ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2014 р.Справа № 916/3266/14Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Шевченка В.В.

(Склад колегії суддів Одеського
апеляційного господарського суду
сформовано згідно із розпорядженням
в.о. голови суду № 2720 від 04.11.2014 року)

(Склад колегії суддів Одеського
апеляційного господарського суду
змінено згідно із розпорядженням
голови суду № 822 від 28.11.2014 року)

при секретарі судового засідання:
Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Орлова О.В.
(довіреність № 24/07-23 від 01.07.2014 року)

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
"Одеська ТЕЦ"

на рішення господарського суду
Одеської області від " 15" жовтня 2014 року,
повний текст якого складено та
підписано " 20" жовтня 2014 року

по справі № 916/3266/14

за позовом Дочірньої компанії "Газ
України" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства
"Одеська ТЕЦ"

про стягнення 1 967 402,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

15.08.2014 року ДК „Газ України"
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України" (далі по тексту -
позивач) звернулося до господарського
суду Одеської області з позовною
заявою до Публічного акціонерного
товариства "Одеська ТЕЦ" (далі по
тексту - відповідач) про стягнення
заборгованості у розмірі 1 967 402,00 грн., з
якої: 1 814 454,80 грн. - сума основного боргу,
131 094,36 грн. інфляційні нарахування, 21
852,84 грн. - 3% річних та понесені витрати
по сплаті судового збору у сумі 39 349,00
грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним
виконанням відповідачем своїх
зобов'язань за Договором про
реструктуризацію заборгованості №
14/12-144 від 28.05.2012 року в частині
розстрочення заборгованості у вигляді
основного боргу, за Договором поставки
природнього газу від 23.09.2009 року №
06/09-1572 БО-23.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 15.10.2014 року по
справі № 916/3266/14 (суддя Никифорчук М.І.)
позовні вимоги задоволенні повністю.
Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства „Одеська ТЕЦ" на користь
Дочірньої компанії „Газ України"
Національної акціонерної компанії
„Нафтогаз України" суму основного
боргу в розмірі 1 814 454,80 грн., 131 094,36 грн.
інфляційні нарахування, 21 852,84 грн. - 3%
річних та понесені витрати по сплаті
судового збору у сумі 39 349,00 грн.

Такий висновок суду мотивований тим, що
дійсно, відповідачем були порушенні
умови Договору про реструктуризацію
заборгованості, щодо взятих на себе
зобов'язань в частині погашення
основної заборгованості за спожитий
природній газ, в результаті чого
утворилась заборгованість, з
урахуванням 3% річних від простроченої
суми та інфляційних нарахувань. Крім
того зі змісту рішення вбачається, що
судом було відмовлено у задоволенні
клопотання відповідача про
відстрочення виконання рішення суду у
зв'язку з тим, що сума боргу у розмірі 54
433 643,24 грн. за Договором про
реструктуризацію заборгованості №
14/12-144 від 28.05.2012 вже була розстрочена з
2012 року по 2032 року.

Не погоджуючись із зазначеним вище
рішенням місцевого господарського
суду, ПАТ „Одеська ТЕЦ" звернулося до
Одеського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення господарського суду
Одеської області від 15.10.2014 року по
справі № 916/3266/14 скасувати в частині
відмови у наданні відстрочки виконання
рішення. В цій частині прийняти нове
рішення, яким вимоги ПАТ „Одеська ТЕЦ"
про надання відстрочки рішення
терміном на 2 роки з моменту набрання
законної сили рішення суду по справі №
916/3266/14 - задовольнити.

Скаржник в своїх доводах та
запереченнях посилається на те, що суд
повно та всебічно не перевірив всі
обставини справи, не дав належну
правову оцінку доказам, порушив та
невірно застосував норми чинного
законодавства, в зв'язку з чим виніс
незаконне і необґрунтоване рішення,
яке не відповідає обставинам справи і
вимогам закону в частині відмови у
наданні відстрочки його виконання.

Так, апелянт звертає увагу суду на те,
що ПАТ „Одеська ТЕЦ" є збитковим
підприємством, що підтверджується
звітом про фінансові результати за
перше півріччя 2014 року.

Крім того скаржником зазначено, що
неможливість розрахунків з позивачем є
обумовленими обставинами, а саме
тривалими процедурами судового
розгляду справ про стягнення
дебіторської заборгованості КП
«Теплопостачання міста Одеси».

Від позивача через канцелярію суду
надійшов відзив на апеляційну скаргу, в
якому його представник просив у
задоволенні апеляційної скарги ПАТ
„Одеська ТЕЦ" відмовити в повному
обсязі та рішення місцевого
господарського суду залишити без змін.

