ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД
________________________________________________________________________
_____________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2014 р.Справа № 14/724/07Одеський
апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Лавриненко Л.В., Пироговського
В.Т.

(склад судової колегії згідно з
розпорядженням голови суду)

секретар судового засідання: Бондар
М.Ю.

Представники учасників процесу в
судове засідання не з'явились.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Управління Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва

на ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 23.10.2014

у справі №14/724/07

за заявою Державної податкової
інспекції в Красногвардійському
районі АРК, АР Крим, смт.
Красногвардійське

до боржника Відкритого акціонерного
товариства «Південьелеваторбуд»

ліквідатор: арбітражний керуючий -
Фоменко В.М.

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Управлінням Пенсійного фонду
України в Центральному районі м.
Миколаєва (далі - УПФУ) звернулось до
господарського суду Миколаївської
області з заявою №9155/08 від 26.08.2014 про
визнання поточних кредиторських вимог
на суму 33 497,48 грн.

Заяву обґрунтовано розрахунком
поточних кредиторських вимог з
відшкодування фактичних витрат на
виплату та доставку пільгових пенсій.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 23.10.2014 у
задоволені заяви УПФУ про визнання
поточних кредиторських вимог до
банкрута в сумі 33 497,48 грн. відмовлено
повністю.

Відмовляючи у задоволені заяви
УПФУ, місцевий господарський суд
виходив з того, що вимоги УПФУ в сумі 33
497,48 грн. не є поточними, оскільки вони
мали місце після визнання боржника
банкрутом і запровадження
ліквідаційної процедури, під час якої
нових зобов'язань не виникає.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою,
УПФУ звернулось до Одеського
апеляційного господарського суду з
апеляційної скаргою, в якій просить:
скасувати ухвалу господарського суду
Миколаївської від 23.10.2014 по справі
№14/724/07 про відмову у задоволені заяви
УПФУ про визнання поточних
кредиторських вимог до ВАТ
«Південьелеваторбуд» в сумі 33 497,48 грн.
та винести нове рішення. Яким визнати
кредиторські вимоги управління в сумі
33 497,48 грн. в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального права, зокрема ст. 23
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом», ст.ст. 12, 13
Закону України «Про пенсійне
забезпечення», ч. 2 Прикінцевих
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» та положень
ЗаконуУкраїни «Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування».

Також УПФУ зазначає, що
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію юридичних осіб та
фізичних осіб - підприжмців»
підприємство не ліквідоване та не
виключено з державного реєстру, тому
зобов'язано відшкодовувати витрати на
виплату та доставку пільгових пенсій.

Ухвалою Одеського апеляційного
господарського суду (головуючий суддя -
Філінюк І.Г., судді - Лавриненко Л.В.,
Пироговський В.Т.) від 26.11.2014 апеляційну
скаргу УПФУ прийнято до провадження та
призначено до розгляду на 09.12.2014 о 11:00.

У судове засідання 09.12.2014 представники
учасників процесу в судове засідання
не з'явились, про день, час та місце
розгляду апеляційної скарги
повідомлені належним чином.

Відповідно до статті 22 Господарського
процесуального кодексу України явка у
судове засідання це право, а не
обов'язок учасників процесу, справа
може розглядатися без їх участі, якщо
нез'явлення цих представників не
перешкоджає вирішенню спору.

Заслухавши пояснення присутніх
учасників процесу, розглянувши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, перевіривши юридичну оцінку
встановлених судом першої інстанції
фактичних обставин справи і їх повноту,
проаналізувавши застосування норм
матеріального та процесуального права,
колегія суддів дійшла висновку про
відсутність передбачених статтею 104
Господарського процесуального кодексу
України, підстав для скасування
оскарженої ухвали суду, з огляду на
наступне.

Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 101
ГПК України у процесі перегляду справи
апеляційний господарський суд за
наявними у справі і додатково поданими
доказами повторно розглядає справу.
Апеляційний господарський суд не
зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і
обґрунтованість рішення місцевого
господарського суду у повному обсязі.

Згідно до приписів ст. 4-1 ч. 2 ГПК
України, господарські суди розглядають
справи про банкрутство у порядку
провадження, передбаченому цим
Кодексом, з урахуванням особливостей,
встановлених Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(далі - Закон).

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 15.10.2007
порушено провадження у справі №14/724/07
про банкрутство ВАТ
«Південьелеваторбуд».

Постановою господарського суду
Миколаївської області від 24.04.2008 ВАТ
«Південьелеваторбуд» визнано
банкрутом, відкрито ліквідаційну
процедуру, призначено ліквідатора.

Предметом розгляду апеляційної скарги
є визнання поточних кредиторських
вимог УПФУ до ВАТ «Південьелеваторбуд»
в сумі 33 497,48 грн.

