м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/21220/14 25.11.14

За позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю «Асистуюча компанія

«Укравтоекспертиза»

до Страхового товариства
з додатковою відповідальністю
«Гарантія»

про стягнення 52 821,67 грн.

Суддя Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Туголукова І.В. - за
договором;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Асистуюча компанія
«Укравтоекспертиза» звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» про стягнення 52 821,67 грн.

Ухвалою від 06.10.2014 р. порушено
провадження у справі, розгляд справи
призначено на 21.10.2014 р.

21.10.2014 р. від позивача через відділ
діловодства суду надійшли документи на
виконання ухвали суду.

Ухвалою від 21.10.2014 р. розгляд справи
відкладено на 25.11.2014 р.

24.11.2014 р. від позивача через відділ
діловодства суду надійшло клопотання
про стягнення з відповідача витрат на
правову допомогу адвоката.

Представники відповідача в судове
засідання не з'явились, про дату, час та
місце розгляду справи повідомлені
належним чином. Жодних заяв, клопотань
через відділ діловодства суду від
відповідача не надходило.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримала з
урахуванням клопотання про стягнення
витрат на правову допомогу адвоката.

Враховуючи те що у матеріалах справи
наявні докази належного повідомлення
відповідача про дату, час та місце
розгляду справи, суд дійшов висновку
про можливість розгляду справи за
наявними в ній матеріалами у
відповідності до вимог ст. 75
Господарського процесуального кодексу
України.

У судовому засіданні 25.11.2014 р. оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали,
заслухавши пояснення представника
позивача, всебічно і повно з'ясувавши
всі фактичні дані, на яких ґрунтуються
позовні вимоги, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.10.2014 р. між Товариством з обмеженою
відповідальністю «Експерта компанія
«Укравтоекспертиза-Асист» (в
подальшому назву змінено на Товариство
з обмеженою відповідальністю
«Асистуюча компанія
«Укравтоекспертиза», на підставі
рішення зборів учасників Товариства
від 22.11.2013 р.) (надалі - позивач,
виконавець) та Страховим товариством з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (надалі - відповідач,
замовник) було укладено договір №
06/01/2013-СК з додатками про надання
послуг.

20.01.2014 р. сторони уклали Додаткову угоду
№ 1 до Договору від 03.10.2014 р. №
06/01/2013-СК про надання послуг, якою
внесли зміни до Договору в частині
найменування виконавця та у розділ
«Адреси, реквізити і підписи сторін» у
зв'язку зі зміною найменування
виконавця.

Відповідно до п. 2.1. договору, замовник
доручає, а виконавець приймає на себе
зобов'язання з організації надання
послуг Страхувальникам (Потерпілим)
Замовника.

Перелік послуг, що є предметом
договору, визначено сторонами в
Додатку № 1 до даного договору, що є
його невід'ємною частиною (п. 2.2.
договору).

Відповідно до п. 5.1. договору, послуги
виконавця за даним договором
сплачуються у відповідності з цим
договором на підставі розцінок
(тарифів), узгоджених сторонами в
Додатку № 1 до цього договору.

За результатами надання послуг
виконавець щомісячно надає замовнику
для підписання Акт про виконані роботи,
в якому відображуються обсяг та
вартість наданих послуг, та рахунок на
оплату здійснених виконавцем послуг (п.
5.6. договору).

Замовник перераховує погоджену
відповідно до Акту виконаних робіт
суму вартості послуг, наданих
виконавцем за даним договором, на
поточний рахунок виконавця впродовж 3
(трьох) банківських днів з дати
підписання Акту (п. 5.8. договору).

Як вбачається з матеріалів справи,
виконуючи умови договору, позивач
надав відповідачу передбачені умовами
договору послуги на загальну суму 52 018,00
грн., що підтверджується Актами наданих
послуг № 1218 від 04.04.2014 р. на суму 19 356,60
грн., № 1752 від 30.05.2014 р. на суму 20 504,80 грн.,
№ 1903 від 19.06.2014 р. на суму 4
959,40 грн. та № 2030 від 27.06.2014 р. на суму 7
197,20 грн., які підписані та скріплені
печатками сторін без зауважень.

Відповідач, взяті на себе обов'язки по
оплаті наданих послуг не виконав, у
зв'язку з чим у нього виникла
заборгованість, яка станом на час
розгляду справи не змінилась та
становить 52 018,00 грн.

10.09.2014 р. позивач направив на фактичну
та юридичну адреси відповідача
претензії з вимогою погасити борг на
протязі 7 днів з моменту отримання
претензії.

