ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.12.2014 Справа № 920/692/14

За позовом: Селянського (фермерського)
господарства «Вікторія», с. Сергіївка
Білопільського району Сумської
області

до відповідачів: 1) Головного
управління Держземагенства в Сумській
області, м.Суми,

2) Білопільської районної державної
адміністрації, м. Білопілля Сумської
області

про укладення додаткової угоди до
договору

Головуючий суддя В.Л.Котельницька

Суддя Є.А.Жерьобкіна

Суддя П.І.Левченко

Представники сторін:

від позивача: А.Ю.Подибайло
(довіреність б/н від 11.04.2014), В.В.Шевченко
(керівник)

від 1-го відповідача: О.Ф.Яриш
(довіреність № 34 від 13.05.2014)

від 2-го відповідача: не прибув

За участю секретаря судового засідання
- І.М.Петрович

Суть спору: позивач згідно позовного
позову просив суд зобов'язати першого
відповідача виконати вимоги ст. 33
Закону України «Про оренду землі» і в
місячний термін з дня вступу судового
рішення в законну силу укласти з ним
додаткову угоду про поновлення
договору оренди земельної ділянки від
01.10.2010, зареєстрованого у
Білопільському відділі Сумської
регіональної філії ДЗК, про що в
державному реєстрі земель вчинено
запис від 10.11.2010 за №79.

Перший відповідач письмового відзиву
на позовну заяву не подав.

Від другого відповідача до суду
надійшов відзив на позов, у якому
зазначено, що з 01.01.2013 другий відповідач
не має повноважень щодо розпорядження
спірною земельною ділянкою.

Представником позивача була подана
заява (вхідний реєстраційний № 9115 від
15.07.2014) про зміну предмета позову,
відповідно до якої позивач просив
вважати укладеною додаткову угоду до
договору оренди земель державної
власності сільськогосподарського
призначення від 01.10.2010, зареєстрованого
у Білопільському відділенні Сумської
регіональної філії ДЗК, про що у
державному реєстрі земель вчинено
запис від 10.11.2010 за №79 в редакції
пред'явленої додаткової угоди на
умовах підписаного СФГ «Вікторія» () проекту додаткової угоди,
який поданий до Головного управління
Держземагенства в Сумській області
30.01.2014 з розміром орендної плати 4% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки та строком оренди 7 років.

Судовою ухвалою від 12.08.2014 було
задоволено клопотання представника
позивача про витребування доказів,
витребувано у Головного управління
Держземагенства в Сумській області
копію проекту додаткової угоди, який
подавався позивачем до Управління.

За супровідним листом від 13.08.2014
(вхідний реєстраційний № 10397)
представником першого відповідача
були подані для долучення до
матеріалів справи витребувані
документи.

06.10.2014 до суду надійшла заява
представника позивача (вхідний
реєстраційний № 12814 від 06.10.2014) про
зміну предмета позову, відповідно до
якої позивач просить суд визнати за
ним право оренди земельної ділянки,
кадастровий номер :02:001:0551 площею
21,2728 га, яка розташована на території
Куянівської сільської ради
Білопільського району Сумської
області з розміром орендної плати 4% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки та строком оренди 7 років.

У дане судове засідання від
представника позивача надійшла зава
(вхідний реєстраційний № 15462 від 01.12.2014)
про уточнення позовних вимог, у якій
він просить визнати за позивачем саме
переважне право перед іншими особами
на укладення договору оренди землі на
новий строк.

Представник другого відповідача в
судове засідання не прибув.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представників сторін,
оцінивши подані докази, суд встановив:

01.10.2010 позивач - Селянське (фермерське)
господарство «Вікторія» (орендар)
уклав з другим відповідачем -
Білопільською районною державною
адміністрацією Сумської області
(орендодавцем) договір оренди земель
державної власності
сільськогосподарського призначення
площею 21,2728 га на території Куянівської
сільської ради строком на три роки з
01.10.2010 по 30.09.2013. Даний договір
зареєстрований у Білопільському
відділі Сумської регіональної філії
ДЗК, про що в державному реєстрі земель
вчинено запис від 10.11.2010 за № 79.

За актом прийому-передачі земельної
ділянки від 01.10.2010 орендодавець
передав, а орендар прийняв у
користування земельну ділянку
(кадастровий № :02:001:0551) площею 21,2728
га, розташовану на території
Куянівської сільської ради
Білопільського району Сумської
області.

08.05.2013 СФГ «Вікторія» отримало лист
Головного управління Держземагентства
в Сумській області №1485/02-10 про
поновлення договору оренди, в якому
позивачу було запропоновано
звернутися до Головного управління
Держземагентства в Сумській області з
листом-повідомленням про намір
скористатися переважним правом на
поновлення вказаного договору оренди.

01.08.2013 позивачем був отриманий лист
Головного управління Держземагентства
в Сумській області № 3473/02-10 з
пропозицією внесення змін до діючого
договору оренди земельної ділянки в
частині збільшення розміру орендної
плати до 4% від нормативної грошової
оцінки земель.

