КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р. Справа№ 910/9042/14

Київський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

при секретарі: Бовсунівській Л.О.,

за участю представників:

від позивача не з'явився,

від відповідача Перетятько В.Є., дов
від 28.03.2014,

розглянувши апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фудмаркет"

на рішення Господарського суду міста
Києва від 01.10.2014 (дата підписання -
06.10.2014)

у справі №910/9042/14 (головуючий суддя
Бойко Р.В., судді Босий В.П., Івченко А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Прогруп"

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Фудмаркет"

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста
Києва від 01.10.2014 позов Товариства з
обмеженою відповідальністю "Прогруп"
(далі - позивач) до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фудмаркет"
(далі - відповідач) про стягнення
грошових коштів задоволено повністю.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача 143556,53 грн боргу та 2871,14 грн
судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням,
відповідач звернувся з апеляційною
скаргою до Київського апеляційного
господарського суду, в якій просить
рішення Господарського суду міста
Києва від 01.10.2014 скасувати в частині
стягнення грошових коштів в сумі 136406,38
грн, прийняти нове, яким позовні вимоги
про стягнення 7150,15 грн задовольнити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що
суд першої інстанції не надав оцінки
порушенню позивача в частині
непоставки товару та правомірності
накладення штрафу, а обмежився
визначенням, що дане питання є спірним.
На думку відповідача, припинення
грошового зобов'язання з оплати товару
та припинення грошового зобов'язання з
оплати штрафу може проводитись
взаємозаліком.

Ухвалою Київського апеляційного
господарського суду від 31.10.2014 прийнято
апеляційну скаргу до розгляду та
порушено апеляційне провадження,
розгляд справи призначено на 03.12.2014.
Дану ухвалу надіслано відповідно до
вимог Інструкції з діловодства в
господарських судах України,
затвердженої наказом Державної
судової адміністрації України від
20.02.2014 №28. Доказами належного
повідомлення сторін про час і місце
розгляду справи є повідомлення про
вручення поштового відправлення
(ухвали від 31.10.2014) позивачу та
відповідачу - 03.11.2014, долучені до
матеріалів справи.

У судовому засіданні 03.12.2014 представник
відповідача підтримав доводи
апеляційної скарги, просив її
задовольнити, рішення Господарського
суду міста Києва від 01.10.2014 скасувати в
частині стягнення грошових коштів в
сумі 136406,38 грн, прийняти нове, яким
позовні вимоги про стягнення 7150,15 грн
задовольнити.

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що сторони були належним
чином повідомлені про час та місце
проведення судового засідання з
розгляду апеляційної скарги
відповідача, а матеріали справи
дозволяють розглянути апеляційну
скаргу без участі позивача, з метою
дотримання вимог ст. 102 Господарського
процесуального кодексу України (далі -
ГПК України), на думку колегії суддів,
відсутні підстави для відкладення
розгляду справи.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в
апеляційній інстанції справи
переглядаються за правилами розгляду
цих справ у першій інстанції з
урахуванням особливостей,
передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі
перегляду справи апеляційний
господарський суд за наявними у справі
і додатково поданими доказами повторно
розглядає справу. Апеляційний
господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представника відповідача,
виходячи з вимог чинного
законодавства, апеляційний суд дійшов
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У статті 526 Цивільного кодексу України
(далі - ЦК України) зазначено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч.1 ст.
530 ЦК України).

Частинами 1, 2 ст.712 ЦК України
передбачено, що за договором поставки
продавець (постачальник), який здійснює
підприємницьку діяльність,
зобов'язується передати у встановлений
строк (строки) товар у власність
покупця для використання його у
підприємницькій діяльності або в інших
цілях, не пов'язаних з особистим,
сімейним, домашнім або іншим подібним
використанням, а покупець
зобов'язується прийняти товар і
сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж,
якщо інше не встановлено договором,
законом або не випливає з характеру
відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи,
05.04.2013 між ТОВ "Фудмаркет" (покупець) та
ТОВ "ПРОГРУП" (постачальник) укладено
договір поставки № (надалі -
договір), відповідно до п. 1.1 якого
постачальник зобов'язується
поставляти товари по цінах і в
асортименті, вказаними в специфікації,
разом з товаросупровідною
документацією, відповідно до поданих
покупцем та підтверджених
постачальником замовлень, а покупець
зобов'язується приймати такі товари і
оплачувати.

Пунктом 4.9 договору (з врахуванням
протоколу розбіжностей №1)
передбачено, що постачальник має право
зупиняти поставки товару згідно
замовлення покупця, у випадках, якщо
покупець не сплатив за раніше
поставлений товар, письмово
попередивши про це за 7 календарних
днів.

У пункті 6.1 договору зазначено, що
підставою для здійснення покупцем
оплати поставленого товару, є повне
виконання постачальником своїх
зобов'язань за договором. При наданні
постачальником, належним чином
оформлених товарних і податкових
накладних протягом 5 календарних днів з
дати поставки товару, вказаного в
транспортній накладній, що
підтверджується проставлянням штампу
«ТОВАР ОТРИМАНИЙ», покупець оплачує
поставлений товар на умовах
відстрочення з дати вказаної в
транспортній накладній, по платіжних
днях в терміни, узгоджені сторонами в
додатку №2 і в розмірі, який
розраховується за формулою, погодженою
сторонами.