22.09.2014 р. відповідач претензії отримав
за обома адресами, проте суму
заборгованості не сплатив, відповіді
на претензію не надав.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного
кодексу України, є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного
кодексу України, за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Статтею 629 Цивільного кодексу України
встановлено обов'язковість договору
для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу
України, якщо договором передбачено
надання послуг за плату, замовник
зобов'язаний оплатити надану йому
послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України, ст. 193 Господарського
кодексу України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться; одностороння
відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України
визначено, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу
України, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України
передбачено, що у разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу
України, боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

У відповідності до п. 6.2. договору, у
разі порушення термінів платежів,
передбачених розділом 5 даного
договору, винна сторона виплачує іншій
стороні пеню у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від загальної
суми заборгованості за кожний день
прострочення. Виплата пені не звільняє
винну сторону від виконання
зобов'язання за даним договором.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу
України, пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231
Господарського кодексу України,
штрафні санкції за порушення грошових
зобов'язань встановлюються у
відсотках, розмір яких визначається
обліковою ставкою Національного банку
України, за увесь час користування
чужими коштами, якщо інший розмір
відсотків не передбачено законом або
договором.

Статтею 1 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»
передбачено, що платники грошових
коштів сплачують на користь
одержувачів цих коштів за прострочу
платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня (ст. 3 Закону України «Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до статті 625 Цивільного
кодексу України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

За розрахунком позивача, який не
спростований належним чином
відповідачем, останній за прострочення
виконання своїх зобов'язань за
договором має сплатити на користь
позивача 249,40 грн. пені, 524,34 грн.
інфляційних та 29,93 грн. 3% річних.

Згідно зі ст. 33 Господарського
процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43
Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому процесі всіх
обставин справи в їх сукупності,
керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає
позовні вимоги обґрунтованими,
підтвердженими наявними в матеріалах
справи доказами та не спростованими
належним чином відповідачем, а відтак
такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути
з відповідача витрати на правову
допомогу адвоката у розмірі 3 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
10.09.2014 р. між позивачем (замовник) та
Адвокатським об'єднанням «Київська
колегія адвокатів «Праволад»
(виконавець) було укладено договір про
надання правової допомоги та
представництво інтересів № 151/14 (копія
знаходиться в матеріалах справи),
відповідно до розділу 1 якого, Колегія
адвокатів приймає зобов'язання
надавати правову допомогу та
представляти інтереси замовника у
відповідному господарському суді з
метою стягнення боргу з СТДВ
«Гарантія» на користь замовника, а
замовник зобов'язується виплатити
Колегії адвокатів винагороду за
надання правової допомоги та
представництво інтересів.

Відповідно до розділу 4 договору, за
надання правової допомоги замовник
зобов'язується сплатити Колегії
адвокатів плату у розмірі 6 000 (шість
тисяч) грн. враховуючи ПДВ. Оплата
проводиться двома платежами, а саме
передоплата проводиться у розмірі 50%
протягом 3 днів з моменту підписання
даного договору, але до дати подання
позовної заяви до суду. Інша частина
оплати, 50% оплачується замовником
протягом трьох днів з дня оголошення
рішення суду. Оплата проводиться на
підставі виставлених рахунків-фактур.

10.09.2014 р. Колегія адвокатів виставила
замовнику рахунок-фактуру на загальну
суму 3 000,00 грн., в тому числі ПДВ.

16.09.2014 р. Колегія адвокаті та замовник
підписали та скріпили печатками Акт
здачі-прийняття робіт (надання послуг)
№ ОУ-0000095 на загальну суму 3 000,00 грн.

16.09.2014 р. замовник перерахував на
рахунок Колегії адвокатів 3 000,00 грн., що
підтверджується банківською випискою,
копія якої додана до матеріалів справи.

Оскільки надання послуг адвоката та їх
оплата відповідно до умов договору
№ 151/14 від 10.09.2014 р.
підтверджується наявними у справі
матеріалами, суд вважає за можливе
відшкодувати позивачу вказані витрати
за рахунок відповідача.

За правилами ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Керуючись ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Страхового Товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» (04070, м. Київ, вул.
Костянтинівська, 56, офіс 13; ) на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Асистуюча
компанія «Укравтоекспекртиза» (03037, м.
Київ, просп. Червонозоряний, 12; ) 52 018 (п'ятдесят дві тисячі
вісімнадцять) грн. 00 коп.
заборгованості, 249 (двісті сорок
дев'ять) грн. 40 коп. пені, 524 (п'ятсот
двадцять чотири) грн. 34 коп. інфляційних
втрат, 29 (двадцять дев'ять) грн. 93 коп. 3%
річних, 3 000 (три тисячі) грн. 00 коп.
витрат на правову допомогу та 1 827 (одну
тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00
коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили в
порядку, встановленому ст. 85
Господарського процесуального кодексу
України. Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку та в строки,
встановлені ст. 93 Господарського
процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 28.11.2014 р.

Суддя
І.О. Домнічева