ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2014 р.
Справа № 914/3902/14

Господарський суд Львівської області у
складі судді Ділай У.І.

при секретарі Лосик Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу

За позовною заявою: "CAPSELLA" P.P.H.U. GRAZYNA
DRZEWIECHKA, Польща

до відповідача: Спільного
Українсько-американського
підприємтва- товариства з обмеженою
відповідальністю "Остов-Бардс", с.
Млиниска, Жидачівський район, Львіська
область

про: стягнення заборгованості в сумі
25583, 00 євро.

Представники:

Від позивача: Ящинський А.Л. -
представник (Довіреність б/н від
07.10.2014р.

Від відповідача: не з'явився.

Представнику позивача роз'яснено його
права і обов'язки передбачені ст.ст.20, 22
ГПК України. Клопотань в порядку ч. 6 ст.
811 ГПК України про технічну
фіксацію судового процесу не
поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Суть спору: На розгляд Господарського
суду Львівської області надійшла
позовна заява "CAPSELLA" P.P.H.U. GRAZYNA DRZEWIECHKA,
Польща до відповідача Спільного
Українсько-американського
підприємства - товариства з обмеженою
відповідальністю "Остов-Бардс", с.
Млиниска, Жидачівський район, Львіська
область про стягнення заборгованості в
сумі 25583,00 євро.

Ухвалою суду від 05.11.2014р. за даним
позовом порушено провадження у справі
та призначено її до розгляду на 25.11.2014р.

24.11.2014р. від позивача через канцелярію
суду поступило клопотання про
долучення доказів до матеріалів
справи, а саме Акту звіряння взаємних
розрахунків за період січень 2007р. -
Жовтень 2014р. між відповідачем та
позивачем за контрактом 07/12 від 07.12.2007р.
та копія документі про реєстрацію
позивача, як юридичної особи, з
перекладом.

24.11.2014р. від відповідача через
канцелярію суду поступив Відзив на
позовну заяву від 20.11.2014р., в якому
відповідач визнає існування боргу
перед позивачем в розмірі 25583,00 Євро
згідно контракту №7/12 від 07.12.2007р.

Відповідачем зазначено у відзиві, що
після одержання товару ним було
проведено часткову оплату за одержаний
товар, а саме 05.05.2008р. на суму 5952,00 Євро;
05.06.2008р. на суму 10000,00 Євро. В подальшому,
сторонами було укладено додаткові
угоди №1 від 01.03.2011р. та №2 від 02.01.2013р. до
контракту №7/12 від 07.12.2007р у
відповідності до яких строк проведення
оплати за поставлений товар було від
терміновано спочатку до 01.01.2012р., а
потім до 01.01.2014р.

Таким чином СП ТзОВ «Остов-Бардс»
визнає заявлений позивачем позов про
стягнення 25583,00 Євро в повному обсязі.

З огляду на неможливість забезпечити
явку представника в судове засідання,
призначене на 25.11.2014р., відповідач
просить здійснювати розгляд даної
справи без його участі.

25.11.2014р. від позивача через канцелярію
суду поступила заява про уточнення
позовних вимог, а саме, що при поданні
позову до суду в прохальній частині
даної позовної заяви було допущено
описку в найменуванні позивача,
зокрема замість "CAPSELLA" P.P.H.U. GRAZYNA DRZEWIECHKA
було зазначено "CAPSELLA" P.P.H.U.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги.

Відповідач явки повноважного
представника в судове засідання не
забезпечив.

В процесі розгляду матеріалів справи
судом встановлено:

07.12.2007р. між "CAPSELLA" P.P.H.U. GRAZYNA DRZEWIECHKA
(позивачем) та Спільним
Українсько-американським
підприємтвом - товариством з обмеженою
відповідальністю "Остов-Бардс",
(відповідачем) було укладено Контракт
№ 7/12 (далі по тексту - Договір).

Згідно п.1.1 договору № 7/2 від 07.12.2007 року
Продавець зобов'язувався постачати
Покупцю пробку-дозатор в асортименті
(надалі товар) в кількості і по ціні, яка
зазначається в додатку №1 до даного
контракту, а покупець зобов'язувався
приймати та в повному обсязі
оплачувати поставлений товар згідно
умов даного контракту.

