ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.12.14р. Справа № 904/5277/13

За скаргою: Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська
обл.

на дії Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції

У справі за позовом Криворізької
міської ради, м. Кривий Ріг,
Дніпропетровська обл.

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Кривий Ріг,Дніпропетровська обл.

за участю залученої особи:
Криворізької північної об'єднаної
державної податкової інспекції
Дніпропетровської області Головного
управлення Міндоходів у
Дніпропетровській області, м.Кривий
Ріг, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості по
орендній платі за землю в сумі 4 972 грн. 06
коп.

Суддя Красота О.І.

Представники:

від заявника: не з'явився;

від позивача: не з'явився;

від ВДВС: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Суть спору викладена в рішенні
господарського суду Дніпропетровської
області від 25.09.2013 року, яким позов
задоволено частково, стягнуто з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на
користь Криворізької міської ради 4 959
грн. 21 коп. - основного боргу, 1 720 грн. 50
коп. - витрат по сплаті судового збору, в
решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
10.12.2013 року рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 25.09.2013
року залишено без змін.

16.12.2013 року на виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 25.09.2013 року видано наказ.

13.10.2014 року до господарського суду
надійшла скарга Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на дії
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції, в якій
заявник просить суд:

- зобов'язати старшого державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Мартиненко Олену Валеріївну
попередити Криворізьку міську раду про
перешкоджання провадженню виконавчих
дій через ненадання інформації про
належні їй рахунки, на які можливо
перерахувати стягнуті грошові кошти;

- зобов'язати старшого державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції Мартиненко Олену Валеріївну,
повернути Криворізькій міській раді
виконавчі документи, в разі ненадання
нею вказаної в скарзі інформації.

У зв'язку з перебуванням судді Красоти
О.І. у відпустці, на підставі
розпорядження господарського суду №631
від 14.10.2014 року "Щодо призначення
повторного автоматичного розподілу
справ" скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на дії
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції по справі
№904/5277/14 передано для розгляду судді
Ліпинському О.В.

Ухвалою господарського суду від 15.10.14р.
скаргу Фізичної особи-підприємця
ОСОБА_1 на дії Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції по справі №904/5277/13 прийнято до
провадження суддею Ліпинським О.В.

У зв'язку з виходом судді Красоти О.І. з
відпустки, на підставі доповідної
записки судді Ліпинського О.В. від
21.10.2014 року, скаргу Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на дії
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції по справі
№904/5277/13 передано на розгляд судді
Красоті О.І.

Ухвалою господарського суду від 22.10.2014
року справу №904/5277/13 прийнято до свого
провадження суддею Красота О.І.

Позивач в судове засідання не з'явився,
20.11.2014 року подав суду свої письмові
заперечення, в яких просив відмовити в
задоволенні скарги. 02.12.2014 року
направив на адресу суду клопотання про
розгляд скарги без участі його
представника та у відмові у її
задоволенні.

Відповідач (Скаржник) в судове
засідання не з'явився, клопотання про
відкладення розгляду скарги не
заявляв. Витребувані судом документи
не надав.

Представник державної виконавчої
служби в судове засідання не з'явився,
письмових заперечень по суті скарги
суду не подав, в судовому засіданні
30.10.2014 року пояснив, що виконавче
провадження з примусового виконання
наказу господарського суду № 904/5277/13
від 16.12.2013 року закінчено в зв'язку з
фактичним повним виконанням, просив
суд в задоволенні скарги Скаржнику
відмовити.

Суд вважає можливим розглянути скаргу
за відсутності представника Позивача,
Скаржника (Відповідача у справі) та ДВС,
оскільки останні повідомлені про час
та місце судового засідання належним
чином (а.с. 193, 183, 178), а в матеріалах
справи наявні документи необхідні для
вирішення спору по суті та прийняття
обґрунтованого рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
надані докази в їх сукупності,
господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 25.09.2013
року, позов Криворізької міської ради
задоволено частково, стягнуто з
Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на
користь Криворізької міської ради 4 959
грн. 21 коп. - основного боргу, 1 720 грн. 50
коп. - витрат по сплаті судового збору, в
решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від
10.12.2013 року рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 25.09.2013
року залишено без змін.

