м.Київ, вул.Б.Хмельницького,44-Б тел.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/24691/14 25.11.14Суддя Мудрий С.М.,
розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Країна"

до відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта"

про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 8 076,50 грн.

Представники:

від позивача: Скоповська Х.М. -
представник за довіреністю № 507 від
20.05.2014 року;

від відповідача: Чала І.М. - представник
за довіреністю № 08-03-29/211-14 від 17.09.2014
року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва
передані позовні вимоги публічного
акціонерного товариства "Страхова
компанія "Країна" до відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія "Оранта"
про відшкодування шкоди в порядку
регресу в розмірі 8 076,50 грн.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 23.08.2013 року між
публічним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Країна" та Шуптою
О.М. укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
ТЗ/02/234/2.1.5.1, відповідно до якого
застраховано транспортний засіб ВАЗ,
д.н. АХ4229СН.

02.05.2014 року по вул. Садова, 1 в с.
Андріївка Балаклійського району
Харківської області сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки ВАЗ, д.н. АХ4229СН, під
керуванням власника Шупти Олександра
Миколайовича та автомобіля марки Fiat,
д.н. АХ4637СВ, під керуванням водія Сірика
Ігоря Володимировича.

Постановою Балаклійського районного
суду Харківської області № 610/2056/14-п від
03 червня 2014 року Сірика Ігоря
Володимировича визнано винним у
вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика
з заявою про виплату страхового
відшкодування.

На виконання вимог договору страховик
виплатив страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 8 586,50 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 2468 від 11.06.2014 року.

На момент ДТП, транспортний засіб марки
Fiat, д.н. АХ4637СВ застрахований в
відкритому акціонерному товаристві
«Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" за полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальність
власників наземних транспортних
засобів № АС/5651510.

Так, до публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Країна"
у порядку регресу в розмірі 8 586,50 грн.
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди.

З метою досудового врегулювання спору
позивач направив відповідачеві
претензію вих. № 4673 від 23.07.2014 року.,
отримана останнім 28.07.2014 року.

Вимогу відповідач не виконав, тому
позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва
від 11.11.2014 року порушено провадження у
справі, розгляд справи призначено на
25.11.2014 року.

В судовому засіданні 25.11.2014 року
представник позивача виконав вимоги
ухвали суду від 11.11.2014 року та позовні
вимоги підтримав, просив суд
задовольнити позов.

Представник відповідача подав відзив
на позовну заяву, відповідно до якої
частково визнав позовні вимоги та
просив відмовити в задоволенні іншої
частини розміру позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
сторін дослідивши наявні в матеріалах
справи докази, всебічно і повно
з'ясувавши всі фактичні дані, на яких
ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши
докази, які мають значення для розгляду
справи і вирішення спору по суті, суд
вважає, що позовні вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню.

Між публічним акціонерним товариством
"Страхова компанія "Країна" та Шуптою
О.М. укладено договір добровільного
страхування наземного транспорту №
ТЗ/02/234/2.1.5.1 від 23.08.2013 року, відповідно
до якого застраховано транспортний
засіб ВАЗ, д.н. АХ4229СН.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України
«Про страхування», договір страхування
- це письмова угода між страхувальником
і страховиком, згідно з якою страховик
бере на себе зобов'язання у разі
настання страхового випадку здійснити
страхову виплату страхувальнику або
іншій особі, визначеній у договорі
страхування страхувальником, на
користь якої укладено договір
страхування (подати допомогу, виконати
послугу тощо), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі у визначені строки та
виконувати інші умови договору. Дана
норма кореспондується із статтею 979
Цивільного кодексу України, якою
визначено, що за договором страхування
страховик зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити страхувальникові
або іншій особі, визначеній у договорі,
грошову суму (страхову виплату), а
страхувальник зобов'язується
сплачувати страхові платежі та
виконувати інші умови договору.

З відомостей № 9381912 про
дорожньо-транспортну пригоду
вбачається, що 02.05.2014 року по вул.
Садова, 1 в с. Андріївка Балаклійського
району Харківської області сталась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля марки ВАЗ, д.н. АХ4229СН, під
керуванням власника Шупти Олександра
Миколайовича та автомобіля марки Fiat,
д.н. АХ4637СВ, під керуванням водія Сірика
Ігоря Володимировича.

Постановою Балаклійського районного
суду Харківської області № 610/2056/14-п від
03 червня 2014 року Сірика Ігоря
Володимировича визнано винним у
вчинені адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика
з заявою про виплату страхового
відшкодування.

Відповідно до рахунку-фактури №
ЗИФ-0233543 від 12.05.2014 року ПАТ «Завод ім.
Фрунзе» вартість пошкоджених деталей
становить 9 136,50 грн.

Страховик 11 червня 2014 року склав
страховий акт № 02/32586/2.1.5.1., відповідно
до якого сума до виплати становить 8
586,50 грн.

