ВЕРХОВНИЙ СУД УКРАЇНИ
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ України

18 листопада 2014 року

м. Київ

Судова палата у господарських справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого: Барбари В.П.,

суддів: Берднік І.С., Гуля
В.С., Ємця А.А., Жайворонок Т.Є., Колесника
П.І., Потильчака О.І., Шицького І.Б.,

розглянувши за участю представників:

ТОВ «Магіцентр» - Федорчука М.А.,
Савченка В.В.,

ПАТ «Банк Кіпру» - Волянської О.Ю.,

Бенк ов Сайпрес Паблік Кампані Лімітед
- Спєрова Д.К.,

ТОВ «Овертайм» - Титича В.М.,

Арбітражного керуючого Василика В.В.,

заяву товариства з обмеженою
відповідальністю «Магіцентр» про
перегляд Верховним Судом України
постанови Вищого господарського суду
України від 1 квітня 2014 року у справі №
15/52/2012/5003 за заявою товариства з
обмеженою відповідальністю
«Торг-Продакшн» до товариства з
обмеженою відповідальністю «Овертайм»
про визнання банкрутом,

в с т а н о в и л а:

7 листопада 2012 року господарським судом
Вінницької області порушено
провадження у справі № 15/52/2012/5003 за
заявою товариства з обмеженою
відповідальністю «Торг-Продакшн» (далі
- ТОВ «Торг-Продакшн») про визнання
банкрутом товариства з обмеженою
відповідальністю «Овертайм» (далі - ТОВ
«Овертайм»).

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 19 вересня

2013 року затверджено реєстр вимог
кредиторів ТОВ «Овертайм», визнано
грошові вимоги ТОВ «Торг-Продакшн» у
сумі 5 365 грн - перша черга,

1 719 509,20 грн - четверта черга; ОСОБА_7 у
сумі 1 073 грн - перша черга,

12 000 грн - четверта черга; товариства з
обмеженою відповідальністю «ТриАлекс»
у сумі 1 073 грн - перша черга, 50 000 грн -
четверта черга; Бенк ов Сайпрес Паблік
Кампані Лімітед, у сумі 123 497 638,30 грн -
перша черга (забезпечені заставою), 95 059
575,05 грн., - 4 черга, 85 486,65 грн - 6 черга та

1 073 грн - 1 черга (судові витрати); ПАТ
«Банк Кіпру» у сумі

122 430 988,05 грн - перша черга (забезпечені
заставою), 2 112 837,65 грн -

6 черга, 1 073 грн - 1 черга (судові витрати).
Заяви товариства з обмеженою
відповідальністю «Октавія» (далі - ТОВ
«Октавія») з вимогою на суму

250 000 грн, товариства з обмеженою
відповідальністю «Ігро-Ленд» (далі -
ТОВ «Ігро-Ленд») на суму 144 688 000 грн,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова компанія
«Кейгруп» (далі - ТОВ «Фінансова
компанія «Кейгруп») на суму 400 000 000 грн,
товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія Алтекс»
(далі - ТОВ «Компанія Алтекс») на суму

1 000 000 грн, товариства з обмеженою
відповідальністю «Магіцентр» (далі -
ТОВ «Магіцентр») на 20 000 000 грн та
публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський депозитарій цінних
паперів» (далі - ПАТ «Всеукраїнський
депозитарій цінних паперів») на суму 18
904,12 грн щодо визнання кредиторами ТОВ
«Овертайм» залишено без задоволення.

Постановою Рівненського апеляційного
господарського суду від

29 листопада 2013 року ухвалу
господарського суду Вінницької
області від

19 вересня 2013 року залишено без змін.

Постанова обґрунтована тим, що
заявниками, яким відмовлено у визнанні
кредиторами ТОВ «Овертайм», не
обґрунтовано свої вимоги посиланням на
проспект емісії, на підставі якого
можливе виникнення вимог кредиторів
про дострокове стягнення у номінальній
вартості облігацій.

Постановою Вищого господарського суду
України від 1 квітня

2014 року постанову Рівненського
апеляційного господарського суду від

29 листопада 2013 року залишено без змін.

