ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ
Незалежності, 1 тел. 71-81-84, факс 71-81-98
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" грудня 2014 р.Справа № 924/1780/14

Господарський суд Хмельницької
області у складі судді Гладюка Ю. В.,
розглянувши матеріали справи

за позовом міського комунального
підприємства
"Хмельницьктеплокомуненерго", м.
Хмельницький

до комунального підприємства
архітектурно-будівельного
проектування Хмельницької обласної
ради, м. Хмельницький

про стягнення 11 432, 29 грн.
заборгованості

за участю представників сторін:

від позивача - Бартащук К.В. за
довіреністю

від відповідача - не з'явився

встановив:

Позивач у позовній заяві просить суд
стягнути з відповідача заборгованість,
яка виникла внаслідок неналежного
виконання договору № 3723 / 1341 від 1
жовтня 2013 року в розмірі 11 432, 29 грн., з
яких: 8 940, 31 грн. основна заборгованість,
1 488, 42 грн. інфляційних, 188, 63 грн. 3%
річних, 814, 93 грн. пені.

Обгрунтовуючи позов, позивач вказує на
порушення відповідачем умов договору
щодо строків проведення розрахунків за
поставлену теплову енергію. Стягнення
річних та інфляційних заявлено з
посиланням на ст. 625 ЦК України, а
нарахування пені обумовлена наявністю
відповідної умови договору щодо її
стягнення.

Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав, наполягав
на його задоволенні.

Повідомлений належним чином
відповідач (про розгляд справи в суді),
про що свідчить поштове повідомлення
про вручення йому ухвали про порушення
провадження у справі (з підписом
представника про отримання),
письмового відзиву на позов не подав,
свого представника в судове засідання
не направив, причин невиконання вимог
суду не повідомив.

Враховуючи вищевказані обставини, суд,
в порядку ст. 75 ГПК України розглядає
справу за наявними матеріалами.

З матеріалів справи вбачається.

1 жовтня 2013 року відповідач подав заяву
позивачу про реєстрацію КП
архітектурно - будівельного
проектування Хмельницької ради
абонентом на послуги теплопостачання.

Цього ж 1 жовтня 2013 року між сторонами
укладено договір № 3723 / 1341, в силу якого
виконавець ( позивач) зобов'язується
своєчасно надавати споживачеві
відповідної якості послуги з
централізованого опалення та
підігріву води, а споживач (відповідач)
зобов'язується своєчасно оплачувати
надані послуги за встановленими
тарифами у строки і на умовах, що
передбачені договором.

Приміщення у яке постачається теплова
енергія знаходиться за адресою:м.
Хмельницький, вул. Грушевського, б. 87 (п.
3.1.). Опалювальна площа - 119, 10 м. кв. (п. 3.2.).
Тарифи з централізованого опалення
становлять 846, 91 грн. за одну
використану Гкал (п. 5.2.1.). Вартість
втрат в теплових мережах, що
знаходяться на балансі споживача 445, 05
грн. за одну використану Г кал. (п. 5.2.5.).
Плата за надані послуги за наявності
засобів обліку теплової енергії
справляється за їх показаннями згідно
Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води та
водовідведення (п. 6). Споживач, що має
прилади обліку, щомісячно подає
виконавцю звіт про фактичне споживання
теплової енергії (показники
розрахункових приладів обліку) до 25
числа розрахункового місяця (п. 6.5.).

Згідно розділу 7 договору розрахунки за
спожиту теплову енергію проводиться в
грошовій формі відповідно до
встановлених тарифів; розрахунковим
періодом є календарний місяць; оплата
використаної теплової енергії
здійснюється споживачем наступним
чином: - попередня оплата в розмірі 50%
розрахункової місячної норми
споживання теплової енергії до 15 числа
поточного місяця; - остаточні
розрахунки проводяться до 10 числа
місяця, наступного за розрахунковим.

За несвоєчасне внесення споживачем
плати за спожиті послуги він сплачує
виконавцю пеню в розмірі одного
відсотка від суми простроченого
платежу за кожний день прострочення,
але не більше 100 відсотків загальної
суми боргу (п. 11).

