ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2014 р.
Справа № 908/3856/14

Колегія суддів у складі: головуючий
суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. ,
суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників:

позивача - Вензель Ю.М. (прокурор,
посвідчення №013763 від 06.12.2012 р.)

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Харківського
апеляційного господарського суду
апеляційну скаргу Жмеринського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері (вх. № 3903
З/3) на ухвалу господарського суду
Запорізької області від 07.10.14 р. у
справі № 908/3856/14

за позовом Жмеринського прокурора з
нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері

до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Алні Кепітал
Менеджмент", м. Суми

про стягнення 413443,28 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду
Запорізької області від 07.10.14 р. по
справі № 908/3856/14 (суддя Топчій О.А.)
позовну заяву Жмеринського прокурора
з нагляду за додержанням законів у
транспортній сфері з додатками
повернуто без розгляду.

Жмеринський прокурор з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері з ухвалою господарського суду
Запорізької області не погодився,
звернувся до суду апеляційної
інстанції з апеляційною скаргою, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального права
просить ухвалу господарського суду
Запорізької області про повернення
позовної заяви без розгляду по справі
№ 908/3856/14 скасувати та направити справу
для розгляду до господарського суду
Запорізької області.

В обґрунтування викладених вимог
заявник апеляційної скарги вказує на
те, що Жмеринський прокурор з нагляду
за додержанням законів у транспортній
сфері при зверненні до суду першої
інстанції чітко зазначив в позовній
заяві в чому полягає порушення
інтересів держави, обґрунтував
необхідність їх захисту, а також
зазначив, що у даних відносинах
відсутній орган уповноважений
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах,
тому прокурор виступає позивачем.
Таким чином, посилаючись на положення
ст. 29 Господарського кодексу України,
скаржник зазначає, що прокурор
звертається в інтересах держави у
якості позивача, оскільки ТОВ
«Експрес» не є органом, який
уповноважений здійснювати функції у
спірних правовідносинах.

02.12.2014 року відповідач звернувся до
суду апеляційної інстанції з
клопотанням про відкладення розгляду
справи в зв'язку з неможливістю
забезпечити участь свого
уповноваженого представника в
призначене судове засідання.

Колегія суддів залишає надане
відповідачем клопотання без
задоволення, оскільки заявником не
аргументовано та не представлено
належних документальних доказів
поважності причин щодо неможливості
товариства забезпечити явку
представника у судове засідання
апеляційної інстанції. До того ж,
відповідач був не позбавлений права і
можливості забезпечити за
необхідності участь у судовому
засіданні іншого представника згідно з
частинами першою-четвертою статті 28
ГПК, з числа як своїх працівників, так
і осіб, не пов'язаних з ним трудовими
відносинами. Доказів неможливості
такої заміни відповідачем також не
представлено.

Згідно з п. 3.12 постанови Пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.11 р. «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» неявка у судове
засідання однієї із сторін, належним
чином повідомленої про час та місце
цього засідання, не перешкоджає такому
переходові до розгляду позовних вимог,
якщо у господарського суду відсутні
підстави для відкладення розгляду
справи, передбачені ч. 1 ст. 77 ГПК
України.

Оскільки, всі учасники судового
процесу були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
апеляційної скарги, проте відповідач
не скористався своїми правами,
передбаченими статтею 22 ГПК України та
виходячи з того, що явка сторін не
визнавалася обов'язковою судом, а
участь в засіданні суду (як і інші
права, передбачені статті 22 ГПК
України) є правом, а не обов'язком
сторони, а також враховуючи вимоги ст.
102 ГПК України щодо строку розгляду
апеляційної скарги на ухвалу місцевого
господарського суду, колегія суддів
дійшла висновку про можливість
розгляду апеляційної скарги по суті в
судовому засіданні 03.12.2014 року за
відсутності представника відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу та
докази по справі на її підтвердження,
їх юридичну оцінку в межах вимог,
передбачених ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України,
заслухавши пояснення прокурора,
колегія суддів приходить до висновку
про часткове задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд порушує справи,
зокрема, за позовними заявами
прокурорів, які звертаються до
господарського суду в інтересах
держави. Прокурор, який звертається до
господарського суду в інтересах
держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення
інтересів держави, та обґрунтовує
необхідність їх захисту, а також вказує
орган, уповноважений державою
здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах. У разі відсутності
такого органу або відсутності у нього
повноважень щодо звернення до
господарського суду прокурор зазначає
про це в позовній заяві.

