м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
У Х В А Л А

Справа № 910/23194/14 04.12.14

За позовом Концерну "Військторгсервіс"
(вул. Молодогвардійська, 28-А, м. Київ, 03151)

до Центру забезпечення службової
діяльності Міністерства оборони та
Генерального штабу Збройних Сил
України (просп. Повітрофлотський, 6, м.
Київ, 03168),

третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору, на стороні
відповідача - Фізична
особа-підприємець Лавренюк Олена
Григорівна (вул. Лєбєдева-Кумача, 12, кв.
50, м. Київ, 01054; вул. Воровського, 51, кв. 9,
м. Київ)

про визнання незаконним та скасування
рішення,

Суддя Селівон А.М.

Представники сторін:

від позивача: 1. Баран М.Ф. -
представник, довіреність № 459 від
12.11.2014;

2. Плахтій О.І. -
начальник філії, довіреність № 456 від
11.11.2014;

від відповідача: Тушницький О.О. -
представник, довіреність б/н від 13.01.2014;

від третьої особи: Полонська А.Б.,
довіреність № 233 від 10.11.2014,

ВСТАНОВИВ:

Концерн "Військторгсервіс" звернувся
до Господарського суду міста Києва з
позовом до Центру забезпечення
службової діяльності Міністерства
оборони та Генерального штабу Збройних
Сил України про визнання незаконним та
скасування рішення конкурсної комісії
Центру забезпечення службової
діяльності Міністерства оборони та
Генерального штабу Збройних Сил
України про визначення ФОП Лавренюк
О.Г. переможцем конкурсу на право
укладення договору оренди нерухомого
військового майна - нежитлових
приміщень площею 133,0 км. м. будівлі № 9
магазину та чайної інв. № 10310008
військового містечка № 64, розташованих
за адресою: м. Київ, пр-т
Повітрофлотський, 6, оформленого
протоколом № 11 засідання комісії з
проведення конкурсів від 16 жовтня 2014
року, а також про стягнення 1
218,00 грн витрат зі сплати судового
збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач
у позовній заяві посилається на
порушення порядку та умов проведення
конкурсу на право укладання договорів
оренди нерухомого військового майна,
внаслідок чого вищевказане спірне
рішення конкурсної комісії Центру
забезпечення службової діяльності
Міністерства оборони та Генерального
штабу Збройних Сил України не
відповідає приписам законодавства,
отже підлягає визнанню недійсним та
скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 27.10.2014 позовну заяву прийнято
до розгляду та порушено провадження у
справі № 910/23194/14, розгляд справи
призначено на 11.11.2014.

Ухвалою Господарського суду міста
Києва від 11.11.2014 розгляд справи
відкладено на 04.12.2014, до участі у справі
в якості третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору, на
стороні відповідача залучено Фізичну
особу-підприємця Лавренюк Олену
Григорівну.

У судове засідання 04.12.2014 з'явились
уповноважені представники сторін та
третьої особи.

До початку судового засідання 28.11.2014
третьою особою через канцелярію суду
подано письмові пояснення, в яких
зазначено, що останньою було взято
участь в конкурсі на право укладання
договорів оренди нерухомого
військового майна - нежитлових
приміщень площею 133,0 кв.м будівлі № 9
магазину інв. № 10310008 військового
містечка № 64 за адресою: м. Київ, просп.
Повірофлотський, 6. Крім того, у даних
поясненнях третьою особою зазначено,
що посилання позивача на порушення
комісією з проведення конкурсів
порядку та умов проведення конкурсу, не
знаходить свого законодавчого
підтвердження, оскільки його порядок
та умови здійснювалися і визначалися
відповідно до норм чинних
нормативно-правових актів України.
Зазначене також підтверджується
листом № 30-04/11202 від 07.10.2014
регіонального відділення Фонду
державного майна України по місту
Києву, в якому зазначено, що матеріали,
необхідні для участі у конкурсі на
право оренди військового майна чітко
визначені у п. 3.2 наказу Фонду
державного майна України, Міністерства
оборони України № 1549/241 від 26.07.2000 із
змінами та доповненнями від 26.12.2002 за
№ 2287/431 «Про затвердження Порядку та
умов проведення конкурсів на право
укладення договорів оренди
військового майна». Також третя особа у
даних поясненнях посилається на те, що
нею було подано податкову декларацію
про майновий стан та доходи за 2013 рік.
Крім того, на підтвердження своєї
платоспроможності ФОП Лавренюк О.Г.
подала на розгляд комісії заяву, в якій
зазначено, що остання працює, має 2-х
кімнатну квартиру, земельну ділянку
0,2260 га та грошові збереження, що на
запит суду може бути нею підтверджено.
Також третьою особою звернено увагу
суду на той факт, що учасник конкурсу
філія «Ресторан «Офіцерський концерну
«Військторгсервіс» запропонувала
орендну плату у розмірі 8 458,34 грн без
ПДВ, а учасник конкурсу ТОВ
«Офіцерський клуб» - у розмірі 6 833,34 грн
без ПДВ, про що свідчить протокол
засідання комісії № 10 від 03.09.2014. Таким
чином, запропонований розмір орендної
плати учасників конкурсу філія
«Ресторан «Офіцерський концерну
«Військторгсервіс» та ТОВ
«Офіцерський клуб» є значно меншим, ніж
розмір орендної плати запропонований
учасником конкурсу ФОП Лавренюк О.Г., у
зв'язку з чим висновком протоколу № 11
від 16.10.2014 засідання комісії з
проведення конкурсів третю особу у
даній справі було визначено переможцем
конкурсу на право укладення договору
оренди нерухомого військового майна -
нежитлових приміщень, площею 133,0 кв.м
будівлі № 9 магазину інв. № 1031008
військового містечка № 64 за
адресою: м. Київ, пр-т Повітрофлотський,
6. На підставі вищевикладеного рішення
комісії з проведення конкурсів щодо
визначення ФОП Лавренюк О.Г. переможцем
конкурсу, останньою вважається
законним.