Статтею 1 Закону визначено поняття
кредитора - це юридична або фізична
особа, яка має у встановленому порядку
підтверджені документами вимоги щодо
грошових зобов'язань до боржника, щодо
виплати заборгованості із заробітної
плати працівникам боржника, а також
органи державної податкової служби та
інші державні органи, які здійснюють
контроль за правильністю та
своєчасністю справляння єдиного
внеску на загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів).
Конкурсні кредитори - кредитори за
вимогами до боржника, які виникли до
порушення провадження у справі про
банкрутство. Поточні кредитори -
кредитори за вимогами до боржника, які
виникли після порушення провадження у
справі про банкрутство, у процедурах
банкрутства боржника.

Відповідно до частини першою 1 ст. 23
Закону з дня прийняття господарським
судом постанови про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури підприємницька діяльність
банкрута завершується закінченням
технологічного циклу з виготовлення
продукції у разі можливості її продажу.
Строк виконання всіх грошових
зобов'язань банкрута та зобов'язання
щодо сплати єдиного внеску на
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування, податків і
зборів (обов'язкових платежів),
повернення коштів Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності вважається таким, що
настав. Припиняється нарахування
неустойки (штрафу, пені), процентів та
інших економічних санкцій по всіх
видах заборгованості банкрута. Вимоги
за зобов'язаннями боржника, визнаного
банкрутом, що виникли під час
проведення процедур банкрутства,
можуть пред'являтися тільки в межах
ліквідаційної процедури.

Отже, зазначеними нормами Закону, чітко
встановлено, що поточні вимоги
кредитора - це неоплачені боржником
вимоги, які виникли в процедурах
банкрутства, за період після порушення
господарським судом провадження у
справі про банкрутство і до винесення
постанови про визнання боржника
банкрутом, відкриття ліквідаційної
процедури і призначення ліквідатора.

Як вірно встановлено місцевим
господарським судом та вбачається з
матеріалів справи, заборгованість УПФУ
із витрат на доставку пільгових пенсій
виникла з період з 01.06.2014 по 31.08.2014, тобто
після визнання боржника банкрутом та
відкриття ліквідаційної процедури
постановою господарського суду
Миколаївської області від 24.04.2008.

Вимоги УПФУ нараховані відповідно до ч.
2 Прикінцевих положень Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування» та п.6.1
Інструкції про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду
України, затвердженої постановою
Правління Пенсійного фонду України від
19.12.2003 №21-1, відповідно до яких не
передбачено припинення нарахування
заборгованості на виплату та доставку
пенсій, призначених на пільгових
умовах, у період відкриття
ліквідаційної процедури щодо боржника.

Проте, у справах про банкрутство
застосовуються норми спеціального
закону - Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
які є пріоритетними відносно інших
законодавчих актів України у цих
правовідносинах.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику в справах
про банкрутство» від 18.12.2009 № 15
роз'яснено, що провадження у справах
про банкрутство регулюється Законом
України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ
«Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом»
(в редакції Закону від 30 червня 1999 р. №
784-ХІV), ГПК України, іншими
законодавчими актами України. Закон
містить спеціальні норми, які мають
пріоритет у застосуванні при розгляді
справ про банкрутство щодо інших
законодавчих актів України.

У зв'язку з цим суд апеляційної
інстанції підтримує висновок
місцевого суду, що відшкодування
фактичних витрат на виплату і доставку
пільгових пенсій, мають
відраховуватись боржником лише до
моменту прийняття постанови про
визнання останнього банкрутом та
відкриття відносно нього
ліквідаційної процедури.

Аналогічну правову позицію викладено у
постановах Верховного Суду України від
18.03.2014 у справі № 3-5гс14 та від 08.04.2014 у
справі №10/Б-711, в яких зазначено, що
вимоги управління Пенсійного фонду
України не мають характеру поточних у
розумінні статті 1 Закону, оскільки
виникли після винесення господарським
судом постанови про визнання боржника
банкрутом, відкриття ліквідаційної
процедури, під час якої не виникає
будь-яких нових зобов'язань, що можуть
бути заявлені в порядку частини першої
статті 23 Закону.

За таких обставин справи, доводи
апеляційної скарги Управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва не
спростовують висновку суду першої
інстанцій, а тому ухвала
господарського суду Миколаївської
області від 23.10.2014 по справі №14/724/07
підлягає залишенню без змін, як така, що
відповідає нормам матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 99,

101, 102, 103, 105, 106 Господарського
процесуального кодексу України,
Одеський апеляційний господарський
суд,

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 23.10.2014 у
справі №14/724/07 - залишити без змін,
апеляційну скаргу управління
Пенсійного фонду України в
Центральному районі м. Миколаєва - без
задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня
її прийняття та може бути оскаржена у
касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано
09.12.2014.

Головуючий суддя
Філінюк І.Г.

Суддя
Лавриненко Л.В.

Суддя
Пироговський В.Т.