Як вбачається з позовної заяви,
Жмеринський прокурор з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері звернувся до господарського суду
на захист прав і інтересів держави з
позовом про зобов'язання ТОВ "Алні
Кепітал Менеджмент" відшкодувати на
користь ТОВ "Жмеринське підприємство
"Експрес" 413 443,28 грн. за договором на
капітальний ремонт вантажного вагону
№ 301/к від 30.01.2012 р., посилаючись на те, що
ТОВ "Жмеринське підприємство "Експрес"
є базовим стратегічним об'єктом
господарювання, діяльність якого
спрямована на виконання державного
замовлення всіх залізниць України по
ремонту та модернізації всіх типів
вагонів пасажирських поїздів,
спеціальних вагонів та дизель-поїздів.
Проте, ТОВ "Жмеринське підприємство
"Експрес" не є органом, який
уповноважений здійснювати функції у
спірних правовідносинах.

Оскаржуваною ухвалою місцевий
господарський суд повернув позовну
заяву на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК
України з посиланням на п. 3 постанови
пленуму Вищого господарського суду
України від 23.03.2013 р. №7 "Про деякі
питання участі прокурора у розгляді
справ, підвідомчих господарським
судам" із подальшими змінами, оскільки
прокурором неправильно визначено
позивача, тобто органу, уповноваженого
державою здійснювати відповідні
функції у спірних правовідносинах, а
також з огляду на те, що ТОВ "Жмеринське
підприємство "Експрес" є самостійним
суб'єктом господарювання, а отже
наділений правом на самостійний захист
своїх прав та законних інтересів.

Проте, колегія суддів не може
погодитись з вказаними висновками суду
першої інстанції.

Так, пунктом 3 абзацу 1 зазначеної
постанови пленуму Вищого
господарського суду України
встановлено, що господарський суд
повинен оцінювати правильність
визначення прокурором органу, на який
державою покладено обов'язок щодо
здійснення конкретних функцій у
правовідносинах, пов'язаних із
захистом інтересів держави.

Інтереси держави мають чітко
формулюватися й умотивовуватися
прокурором.

У випадках неправильного визначення
прокурором позивача, тобто органу,
уповноваженого державою здійснювати
відповідні функції у спірних
правовідносинах, господарський суд на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України
повертає таку позовну заяву і додані до
неї документи без розгляду.

Разом з цим, відповідно до приписів ч.2
ст.29 ГПК України у разі коли прокурором
подано позовну заяву в інтересах
держави як позивачем, господарський
суд не вчиняє процесуальних дій,
зазначених в абзацах третьому і
четвертому цього пункту постанови; в
таких випадках повернення позовної
заяви або залишення її без розгляду
можливе лише за наявності підстав,
зазначених відповідно у пунктах 1, 2, 3, 5 -
9 частини першої статті 63 або в пунктах
1, 2, 5, 6 частини першої статті 81 ГПК.

При цьому якщо прокурор у позовній
заяві не вказав обставин, пов'язаних з
порушенням інтересів держави або з
обґрунтуванням необхідності захисту
таких інтересів, то господарський суд
повертає позовну заяву без розгляду на
підставі пункту 3 частини першої статті
63 ГПК.

У даному випадку прокурором подано
позовну заяву в інтересах держави як
позивачем, згідно ч.2 ст. 29 ГПК України, з
посиланням на те, що державний орган,
уповноважений здійснювати функції
держави у спірних правовідносинах,
відсутній, а тому суд першої інстанції
не повинен був вчиняти дії, зазначені в
абзаці 3 вказаної постанови, щодо
повернення позовної заяви без розгляду
на підставі п.1 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Таким чином, суд першої інстанції
зробив передчасний висновок стосовно
повернення позовної заяви і доданих до
неї документів без розгляду та
безпідставно послався на п. 1 ч. 1 ст. 63
Господарського процесуального кодексу
України, в зв'язку з чим колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала
господарського суду Запорізької
області від 07.10.2014 р. по справі № 908/3856/14
прийнята з порушенням норм
процесуального права, вона
необґрунтована, не відповідає
обставинам справи, яким суд не надав
відповідну правову оцінку, а тому
підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п.
1, 4 ст. 104, ст. 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів апеляційного
господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Жмеринського
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері
задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду
Запорізької області від 07.10.2014 р. по
справі № 908/3856/14 скасувати.

Матеріали справи направити до
господарського суду Запорізької
області зі стадії вирішення питання
про прийняття позовної заяви.

Постанова набирає чинності з дня її
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого господарського суду України
протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено та
підписано 05 грудня 2014 року

Головуючий суддя
Слободін М.М.

Суддя
Гончар Т. В.

Суддя
Гребенюк Н. В.