У відповідності до п. 2 договору №7/2 від
07.12.2007р. загальна сума контракту
складається із сум конкретних
поставок, які здійснюються протягом
дії даного контракту. Вартість тари,
маркування та упаковки включається в
загальну ціну товару.

Згідно з пунктом 3.1. договору
передбачено, що поставка товару
здійснюється автомобільним
транспортом на умовах DDU с. Млиниска,
Жидачівський район, Львівська область,
Україна (Інкотермс 2000).

Як зазначено у п. 3.2 договору, строк
поставки товару - 15 календарних днів з
моменту розміщення замовлення, з
врахуванням часу поставки за адресою
с.Млиниска, Жидачівський район,
Львівська область, Україна.

Відповідно до п. 4.3. договору, оплата за
товар згідно цього договору
здійснюється шляхом перерахунку
грошових коштів на розрахунковий
рахунок продавця протягом 90
календарних днів з моменту одержання
товару покупцем.

На виконання вищевказаних положень
контракту позивач 21.03.2008р. по фактурі
№026/08/FVS від 07.12.2008 р. та CMR від 18.03.2008р.
було здійснено поставку товару на
загальну суму 41535,00 євро.

Таким чином, позивач належним чином
виконав покладені на нього
зобов'язання згідно з контрактом №7/12
від 07.12.2007р. щодо поставки СП ТзОВ
«Остов-Бардс» пробок-дозаторів,
визначених цим контрактом та
технічними специфікаціями, і здійснило
поставку товару на загальну суму 41535,00
євро.

Проте відповідач обов'язку щодо оплати
товару, повністю не виконав, у зв'язку
із чим у відповідача перед позивачем
існує заборгованість в розмірі 25583,00
євро.

При прийнятті рішення суд виходить із
наступного:

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язання є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку, при
цьому зобов'язання виникають з підстав,
встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 174 ГК України
господарські зобов'язання виникають з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом.

Як встановлено в процесі розгляду
справи спірні правовідносини між
сторонами виникли на підставі
Контракти № 7/12 від 07.12.2007р., за умовами
якого позивач зобов'язувався постачати
Покупцю пробку-дозатор в асортименті
(надалі товар) в кількості і по ціні, яка
зазначається в додатку №1 до даного
контракту, а покупець зобов'язувався
приймати та в повному обсязі
оплачувати поставлений товар згідно
умов даного контракту.

Згідно визначення ч. 1 ст. 712 ЦК України
за договором поставки продавець
(постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Згідно визначення ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

Згідно приписів ст. 693 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
покупця частково або повністю оплатити
товар до його передання продавцем
(попередня оплата), покупець повинен
здійснити оплату в строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо такий
строк не встановлений договором, - у
строк, визначений відповідно до статті
530 цього Кодексу.

Факт виконання позивачем своїх
зобов'язань за вказаним договором
підтверджується фактурою №026/08/FVS від
07.12.2008 р. та CMR від 18.03.2008р. відповідно до
яких позивач здійснено поставку товару
на загальну суму 41535,00 євро.

Відповідачем було проведено часткову
оплату за одержаний товар, а саме
05.05.2008р. на суму 5952,00 Євро; 05.06.2008р. на
суму 10000,00 Євро. В подальшому, сторонами
було укладено додаткові угоди №1 від
01.03.2011р. та №2 від 02.01.2013р. до контракту
№7/12 від 07.12.2007р у відповідності до яких
строк проведення оплати за поставлений
товар було від терміновано спочатку до
01.01.2012р., а потім до 01.01.2014р.

У зв'язку із значною сумою
заборгованості та порушенням термінів
розрахунків за поставлений товар,
позивач 01.09.2014р. звернувся до
відповідача з претензією в якій просив
відповідача сплатити заборгованість в
розмірі 25583,00 євро.

Згідно Акту звіряння взаємних
розрахунків підписаного сторонами
станом на 31.10.2014р. заборгованість
відповідача перед позивачем становить
25583,00 Євро. Окрім того відповідач визнав
дану суму заборгованості перед
позивачем у Відзиві на позовну заяву
від 20.11.2014р.