01.12.2014 року через канцелярію суду
від ДК „Газ України" НАК „Нафтогаз
України" надійшла телеграма,
відповідно до якої позивач зазначив, що
у зв'язку з неможливістю прибуття в
судове засідання уповноваженого
представника позивача, розглянути
справу за наявними матеріалами справи.
Також зазначено, що позивач проти
апеляційної скарги заперечує та
просить залишити оскаржуване рішення
суду першої інстанції без змін.

Розглянувши та перевіривши матеріали
справи, апеляційну скаргу та відзив на
неї, заслухавши в судовому засіданні
пояснення представника відповідача,
проаналізувавши на підставі
встановлених фактичних обставин
справи правильність застосування
місцевим господарським судом норм
матеріального та процесуального права,
судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК
України апеляційна інстанція не
зв'язана доводами апеляційної скарги і
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду в повному обсязі, а
згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України,
кожна сторона повинна належними і
допустимим доказами довести ті
обставини, на які вона посилається в
обґрунтування своїх вимог чи
заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи,
28.05.2012 року між Дочірньою компанією "ГАЗ
УКРАЇНИ" Національної акціонерної
компанії "Нафтогаз України" (Кредитор)
та Публічним акціонерним товариством
"ОДЕСЬКА ТЕЦ" (Боржник) був укладений
договір №14/12-144 про реструктуризацію
заборгованості, за умовами якого в
порядку та на умовах, визначених цим
Договором, Кредитор та Боржник
домовились про розстрочення погашення
заборгованості у вигляді основного
боргу, що виникла у Боржника перед
Кредитором за Договором поставки
природного газу від 23.09.2009 року №06/09-1572
БО-23 (а.с.14-20).

Згідно з положеннями п.2.1 Договору,
загальна сума основного боргу, що
підлягає реструктуризації відповідно
до п.1.1. цього договору, складає 54 433 642,24
грн., що підтверджується Актом звірки
розрахунків.

Відповідно до пункту 2.2 Договору,
боржник зобов'язується сплатити у
повному обсязі суму основного боргу,
вказану у п. 2.1. цього Договору, шляхом
сплати зобов'язання частинами
відповідно до графіку погашення
заборгованості, зазначеному у цьому
пункті Грошові кошти по платежах
поточного місяця згідно з Графіком
повинні надходити від Боржника на
рахунок Кредитора у сумі, визначеній
цим Графіком, не пізніше останнього
числа місяця, в якому платіж підлягає
виконанню.

Згідно графіку погашення
заборгованості, борг ПАТ "ОДЕСЬКА ТЕЦ" у
сумі 54 433 642,24 грн. був розстрочений з
травня 2012 року по квітень 2032 року.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу
України передбачено, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525
Цивільного кодексу України,
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 193 ГК України,
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Кожна сторона
повинна вжити усіх заходів, необхідних
для належного виконання нею
зобов'язань, враховуючи інтереси
другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу.

Таким чином, ПАТ "ОДЕСЬКА ТЕЦ" повинно
сплатити суму коштів на підставі ст. 526
Цивільного кодексу України ст.193 ГК
України. У зв'язку з чим судова колегія
погоджується з висновком суду першої
інстанції про стягнення з відповідача
на користь позивача 1 967 402,00 грн.
заборгованості з урахуванням
інфляційних нарахувань та 3 % річних, що
не спростовується відповідачем

Відповідно до частині 2 ст. 625
Цивільного кодексу України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Перевіривши суму нарахувань 3% річних,
колегія суддів погоджується з
висновком суду про стягнення з
відповідача 21 852,84 грн. 3 % річних за
період з 01.12.2013 року по 11.08.2014 року та
розміру інфляційних нарахувань у сумі
131 094,36 грн. у період з грудня 2013 року - по
червень 2014 року.

Відповідно до приписів ст. 121 ГПК
України при наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, за заявою
сторони, державного виконавця,
прокурора чи його заступника або за
своєю ініціативою господарський суд,
який видав виконавчий документ, у
десятиденний строк розглядає питання
про відстрочку або розстрочку
виконання рішення у судовому засіданні
з викликом сторін, прокурора чи його
заступника і у виняткових випадках,
залежно від обставин справи, може
відстрочити або розстрочити виконання
рішення, ухвали, постанови, змінити
спосіб та порядок їх виконання.

Аналогічна норма міститься у ч.1 ст. 36
Закону України "Про виконавче
провадження", якою передбачено, що за
наявності обставин, що ускладнюють
виконання рішення або роблять його
неможливим, державний виконавець за
власною ініціативою чи за заявою
сторін, а також самі сторони мають
право звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
відстрочку або розстрочку виконання, а
також про встановлення або зміну
способу і порядку виконання.