Постанову суду касаційної інстанції
обґрунтовано тим, що при порушенні
провадження у справі про банкрутство
дострокове погашення облігацій за
вимогою їх власників дозволяється у
разі, коли така можливість передбачена
проспектом емісії (для державних
облігацій України - умовами їх
розміщення) і яким визначено порядок
встановлення ціни дострокового
погашення облігацій та строк, у який
облігації можуть бути пред'явлені для
дострокового погашення.

ТОВ «Магіцентр» у порядку ст. 11119
Господарського процесуального кодексу
України подано заяву про перегляд
Верховним Судом України постанови
Вищого господарського суду України від
1 квітня 2014 року у справі № 15/52/2012/5003 з
мотивів неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
внаслідок чого ухвалено різні за
змістом судові рішення у подібних
правовідносинах.

Ухвалою Вищого господарського суду
України від 8 вересня

2014 року справу допущено до провадження
Верховного Суду України з підстав
неоднакового застосування норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, що підтверджено
наданими заявником копіями постанов
Вищого господарського суду України від
28 грудня 2011 року у справі

№ 11/19, від 1 квітня 2014 року у справі №
Б3/172-10-4, від 20 лютого

2013 року у справі № 5/73, від 17 червня 2014
року у справі № 18/1355/12, в яких
висловлено правову позицію про те, що п.
15 ст. 11 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» передбачено,
що після офіційного оприлюднення
ухвали про порушення справи про
банкрутство на офіційному веб-сайті
судової влади України всі кредитори
незалежно від настання строку
виконання зобов'язань мають право
подавати заяви з грошовими вимогами до
боржника.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін,
дослідивши викладені у заяві доводи,
Судова палата у господарських справах,
вважає, що заява підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

Судами встановлено, що у листопаді 2012
року господарським судом порушено
провадження у справі про визнання
банкрутом ТОВ «Овертайм».

Після опублікування оголошення про
порушення справи про банкрутство ТОВ
«Овертайм» в газеті «Голос України»
від 27 листопада

2012 року до суду надійшли заяви із
грошовими вимогами до боржника,
зокрема, Бенк ов Сайпрес Паблік Кампані
Лімітед, із сумою вимог

218 642 700,00 грн; публічного акціонерного
товариства «Банк Кіпру» із сумою вимог
124 543 825,70 грн; ПАТ «Всеукраїнський
депозитарій цінних паперів» із сумою
вимог 18 904,12 грн; ТОВ «Октавія» із сумою
вимог 250 000,00 грн; ТОВ «Ігро- Ленд» із
сумою вимог 144 688 000,00 грн; ТОВ «Фінансова
компанія «Кейгруп» із сумою вимог 400 000
000,00 грн; фізичної особи - підприємця
ОСОБА_7, із сумою вимог 12 000,00 грн; ТОВ
«Компанія Алтекс» із сумою вимог 1 000
000,00 грн; товариства з обмеженою
відповідальністю «ТриАлекс», із сумою
вимог 50 000,00 грн; ТОВ «Магіцентр» із
сумою вимог

20 000 000,00 грн; виконавчого комітету
Вінницької міської ради із сумою вимог
3 514 592,00 грн.

Зокрема, заяву ТОВ «Октавія»
обґрунтовано тим, що на підставі
договору купівлі-продажу цінних
паперів від 14 червня 2012 року

№ ДД-19-06/12 товариством придбано іменні
дисконтні облігації, емітентом яких є
ТОВ «Овертайм», у кількості 250 шт.
номінальною вартістю 250 000 грн. із
строком їх погашення до 1 грудня 2038
року.

Заяву ТОВ «Ігро-Ленд» обґрунтовано тим,
що на підставі договору
купівлі-продажу цінних паперів від 5
квітня 2012 року № 5/4 - ЦБ товариство
придбало іменні дисконтні облігації,
емітентом яких є ТОВ «Овертайм», у
кількості 165 188 шт. із строком їх
погашення до 1 грудня 2038 року.

Заяву ТОВ «Фінансова компанія
«Кейгруп» обґрунтовано тим, що на
підставі договору купівлі-продажу
цінних паперів № Б1101/11, товариство
придбало 400 000 шт. іменних дисконтних
облігацій, емітентом яких є ТОВ
«Овертайм».