На виконання вказаних листів, а також
відповідно до умов п. 8 договору оренди,
27.08.2013 позивач звернувся до першого
відповідача з клопотанням про намір
скористатися переважним правом на
поновлення договору оренди та згоду на
зміну істотних умов договору про
збільшення розміру орендної плати до 4%
від нормативної грошової оцінки землі
та строку оренди за договором оренди
від 01.10.2010 на 7 років.

27.12.2013 позивачем був отриманий лист
першого відповідача № 27-18-0.7-8473/2-13 з про
надання додаткових документів для
поновлення укладеного договору оренди.

30.01.2014 СФГ «Вікторія» повторно
звернулося до першого відповідача з
листом-повідомленням про поновлення
вказаного договору оренди. До
вказаного листа був доданий проект
додаткової угоди з врахуванням змін
всіх істотних умов, запропонованих
першим відповідачем.

Проте, станом на дату порушення
провадження у справі договір оренди з
позивачем укладений не був.

Такі дії першого відповідача позивач
вважає порушенням своїх прав та
законних інтересів, оскільки діючим
земельним законодавством передбачено
саме його переважне право на
поновлення договору оренди земельної
ділянки.

Частиною 2 ст. 792 Цивільного кодексу
України визначено, що відносини щодо
найму (оренди) земельної ділянки
регулюються законом.

Спеціальним законом, що регулює
суспільні відносини в Україні з
питання оренди землі є Закон України
«Про оренду землі».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
оренду землі» оренда землі - це
засноване на договорі строкове платне
володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для
проведення підприємницької та інших
видів діяльності, згідно із ст. 3
вказаного Закону об'єктами оренди є
земельні ділянки, що перебувають у
власності громадян, юридичних осіб,
комунальній або державній власності.

Частина 1 статті 6 вищезазначеного
Закону передбачає, що орендарі
набувають права оренди земельної
ділянки на підставах і в порядку,
передбачених Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України,
цим та іншими законами України і
договором оренди землі.

Стаття 13 Закону України «Про оренду
землі» містить поняття договору оренди
землі та визначає його як договір, за
яким орендодавець зобов'язаний за
плату передати орендареві земельну
ділянку у володіння і користування на
певний строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про
оренду землі» по закінченню строку, на
який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно
виконував обов'язки за умовами
договору, має переважне право перед
іншими особами на укладення договору
оренди землі на новий строк (поновлення
договору оренди землі). Орендар, який
має намір скористатися переважним
правом на

укладення договору оренди землі на
новий строк, зобов'язаний повідомити
про це орендодавця до спливу строку
договору оренди землі у строк,
встановлений цим договором, але не
пізніше ніж за місяць до спливу строку
договору оренди землі. До
листа-повідомлення про поновлення
договору оренди землі орендар додає
проект додаткової угоди. При
поновленні договору оренди землі його
умови можуть бути змінені за згодою
сторін. У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється.
Орендодавець у місячний термін
розглядає надісланий орендарем
лист-повідомлення з проектом
додаткової угоди, перевіряє його на
відповідність вимогам закону, узгоджує
з орендарем (за необхідності) істотні
умови договору і, за відсутності
заперечень, приймає рішення про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної та комунальної
власності), укладає з орендарем
додаткову угоду про поновлення
договору оренди землі. За наявності

заперечень орендодавця щодо
поновлення договору оренди землі
орендарю направляється
лист-повідомлення про прийняте
орендодавцем рішення. У разі якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди і за
відсутності протягом одного місяця
після закінчення строку договору
листа-повідомлення орендодавця про
заперечення у поновленні договору
оренди землі такий договір вважається
поновленим на той самий строк і на тих
самих умовах, які були передбачені
договором. У цьому випадку укладання
додаткової угоди про поновлення
договору оренди землі здійснюється із:

власником земельної ділянки (щодо
земель приватної власності);

уповноваженим керівником органу
виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування без прийняття рішення
органом виконавчої влади або органом
місцевого самоврядування про
поновлення договору оренди землі (щодо
земель державної або комунальної
власності).

Керівник органу виконавчої влади
або органу місцевого самоврядування,
який уповноважений підписувати
додаткову угоду до договору оренди
землі щодо земельної ділянки
державної або комунальної власності,
визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди
землі про його поновлення має бути
укладена сторонами у місячний строк
в обов'язковому порядку.

Відмова, а також наявне зволікання в
укладенні додаткової угоди до
договору оренди землі може бути
оскаржено в суді.

У разі зміни межі або цільового
призначення земельної ділянки
поновлення договору оренди землі
здійснюється у порядку одержання
земельної ділянки на праві оренди.

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
розмежування земель державної та
комунальної власності» № 5245-VІ від
06.09.2012, який набрав чинності з 01.01.2013,
внесено зміни до Земельного кодексу
України та Закону України «Про оренду
землі».