Згідно п. 14.1. споживач зобов'язаний
оплачувати послуги в установлений
договором строк.

Договір набуває чинності з 1 жовтня 2013
року і діє до 1 жовтня 2014 року. Договір
вважається щороку продовженим, якщо за
місяць до закінчення строку його дії
однією із сторін не буде письмово
заявлено про його розірвання або
необхідність перегляду за умов,
передбачених п. 29.

Додатком до договору сторони
встановили акт розмежування
балансової належності приміщення, у
яке подається тепло. Також подано
розрахунок втрат теплової енергії та
розподіл втрат теплової енергії в
зовнішніх теплових мережах по вул.
Грушевського. 87.

Договір та додаток підписані обома
сторонами та скріплені їх печатками.

У період з жовтня 2013 року по квітень 2014
року позивач надав відповідачу послуги
з теплопостачання на суму 8 940, 31 грн., що
підтверджується рахунками № 1341 від 23
жовтня 2013 року (за жовтень 2013 року) на
суму 266, 59 грн., від 19 листопада 2013 року
(за листопад 2013 року) на суму 870, 25 грн.,
від 18 грудня 2013 року (за грудень 2013 року)
на суму 1 663, 46 грн., від 23 січня 2014 року
(за січень 2014 року) на суму 1 961, 92 грн.,
від 20 лютого 2014 року (за лютий 2014 року)
на суму 2 331. 11 грн., від 19 березня 2014 року
(за березень 2014 року) на суму 1 443, 65 грн.,
від 16 квітня 2014 року (за квітень 2014 року)
на суму 403, 33 грн. В рахунках вказано,
що вони виставлені на підставі
договору № 3723 від 1 жовтня 2013 року;
платником є відповідач, постачальником
- позивач; оплата по лічильнику.

Крім того, у справу надано копію
постанови Національної комісії, що
здійснює державне регулювання у сфері
комунальних послуг від 31 грудня 2013 року
№ 477, де вказані тарифи на теплову
енергію.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши надані докази та
давши їм оцінку в сукупності, судом
враховується наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу
України, цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Правовідносини, які виникли між
сторонами за своїм характером
являються господарськими, виходячи зі
змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі,
що виникли з господарського договору, і
відповідно до ст. 1 Господарського
кодексу України є предметом його
регулювання.

Відповідно до ч.2 ст. 175 Господарського
кодексу України майнові зобов'язання,
які виникають між учасниками
господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з
урахуванням особливостей,
передбачених Господарським кодексом
України.

У відповідності із ст. 173
Господарського кодексу, господарським
визнається зобов'язання, що виникає між
суб'єктом господарювання та іншим
учасником (учасниками) відносин у сфері
господарювання з підстав, передбачених
цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт
(зобов'язана сторона, у тому числі
боржник) зобов'язаний вчинити певну дію
господарського чи
управлінсько-господарського характеру
на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші,
надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі
кредитор) має право вимагати від
зобов'язаної сторони виконання її
обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу
України господарські зобов'язання
можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод,
передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які
йому не суперечать.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач та відповідач уклали договір
про надання послуг теплопостачання,
визначивши умови, права та обов'язки
сторін, які є обов'язковими для них.

Згідно ст. 901 ЦК України за договором
про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послугу, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковий для виконання сторонами.

З позовних матеріалів вбачається, що
позивач на виконання умов договору у
період з жовтня 2013 року по квітень 2014
року надав відповідачу послуги з
теплопостачання (опалення) на суму 8 940,
31 грн., що підтверджується поданими
рахунками за відповідний період (№ 1341
від 23 жовтня 2013 року (за жовтень 2013 року)
на суму 266, 59 грн., від 19 листопада 2013
року (за листопад 2013 року) на суму 870, 25
грн., від 18 грудня 2013 року (за грудень 2013
року) на суму 1 663, 46 грн., від 23 січня 2014
року (за січень 2014 року) на суму 1 961, 92
грн., від 20 лютого 2014 року (за лютий 2014
року) на суму 2 331. 11 грн., від 19 березня 2014
року (за березень 2014 року) на суму 1 443, 65
грн., від 16 квітня 2014 року (за квітень 2014
року) на суму 403, 33 грн. В рахунках
вказано, що вони виставлені на
підставі договору № 3723 від 1 жовтня 2013
року; платником є відповідач,
постачальником - позивач; оплата по
лічильнику) та розрахунком.

