м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
За позовомТовариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестмент Проперті
Протектед"до Відкритого акціонерного
товариства «Національна акціонерна
«Оранта»простягнення 11 489,06 грн.
Суддя Літвінова
Представники сторін:
від позивача: Глоба І.В. - представник
від відповідача: не з'явились.
У судовому засіданні 12.11.2014, на підставі
ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального
кодексу України, було оголошено
вступну та резолютивну частини
рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою
відповідальністю "Інвестмент Проперті
Протектед" звернулось до
господарського суду міста Києва з
позовом до Відкритого акціонерного
товариства «Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» про
відшкодування шкоди у розмірі 11 489,06
грн.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 03.10.2014 порушено провадження у
справі №910/20899/14, розгляд справи
призначений на 20.10.2014.

Ухвалою від 20.10.2014 розгляд справи
відкладено на 12.11.2014.

У відзиві на позов відповідач
заперечив проти задоволення позовних
вимог з підстав не подання заяви про
страхове відшкодування впродовж
одного року з моменту ДТП (01.10.2011).

Також, відповідач просив розглядати
справу без його участі.

В судовому засіданні 12.11.2014, на підставі
ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну
та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення учасників
судового процесу, господарський суд
міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського
кодексу України, страхування - це
діяльність спеціально уповноважених
державних організацій та суб'єктів
господарювання (страховиків), пов'язана
з наданням страхових послуг юридичним
особам або громадянам
(страхувальникам) щодо захисту їх
майнових інтересів у разі настання
визначених законом чи договором
страхування подій (страхових випадків),
за рахунок грошових фондів, які
формуються шляхом оплати
страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про
страхування", страхування - це вид
цивільно-правових відносин щодо
захисту майнових інтересів фізичних
осіб та юридичних осіб у разі настання
певних подій (страхових випадків),
визначених договором страхування або
чинним законодавством, за рахунок
грошових фондів, що формуються шляхом
сплати фізичними особами та юридичними
особами страхових платежів (страхових
внесків, страхових премій) та доходів
від розміщення коштів цих фондів.

Пунктом 2 ст. 352 Господарського кодексу
України встановлено, що страхування
може здійснюватися на основі договору
між страхувальником і страховиком
(добровільне страхування) або на основі
закону (обов'язкове страхування).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про
страхування", страхування може бути
добровільним або обов'язковим.

Страхування наземного транспорту (крім
залізничного), відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 6
Закону України "Про страхування", є
видом добровільного страхування.

В статті 16 Закону України "Про
страхування" визначено, що договір
страхування - це письмова угода між
страхувальником і страховиком, згідно
з якою страховик бере на себе
зобов'язання у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату страхувальнику або іншій
особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору.

23.09.2011 між Відкритим акціонерним
товариством "Страхова компанія "Нова"
(далі -страховик) та Товариством з
обмеженою відповідальністю "Віннер
Автомотів" (далі - страхувальник)
укладений Договір добровільного
страхування ризиків, пов'язаних із
експлуатацією наземного транспортного
засобу №3484 (далі - Договір), за яким був
застрахований автомобіль Ford Focus
державний номер АІ 1910 СР.

01.10.2011 в с. Межирич Канівського району
сталася дорожньо-транспортна пригода
за участю застрахованого автомобіля Ford
Focus державний номер АІ 1910 СР під
керуванням Волчек І.В. (користувався
автомобілем Ford Focus державний номер АІ
1910 СР згідно доручення від 27.09.2011) та
"МАЗ-437041" державний номер АЕ2857ВІ, під
керуванням Орленко В.С.

04.10.2011 страхувальник звернувся до
страховика із заявою про виплату
страхового відшкодування.

Відповідно до калькуляції та звіту про
оцінку від 22.11.2011 №44С/10/11, матеріальний
збиток заподіяний власнику автомобілю
Ford Focus державний номер АІ 1910 СР
внаслідок ДТП складає 13 820,03 грн.

Відповідно до рахунку-фактури №256790-s1011
від 28.10.2011 вартість виконаних робіт з
відновлення застрахованого автомобіля
становить 15 158,92 грн.

На підставі вищевказаного договору від
23.09.2011, заяви страхувальника,
рахунку-фактури №256790-s1011 від 28.10.2011,
позивач виплатив страхове
відшкодування в сумі 12 509,06 грн. (14 039,18
(за виключенням спойлера бампера
заднього полірування та мийки на
загальну суму 1 119,74 грн.) мінус 1 530,12 грн.
франшизи) на рахунок страхувальника
згідно платіжного доручення №0010954 від
12.12.2011.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу, способом захисту
цивільних прав та інтересів може бути,
в тому числі, відшкодування збитків та
інші способи відшкодування майнової
шкоди.

Частиною 2. ст. 1187 Цивільного кодексу
України, передбачено, що шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про
страхування" та ст. 993 Цивільного
кодексу України до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак позивач, здійснивши виплату
страхового відшкодування, набув права
потерпілої особи, в межах суми 12 509,06
грн.

Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
або юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок
взаємодії кількох джерел підвищеної
небезпеки, відшкодовується на
загальних підставах, а саме шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Як вбачається з матеріалів справи,
шкоду було заподіяно внаслідок
експлуатації автомобіля "МАЗ-437041"
державний номер АЕ2857ВІ, як вбачається з
постанови Канівського міськрайонного
суду Черкаської області від 13.10.2011.

Вищезазначеною постановою районного
суду Орленка Василя Семеновича визнано
винним та притягнуто до відповідності
за ст. 124 КпАП України і накладено штраф
у розмірі 340,00 грн.

Постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення - акт
судового розгляду справи, який є
результатом дослідження всіх
документів та з'ясування всіх
необхідних обставин. Таким чином, у
справах про адміністративні
правопорушення, зокрема,
дорожньо-транспортні пригоди, належним
доказом є довідка Державної
автомобільної інспекції, складена на
підставі протоколу про
адміністративне правопорушення. У свою
чергу, протокол - це офіційний документ,
відповідним чином оформлений
уповноваженою особою про вчинення
діяння, яке містить ознаки
правопорушення, передбаченого нормами
Кодексу України про адміністративні
правопорушення.

Отже, остаточний висновок щодо
наявності у діях особи складу
адміністративного правопорушення
міститься у постанові суду.

Цивільно-правова відповідальність
власника транспортного засобу "МАЗ-437041"
державний номер АЕ2857ВІ була
застрахована у відповідача на підставі
договору (полісу) АА/3285549 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів. Вказаним
договором (полісом АА/3285549, діючим на
дату ДТП).

Отже, відповідач є особою на яку
полісом АА/3285549 покладено обов'язок з
відшкодування шкоди завданої під час
експлуатації автомобіля "МАЗ-437041"
державний номер АЕ2857ВІ на час спірної
ДТП.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страхове відшкодування завжди
зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
підпункту.

Франшиза - частина збитків, що не
відшкодовується страховиком згідно з
договором страхування (стаття 9 Закону
України "Про страхування").

Отже, розмір франшизи за страховим
полісом АА/3285549, що становить 510,00 грн.,
за полісом АА/3417017 - 510,00 грн.

За встановленими судами обставинами
справи, страховик, отримав право вимоги
в сумі 11 489,06 грн., яке особа, мала до
особи, відповідальної за завдані
збитки.

15.07.2013 ВАТ "НАСК "Нова" звернулась до
відповідача з вимогою №1675/0/17-13 від
12.07.2013 про виплату страхового
відшкодування у розмірі 12 509,06 грн., яка
останнім отримана 17.07.2013, згідно
повідомлення про вручення поштового
відправлення, яке наявне в матеріалах
справи.

Яксвідчать матеріали справи, 02.01.2014 між
Приватним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Нова" (що є
правонаступником ВАТ "НАСК "Нова") (далі
- продавець) та Товариством з обмеженою
відповідальністю "Інвестмент Проперті
Протектед" (покупець) укладений договір
купівлі-продажу боргових зобов'язань,
за умовами якого, в порядку та на умовах
визначених цим договором, продавець
продає (переуступає) покупцю права на
регресні вимоги, який включає в себе
регресні вимоги (перелік яких
міститься у додатку №1 до цього
Договору), а покупець приймає такі
вимоги та зобов'язується сплатити на
користь продавця винагороду.

Згідно витягу з додатку №1 до договору
до регрес них вимог належить і справа
№Р-03741 від 17.11.2011, об'єкт страхування: Ford
Focus АІ1910 СР, дата страхового випадку:
01.10.2011, договір страхування: №3484 від
23.09.2011, страхувальник: Віннер Автомотів,
ТОВ, винна особа: Орленко Василь
Семенович, ТЗ винної особи: "МАЗ-437041"
державний номер АЕ2857ВІ, №АЕ5204ХТ,
місцезнаходження: Черкаська обл., м.
Канів, вул.. Дорошенка, 2.

Відповідно до п. 3.3 цього Договору,
права, що переходять до покупця за
регрес ними вимогами у зв'язку з
продажем регрес них справ: з
урахуванням положень статті 3 покупець
набуває права вимоги за регрес ними
вимогами, що є дійсними на дату
підписання договору, включаючи, але не
обмежуючись правами вимоги до
боржників щодо сплати суми основного
боргу; правами вимоги до боржників щодо
сплати процентів, нарахованих на суму
основного боргу; а також правами вимог
до боржників щодо сплати штрафних
санкцій та будь-які інші платежі; право
нараховувати проценти та штрафні
санкції на суму основного боргу за
регрес ними вимогами з дати підписання
договору.

На підтвердження факту передачі
регресних вимог, в момент укладення
цього Договору продавець
зобов'язується передати покупцю
регресні справи, що підтверджується
підписанням відповідного акту
прийому-передачі, згідно п. 4.1 Договору,
а покупець сплатити 300 000,00 грн., згідно
п. 5.1,.5.2.

30.07.2014 позивач звертався до відповідача
з вимогою №111-тех/14 сплату страхового
відшкодування, яке отримано ним 05.08.2014.