Письмові пояснення третьої особи з
доданими документами судом долучено до
матеріалів справи.

Також до початку судового засідання
02.12.2014 позивачем через канцелярію суду
подано клопотання № 10/2635 від 02.12.2014 про
долучення документів до матеріалів
справи, в якому також зазначено, що
останній не може надати суду документи,
витребовані в ухвалі суду від 11.11.2014, у
зв'язку з їх відсутністю у позивача.

Дане клопотання позивача судом
задоволено, документи долучено до
матеріалів справи.

Крім того, до початку судового
засідання 03.12.2014 позивачем через
канцелярію суду подано письмові
пояснення № 10/2650 від 03.12.2014 на відзив
відповідача, згідно з якими останній
зазначає, що проведення конкурсу в два
етапи підтверджується зверненнями ТВО
начальника Центру забезпечення
службової діяльності Міністерства
оборони та Генерального штабу Збройних
Сил України до Регіонального
відділення Фонду державного майна по м.
Києву від 04.09.2014 за вих. № 292/2341 та до
Головного КЕУ Збройних сил України від
03.09.2014 за № 292/2336, в яких міститься
посилання на попереднє рішення комісії
Центру щодо відхилення конкурсної
пропозиції ФОП Лавренюк О.Г., а також
змістами протоколів від 03.09.2014 та 16.10.2014.
Відтак, доводи Центру забезпечення
службової діяльності Міністерства
оборони та Генерального штабу Збройних
Сил України щодо позовних вимог
Концерну «Військторгсервіс», за
твердженням останнього, є
необґрунтованими та такими що їх не
спростовують.

Письмові пояснення позивача судом
долучено до матеріалів справи.

Також до початку судового засідання
03.12.2014 позивачем через канцелярію суду
подано заяву про уточнення позовних
вимог № 10/2649 від 03.12.2014, в якій останній
просить суд визнати незаконним та
скасувати рішення конкурсної комісії
ЦЗСД МО та ГШ ЗСУ про визнання
переможцем конкурсу на право укладення
договорів оренди нерухомого
військового майна - нежитлових
приміщень, площею 133,0 кв.м будівлі № 9
магазину та чайної інв. № 10310008
військового містечка № 64 за адресою: м.
Київ, пр-т
Повітрофлотський, 6; визнати
незаконними дії членів комісії з
проведення конкурсів, створеної
наказом ЦЗСД МО та ГШ ЗСУ від 25.12.2013 № 815
на право укладення договорів оренди
нерухомого військового майна; прийняти
заяву про забезпечення позову Концерну
"Військторгсервіс" до розгляду, та
задовольнити в повному обсязі, а також
стягнути з відповідача витрати
понесені позивачем на сплату судового
збору.

У п. 3.11 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" роз'яснено, що ГПК,
зокрема статтею 22 цього Кодексу, не
передбачено права позивача на подання
заяв (клопотань) про "доповнення" або
"уточнення" позовних вимог, або
заявлення "додаткових" позовних вимог і
т.п. Тому в разі надходження до
господарського суду однієї із
зазначених заяв (клопотань) останній,
виходячи з її змісту, а також змісту
раніше поданої позовної заяви та
конкретних обставин справи, повинен
розцінювати її як: подання іншого (ще
одного) позову, чи збільшення або
зменшення розміру позовних вимог, чи
об'єднання позовних вимог, чи зміну
предмета або підстав позову. У
будь-якому з таких випадків позивачем
має бути додержано правил вчинення
відповідної процесуальної дії, а
недотримання ним таких правил тягне за
собою процесуальні наслідки,
передбачені ГПК та зазначені в цій
постанові. Збільшено (чи зменшено) може
бути лише розмір вимог майнового
характеру. Якщо в заяві позивача
йдеться про збільшення розміру
немайнових вимог (наприклад, про
визнання недійсним ще одного акта крім
того, стосовно якого відповідну вимогу
вже заявлено), то фактично також
йдеться про подання іншого позову.

Дану заяву позивача судом долучено до
матеріалів справи.

Відповідач до початку судового
засідання 04.12.2014 через канцелярію суду
подав письмове пояснення щодо позиції
відносно заяви позивача про
забезпечення позову № 292/3211
від 02.12.2014, в якому зазаначив, що заява
про забезпечення позову фактично
ґрунтується лише на власному інтересі
позивача, зокрема, це обумовлено тим, що
торговий магазин позивача до цього
часу безоплатно (без сплати орендної
плати) займає приміщення, яке
пропонується для передачі в оренду, що
фактично і впливає на отримані ним
прибутку. Крім того, відповідач у даних
поясненнях зазначив, що задоволення
вимог заяви позивача порушить права не
тільки відповідача, а й третьої особи
ФОП Лавренюк О.Г., яка є переможцем
конкурсу на укладення договору оренди
і не скористалася правом відмовитися
від його укладення. Також відповідач у
даних поясненнях зазначає, що не
переконаний укладення договору оренди
з ФОП Лавренюк О.Г. стане чинником, який
утруднить чи зробить неможливим
виконання прийнятого судом рішення за
результатами розгляду даної справи.

Пояснення відповідача судом долучено
до матеріалів справи.

У судовому засіданні 04.12.2014
представником третьої особи подано
заперечення на заяву про забезпечення
позову б/н від 04.12.2014, в яких остання
просила суд відмовити позивачу у
задоволенні заяви про забезпечення
позову у вигляді заборони відповідачу
здійснювати дії щодо укладення
договорів оренди нерухомого
військового майна - нежитлових
приміщень площею 133,0 кв.м в будівлі № 9
магазину та чайної інв. № 10310008
військового містечка № 64 за адресою: м.
Київ, пр-т Повітрофлотський, 6 до
моменту вирішення справи
Господарським судом міста Києва,
виходячи з того, що відсутні докази
правомірності зайняття філією
"Офіцерський" Концерну
"Військторгсервіс" вказаних нежитлових
приміщень, а також у зв'язку з тим, що
визначені позивачем заходи до
забезпечення позову, фактично,
ототожнюються із заявленими позовними
вимогами, відтак, за твердженням
третьої особи, не можуть бути вирішені
судом, якщо спір при цьому не
вирішується по суті.

Заперечення представника третьої
особи на заяву про забезпечення позову
судом долучено до матеріалів справи.

Також у судовому засіданні 04.12.2014
представником позивача подано суду
клопотання б/н від 04.12.2014 про
продовження строку розгляду спору у
даній справі на п'ятнадцять днів, яке
долучено судом до матеріалів справи.

Присутні у судовому засіданні
представники відповідача та третьої
особи щодо задоволення клопотання про
продовження строку розгляду спору у
даній справі не заперечували.

Документи, витребувані ухвалами суду
від 27.10.2014 та від 11.11.2014, сторонами
надано не в повному обсязі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України спір має бути вирішено
господарським судом у строк не більше
двох місяців від дня одержання заяви.
Спір про стягнення заборгованості за
опротестованим векселем має бути
вирішено господарським судом у строк
не більше одного місяця від дня
одержання позовної заяви.

Згідно приписів ч. 3 ст. 69
Господарського процесуального кодексу
України у виняткових випадках за
клопотанням сторони, з урахуванням
особливостей розгляду спору,
господарський суд ухвалою може
продовжити строк розгляду спору, але не
більш як на п'ятнадцять днів.

У п. 3.8 постанови пленуму Вищого
господарського суду України № 18 від
26.12.2011 "Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції" роз'яснено, що
продовження передбачених частинами
першою і другою статті 69 ГПК строків
вирішення спору можливе лише у
виняткових випадках за клопотанням
сторони і не більше як на п'ятнадцять
днів (частина третя цієї статті ГПК);
якщо таке продовження здійснюється два
і більше разів, сукупна його тривалість
також не може перевищувати п'ятнадцяти
днів.