Обов'язок оплати (остаточний
розрахунок) за надані послуги у
відповідача виникає щомісячно (п. 7.1. у
договорі) до 10 числа місяця, наступного
за розрахунковим, тобто 10 листопада 2013
року за жовтень 2013 року, 10 грудня 2013
року за листопад 2013 року, і в такому ж
порядку до 10 травня 2014 року за квітень
2014 року. Починаючи з 11 числа вказаних
місяців, у разі відсутності оплати
виникає прострочення. Як вбачається з
матеріалів справи (розрахунок) оплата
за вказані місяці не проводилась.
Докази оплати в зазначені у договорі
строки у справі відсутні.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1
ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін). Відповідно до ст. 193
Господарського кодексу України
суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин
повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно
до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних
вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах
звичайно ставляться. Статтею 525
Цивільного кодексу України обумовлено,
що одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено законом або договором.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Враховуючи, що строк оплати пропущено
(докази оплати відсутні), у відповідача
виникла заборгованість, розмір якої
підтверджується документально та
становить 8 940, 31 грн., що є сумою
вартості надання послуг за
виставленими рахунками за заявлений
період. Також, вказана сума
підтверджується поданим розрахунком.

За таких обставин, позов, в частині
стягнення основного боргу підлягає
задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу
України, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином, вимоги в частині стягнення
річних і інфляційних відповідають
чинному законодавству, та підлягають
задоволенню в заявленому розмірі, який
підтверджується перевіреним судом
розрахунком.

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України „Про
відповідальність за несвоєчасне
виконання грошових зобов'язань"
платники грошових коштів сплачують
на користь одержувачів цих коштів за
прострочку платежу пеню в розмірі, що
встановлюється за згодою сторін;
розмір пені, передбачений статтею 1
цього Закону, обчислюється від суми
простроченого платежу та не може
перевищувати подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у період, за який сплачується
пеня.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України, неустойкою (штрафом, пенею) є
грошова сума або інше майно, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо
предметом неустойки є грошова сума, її
розмір встановлюється договором або
актом цивільного законодавства.

Враховуючи вказані законодавчі
положення, пеня є договірними способом
забезпечення зобов'язання, а тому
наявність у договорі п. 11., що
передбачає застосування пені є
підставою для задоволення позову, в
частині стягнення останньої. Розмір
пені підтверджується поданим
розрахунком. При чому, судом
відмічається, що передбачене договором
обмеження пені - не більше 100 відсотків
загальної суми боргу, при перерахунку
судом заявленого розміру пені з
урахуванням обмеження подвійної
облікової ставки НБУ не вплинуло на
обґрунтований розмір пені.

Судові витрати покладаються на
відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84
Господарського процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства
архітектурно - будівельного
проектування Хмельницької обласної
ради (м. Хмельницький, вул.
Грушевського, 87, р/р 1431 в ПАТ
„Укрсоцбанк", МФО 300023 )
на користь міського комунального
підприємства
„Хмельницьктеплокомуненерго" (м.
Хмельницький, вул. Пересипкіна, 5, р/р
3924, МФО 315784 в Хмельницькому
обласному управлінні ПАТ „Ощадбанк",
код 03356571) 8 940, 31 грн. основної
заборгованості, 1 488, 42 грн. інфляційних,
188, 63 грн. 3% річних, 814, 93 грн. пені, а
також 1 827 грн. судового збору.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу

3 - відповідачу (м. Хмельницький, вул.
Грушевського, 87).