпечують виконання зобов'язань
позичальника за цим договором.

Внаслідок наявності порушень
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, Банк достроково
вимагав погашення заборгованості та з
відповідним позовом звернувся до суду.
Ухвалою господарського суду Київської
області від 01.09.2009 р. порушено
провадження у справі № 19/224-09 за позовом
ПАТ «КБ «Надра» до ТОВ «Імені Гагаріна»
про стягнення заборгованості по
основній сумі кредиту, процентів за
користування кредитом, пені.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку. Позовна давність
переривається у разі пред'явлення
особою позову до одного із кількох
боржників, а також якщо предметом
позову є лише частина вимоги, право на
яку має позивач. Після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Час, що минув до переривання
перебігу позовної давності, до нового
строку не зараховується.

Зі спливом позовної давності до
основної вимоги вважається, що позовна
давність спливла і до додаткової
вимоги (стягнення неустойки,
накладення стягнення на заставлене
майно тощо) (ст. 266 ЦК України).

Матеріалами справи доведений факт
переривання позовної давності,
внаслідок звернення Банку з позовом до
суду в вересні 2009 р., таким чином
приймаючи до уваги положення ст. 264 ЦК
України, позивач мав право на звернення
з відповідним позовом до суду у строк -
до вересня 2012 р.

З огляду на вищевикладене, суд
погоджується з доводами відповідача
щодо пропущення Банком строку на
звернення з позовом до суду за захистом
своїх порушених прав та законних
інтересів та, як наслідок, застосування
наслідків спливу строку позовної
давності у вигляді відмови у позові.

Також, суду надані докази
добровільного виконання позичальником
рішень господарського суду Київської
області (№№ 19/224-09 від 24.06.2010 р., 5/052-11 від
02.06.2011 р.), якими встановлено порушення
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором № 804/09/01/2008/980-К/27 від 09.01.2008 р.,
а саме платіжні доручення № 681 від
27.10.2010 р. на суму 6040650,53 грн., № 74 від
30.08.2011 р. на суму 2381458,29 грн.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення
3% річних нарахованих на прострочені
проценти за користування кредитом, суд
зазначає наступне: три проценти річних
повинні нараховуватися на суму
основного боргу без урахування вже
нарахованих процентів за користування
чужими грошовими коштами, якщо в
обов'язкових для сторін правилах чи
договорі немає прямої вказівки щодо
іншого порядку нарахування процентів
(Аналіз практики застосування ст. 625 ЦК
України в цивільному судочинстві
Верховного Суду України від 04.03.2014 р.
розділ 5).

Приймаючи до уваги вищенаведене та
умови договору, слідує, що у позивача
відсутні правові підстави для
нарахування 3% річних на прострочені
проценти за користування кредитними
коштами.

За таких обставин позовні вимоги є не
обґрунтованими, не відповідають
чинному законодавству, тому не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. При цьому,
докази подаються сторонами та іншими
учасниками судового процесу.

Позивач не надав суду доказів
наявності протиправної поведінки
відповідача, наявності порушення прав
та законних інтересів позивача діями
відповідача та, як наслідок, наявності
правових підстав для стягнення 3%
річних за неналежне виконання
відповідачем зобов'язань за кредитним
договором № 804/09/01/2008/980-К/27 від 09.01.2008 р. в
частині повернення кредитних коштів та
сплати відсотків за користування
кредитом.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК
України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 35, 44, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові відмовити.

Суддя
В.В.
Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України
рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно
із вимогами ст. 84 ГПК України, 08 грудня
2014 р.