Чи є той чи інший випадок винятковим,
вирішує суд з урахуванням конкретних
обставин даної справи, в тому числі її
складності, кількості учасників
судового процесу, значного обсягу
доказів, які підлягають збиранню та
оцінці тощо.

Ухвала про продовження строку
вирішення спору виноситься тим же
складом суду, який розглядає справу по
суті.

Продовження строку розгляду справи
здійснюється господарським судом у
будь-який з наведених далі способів
шляхом зазначення у відповідній
ухвалі: а) кількості днів, на який
продовжено строк, або б) певної дати, до
якої продовжено строк (якою може бути й
дата наступного судового засідання),
або в) як кількості днів, так і певної
дати, до якої продовжено строк.

Відповідно до ст. 77 Господарського
процесуального кодексу України
господарський суд відкладає в межах
строків, встановлених статтею 69 цього
Кодексу, розгляд справи, коли за
якихось обставин спір не може бути
вирішено в даному судовому засіданні.
Такими обставинами, зокрема, є
неподання витребуваних доказів.

Враховуючи, що ненадання сторонами
всіх витребуваних судом документів
перешкоджає вирішенню спору по суті в
даному судовому засіданні, зважаючи на
подане представником позивача
клопотання про продовження строку
розгляду спору, з метою надання
сторонам можливості реалізувати
принцип змагальності, рівності всіх
учасників процесу перед законом та
судом, забезпечення участі
представників у судовому засіданні та
надання додаткових доказів в
обґрунтування заявлених вимог та
заперечень, а також з метою всебічного,
повного і об'єктивного розгляду в
судовому процесі всіх обставин справи,
оцінки та дослідження доказів, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення заяви представника
позивача та продовження строку
розгляду спору у даній справі, а також
відкладення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 69, 77, 86 Господарського
процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

1. Продовжити строк розгляду спору на
п'ятнадцять днів.

2. Розгляд справи відкласти на 30.12.2014 о
15:20. Засідання відбудеться у приміщенні
Господарського суду міста Києва за
адресою: м. Київ, вул. Богдана
Хмельницького, 44-Б, зал № 15.

3. Втретє зобов'язати позивача надати
через канцелярію суду, завчасно до
початку судового засідання (до 26.12.2014):

- довідку органів державної
казначейської служби України про
зарахування до державного бюджету
України судового збору в сумі 1 218,00 грн,
перерахованого позивачем платіжним
дорученням № 258 від 22.10.2014;

- письмові пояснення щодо відсутності у
позивача витребуваних згідно з
наступним переліком документів:

- наказу про створення конкурсної
комісії № 815 від 25.12.2013;

- документів, поданих учасниками
конкурсу для участі в ньому;

- витягу з реєстру права власності на
спірне військове нерухоме майно;

- належні та допустимі докази на
підтвердження часу отримання комісією
з проведення конкурсу конкурсних
пропозицій учасників;

- наявності на даний час чи існування у
минулому (або відсутності) інших, крім
зазначених у позовній заяві,
правовідносин з відповідачем.

4. Втретє зобов'язати відповідача
надати через канцелярію суду, завчасно
до початку судового засідання (до
26.12.2014):

- на підтвердження цивільної
правоздатності та дієздатності
юридичної особи, повного найменування
та місцезнаходження належним чином
засвідчені копії установчих
документів (для залучення до
матеріалів справи) та документів, що
підтверджують повноваження керівника
(протокол, наказ).

5. Зобов'язати сторони надати суду
оригінали документів, копії яких
надані на підтвердження заявлених
вимог та заперечень (для огляду).

6. У разі направлення в судове засідання
представників, останнім мати
документи, що посвідчують особу,
повноваження оформити у відповідності
з вимогами ст. 28 Господарського
процесуального кодексу України, а
також надати належним чином засвідчені
копії документів на підтвердження їх
повноважень.

7. Попередити сторони про
відповідальність за ухилення від
вчинення дій, покладених господарським
судом на сторону, передбачену п. 5 ст. 83
ГПК України, про можливість розгляду
справи відповідно до положень ст. 75 ГПК
України за наявними у ній матеріалами,
а також позивача - про зміст норм п. 5 ч.1
ст. 81 ГПК України. У разі явки в судове
засідання особисто при собі мати
документ, що посвідчує особу.

8. Звернути увагу сторін, що відповідно
до ст. 78 ГПК України вони можуть укласти
мирову угоду на будь - якій стадії
розгляду справи.

Суддя
А.М. Селівон