Як було встановлено вище судом, на
підставі акту приймання-передачі від
02.01.2014 позивачу від ПрАТ «СК «Нова» було
передано регресну справу стосовно
відповідача по вищеописаному ДТП, а
отже і право вимоги до відповідача як
до страхувальника винної в ДТП особи.

Враховуючи вимоги пункту 36.2 статті 36
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страхове
відшкодування (регламентна виплата) за
полісами ОСЦПВВНТЗ повинна бути
виплачена страховиком (МТСБУ) протягом
15 днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою, яка
має право на отримання відшкодування,
за наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України,
статтею 193 ГК України зобов'язання
мають виконуватися належним чином та у
встановлений строк відповідно до
закону, інших правових актів, договору.
Одностороння відмова від виконання
зобов'язання не допускається.

Проте, відповідач після отримання
вищезазначеної заяви, обґрунтованих
заперечень до позивача не висунув, до
суду не подав, та у встановлений
пунктом 36.2 статті 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» строк суми страхового
відшкодування на користь позивача не
виплатив.

Оскільки, первісний кредитор
своєчасно, протягом року з моменту ДТП,
не звернувся до відповідача з заявою
про виплату страхового відшкодування,
тому у відповідача відсутні як
обов'язок так і можливість виплати
страхового відшкодування.

В підтвердження викладеного
відповідач посилається на п.37.1.4. статті
37 Закону України "Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів".

З даним твердженням суд не
погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 512
ЦК України кредитор у зобов'язанні може
бути замінений у випадках,
встановлених законом.

Такий випадок встановлено статтею 993 ЦК
України та статтею 27 Закону України
"Про страхування", згідно із якими до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Підставою виплати страхового
відшкодування є страховий випадок,
тобто дорожньо-транспортна пригода,
внаслідок якої відбулось пошкодження
майна, із володінням та користуванням
якого пов'язані майнові інтереси
страхувальника, що є об'єктом майнового
страхування за укладеним з страховиком
договором.

З наведених приписів законодавства
вбачається, що позивач як страховик
отримує право вимоги потерпілої особи
після виплати останній страхового
відшкодування, отже, вирішуючи спір у
цій справі, суд дійшов висновку, що
внаслідок заміни кредитора у
зобов'язанні з відшкодування шкоди до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги до особи, яка
відповідальна за завдані
страхувальнику збитки.

Разом з тим, суд взяв до уваги, що
страховик отримує право вимоги
потерпілої особи лише після виплати
останній страхового відшкодування за
договором майнового страхування, втім
не зобов'язаний звертатися
безпосередньо до особи, відповідальної
за заподіяний збиток, або до особи, у
якої застраховано її цивільно-правову
відповідальність, з вимогою виплати
матеріального відшкодування у строк,
встановлений підпунктом 37.1.4 пункту 37.1.
статті 37 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів". Таке право страховика,
враховуючи висновок, наведений у
рішенні Конституційного Суду України
від 09.07.2002 № 15-рп/2002, може бути
реалізоване безпосередньо шляхом
подання відповідного позову до суду.

За таких обставин, посилання
відповідача на приписи підпункту 37.1.4
пункту 37.1 статті 37 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", згідно з яким неподання
заяви про страхове відшкодування
впродовж одного року з моменту скоєння
дорожньо-транспортної пригоди є
підставою для відмови у здійсненні
страхового відшкодування за цим
Законом, суд вважає безпідставним,
оскільки право особи на звернення до
суду за захистом порушеного права або
охоронюваного законом інтересу не може
бути обмежене законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Крім того, з огляду на системний аналіз
статей 36, 37, 39 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
наземних транспортних засобів",
підпункт 37.1.4 пункту 37.1. статті 37 цього
Закону стосується порядку та умов
прийняття рішення про здійснення
страховиком страхового відшкодування
та за змістом пункту 36.1 статті 36 цього
Закону не позбавляє права на
здійснення страхового відшкодування в
судовому порядку. При цьому випадки,
коли шкода не відшкодовується,
визначені переліком, наведеним у
статті 32 вказаного Закону.

Відповідач в порядку ст. 33
Господарського процесуального кодексу
України, не спростував заявлені
позовні вимоги.

Таким чином, позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Відповідно до вимог статті 34 ГПК
України господарський суд приймає
тільки ті докази, які мають значення
для справи.

Втім ніякі докази не мають для суду
заздалегідь встановленої сили і
оцінюються судом в розумінні вимог
статті 43 ГПК України за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляду в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

У зв'язку із задоволенням позову,
згідно ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України
судовий збір покладається на
відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства «Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ,
вул. Здолбунівська, 7Д, код 00034186) на
користь Товариства з обмеженою
відповідальністю "Інвестмент Проперті
Протектед" (02660, м. Київ, вул. Марини
Раскової, 11, офіс 2, код 39033190) 11 489,06 грн.
(одинадцять тисяч чотириста вісімдесят
дев»ять гривень 06 коп.) відшкодування
шкоди та 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот
двадцять сім гривень 00 коп.) судового
збору.

3.Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення строку
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

4.Після набрання рішенням законної сили
видати наказ.

Дата підписання

повного тексту рішення: 24.11.2014

Суддя

М.Є. Літвінова