Заяву ТОВ «Компанія Алтекс»
обґрунтовано тим, що на підставі
договору купівлі-продажу цінних
паперів від 6 квітня 2012 року № 6/04 - ЦБ
товариства придбала іменні дисконтні
облігації, емітентом яких є ТОВ
«Овертайм», у кількості 1000 шт. із
строком їх погашення до 1 грудня

2038 року.

Заяву ТОВ «Магіцентр» обґрунтовано
тим, що на підставі договору
купівлі-продажу цінних паперів від 14
червня 2012 року № ДД-18-06/12 товариство
придбало іменні дисконтні облігації,
емітентом яких є ТОВ «Овертайм», у
кількості 20 000 шт. із строком їх
погашення до 1 грудня

2038 року.

Заяву ПАТ «Всеукраїнський депозитарій
цінних паперів» обґрунтовано тим, що 10
листопада 2010 року між ТОВ «Овертайм» і
ПАТ «Всеукраїнський депозитарій
цінних паперів», підписано договір №
Е2433/10 про обслуговування емісії цінних
паперів. Емітент (боржник) зобов'язання
виконав частково, заборгувавши
заявникові 4 818,48 грн. Відповідно до умов
договору за ухилення від виконання
взятих зобов'язань боржнику нараховано
14 085,64 грн пені.

Ухвалою господарського суду
Вінницької області від 19 вересня

2013 року залишено без задоволення заяви
ТОВ «Октавія», ТОВ «Ігро-Ленд», ТОВ
«Фінансова компанія «Кейгруп», ТОВ
«Компанія Алтекс», ТОВ «Магіцентр» про
визнання їх конкурсними кредиторами за
вимогами про дострокове стягнення
номінальної вартості облігацій.

Залишаючи без змін постанову суду
апеляційної інстанції, Вищий
господарський суд обґрунтував своє
рішення тим, що при порушенні
провадження у справі про банкрутство
дострокове погашення облігацій за
вимогою їх власників дозволяється у
разі, коли така можливість передбачена
проспектом емісії, яким визначено
порядок встановлення ціни
дострокового погашення облігацій та
строк, у який облігації можуть бути
пред'явлені для дострокового
погашення.

Відповідно до п. 15 ст. 11 Закону України
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
після офіційного оприлюднення ухвали
про порушення справи про банкрутство
на офіційному веб-сайті судової влади
України всі кредитори незалежно від
настання строку виконання зобов'язань
мають право подавати заяви з грошовими
вимогами до боржника згідно із статтею
14 цього Закону.

Статтею 14 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
передбачено, що конкурсні кредитори за
вимогами, які виникли до дня порушення
провадження у справі про банкрутство,
протягом тридцяти днів від дня
опублікування в офіційному
друкованому органі оголошення про
порушення провадження у справі про
банкрутство зобов'язані подати до
господарського суду письмові заяви з
вимогами до боржника, а також
документи, що їх підтверджують.

Відносини, що виникають під час
розміщення, обігу цінних паперів і
провадження професійної діяльності на
фондовому ринку, регулюються Законом
України «Про цінні папери та фондовий
ринок».

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про
цінні папери та фондовий ринок»
облігація - цінний папір, що посвідчує
внесення його першим власником грошей,
визначає відносини позики між
власником облігацій та емітентом,
підтверджує зобов'язання емітента
повернути власникові облігації її
номінальну вартість у передбачений
умовами розміщення облігацій строк та
виплатити доход за облігацією, якщо
інше не передбачено умовами
розміщення.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України
«Про цінні папери та фондовий ринок»
дисконтні облігації - облігації, що
розміщуються за ціною, нижчою ніж їх
номінальна вартість. Різниця між ціною
придбання та номінальною вартістю
облігації виплачується власнику
облігації під час її погашення і
становить доход (дисконт) за
облігацією.

Стосовно обставин справи ці положення
визначають, що між емітентом та ТОВ
«Магіцентр» існують позикові
зобов'язання зі строком виконання

1 грудня 2038 року у розмірі ціни
придбання облігацій та зобов'язання
виплатити доход у розмірі різниці між
номінальною вартістю та ціною
придбання облігацій за умови
збереження позикових відносин до
вказаного часу.

Згідно з ч. 4 ст. 7 Закону України «Про
цінні папери та фондовий ринок»
дострокове погашення облігацій за
вимогою їх власників допускається у
разі, коли така можливість передбачена
умовами розміщення облігацій, якими
також визначені порядок встановлення
ціни дострокового погашення облігацій
і строк, у який облігації можуть бути
пред'явлені для дострокового
погашення.