На виконання вимог договору страховик
виплатив страхувальнику страхове
відшкодування в розмірі 8 586,50 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№ 2468 від 11.06.2014 року.

Згідно статті 20 Закону України «Про
страхування», страховик зобов'язаний
при настанні страхового випадку
здійснити страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про
страхування» визначено, що страховою
виплатою є грошова сума, яка
виплачується страховиком відповідно
до умов договору страхування при
настанні страхового випадку. При цьому,
розмір страхової суми та (або) розміри
страхових виплат визначаються за
домовленістю між страховиком та
страхувальником під час укладання
договору страхування або внесення змін
до договору страхування, або у
випадках, передбачених чинним
законодавством. Вказаною статтею також
визначено, що страхове відшкодування -
страхова виплата, яка здійснюється
страховиком у межах страхової суми за
договорами майнового страхування і
страхування відповідальності при
настанні страхового випадку. Страхове
відшкодування не може перевищувати
розміру прямого збитку, якого зазнав
страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» передбачає, що
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду.

На момент ДТП, транспортний засіб марки
Fiat, д.н. АХ4637СВ застрахований в
відкритому акціонерному товаристві
«Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" за полісом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальність
власників наземних транспортних
засобів № АС/5651510.

Так, до публічного акціонерного
товариства "Страхова компанія "Країна"
у порядку регресу в розмірі 8 586,50 грн.
перейшло право на отримання від
відповідача компенсації шкоди.

З метою досудового врегулювання спору
позивач направив відповідачеві
претензію вих. № 4673 від 23.07.2014 року.,
отримана останнім 28.07.2014 року, що
підтверджується рекомендованим
повідомленням про вручення № 046.

Відповідач вимоги не виконав.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода,
завдана майну фізичної чи юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності здійснюється з метою
забезпечення відшкодування шкоди,
заподіяної життю, здоров'ю та/або майну
потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди та
захисту майнових інтересів
страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлено, що об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК
України встановлено, що джерелом
підвищеної небезпеки є діяльність,
пов'язана з використанням, зберіганням
або утриманням транспортних засобів,
механізмів та обладнання,
використанням, зберіганням хімічних,
радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 22 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідач у відзиві вих. № 08-03-12 від
24.11.2014 року зазначив, що відповідно п. 2
полісу обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № АС/5651510, франшиза становить 1
000,00 грн. та позивач не врахував при
розрахунку страхового відшкодування
вину обох водії при
дорожньо-транспортній пригоді, тому
визнає позовні вимоги частково в
розмірі 3 293,25 грн.

З постанови Балаклійського районного
суду Харківської області № 610/2056/14-п від
03 червня 2014 року вбачається, що Сірика
Ігоря Володимировича та Шупту
Олександра Миколайовича визнано
винними у вчинені адміністративного
правопорушення, що мало місце 02.05.2014
року в с. Андріївка Харківської
області, передбаченого ст. 124 КУаАП
України.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного
Кодексу України, шкода, завдана
внаслідок взаємодії кількох джерел
підвищеної небезпеки, відшкодовується
на загальних підставах, а саме: за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страхове відшкодування
завжди зменшується на суму франшизи,
розрахованої за правилами цього
пункту.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів», розмір
страхового відшкодування складає: 8586,50
грн. (сплачена страхова сума
страховиком страхувальнику) : 2 (вина
обох водії в ДТП) - 1 000,00 грн. (франшиза) =
3 293,25 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт
того, що шкоду транспортному засобу
марки ВАЗ, д.н. АХ4229СН, було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
водія, та не надав доказів сплати
відшкодування заподіяної шкоди на
користь власника зазначеного
автомобіля, тому позовні вимоги
позивача визнаються судом частково
обґрунтованими та такими, що
підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України,
судові витрати складаються з судового
збору, сум, що підлягають сплаті за
проведення судової експертизи,
призначеної господарським судом,
витрат, пов'язаних з оглядом та
дослідженням речових доказів у місці
їх знаходження, оплати послуг
перекладача, адвоката та інших витрат,
пов'язаних з розглядом справи. Розмір
судового збору, порядок його сплати,
повернення і звільнення від сплати
встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, при
частковому задоволенні позову витрати
по сплаті судового збору покладаються
на обидві сторони пропорційно розміру
задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового
збору покладаються:

на позивача в сумі 745,05 грн., на
відповідача - 1 081,95 грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відкритого акціонерного
товариства «Національна страхова
компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул.
Здолбунівська, буд. 7-д, )
на користь приватного акціонерного
товариства "Страхова компанія «Країна"
(04655, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд.
7, поверх 9-10, ) страхове
відшкодування в розмірі 3 293 (три тисячі
двісті дев'яносто три) грн. 25 коп.,
судовий збір в розмірі 1 081 (одна тисяча
вісімдесят одна) грн. 95 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної
сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК
України, рішення господарського суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним господарським
судом.

Дата підписання повного тексту рішення
01.12.2014 року.

Суддя

С.М.Мудрий