Підписуючи договір, додаткові угоди і
додатки до нього, сторони погодили, що
покупець має право зменшити оплату
(провести взаємозалік) сум, що належать
постачальнику за поставлені товари на
суми: неустойки, штрафів, пені, і інших
видів штрафних санкцій за договором, а
також на суми вартості товарів, які
підлягають поверненню/заміні
постачальникові, наданих йому послуг, і
на інші вартості суми, які повинні бути
сплачені постачальником згідно
договору, доповненням і додатками до
нього, шляхом проведення заліку
зустрічних однорідних вимог, на
підставі ст. 601 ЦК України, за винятком
випадків, коли це заборонено
законодавством України. Залік
зустрічних однорідних вимог
проводиться покупцем в
односторонньому порядку, автоматично,
без підписання сторонами додаткових
документів (заяв, угод, актів,
протоколів, і тому подібне) (п. 6.5
договору).

Згідно з п. 8.5 договору за кожен випадок
непоставки, недопоставки, прострочення
поставки товару, згідно замовлення
покупця, постачальник зобов'язується
виплатити штраф у розмірі 10% від
вартості товару, що був непоставлений,
недопоставлений, або поставлений з
простроченням. Під непоставкою сторони
розуміють невиконання замовлення
протягом 3 календарних днів з дати
поставки, що вказана в такому
замовлені. Покупець має право негайно
розірвати договір у випадках, якщо
постачальник не поставив товар по двох
послідовних замовленнях покупця.

Строк дії договору до 31.12.2013 з правом
пролонгації (п.9.1 договору).

Договір підписано повноважними
представниками сторін, підписи яких
скріплено печатками товариств.

Спір виник у зв'язку із неналежним, на
думку позивача, виконанням
відповідачем зобов'язань по оплаті
поставленого товару, у зв'язку з чим ТОВ
"ПРОГРУП" вказує на існування
заборгованості у ТОВ "Фудмаркет" в сумі
143556,53 грн (згідно з заяви про зменшення
позовних вимог).

Суд першої інстанції позовні вимоги
задовольнив в повному обсязі, з чим
погоджується апеляційний
господарський суд з огляду на наступне.

На виконання умов договору, позивач у
період з 23.04.2013 по 21.03.2014 поставив, а
відповідач отримав товар на суму 1504345,67
грн, що підтверджується видатковими
наклданими.

Факт отримання товару за видатковими
накладними підтверджується підписом
уповноваженої особи в графі "Замовник",
підпис якого скріплено штампом "ТОВ
"Фудмаркет"…дата…накладні отримані".

Позивач вказує, що відповідач за
поставлений товар розрахувався
частково, а саме в сумі 1360789,14 грн.

Відповідач в судах першої та
апеляційної інстанції визнав
заборгованість, але в сумі 7150,15 грн,
щодо іншої частини боргу в сумі 136406,38
грн - заперечив, вказавши, що у зв'язку з
порушенням постачальником умов
договору в частині призупинення
поставок товару без попередження про
це покупця за 7 календарних днів, ним
було нараховано штраф в сумі 129910,84 грн,
за рахунок якого на підставі п. 6.5
договору було зменшено суму, яка
підлягає оплаті постачальнику за
товар, шляхом проведення взаємозаліку.
Та керуючись п. 2.1 додатку "Послуги із
стимулювання збуту товарів" до
договору, згідно якого щомісячна
вартість наданої покупцем
постачальнику послуги складає 5%, в т.ч.
ПДВ, від грошових сум, перерахованих
покупцем за поставлений товар, в тому
числі й сум, що були проведені
сторонами шляхом зарахування
зустрічних однорідних вимог,
відповідачем було проведено
взаємозалік грошових вимог у розмірі 5%
від суми штрафу (129910,84 грн) та зменшено
свою заборгованість на 6495,54 грн.

Тобто, заперечення відповідача проти
стягнення коштів у сумі 136406,38 грн
фактично зводяться до того, що ним було
погашено дану заборгованість шляхом
проведення заліку зустрічних
однорідних вимог на підставі п. 6.5
договору.

Суд першої інстанції правомірно не
взяв до уваги твердження відповідача, з
чим погоджується суд апеляційної
інстанції з огляду на наступне.

Як вже зазначалось вище, у пункті 6.5
договору сторонами передбачено, що
покупець має право зменшити оплату
(провести взаємозалік) сум, що належать
постачальнику за поставлені товари на
суми: неустойки, штрафів, пені, і інших
видів штрафних санкцій за договором, а
також на суми вартості товарів, які
підлягають поверненню/заміні
постачальникові, наданих йому послуг, і
на інші вартості суми, які повинні бути
сплачені постачальником згідно
договору, доповненням і додатками до
нього, шляхом проведення заліку
зустрічних однорідних вимог на
підставі ст. 601 ЦК України, за винятком
випадків, коли це заборонено
законодавством України.