16.12.2013 року на виконання рішення
господарського суду Дніпропетровської
області від 25.09.2013 року видано наказ.

27.12.2013 року Криворізька міська рада
звернулася до Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції із заявою про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання наказу суду, виданого на
виконання рішення прийнятого судом у
даній справі.

Як убачається зі змісту вказаної вище
заяви, Стягувачем (Позивачем) було
зазначено два рахунки, на які слід
здійснити перерахування стягнутих
коштів, а саме:

р/р 0022, одержувач - УДКСУ у
Жовтневому районі м. Кривого Рогу, , банк одержувача - ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012
(рахунок для стягнення заборгованості
по орендній платі за землю);

р/р 0577, одержувач - Виконавчий
комітет Криворізької міської ради, , банк одержувача - ГУ ДКСУ у
Дніпропетровській області, МФО 805012
(рахунок для стягнення витрат по сплаті
судового збору).

13.01.2014 року державним виконавцем
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження щодо виконання наказу
господарського суду Дніпропетровської
області від 16.12.2013 року.

В обґрунтування скарги Відповідач
посилається на те, що Криворізька
міська рада, звернувшись до виконавчої
служби, зазначила рахунок, який їй не
належить, при тому, що згідно приписів
ч. 3 ст. 45 Закону України "Про виконавче
провадження", суми, стягнуті на користь
юридичної особи, перераховуються
державним виконавцем у встановленому
порядку на зазначені стягувачем
належні йому рахунки.

З огляду на викладене, Скаржник вважає,
що зазначення Стягувачем (Позивачем) не
належного саме йому рахунку, як то
передбачено ч. 3 ст. 45 Закону України
"Про виконавче провадження", свідчить
про перешкоджання Стягувачем
провадженню виконавчих дій, в зв'язку з
чим, просить суд зобов'язати державного
виконавця попередити стягувача про
перешкоджання провадженню виконавчих
дій через ненадання інформації про
належні йому рахунки, на які можливо
перерахувати стягнуті грошові суми, та
зобов'язати державного виконавця
повернути виконавчий документ, в разі
ненадання вказаної інформації, на
підставі п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України
"Про виконавче провадження".

Розглядаючи вказану скаргу необхідно
вказати на наступне.

Стадія виконання рішення
господарського суду є завершальною
стадією господарського процесу, тому
питання оскарження дій державного
виконавця (якщо такі дії були вчинені
державним виконавцем під час виконання
рішення господарського суду)
вирішується в порядку господарського
судочинства відповідно до ст. 121-2 ГПК
України і таке оскарження реалізується
шляхом звернення до господарського
суду із скаргою на дії державного
виконавця.

Статтею 1 Закону України "Про державну
виконавчу службу" від 24.03.98року №202/98-ВР
встановлено, що Державна виконавча
служба входить до системи органів
Міністерства юстиції України і
здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб (далі - рішень)
відповідно до законів України.
Завданням державної виконавчої
служби є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом.

Статтею 2 вказаного Закону, передбачено
правову основу діяльності державної
виконавчої служби, відповідно до якої,
правова основа діяльності державної
виконавчої служби становить
Конституція України, цей Закон, інші
закони та нормативно-правові акти, що
прийняті на їх виконання.

Вимогами ст.19 Конституції України
передбачено, що органи державної влади,
їх посадові особи зобов'язані діяти
лише на підставі, в межах повноважень
та у спосіб, що передбачені
Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів
визначає Закон України "Про виконавче
провадження" (в редакції Закону, який
діяв на час проведення спірних
виконавчих дій) від 21.04.1999 року № 606-ХІУ
та інші нормативно-правові акти.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
виконавче провадження", Виконавче
провадження - це сукупність дій органів
і посадових осіб, зазначених у цьому
Законі, спрямованих на примусове
виконання рішень судів та інших
органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню (далі - рішення).