Зважаючи на викладене, для задоволення
звернення власників облігацій і
дострокового погашення облігацій за
змістом діючої редакції Закону України
«Про цінні папери та фондовий ринок»
обов'язковим має бути врегулювання
такої можливості у проспекті емісії
цінних паперів.

Проте судами встановлено, що умови
розміщення облігацій не передбачали їх
дострокового погашення, а проспект
емісії облігацій відсутній.

У зв'язку із цим, відмова у включенні до
реєстру вимог у частині зобов'язання
сплати доходу (дисконту), є законною,
оскільки строк виконання цього
зобов'язання не може настати окремо від
настання строку погашення облігації.

Законом України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» не
встановлено, що порушення справи про
банкрутство, має наслідком настання
строку погашення емітованих боржником
облігацій незалежно від умов їх
розміщення.

Що стосується позикових відносин між
сторонами, вимоги з яких визначаються
ціною придбання дисконтних облігацій,
то вони виникли до порушення справи про
банкрутство емітента.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів або таку ж кількість речей того
ж роду та такої ж якості.

За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст.
14 Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом» ці вимоги
будуть конкурсними, і згідно з п. 15 ст. 11
вказаного Закону кредитори мали право
подавати заяви про їх включення до
реєстру вимог, оскільки згідно ст. 1052 ЦК
України у разі невиконання
позичальником обов'язків, встановлених
договором позики, щодо забезпечення
повернення позики, а також у разі
втрати забезпечення виконання
зобов'язання або погіршення його умов
за обставин, за які позикодавець не
несе відповідальності, позикодавець
має право вимагати від позичальника
дострокового повернення позики та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, якщо
інше не встановлено договором.

Порушення справи про банкрутство
емітента означає погіршення умов
забезпечення ним виконання позикових
зобов'язань.

Вищий господарський суд України не
врахував наведених положень
матеріального закону, не взяв до уваги,
що згідно зі ст. 7 Закону України «Про
цінні папери та фондовий ринок» у
складі вимоги сплати номінальної
вартості дисконтних облігацій існують
вимоги виконання позикового
зобов'язання, строк виконання яких може
наступити у випадку порушення справи
про банкрутство емітента, та вимоги про
сплату доходу (дисконту), настання
строку виконання яких неможливе окремо
від настання строку погашення
дисконтних облігацій, передбаченого
умовами їх розміщення.

Враховуючи викладене, постанова Вищого
господарського суду України від 1
квітня 2014 року у справі № 15/52/2012/5003
підлягає скасуванню як незаконна і
необґрунтована. Справу слід направити
на новий касаційний розгляд до Вищого
господарського суду України, оскільки
постановлення нового рішення
Верховним Судом України неможливе, а
тому заява задовольняється частково.

Керуючись ст.ст. 11123 , 11124 , 11125 , 11128
Господарського процесуального кодексу
України, Судова палата у господарських
справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Заяву товариства з обмеженою
відповідальністю «Магіцентр» про
перегляд постанови Вищого
господарського суду України від 1
квітня

2014 року у справі № 15/52/2012/5003
задовольнити частково.

Постанову Вищого господарського суду
України від 1 квітня

2014 року у справі № 15/52/2012/5003 скасувати, а
справу направити на новий розгляд до
суду касаційної інстанції.

Постанова є остаточною і може бути
оскаржена тільки на підставі,
встановленій п. 2 ч. 1 ст. 11116
Господарського процесуального кодексу
України.

Головуючий: В.П. БарбараСудді
І.С. Берднік

В.С. Гуль

А.А. Ємець

Т.Є. Жайворонок

П.І. Колесник

О.І. Потильчак

І.Б. Шицький

Правова позиція

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про
цінні папери та фондовий ринок» у
складі вимоги сплати номінальної
вартості дисконтних облігацій існують
вимоги виконання позикового
зобов'язання, строк виконання яких може
наступити у випадку порушення справи
про банкрутство емітента, та вимоги про
сплату доходу (дисконту), настання
строку виконання яких неможливе окремо
від настання строку погашення
дисконтних облігацій, передбаченого
умовами їх розміщення.

Суддя
І.Б. Шицький