Відповідно до ст. 601 ЦК України
зобов'язання припиняється
зарахуванням зустрічних однорідних
вимог, строк виконання яких настав, а
також вимог, строк виконання яких не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги. Зарахування
зустрічних вимог може здійснюватися за
заявою однієї із сторін.

Тобто, для припинення зобов'язань
зарахуванням достатньо заяви однієї із
сторін, яка має бути отримана іншою
стороною. Отже, правочин про
зарахування зустрічних однорідних
вимог вважається вчиненим в момент
отримання контрагентом заяви про
зарахування.

В силу п.5 ч.1 ст.602 ЦК України не
допускається зарахування зустрічних
однорідних вимог в інших випадках,
встановлених договором або законом.

У пункті 4.9 договору (з урахуванням
протоколу розбіжностей №1) зазначено,
що постачальник має право зупиняти
поставки товару згідно замовлення
покупця, у випадках, якщо покупець не
сплатив за раніше поставлений товар,
письмово попередивши про це за 7
календарних днів.

Позивач неодноразово повідомляв
електронною поштою уповноважених осіб
відповідача про зупинення поставок у
зв'язку з наявністю заборгованості,
зокрема листами від 08.05.2013, 13.05.2013 та
20.05.2013

Представник відповідача вказує, що
надсилання електронних листів не
посадовим особам ТОВ "Фудмаркет" є
неналежним повідомленням, а тому ТОВ
"ПРОГРУП" не дотрималось, викладеної у
п. 4.9 договору умови, яка звільняла б
позивача від відповідальності за
невиконання своїх зобов'язань по
поставці товару.

Однак, у п.12.2 договору сторонами було
погоджено, що документи, які направлені
факсом, електронною поштою, чи по EDI,
мають юридичну силу до моменту обміну
їх оригіналами, породжують права та
обов'язки для сторін, і можуть бути
передані до суду в якості належних
доказів.

З наведеного вбачається, що
виставлений покупцем постачальнику
штраф є видом цивільно-правової
відповідальності за невиконання умов
договору, де судовій оцінці підлягає,
зокрема, наявність підстав для
застосування такого виду неустойки,
факт невиконання чи неналежного
виконання постачальником свого
зобов'язання, належність та
допустимість наданих позивачем
доказів на підтвердження виконання
передбаченої п. 4.9 договору умови.

Вимоги про сплату пені та передбачених
частиною другою ст. 625 ЦК України інших
нарахувань у зв'язку з порушенням
грошових зобов'язань хоча й мають
грошовий характер, але за своєю
правовою природою не є основним
зобов'язанням, а є заходом
відповідальності за порушення
зобов'язань. Тому, ці вимоги не можуть
бути зараховані як зустрічні в порядку
ст. 601 ЦК України (п. 1.14 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 17.12.2013).

Отже, суд першої інстанції вірно
вказав, що кошти в сумі 129910,84 грн не
можуть бути зараховані ТОВ "Фудмаркет"
як зустрічні однорідні вимоги, в
рахунок погашення заборгованості з
оплати поставленого товару, тому
проведення взаємозаліку 5% від суми
штрафу, який був зарахований покупцем в
якості оплати товару на підставі п. 6.5
договору та п. 2.1 додатку "Послуги із
стимулювання збуту товарів", що
становлять 6495,54 грн, відповідачем також
є неправомірним.

Судом першої інстанції в повному
обсязі досліджено факт існування
заборгованості у відповідача перед
позивачем, з оплати поставки товарів за
договором в сумі 143556,53 грн (згідно заяви
про зменшення позовних вимог).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторонами у п.6.1 договору (з урахуванням
додатку №2 до договору) погоджено, що
покупець оплачує поставлений товар на
умовах відстрочення платежу з дати,
вказаної в транспортній накладній, по
платіжних днях в термін 60 календарних
днів.

Звертаючи увагу на дати отримання
товару та враховуючи термін виконання
зобов'язання по оплаті товару, судами
першої та апеляційної інстанцій
встановлено факт прострочки виконання
грошового зобов'язання відповідачем з
оплати поставленого йому товару.

Судом першої інстанції в повному
обсязі досліджено матеріали справи,
враховано відсутність належних
доказів у відповідача на спростування
боргу, тому суд апеляційної інстанції
погоджується з місцевим господарським
судом про задоволення позовної вимоги
та стягнення з відповідача 143556,53 грн
основного боргу.

Доводи апеляційної скарги
спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що
обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Отже, з огляду на викладене вище,
колегія Київського апеляційного
господарського суду не вбачає підстав
для скасування рішення Господарського
суду міста Києва від 01.10.2014 у даній
справі, оскільки воно відповідає
нормам матеріального та
процесуального права, фактичним
обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105
Господарського процесуального кодексу
України, Київський апеляційний
господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю "Фудмаркет"
залишити без задоволення, а рішення
Господарського суду міста Києва від
01.10.2014 у справі №910/9042/14 - без змін.

2. Матеріали справи №910/9042/14
повернути до Господарського суду міста
Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя
В.І. Рябуха

Судді
Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій