ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2014 року Справа № 914/1979/14

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого - судді Коробенка
Г.П.,

суддів
Мачульського Г.М., Шаргала В.І.,

за участю представників сторін:

від позивача: Житкевич Т.М. дов. №0207-01
від 02.07.2014,

від відповідача: не з'явився;

розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія ЛАН"

на постанову Львівського
апеляційного господарського суду від
14.10.2014

у справі №914/1979/14 Господарського суду
Львівської області

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія ЛАН"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мисливське
господарство "Надбужжя"

про стягнення 79 366,92 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія ЛАН"
звернулось до Господарського суду
Львівської області з позовом до
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мисливське
господарство "Надбужжя" про стягнення 70
073,10 грн. основного боргу та 9 293,82 грн. - 3%
річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між
сторонами в квітні 2010 року укладено
договір поставки сільгосптехніки, на
виконання якого позивачем поставлено
відповідачеві товар, який оплачений
відповідачем частково, у зв'язку з чим
Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія ЛАН"
звернулось до господарського суду з
позовом, за результатами розгляду
якого прийняте рішення у справі
№5015/4782/12 і на виконання якого
відповідачем добровільно в ході
виконавчого провадження сплачено
визначену вказаним рішенням суму
основного боргу та 3% річних. Однак,
сплачена за рішенням суду сума є меншою
ніж встановлена договором, оскільки за
умовами договору вартість товару
визначається в гривнях еквівалентно
курсу Євро на день фактичної оплати
товару.

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 04.08.2014 у справі
№914/1979/14 (суддя Щигельська О.І.) позов
задоволено частково, стягнуто з
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Мисливське
господарство "Надбужжя" на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія ЛАН" 70 073,10
грн. основного боргу, 6 172,81 грн. 3% річних
та 1 755,20 грн. судового збору, а в решті
позовних вимог - відмовлено. Судове
рішення мотивоване обґрунтованістю
позовних вимог в частині їх
задоволення.

Постановою Львівського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014 (судді:
Гнатюк Г.М., Кравчук Н.М., Мирутенко О.Л.)
рішення суду у даній справі скасоване,
в позові відмовлено. Постанова
мотивована тим, що після прийняття та
набуття законної сили рішення
господарського суду у справі №5015/4782/12
обов'язок відповідача щодо оплати суми
боргу існував виключно в гривнях, а не в
Євро, тому визначаючи суму боргу в Євро,
позивач фактично намагається змінити
рішення суду у вказаній справі.

Не погоджуючись з прийнятою у справі
постановою, Товариство з обмеженою
відповідальністю "Компанія ЛАН"
звернулось до Вищого господарського
суду України з касаційною скаргою, в
якій, посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
матеріального та процесуального права,
зокрема ст.ст. 598, 599, 610, 625, 629 Цивільного
кодексу України, просить її скасувати,
а рішення суду першої інстанції
залишити в силі.

Розглянувши касаційну скаргу,
перевіривши правильність застосування
господарськими судами попередніх
інстанцій норм матеріального та
процесуального права, Вищий
господарський суд України дійшов
висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Господарськими судами встановлено:

Між Товариством з обмеженою
відповідальністю "Компанія ЛАН"
(продавець за договором) та Товариством
з обмеженою відповідальністю
"Мисливське господарство "Надбужжя"
(покупець за договором) укладено
договір поставки
сільськогосподарської техніки №2104/10-03
від 21.04.2010, за яким продавець
зобов'язався поставити
сільськогосподарську техніку (далі по
тексту товар) на умовах 20% передоплати,
а покупець - прийняти товар і оплатити
його ціну, сплативши за нього визначену
договором грошову суму (п.1.1).

Відповідно до умов договору поставки №
2104/10-03 від 01.04.2010 (п.2.1, 2.2) вартість товару
була визначена в гривнях еквівалентно
Євро, а оплаті підлягала сума в гривнях,
що визначалась як еквівалент суми в
євро відповідно до курсу продажу євро
на Міжбанківській валютній біржі,
встановленого на день фактичної оплати
товару, але не менше курсу 10,75грн.

Оскільки відповідач розрахувався з
позивачем за отриманий товар лише
частково, то останній звернувся до
господарського суду з позовом про
стягнення з відповідача
заборгованості за товар.

Рішенням Господарського суду
Львівської області від 17.05.2013 у справі
№5015/4782/12, яке набрало законної сили
01.10.2013, було постановлено, зокрема,
стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю "МГ "Надбужжя" на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія "ЛАН" 133 475,01
грн. основного боргу по оплаті
поставленої техніки за договором
поставки № 2104/10-03 від 01.04.2010.

На підставі постанови державного
виконавця про відкриття виконавчого
провадження ВП №43276025 від 13.05.2014, у
строк, наданий для добровільного
виконання рішення суду, а саме - 16.05.2014
Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мисливське
господарство "Надбужжя" сплачено 194 316,88
грн, в тому числі і сума основного боргу
в розмірі 133 475,01 грн.

Однак, зважаючи на те, що на момент
проведення Товариством з обмеженою
відповідальністю "Мисливське
господарство "Надбужжя" оплати курс
євро перевищував той, за яким проведено
розрахунки при зверненні до суду
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Компанія ЛАН" із
позовною заявою у справі №5015/4782/12,
останній, вважаючи, що за поставлений
товар на підставі рішення суду
сплачено суму меншу, ніж встановлено
умовами договору, знову звернувся до
суду із позовною заявою про стягнення з
відповідача 70 073,10 грн. основного боргу
та 9 293,82 грн. 3 % річних.

Частинами 1, 2 ст. 533 Цивільного кодексу
України передбачено, що грошове
зобов'язання має бути виконане у
гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено
грошовий еквівалент в іноземній
валюті, сума, що підлягає сплаті у
гривнях, визначається за офіційним
курсом відповідної валюти на день
платежу, якщо інший порядок її
визначення не встановлений договором
або законом чи іншим
нормативно-правовим актом.

Разом з тим, статтею 115 Господарського
процесуального кодексу України
встановлено, що рішення, ухвали,
постанови господарського суду, що
набрали законної сили, є обов'язковими
на всій території України і
виконуються у порядку, встановленому
Законом України "Про виконавче
провадження".

Із вищенаведених обставин вбачається,
що рішенням господарського суду у
справі №5015/4782/12 сума основного боргу
визначена саме у гривнях - 133 475,01 грн. і
ця сума була сплачена відповідачем
добровільно в процесі виконавчого
провадження. Будь-які посилання на
еквівалент названої суми в Євро в
резолютивній частині названого
рішення відсутні. А відтак, судова
колегія касаційної інстанції
погоджується з висновком суду
апеляційної інстанції про те, що в
даному випадку відсутні підстави для
переведення визначеної судом суми
основного боргу в гривнях знову в Євро
і визначення у зв'язку з цим нової суми
боргу із нарахуванням на таку суму 3%
річних, тому і підстави для задоволення
позову відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 11110 Господарського
процесуального кодексу України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого чи апеляційного
господарського суду або постанови
апеляційного господарського суду є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права. Оскільки під час
касаційного розгляду не встановлено
порушень судом апеляційної інстанції
норм матеріального та процесуального
права, колегія вважає, що підстави для
скасування оскарженої постанови
відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Компанія
ЛАН" залишити без задоволення, а
постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 14.10.2014 у справі
№914/1979/14 - без змін.

Головуючий суддя Коробенко Г.П.
Судді Мачульський Г.М. Шаргало
В.І.