Відповідно до п.п. 7.1, 7.2 постанови
Пленуму Вищого господарського суду
України від 17.10.2012р. № 9 „Про деякі
питання практики виконання рішень,
ухвал, постанов господарських судів
України" застосовуючи заходи,
передбачені статтею 121 ГПК,
господарські суди повинні мати на
увазі таке. Розстрочка означає
виконання рішення частками,
встановленими господарським судом, з
певним інтервалом у часі. Строки
виконання кожної частки також повинні
визначатись господарським судом. При
цьому слід мати на увазі, що розстрочка
можлива при виконанні рішення, яке
стосується предметів, що діляться
(гроші, майно, не визначене
індивідуальними ознаками; декілька
індивідуально визначених речей тощо).
Підставою для відстрочки, розстрочки,
зміни способу та порядку виконання
рішення можуть бути конкретні
обставини, що ускладнюють виконання
рішення або роблять його неможливим у
визначений строк або встановленим
господарським судом способом. При
цьому слід мати на увазі, що згоди
сторін на вжиття заходів, передбачених
статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і
господарський суд законодавчо не
обмежений будь-якими конкретними
термінами відстрочки чи розстрочки
виконання рішення. Проте, вирішуючи
питання про відстрочку чи розстрочку
виконання рішення, зміну способу і
порядку виконання рішення,
господарський суд повинен враховувати
матеріальні інтереси сторін, їх
фінансовий стан, ступінь вини
відповідача у виникненні спору,
наявність інфляційних процесів у
економіці держави та інші обставини
справи, зокрема, щодо фізичної особи
(громадянина) - тяжке захворювання її
самої або членів її сім'ї, скрутний
матеріальний стан, стосовно юридичної
особи - наявну загрозу банкрутства,
відсутність коштів на банківських
рахунках і майна, на яке можливо було б
звернути стягнення, щодо як фізичних,
так і юридичних осіб - стихійне лихо,
інші надзвичайні події тощо.

Отже, виходячи із наведеного,
законодавець у будь-якому випадку
пов'язує розстрочення виконання
судового рішення у судовому порядку з
об'єктивними, непереборними, іншими
словами - виключними обставинами, що
ускладнюють вчасне виконання судового
рішення.

Крім того, вирішуючи питання про
розстрочку виконання рішення, на
підставі ст. 121 ГПК України,
господарський суд повинний
встановлювати матеріальні інтереси
обох сторін, оскільки невиконання
протягом тривалого часу рішення суду
порушують матеріальні інтереси
позивача та також може призвести до
негативних наслідків для нього.

Розстрочку виконання рішення
господарський суд повинен надавати
лише в тих випадках, коли є достатньо
доказів того, що у сторін з поважних
причин немає можливості виконати
рішення у встановлений строк чи
встановленим способом.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ
"ОДЕСЬКА ТЕЦ" у заяві про відстрочку
виконання рішення зазначило обставини,
які ускладнюють його виконання.

Заявник зазначив, що за наявного
фінансового стану товариства,
виконання рішення суду в даний час
матиме наслідки для підприємства
найбільш негативні, порівняно з
наслідками відстрочення виконання
рішення суду для кредитора.

Проте, місцевим господарським судом
було вірно встановлено та як
вбачається з матеріалів справи, за
Договором про реструктуризацію
заборгованості № 14/12-144 від 28.05.2012 року в
частині розстрочення заборгованості у
сумі 54 433 643,24 грн. за Договором поставки
природнього газу від 23.09.2009 року №
06/09-1572 БО-23 вже було розстрочена з 2012
року по 2032 рік.

Посилання боржника на важкий
фінансовий стан не є винятковою
обставиною в розумiннi ст. 121 ГПК
Украйни, за наявності якого можливе
надання відстрочки виконання рішення.
Крім того, важке фінансове становище
утворилось внаслідок його власної
господарської дiяльностi, а не в силу
об'єктивних обставин, щоб унеможливило
виконання договірних зобов'язань та
рішення суду.

Крім того, на підтвердження свого
тяжкого фінансового стану, ПАТ
«Одеська ТЕЦ» не надано жодних довідок
з банківських установ, в яких вiдкритi
рахунки Боржника, про рух коштів за
відповідний період.

Господарський процесуальний кодекс не
містить вимог до змісту заяви про
відстрочку або розстрочку виконання
рішення, зміни способу та порядку їх
виконання. Проте зі змісту
коментованої статті вбачається, що
заява повинна містити, зокрема,
викладення обставин та обґрунтування
причин, що унеможливлюють чи
утруднюють виконання рішення.

До заяви мають бути додані докази, які
підтверджують обставини, викладені в
заяві щодо неможливості чи утруднення
виконання рішення.

