ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2014 року Справа № Б-39/148-04

Вищий господарський суд України у
складі колегії суддів:

головуючого:Удовиченка
О.С.,суддів:Міщенка П.К., Поліщука
В.Ю.розглянувши касаційну скаргу
Харківської об'єднаної державної
податкової інспекції Головного
управління Міндоходів у Харківській
області на постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
23.09.2014 у справігосподарського суду
Харківської області № Б-39/148-04за
заявоюХарківської об'єднаної
державної податкової інспекції у
Харківській області, правонаступником
якої є Харківська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Харківській
областідо Відкритого акціонерного
товариства "Мереф'янський механічний
завод"провизнання банкрутомВ судове
засідання представники не з'явились

В С Т А Н О В И В :

Постановою господарського суду
Харківської області від 25.12.2013 визнано
ВАТ "Мереф'янський механічний завод"
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру.

Харківська об'єднана державна
податкова інспекція головного
управління Міндоходів у Харківській
області 07.08.2014 звернулася до місцевого
господарського суду з заявою про
визнання поточних кредиторських від
28.07.2014 № 5668/10/20-23-10-15.

Ухвалою господарського суду
Харківської області від 26.08.2014
відмовлено Харківській об'єднаній
державній податковій інспекції
Головного управління Міндоходів у
Харківській області у визнанні вимог
до Відкритого акціонерного товариства
"Мереф`янський механічний завод" в сумі
246813,18 грн.

Постановою Харківського
апеляційного господарського суду від
23.09.2014 ухвалу господарського суду
Харківської області від 26.08.2014 залишено
без змін.

Судові рішення обґрунтовані тим, що
оскільки постанова про визнання
боржника банкрутом прийнята 25.12.2013, то в
силу вимог ст. 38 Закону України "Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом"
(далі - Закон) вимоги Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області щодо
виплати боржником заборгованості по
сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування на загальну суму
246813,18 грн., не підлягають задоволенню,
оскільки не є поточними кредиторськими
вимогами.

Харківська об'єднана державна
податкова інспекція Головного
управління Міндоходів у Харківській
області звернулася до Вищого
господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить
скасувати постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
23.09.2014, задовольнити заяву Харківської
ОДПІ про поточні кредиторські вимоги
до боржника та включити до реєстру
вимог кредиторів вимоги Харківської
ОДПІ у сумі 246 813,18 грн.

В обґрунтування касаційної скарги
заявник посилається на порушення
судами норм матеріального права при
винесенні оскаржуваних судових рішень.
Заявник, посилаючись на п. 54.1 ст. 54
Податкового кодексу України, а також
подані ліквідатором боржника
розрахунки по сплаті єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від 11.03.2014 №
, від 08.04.2014 № , від 13.05.2014
№140695300, від 11.06.2014 № ,
зазначив про можливість виникнення під
час ліквідаційної процедури поточних
податкових зобов'язань, які підлягають
задоволенню.

Судова колегія, обговоривши доводи
касаційної скарги, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
правильність застосування
господарськими судами при прийнятті
оскаржених судових рішень норм
матеріального і процесуального права,
дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону кредитор -
юридична або фізична особа, яка має у
встановленому порядку підтверджені
документами вимоги щодо грошових
зобов'язань до боржника, щодо виплати
заборгованості із заробітної плати
працівникам боржника, а також органи
державної податкової служби та інші
державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння страхових
внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування,
податків і зборів (обов'язкових
платежів).

Поточні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли після
порушення провадження у справі про
банкрутство, у процедурах банкрутства
боржника.

Згідно з ч.1 ст.38 Закону з дня прийняття
господарським судом постанови про
визнання боржника банкрутом і
відкриття ліквідаційної процедури у
банкрута не виникає жодних додаткових
зобов'язань (у тому числі зі сплати
податків і зборів (обов'язкових
платежів)), крім витрат, безпосередньо
пов'язаних із здійсненням
ліквідаційної процедури.

Таким чином, у ліквідаційній процедурі
в установлений Законом строк можуть
бути заявлені лише ті вимоги, в тому
числі і щодо виплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, які виникли в
процедурах розпорядження майном та
санації, оскільки після визнання
боржника банкрутом відповідні
зобов'язання не виникають.

Постановою господарського суду
Харківської області від 25.12.2013 визнано
ВАТ "Мереф'янський механічний завод"
банкрутом та відкрито ліквідаційну
процедуру.

Законом України від 04.07.2013 № 406-VII "Про
внесення змін до деяких законодавчих
актів України у зв'язку з проведенням
адміністративної реформи" внесені
зміни до Податкового Кодексу України
та Закону України "Про збір та облік
єдиного внеску на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування",
відповідно до яких адміністрування
єдиного внеску віднесено до
компетенції органів доходів і зборів.

Харківська об'єднана державна
податкова інспекція головного
управління Міндоходів у Харківській
області 07.08.2014 звернулася до місцевого
господарського суду з заявою про
визнання поточних кредиторських від
28.07.2014 № 5668/10/20-23-10-15, у якій просила
визнати кредиторські вимоги
Харківської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Харківській області в загальному
розмірі 246813,18 грн., яка є заборгованістю
з виплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування і утворилася з
20.03.2014 на суму 59795,18 грн., з 22.04.2014 на суму
57916,91 грн., з 20.05.2014 на суму 59952,85 грн., з
20.06.2014 на суму 69148,23 грн. (т. 43, а.с. 6,7).

Суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, відмовив у задоволенні
вимог Харківської ОДПІ, посилаючись на
те, що під час ліквідаційної процедури
не виникає будь-яких нових зобов'язань,
що можуть бути заявлені в порядку
статті 38 Закону.

Отже, доводи заявника касаційної
скарги про можливість виникнення під
час ліквідаційної процедури поточних
податкових зобов'язань, які підлягають
задоволенню, є необґрунтованими.

Згідно з ч.1 ст.11110 ГПК України
підставами для скасування або зміни
рішення місцевого чи апеляційного
господарського суду або постанови
апеляційного господарського суду є
порушення або неправильне
застосування норм матеріального чи
процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, судова
колегія дійшла висновку, що постанова
Харківського апеляційного
господарського суду від 23.09.2014 є
законною, підстави для її скасування
відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111
Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд
України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Харківської
об'єднаної державної податкової
інспекції Головного управління
Міндоходів у Харківській області
залишити без задоволення.

Постанову Харківського
апеляційного господарського суду від
23.09.2014 у справі № Б-39/148-04 залишити без
змін.

Головуючий
О.С. Удовиченко

Судді
П.К. Міщенко

В.Ю. Поліщук