Статтею 2 вказаного Закону України "Про
виконавче провадження" визначено, що
примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України.
Примусове виконання рішень здійснюють
державні виконавці, визначені Законом
України "Про державну виконавчу службу"
(далі - державні виконавці).

Державний виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб. (ст. 6 вказаного Закону).

Статтею 8 Закону України "Про виконавче
провадження" встановлено, що сторонами
у виконавчому провадженні є стягувач і
боржник. Стягувачем є фізична або
юридична особа, на користь чи в
інтересах якої видано виконавчий
документ. Боржником є фізична або
юридична особа, визначена виконавчим
документом.

Відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження", державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вказувалось вище та убачається з
матеріалів справи, за результатами
вирішення даного спору, господарським
судом було стягнуто заборгованість по
сплаті орендної плати за земельну
ділянку, що перебуває в комунальній
власності територіальної громади
міста Кривого Рогу.

Згідно приписів ч. 2 ст. 327 ЦК України,
управління майном, що є у комунальній
власності, здійснює безпосередньо
територіальна громада та утворені нею
органи місцевого самоврядування.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 4 Закону
України "Про оренду землі",
орендодавцями земельних ділянок, що
перебувають у комунальній власності, є
сільські, селищні, міські ради в межах
повноважень, визначених законом.

Таким чином, з огляду на те, що об'єктом
оренди являється земельна ділянка
комунальної власності, орендодавцем
цієї ділянки виступає Криворізька
міська рада, як орган місцевого
самоврядування, на який законом
покладено функції розпорядника
землями територіальної громади міста
(ст. 9 Земельного Кодексу України).

За змістом положень підпункту 14.1.147
Податкового кодексу України, орендна
плата за земельні ділянки державної і
комунальної власності, є однією з форм
плати за землю як загальнодержавного
податку.

Статтею 290 Податкового кодексу України
передбачено, що плата за землю
зараховується до відповідних місцевих
бюджетів у порядку, визначеному
Бюджетним кодексом України для плати
за землю. В свою чергу, відповідно до
положень п. 4 ч. 1 ст. 69 Бюджетного
кодексу України, плата за землю
зараховується до бюджетів місцевого
самоврядування і належить до доходів
загального фонду місцевих бюджетів.

Частина 4 ст. 45 Закону України "Про
виконавче провадження" встановлює, що
грошові суми, стягнуті державним
виконавцем до Державного бюджету
України або місцевих бюджетів,
перераховуються в порядку,
встановленому центральним органом
виконавчої влади, що забезпечує
формування державної фінансової
політики.

Таким чином, аналіз зазначених вище
норм чинного законодавства, дає
підстав для висновку, що стягнуті на
користь міських рад грошові суми
орендних платежів за земельні ділянки
комунальної власності, є коштами
місцевого бюджету, і підлягають
перерахуванню саме до відповідних
бюджетів, в порядку, встановленому
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
фінансової політики, як то і
передбачено ч. 4 ст. 45 Закону України
"Про виконавче провадження".

Згідно положень статей 43, 78 Бюджетного
кодексу України казначейське
обслуговування місцевих бюджетів
здійснюється органами, що здійснюють
казначейське обслуговування бюджетних
коштів, на основі ведення єдиного
казначейського рахунку.

Відповідно до положень п. 5 ст. 78
Бюджетного кодексу України податки і
збори (обов'язкові платежі) та інші
доходи місцевого бюджету підлягають
зарахуванню на єдиний казначейський
рахунок і не можуть акумулюватися на
рахунках органів, що контролюють
справляння надходжень бюджету.

Пунктом 2.2 Наказу Міністерства
фінансів України від 23.08.2012 № 938 "Про
затвердження Порядку казначейського
обслуговування місцевих бюджетів"
встановлено, що у процесі
казначейського обслуговування коштів
місцевих бюджетів, органи Казначейства
відкривають рахунки в національній
валюті в органах Казначейства для
зарахування доходів місцевих бюджетів
та інших надходжень, передбачених
законодавством (далі - платежі), на ім'я
органу Казначейства у розрізі кодів
класифікації доходів бюджету та у
розрізі місцевих бюджетів усіх рівнів
(бюджет Автономної Республіки Крим,
бюджети міст Києва і Севастополя,
обласні, районні бюджети та бюджети
місцевого самоврядування).