Клопотання відповідача до
господарського суду (а.с.24) про
розстрочку виконання рішення
зазначеним вимогам не відповідає.

Окрім того, відстрочка або розстрочка
виконання рішення, зміна способу та
порядку їх виконання допускається у
виняткових випадках.

Таким чином, судова колегія
вважає, що наведені скаржником у своїй
заяві про відстрочку виконання рішення
суду обставини, не є виключними в
розумінні ст.121 ГПК Украйни, які б
давали підстави для відстрочення
виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене,
апеляційний суд вважає, що місцевий
господарський суд всебічно, повно і
об'єктивно розглянув в судовому
процесі всі обставини справи в їх
сукупності, належним чином
проаналізував докази в обґрунтуванні
заяви відповідача про відстрочку
виконання рішення суду та керуючись
вимогам ст.121 ГПК України правомірно
дійшов висновку, про стягнення боргу та
відсутність правових підстав для
відстрочення рішення суду на два роки.

Судова колегія вважає, що усі доводи,
заперечення та вимоги Публічного
акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ",
викладені в апеляційній скарзі, є
необґрунтованими, безпідставними та
підлягають відхиленню з підстав,
викладених в мотивувальній частині
постанови.

Публічне акціонерне товариство
"Одеська ТЕЦ" ніяких додаткових
пояснень та відповідних доказів до
суду апеляційної інстанції не надало, а
тому зазначені вище факти скаржником
під час розгляду апеляційної скарги та
справи в суді апеляційної інстанції
нічим спростовані не були, а
відповідно, в порушення статті 33
Господарського процесуального кодексу
і не були доведені ті обставини, на які
скаржник посилався як на підстави
своїх вимог, доводів і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує
доводи скаржника, викладені в
апеляційній скарзі, на підставі чого
судова колегія дійшла до висновку про
правомірність та обґрунтованість
винесеного місцевим господарським
судом рішення про задоволення позовних
вимог ДК „Газ України" НАК „Нафтогаз
України".

Аналогічна правова позиція викладена у
постановах Вищого господарського суду
України від 05.06.2012 року по справі №
2-5/3581-2009 та від 08.11.2012 року по справі №
5023/2406/11.

Крім того слід зазначити, що після
прийняття апеляційної скарги ПАТ
"Одеська ТЕЦ" до апеляційного
провадження та призначення до розгляду
виявилось, що оригінал платіжного
доручення від 07.11.2014 року за № 458, яке
було додано скаржником як доказ сплати
судового збору у розмірі 609,00 грн. до
апеляційної скарги на рішення
господарського суду Одеської області
від 03.11.2014 року, вже було додано раніше
ПАТ "Одеська ТЕЦ" до апеляційної скарги
по справі № 916/3265/14 як доказ сплати
судового збору також в оригіналі, про
що заступником керівника апарату
Одеського апеляційного господарського
суду було складено відповідну довідку
від 14.11.2014 року.

У зв'язку з вищевикладеним, судовий
збір за розгляд апеляційної скарги у
розмірі 609,00 грн., повинен бути
стягнутий з Публічного акціонерного
товариства "Одеська ТЕЦ" в доход
Державного бюджету України у
примусовому порядку.

За викладених обставин, колегія суддів
вважає, що рішення господарського суду
Одеської області від 15.10.2014 року по
справі № 916/3266/14 відповідає вимогам
чинного законодавства та матеріалам
справи, підстави для його скасування
або зміни відсутні, а тому воно
підлягає залишенню без змін, а
апеляційна скарга Публічного
акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ" -
без задоволення.

Керуючись статтями 49, 99, 101-105
Господарського
процесуального кодексу України,
колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ"
залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Одеської
області від „15" жовтня 2014 року по
справі № 916/3266/14 залишити без змін.

3. У задоволенні зави Публічного
акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ"
про відстрочення виконання рішення
суду від 15.10.2014 року по справі № 916/3266/14 -
відмовити.

4. Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Одеська ТЕЦ" (65003 м. Одеса,
вул. Церковна, 29, ) в
доход Державного бюджету України
судовий збір за розгляд апеляційної
скарги у розмірі 609,00 грн.

5. Видачу наказів за постановою із
зазначенням повних реквізитів сторін
доручити господарському суду Одеської
області.

Постанова в порядку статті 105
Господарського процесуального кодексу
України набирає законної сили з дня її
прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може
бути оскаржено у касаційному порядку
до Вищого господарського суду України
протягом двадцяти днів з дня набрання
постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „03" грудня 2014 року.

Головуючий суддя
С.І. Колоколов

Суддя
Г.П. Разюк

Суддя
В.В. Шевченко