В п. 10.2. контракту від 07.12.2007р. Сторони
передбачили, що в разі не досягнення
згоди шляхом переговорів спір
передається для вирішення в
Міжнародний комерційний арбітражний
суд при Торгово-промислові й
палаті України, м.Київ згідно з
регламентом даного суду або в
господарський суд Львівської області,
м.Львів за вибором позивача згідно
законодавства України.

Згідно ст. 123 ГПК України, іноземні
суб'єкти господарювання мають такі
самі процесуальні права і обов'язки, що
і суб'єкти господарювання України, крім
винятків, встановлених законом або
міжнародним договором, згода на
обов'язковість якого надана Верховною
Радою України.

Відповідно до ст. 124 ГПК України,
підсудність справ за участю іноземних
суб'єктів господарювання визначається
цим Кодексом, законом або міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України.

Відповідно, враховуючи вищенаведене,
позивач звернувся з позовом до
відповідача про стягнення
заборгованості в Господарський суд
Львівської області за місцем
знаходження відповідача згідно
територіальної підсудності,
визначеної ст. 15 ГПК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, 193 ГК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У ст. 525 ЦК України передбачено, що
одностороння відмова від виконання
зобов'язань не допускається, а у
відповідності до ст. 599 ЦК України,
зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним
чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до
ст. 610 ЦК України, є його невиконання
або виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо у
зобов'язанні визначено грошовий
еквівалент в іноземній валюті, сума, що
підлягає сплаті у гривнях,
визначається за офіційним курсом
відповідної валюти на день платежу,
якщо інший порядок її визначення не
встановлений договором або законом чи
іншим нормативно-правовим актом.

Статтею 78 ГПК України передбачено, що у
разі визнання відповідачем позову
господарський суд приймає рішення про
задоволення позову за умови, що дії
відповідача не суперечать
законодавству або не порушують прав і
охоронюваних законом інтересів інших
осіб.

Як вже було зазначено вище, відповідач
визнав заявлені позивачем вимоги
викладені у позовній заяві про
стягнення 25583,00 євро у повному обсязі.

Із врахуванням положень вищенаведених
правових норм, суд прийшов до висновку,
що до стягнення з відповідача на
користь позивача підлягає 25583,00 Євро
заборгованості за товар, що станом на
дату подання позову згідно офіційного
курсу НБУ еквівалентно 414943,47 грн.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство
у господарських судах здійснюється на
засадах змагальності. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі,
обґрунтовують свої вимоги і
заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський
суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом. Ніякі докази не
мають для господарського суду
заздалегідь встановленої сили.

У відповідності з п. 4 ч. 3 ст. 129
Конституції України та ст. 33 ГПК
України кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК
України покладаються на відповідача
повністю.

Враховуючи наведене та керуючись п.4 ч.3
ст. 129 Конституції України, ст.ст. 174,
193 , 216 ГК України, ст.ст. 509, 525, 526,
599, 610, 655, 693 ЦК України, ст.ст.4-3, 33,
34, 43, 49, 78, 82-84, 123, 124 ГПК України,
суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з Спільного
Українсько-американського
підприємтва- товариства з обмеженою
відповідальністю "Остов-Бардс", (81772,
Львівська область, Жидачівський район,
с.Млиниска, вул. І.Франка, буд. 1а. Код
) на користь "CAPSELLA" P.P.H.U. GRAZYNA
DRZEWIECHKA (91-604, Lodz, ul. Lodzianka, 34A.,
Ідентифікаційний код 472328462) 25 583,00 Євро
заборгованості за товар (що станом на
дату подання позову згідно офіційного
курсу НБУ еквівалентно 414 943,47 грн.) .

3. Стягнути з Спільного
Українсько-американського
підприємтва- товариства з обмеженою
відповідальністю "Остов-Бардс", (81772,
Львівська область, Жидачівський район,
с.Млиниска, вул. І.Франка, буд. 1а. Код
) на користь "CAPSELLA" P.P.H.U. GRAZYNA
DRZEWIECHKA (91-604, Lodz, ul. Lodzianka, 34A.,
Ідентифікаційний код 472328462) 8 298,87 грн.
судового збору.

4. Накази видати згідно ст.116 ГПК
України.

Повний текст рішення
виготовлено та підписано 28.11.2014 р.

Суддя
Ділай У.І.