Отже, зарахування орендних платежів за
земельні ділянки комунальної
власності, як стягнутих на користь
місцевих рад за рішенням суду, так і
сплачених орендарями самостійно, має
відбуватися виключено на єдиний
казначейський рахунок, що
відкривається на ім'я органу
Казначейства, а не розпорядника
бюджетних коштів.

З урахуванням наведених вище обставин,
суд дійшов висновку, що зазначений
Криворізькою міською радою в заяві про
відкриття виконавчого провадження
розрахунковий рахунок, який відкрито
на ім'я УДКСУ у Жовтневому районі м.
Кривого Рогу, є належним рахунком, на
який підлягають зарахуванню грошові
суми, стягнутої державним виконавцем
заборгованості по орендній платі за
землю. При цьому, використання для
зарахування сум орендних платежів за
земельні ділянки комунальної
власності, інших рахунків, відкритих на
ім'я безпосередньо міської ради або її
виконавчого органу, суперечило б
приписам ст. 78 Бюджетного кодексу
України.

На підставі викладеного з урахуванням
встановлених обставин, суд дійшов
висновку, що викладені у скарзі
Відповідача обставини, не свідчать про
перешкоджання з боку Стягувача
провадженню виконавчих дій, що
виключає підстави для здійснення
державним виконавцем відповідного
попередження на його адресу, з
наступним поверненням виконавчого
документа згідно п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону
України "Про виконавче провадження".

Під час розгляду даної скарги судом
встановлено, що згідно вимог чинного
законодавства, орендні платежі за
земельні ділянки комунальної
власності, як доходи місцевого бюджету,
підлягають зарахуванню виключно на
єдиний казначейський рахунок, який
відкривається на ім'я органу
Казначейства, і не можуть
акумулюватися на рахунках органів, що
контролюють справляння надходжень
відповідних бюджетів, до яких, в тому
числі, віднесено органи місцевого
самоврядування (п. 39, ст. 2 Бюджетного
кодексу України), а отже, законодавство
не виключає можливість відкриття
рахунків на ім'я органів місцевого
самоврядування (для власних
надходжень), але забороняє
акумулювання на них певних видів
платежів, включаючи орендні платежі за
землі комунальної власності.

Таким чином, можливо зробити висновок
про відсутність у Криворізької міської
ради рахунків, відкритих на її ім'я, і
призначених для зарахування стягнутих
за рішеннями суду сум заборгованості
по орендній платі за землю, але не про
відсутність рахунків для зарахування
таких сум, стягнутих на її користь, адже
кошти, які надходять на єдиний
казначейський рахунок за відповідним
кодом класифікації доходів, є коштами
бюджету місцевого самоврядування,
розпорядником якого, в свою чергу, є
міська рада.

Крім того, необхідно також звернути
увагу на те, що матеріали вказаної
справи містять постанову від 07.08.2014
року державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції про закінчення виконавчого
провадження щодо виконання наказу
господарського суду Дніпропетровської
області від 16.12.2013 року (а.с.153 зворотна
сторона) у зв'язку з повним фактичним
виконанням рішення суду. Вказана
постанова про закінчення виконавчого
провадження на час розгляду скарги, яка
надійшла на адресу суду 13.10.2014 року
сторонами виконавчого провадження не
оскаржувалась, будь-яких доказів з
цього приводу сторонами суду не надано.

Таким чином, звернення скаржника
(Відповідача у справі) з вимогами, які
вказано у скарзі в рамках саме вже
завершеного виконавчого провадження
суперечить приписам діючого
законодавства, а саме Закону України
«Про виконавче провадження».

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського
процесуального кодексу України,
господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 на дії
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції -
відмовити

Суддя О.І. Красота