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу
України визначено, що громадяни та
юридичні особи набувають права
власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу
України, центральний орган виконавчої
влади з питань земельних ресурсів у
галузі земельних відносин та його
територіальні органи передають
земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності, крім випадків,
визначених частиною восьмою цієї
статті, у власність або у користування
для всіх потреб.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що
орендодавцями земельних ділянок, що
перебувають у державній власності, є
органи виконавчої влади, які
відповідно до закону передають
земельні ділянки у власність або
користування.

Наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України № 258
від 10.05.2012, зареєстрованим в
Міністерстві юстиції України 30.05.2012 за
№852/21164, затверджено Положення про
Головне управління Держземагенства в
області, яке є територіальним органом
Державного агентства земельних
ресурсів України та йому
підпорядковане.

Наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства України № 40
від 25.01.2013 доповнено пункт 4 Положення
новим підпунктом 4.32, згідно з яким
Головне управління відповідно до
покладених на нього завдань, зокрема,
передає відповідно до закону земельні
ділянки сільськогосподарського
призначення державної власності у
власність або в користування для всіх
потреб в межах області.

Таким чином, відповідно до змін,
внесених до земельного законодавства
України, з 25.01.2013 повноваження щодо
передачі земельних ділянок
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або в
користування для всіх потреб в межах
Сумської області віднесено до
компетенції Головного управління
Держземагенства у Сумській області.

Тому суд вважає, що позивач цілком
правомірно звертався до першого
відповідача з клопотаннями та
повідомленням про намір до пролонгації
укладеного договору оренди земельної
ділянки від 01.10.2010.

За змістом пункту 2.17. постанови Пленуму
Вищого господарського суду України від
17.05.2011 № 6 «Про деякі питання практики
розгляду справ у спорах, що виникають
із земельних відносин» із змінами і
доповненнями, внесеними постановами
пленуму Вищого господарського суду
України від 26.12.2011 № 14, від 29.05.2013 № 8, у
вирішенні спорів, пов'язаних з
поновленням (пролонгацією) договорів
оренди земельних ділянок, що
перебувають у державній або
комунальній власності, судам слід
враховувати положення статті 33 Закону
України «Про оренду землі».
Господарським судам у вирішенні
відповідних спорів необхідно
з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв
орендар орендодавця у встановленому
порядку про намір скористатися
переважним правом на укладення
договору оренди землі на новий строк та
чи заперечував орендодавець у строк,
визначений законом, проти поновлення
договору.

Як встановлено у ході судового
розгляду даної справи, позивачем були
вчинені всі дії, покладені на нього
приписами діючого земельного
законодавства з метою реалізації
переважного права на оренду спірної
земельної ділянки, всі необхідні
документи були надані першому
відповідачу.

Доказів, які б свідчили про те, що
позивач неналежно виконував обов'язки
за умовами договору оренди від 01.10.2010 і
втратив своє переважне право перед
іншими особами на укладення договору
оренди на новий строк (поновлення
договору оренди землі) відповідачі не
надали, як і не надали вмотивованих
заперечень проти позовних вимог
позивача.

Згідно з п. 2.1. Постанови Пленуму Вищого
господарського суду України від 26.12.2011
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції», частиною другою
статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України,
було запропоновано сторонам подати
докази в обґрунтування позову і
заперечень проти нього, брати участь в
засіданнях суду. Сторони своїми
правами скористались на свій розсуд,
подали всі наявні у них докази.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України,
господарський суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом. Ніякі
докази не мають для господарського
суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки позивачем були надані суду
всі необхідні докази на підтвердження
наявності у нього переважного права на
продовження строку договору оренди
землі від 01.10.2010, суд дійшов висновку
про правомірність вимог позивача в цій
частині позову та про їх задоволення.

В частині позовних вимог про право
оренди з розміром орендної плати 4% від
нормативної грошової оцінки земельної
ділянки та строком оренди 7 років, суд
відмовляє в задоволенні позовних вимог
в зв'язку з їх необґрунтованістю та
неправомірністю виходячи з наступного:

Статтею 33 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що умови договору
оренди можуть бути змінені за згодою
сторін . У разі недосягнення
домовленості щодо орендної плати та
інших істотних умов договору переважне
право орендаря на укладення договору
оренди землі припиняється. Оскільки
зміна умов договору та досягнення
певних домовленостей щодо орендної
плати та інших істотних умов договору
може відбуватися лише в процесі
реалізації позивачем переважного
права на оренду, суд відмовляє в
задоволенні вимог позивача в цій
частині позову.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України
судові витрати покладаються на
позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК
України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати за Селянським
(фермерським) господарством «Вікторія»
() переважне право перед
іншими особами на укладення договору
оренди землі на новий строк
(поновлення договору оренди землі)
земельної ділянки кадастровий номер
:02:001:0551 площею 21,2728 га, яка
розташована на території Куянівської
сільської ради Білопільського району
Сумської області.

3. В іншому відмовити.

Повне рішення складено 08.12.2014.

Головуючий суддя
В.Л.Котельницька

Суддя
Є.А.Жерьобкіна

Суддя
П.І.Левченко